title: Sklep Sveta z dne 25. junija 2013 o imenovanju člana Računskega sodišča

text:
               26.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 180/12

         SKLEP SVETA
   z dne 25. junija 2013
   o imenovanju člana Računskega sodišča
   2013/C 180/05
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 286(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Mandat g. Ovidiuja ISPIRA se izteče 30. junija 2013.

               (2)

               Zato bi bilo treba opraviti novo imenovanje –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   G. George PUFAN je imenovan za člana Računskega sodišča za obdobje od 1. julija 2013 do 30. junija 2019.
   Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Luxembourgu, 25. junija 2013

            Za Svet

            Predsednik

         E. GILMORE

      (1)  Mnenje z dne 12. junija 2013 (še ni objavljeno v Uradnem listu).


title: Sklep Komisije (EU, Euratom) 2017/46 z dne 10. januarja 2017 o varnosti komunikacijskih in informacijskih sistemov v Evropski komisiji

text:
               11.1.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 6/40

         SKLEP KOMISIJE (EU, Euratom) 2017/46
   z dne 10. januarja 2017
   o varnosti komunikacijskih in informacijskih sistemov v Evropski komisiji
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 249 Pogodbe,
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komunikacijski in informacijski sistemi Komisije so sestavni del delovanja Komisije in varnostni incidenti IT lahko močno vplivajo na delovanje Komisije in tretjih strani, tudi posameznikov, podjetij in držav članic.

               (2)

               Obstaja veliko groženj, ki lahko okrnijo zaupnost, celovitost ali dosegljivost komunikacijskih in informacijskih sistemov Komisije ter informacij, ki se obdelujejo v njih. Med temi grožnjami so incidenti, napake, namerni napadi in naravni dogodki, ki jih je treba šteti za operativno tveganje.

               (3)

               Zato je treba za komunikacijske in informacijske sisteme zagotoviti stopnjo zaščite, sorazmerno z verjetnostjo, učinkom in naravo tveganj, ki so jim izpostavljeni.

               (4)

               Varnost IT v Komisiji bi morala zagotavljati, da komunikacijski in informacijski sistemi (KIS) Komisije ščitijo informacije, ki jih obdelujejo, in da delujejo, kot je treba in kadar je treba, pod nadzorom zakonitih uporabnikov.

               (5)

               Politiko Komisije za varnost IT bi bilo treba izvajati tako, da bo skladna z varnostnimi politikami v Komisiji.

               (6)

               Direktorat za varnost Generalnega direktorata za človeške vire in varnost je splošno odgovoren za varnost v Komisiji pod vodstvom in v pristojnosti člana Komisije, odgovornega za varnost.

               (7)

               Pristop Komisije bi moral upoštevati pobude politik in zakonodajo o varnosti omrežij in informacij, skupnih standardov in dobrih praks, moral bi biti skladen z upoštevno zakonodajo ter omogočati interoperabilnost in združljivost.

               (8)

               Službe Komisije, odgovorne za komunikacijske in informacijske sisteme, bi morale zasnovati in izvesti ustrezne ukrepe, varnostne ukrepe na področju IT za zaščito komunikacijskih in informacijskih sistemov pa bi bilo treba uskladiti v vsej Komisiji, da bi zagotovili učinkovitost in uspešnost.

               (9)

               Pri varnosti IT bi pravila in postopki za dostop do informacij, vključno z obvladovanjem varnostnih incidentov, morali biti sorazmerni z grožnjo Komisiji ali njenemu osebju in skladni z načeli iz Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (1) o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Unije in o prostem pretoku takih podatkov ob upoštevanju načela poklicne skrivnosti, kot je določeno v členu 339 PDEU.

               (10)

               Politike in pravila za komunikacijske in informacijske sisteme, ki obdelujejo tajne podatke EU, občutljive netajne podatke in netajne podatke, morajo biti v celoti v skladu s sklepoma Komisije (EU, Euratom) 2015/443 (2) in (EU, Euratom) 2015/444 (3).

               (11)

               Komisija bi morala pregledati in posodobiti določbe o varnosti komunikacijskih in informacijskih sistemov, ki jih uporablja.

               (12)

               Sklep Komisije C(2006) 3602 bi bilo zato treba razveljaviti –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   POGLAVJE 1

      SPLOŠNE DOLOČBE

   Člen 1
   Vsebina in področje uporabe
   1.   Ta sklep se uporablja za vse komunikacijske in informacijske sisteme (KIS), ki jih ima Komisija v lasti, jih je zagotovila, vodi ali z njimi upravlja oziroma ki so v lasti, se zagotavljajo, vodijo ali upravljajo v imenu Komisije, ter vsako njeno uporabo navedenih KIS.
   2.   Ta sklep določa osnovna načela, cilje, organizacijo in obveznosti glede varnosti navedenih KIS, zlasti za službe Komisije, ki imajo v lasti, zagotavljajo ali upravljajo KIS, vključno s KIS, ki jih izvaja notranji izvajalec storitev IT. Če zunanji subjekt izvaja KIS ali je ta v njegovi lasti, ga vodi ali upravlja na podlagi dvostranskega sporazuma ali pogodbe s Komisijo, so pogoji sporazuma ali pogodbe skladni s tem sklepom.
   3.   Ta sklep se uporablja za vse službe Komisije in izvajalske agencije. Če KIS Komisije uporabljajo drugi organi in institucije na podlagi dvostranskega sporazuma ali pogodbe s Komisijo, so pogoji sporazuma ali pogodbe skladni s tem sklepom.
   4.   Ta sklep se ne glede na posebne navedbe za nekatere skupine osebja uporablja za člane Komisije, osebje Komisije, za katero veljajo Kadrovski predpisi za uradnike Evropske unije (v nadaljnjem besedilu „kadrovski predpisi“) in Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije (v nadaljnjem besedilu „CEOS“) (4), napotene nacionalne strokovnjake, dodeljene Komisiji (v nadaljnjem besedilu „SNE“) (5), zunanje ponudnike storitev in njihovo osebje, pripravnike in vse posameznike z dostopom do KIS na področju uporabe tega sklepa.
   5.   Ta sklep se uporablja za Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), kolikor je to skladno z zakonodajo Unije in Sklepom Komisije 1999/352/ES, ESPJ, Euratom (6). Zlasti ukrepi iz tega sklepa, vključno z navodili, inšpekcijskimi pregledi, preiskavami in enakovrednimi ukrepi, se ne smejo uporabljati za KIS Evropskega urada za boj proti goljufijam, če to ni skladno z neodvisnostjo njegove preiskovalne funkcije in zaupnostjo informacij, ki jo je Evropski urad za boj proti goljufijam pridobil pri opravljanju te funkcije.
   Člen 2
   Opredelitev pojmov
   V tem sklepu se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

               1.

               „odgovoren“ pomeni nositi odgovornost za ukrepe, odločitve in izvedbo;

               2.

               „CERT-EU“ je skupina za odzivanje na računalniške grožnje za ustanove in agencije EU. Njena naloga je nuditi pomoč evropskim ustanovam pri zaščiti pred namernimi in zlonamernimi napadi, ki bi okrnili celovitost njihovih sredstev IT in škodovali interesom EU. Področje dejavnosti „CERT-EU“ zajema preprečevanje, odkrivanje, odzivanje in ponovno vzpostavitev;

               3.

               „služba Komisije“ pomeni kateri koli generalni direktorat ali službo Komisije ali kateri koli kabinet člana Komisije;

               4.

               „varnostni organ Komisije“ se nanaša na funkcijo iz Sklepa (EU, Euratom) 2015/444;

               5.

               „komunikacijski in informacijski sistem“ ali „KIS“ pomeni sistem, ki omogoča obravnavanje podatkov v elektronski obliki, vključno z vsemi sestavnimi deli, potrebnimi za delovanje, ter infrastrukturo, organizacijo, osebjem in informacijskimi viri. Ta opredelitev zajema poslovne aplikacije, skupne storitve IT, sisteme, ki jih upravlja zunanji izvajalec, in naprave končnih uporabnikov;

               6.

               „interni upravni odbor“ (Corporate Management Board, CMB) izvaja upravljalni nadzor na najvišji ravni nad operativnimi in upravnimi vprašanji v Komisiji;

               7.

               „lastnik podatkov“ pomeni osebo, ki je odgovorna za zagotavljanje zaščite in uporabe posebnega nabora podatkov, s katerim ravna KIS;

               8.

               „nabor podatkov“ pomeni sklop informacij, ki se uporablja za poseben poslovni postopek ali dejavnost Komisije;

               9.

               „postopek v izrednih razmerah“ pomeni vnaprej opredeljen sklop metod in obveznosti za odziv na nujne situacije zaradi preprečevanja hujših posledic za Komisijo;

               10.

               „politika za varnost informacij“ je sklop ciljev za varnost informacij, ki so ali morajo biti določeni, uresničeni ali preverjeni. Med drugim zajema sklepa (EU, Euratom) 2015/444 in (EU, Euratom) 2015/443;

               11.

               „Usmerjevalni odbor za varnost informacij“ (ISSB) pomeni organ upravljanja, ki nudi pomoč internemu upravnemu odboru pri njegovih nalogah, povezanih z varnostjo IT;

               12.

               „notranji ponudnik storitev IT“ pomeni službo Komisije, ki izvaja skupne storitve IT;

               13.

               „varnost IT“ ali „varnost KIS“ pomeni ohranjanje zaupnosti, celovitosti in razpoložljivosti KIS in naborov podatkov, ki jih obdelujejo;

               14.

               „smernice za varnost IT“ so sestavljene iz priporočenih, toda prostovoljnih ukrepov, ki se izvajajo za podporo standardom varnosti IT ali se uporabljajo kot referenca, kadar ni nobenega veljavnega standarda;

               15.

               „varnostni incident IT“ pomeni dogodek, ki bi lahko škodljivo vplival na zaupnost, celovitost ali razpoložljivost KIS;

               16.

               „varnostni ukrep na področju IT“ pomeni tehnični ali organizacijski ukrep za ublažitev tveganja za varnost IT;

               17.

               „varnostna potreba IT“ pomeni natančno in nedvoumno opredelitev stopnje zaupnosti, celovitosti in razpoložljivosti, povezane z informacijo ali sistemom IT, za določitev potrebne ravni zaščite;

               18.

               „cilj glede varnosti IT“ pomeni izjavo o namenu obrambe pred posebnimi grožnjami in/ali izpolnjevanju posebnih organizacijskih zahtev ali domnev glede varnosti;

               19.

               „varnostni načrt IT“ pomeni dokumentacijo o varnostnih ukrepih na področju IT, potrebnih za izpolnitev varnostnih potreb KIS na področju IT;

               20.

               „politika za varnost IT“ je sklop ciljev varnosti IT, ki so ali morajo biti določeni, uresničeni ali preverjeni. Vsebuje ta sklep in njegova izvedbena pravila;

               21.

               „zahteva glede varnosti IT“ pomeni varnostno potrebo na področju IT, ki je bila formalizirana v vnaprej določenem postopku;

               22.

               „tveganje za varnost IT“ pomeni učinek, ki bi ga lahko imela grožnja za varnost IT na KIS, če bi se izkoristila šibka točka. Za tveganje za varnost IT sta značilna dva dejavnika: (1) negotovost, tj. verjetnost, da bo grožnja za varnost IT povzročila nezaželen dogodek, in (2) učinek, tj. posledice, ki bi jih tak nezaželen dogodek lahko imel za KIS;

               23.

               „standardi varnosti IT“ pomeni posebne obvezne varnostne ukrepe na področju IT za izvajanje politike za varnost IT in podpore tej politiki;

               24.

               „strategija varnosti IT“ pomeni sklop projektov in dejavnosti za dosego ciljev Komisije, ki jih je treba določiti, uresničiti in preveriti;

               25.

               „grožnja za varnost IT“ pomeni dejavnik, ki bi lahko povzročil nezaželen dogodek, katerega posledica bi bila škoda v KIS. Take grožnje so lahko naključne ali namerne, zanje pa so značilni grozilni elementi, morebitni cilji in načini napada;

               26.

               „lokalni varnostni uradnik za informatiko“ (Local Informatics Security Officer, LISO) pomeni uradnika, ki je v službi Komisije odgovoren za zvezo za varnost IT;

               27.

               „osebni podatki“, „obdelava osebnih podatkov“, „upravljavec“ in „zbirka osebnih podatkov“ imajo isti pomen kot v Uredbi (ES) št. 45/2001, zlasti njenem členu 2;

               28.

               „obdelava podatkov“ pomeni vse funkcije KIS v zvezi z nabori podatkov, vključno z ustvarjanjem, spreminjanjem, prikazovanjem, shranjevanjem, prenosom, brisanjem in arhiviranjem podatkov. KIS lahko obdelavo podatkov opravlja kot sklop funkcij za uporabnike in kot storitve IT za druge KIS;

               29.

               „poklicna skrivnost“ pomeni varstvo poslovnih podatkov, za katere velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti, zlasti informacij o podjetjih, njihovih poslovnih odnosih ali sestavinah stroškov, kot so določene v členu 339 PDEU;

               30.

               „odgovoren“ pomeni dolžan ukrepati in sprejemati odločitve za dosego potrebnih ciljev;

               31.

               „varnost v Komisiji“ pomeni varnost oseb, sredstev in podatkov v Komisiji, zlasti fizično celovitost oseb in sredstev, celovitost, zaupnost in razpoložljivost podatkov ter komunikacijskih in informacijskih sistemov ter neovirano opravljanje dejavnosti Komisije;

               32.

               „skupne storitve IT“ pomeni storitve pri obdelavi podatkov, ki jih KIS opravlja za druge KIS;

               33.

               „lastnik sistema“ je posameznik, ki je odgovoren za celotno nabavo, razvoj, združevanje, spreminjanje, upravljanje, vzdrževanje in umik KIS;

               34.

               „uporabnik“ pomeni posameznika znotraj ali zunaj Komisije, ki uporablja funkcijo iz KIS.

         Člen 3
   Načela za varnost IT v Komisiji
   1.   Varnost IT v Komisiji temelji na načelih zakonitosti, preglednosti, sorazmernosti in prevzemanja odgovornosti.
   2.   Vprašanja glede varnosti IT se upoštevajo od vsega začetka razvoja in uvedbe KIS Komisije. V ta namen Generalni direktorat za informatiko in Generalni direktorat za človeške vire in varnost sodelujeta na svojem področju pristojnosti.
   3.   Učinkovita varnost IT zagotavlja ustrezno stopnjo:

               (a)

               avtentičnosti: zagotovilo, da so podatki pravi in iz zaupanja vrednih virov;

               (b)

               razpoložljivosti: podatki so dostopni in jih je mogoče uporabljati na zahtevo pooblaščenega subjekta;

               (c)

               zaupnosti: podatki se ne razkrijejo nepooblaščenim posameznikom in subjektom ali ne uporabijo v postopkih, kjer to ni dovoljeno;

               (d)

               celovitosti: zagotavljanje točnosti in popolnosti sestavnih delov in podatkov;

               (e)

               nezatajljivosti: zmožnost dokazati, da se je dejanje zgodilo ali da je prišlo do dogodka, tako da tega kasneje ni mogoče zanikati;

               (f)

               varstva osebnih podatkov: izvajanje ustreznih zaščitnih ukrepov v zvezi z osebnimi podatki ob popolnem upoštevanju Uredbe (ES) št. 45/2001;

               (g)

               poklicne skrivnosti: varstvo podatkov, za katere velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti, zlasti informacij o podjetjih, njihovih poslovnih odnosih ali sestavinah stroškov, kot so določene v členu 339 PDEU.

         4.   Varnost IT temelji na postopku obvladovanja tveganja. Cilj tega postopka je določiti ravni tveganj za varnosti IT in opredeliti varnostne ukrepe za ublažitev takih tveganj do ustrezne stopnje in ob sorazmernih stroških.
   5.   KIS se določi, dodeli lastniku sistema in vnese v evidenco.
   6.   Varnostne zahteve vseh KIS se ugotovijo na podlagi njihovih varnostnih potreb in varnostnih potreb informacij, ki jih obdelujejo. KIS, ki opravljajo storitve za druge KIS, so lahko zasnovani tako, da podpirajo določene stopnje varnostnih potreb.
   7.   Varnostni načrti IT in varnostni ukrepi na področju IT so v sorazmerju z varnostnimi potrebami KIS.
   Postopki v zvezi s temi načeli in dejavnostmi se podrobneje določijo v izvedbenih pravilih.
   POGLAVJE 2

      ORGANIZACIJA IN OBVEZNOSTI

   Člen 4
   Interni upravni odbor
   Interni upravni odbor je splošno odgovoren za upravljanje varnosti IT kot celote znotraj Komisije.
   Člen 5
   Usmerjevalni odbor za varnost informacij (Information Security Steering Board, ISSB)
   1.   Predsednik ISSB je namestnik generalnega sekretarja, odgovoren za upravljanje varnosti IT v Komisiji. Njegovi člani predstavljajo poslovne, tehnološke in varnostne interese v vseh službah Komisije, med njimi so tudi predstavniki Generalnega direktorata za informatiko, Generalnega direktorata za človeške vire in varnost, Generalnega direktorata za proračun, in, po sistemu rotacije na dve leti, predstavniki še štirih udeleženih služb Komisije, v katerih je varnost IT zelo pomembna za njihovo delovanje. Članstvo je na ravni višjega vodstva.
   2.   ISSB nudi pomoč internemu upravnemu odboru pri nalogah, povezanih z varnostjo IT. ISSB je operativno odgovoren za upravljanje varnosti IT kot celote znotraj Komisije.
   3.   ISSB predlaga Komisiji v sprejetje politiko Komisije za varnost IT.
   4.   ISSB vsaki dve leti pregleda položaj upravljanja in vprašanja o varnosti IT, vključno z resnimi varnostnimi incidenti IT, ter o njih poroča internemu upravnemu odboru.
   5.   ISSB spremlja in pregleduje celotno izvajanje tega sklepa in o njem poroča internemu upravnemu odboru.
   6.   ISSB na predlog Generalnega direktorata za informatiko pregleda, odobri in spremlja izvajanje veljavne strategije varnosti IT. ISSB o njej poroča internemu upravnemu odboru.
   7.   ISSB spremlja, oceni in nadzoruje položaj na področju obvladovanja tveganja glede informacijske varnosti organizacije in je po potrebi pristojen za izdajo formalnih zahtevkov za izboljšave.
   Postopki v zvezi s temi obveznostmi in dejavnostmi se podrobneje določijo v izvedbenih pravilih.
   Člen 6
   Generalni direktorat za človeške vire in varnost
   Generalni direktorat za človeške vire in varnost ima glede varnosti IT obveznosti, ki so navedene v nadaljevanju. Direktorat izvaja naslednje naloge:

               1.

               zagotavlja usklajenost politike za varnost IT s politiko Komisije za varnost informacij;

               2.

               določa okvir za dovoljevanje uporabe šifrirnih tehnologij za shranjevanje in sporočanje informacij s strani KIS;

               3.

               obvešča Generalni direktorat za informatiko o posebnih grožnjah, ki bi lahko znatno vplivale na varnost KIS in naborov podatkov, ki jih obdelujejo;

               4.

               izvaja varnostne preglede za oceno upoštevanja varnostne politike v KIS Komisije in o rezultatih poroča ISSB;

               5.

               določi okvir za dovoljevanje dostopa v KIS Komisije iz zunanjih omrežij in z njim povezana ustrezna varnostna pravila ter oblikuje standarde in smernice za varnost IT v tesnem sodelovanju z Generalnim direktoratom za informatiko;

               6.

               predlaga načela in pravila za zunanje izvajanje KIS, da bi ohranil ustrezen nadzor nad varnostjo informacij;

               7.

               oblikuje sorodne standarde in smernice za varnost IT v zvezi s členom 6 v tesnem sodelovanju z Generalnim direktoratom za informatiko.

         Postopki v zvezi s temi obveznostmi in dejavnostmi se podrobneje določijo v izvedbenih pravilih.
   Člen 7
   Generalni direktorat za informatiko
   Generalni direktorat za informatiko ima glede splošne varnosti IT Komisije obveznosti, ki so navedene v nadaljevanju. Direktorat izvaja naslednje naloge:

               1.

               oblikuje standarde in smernice za varnost IT, razen kakor je določeno v členu 6, v tesnem sodelovanju z Generalnim direktoratom za človeške vire in varnost, da zagotovi skladnost med politiko za varnost IT in politiko Komisije za varnost informacij, in jih predlaga ISSB;

               2.

               ocenjuje metode, postopke in rezultate obvladovanja tveganja za varnost IT vseh služb Komisije in o tem redno poroča ISSB;

               3.

               predlaga ISSB veljavno strategijo varnosti IT v pregled in odobritev ter v nadaljnje sprejetje v internem upravnem odboru ter predlaga program, vključno z načrtovanjem projektov in dejavnosti za izvajanje strategije varnosti IT;

               4.

               spremlja izvajanje strategije Komisije za varnost IT in o njem redno poroča ISSB;

               5.

               spremlja tveganja za varnost IT in varnostne ukrepe na področju IT, ki jih izvajajo KIS, in o njih redno poroča ISSB;

               6.

               redno poroča ISSB o celotnem izvajanju in upoštevanju tega sklepa;

               7.

               po posvetovanju z Generalnim direktoratom za človeške vire in varnost zahteva od lastnikov sistema, da izvedejo posebne varnostne ukrepe na področju IT za ublažitev tveganj za varnost IT za KIS Komisije;

               8.

               zagotavlja, da je lastnikom sistema in lastnikom podatkov na razpolago ustrezen seznam storitev varnosti IT Generalnega direktorata za informatiko, da lahko izpolnjujejo svoje obveznosti za varnost IT in upoštevajo politiko in standarde za varnost IT;

               9.

               lastnikom sistema in podatkov zagotavlja ustrezno dokumentacijo ter se po potrebi posvetuje z njimi o varnostnih ukrepih na področju IT, ki jih izvajajo za svoje storitve IT, da bi olajšal upoštevanje politike za varnost IT in nudil pomoč lastnikom sistema pri obvladovanju tveganj na področju IT;

               10.

               organizira redna srečanja omrežja LISO in jih podpira pri opravljanju dolžnosti;

               11.

               opredeljuje potrebe po usposabljanju in usklajuje programe usposabljanja na področju varnosti IT s službami Komisije ter v tesnem sodelovanju z Generalnim direktoratom za človeške vire in varnost oblikuje, izvaja in usklajuje kampanje ozaveščanja glede varnosti IT;

               12.

               zagotavlja, da so lastniki sistema, lastniki podatkov in nosilci drugih vlog z obveznostmi glede varnosti IT v službah Komisije seznanjeni s politiko za varnost IT;

               13.

               obvešča GD za človeške vire in varnost o posebnih grožnjah za varnost IT, incidentih in izjemah od politike Komisije za varnost IT, ki so jih uradno sporočili lastniki sistema in ki bi lahko znatno vplivali na varnost v Komisiji;

               14.

               glede na svojo vlogo notranjega izvajalca storitev IT Komisiji predloži seznam skupnih storitev IT, ki omogočajo opredeljene ravni varnosti. To se opravlja s sistematičnim ocenjevanjem, upravljanjem in spremljanjem tveganj za varnost IT s ciljem izvajanja varnostnih ukrepov za dosego opredeljene ravni varnosti.

         Sorodni postopki in podrobnejše obveznosti se dodatno opredelijo v izvedbenih pravilih.
   Člen 8
   Službe Komisije
   Vsak vodja službe Komisije glede varnosti IT v svoji službi:

               1.

               za vsak KIS uradno imenuje lastnika sistema, ki je uradnik ali začasni uslužbenec in ki bo odgovoren za varnost IT navedenega KIS, ter uradno imenuje lastnika podatkov za vsak nabor podatkov, s katerim upravlja KIS; imenovani lastnik podatkov mora spadati v upravno enoto, ki je upravljavec podatkov za nabore podatkov, za katere velja Uredba (ES) št. 45/2001;

               2.

               uradno imenuje lokalnega varnostnega uradnika za informatiko (LISO), ki lahko izpolnjuje obveznosti neodvisno od lastnikov sistema in lastnikov podatkov. LISO se lahko imenuje za eno ali več služb Komisije;

               3.

               zagotavlja pripravo in izvajanje ustreznih ocen tveganja za varnost IT in varnostnih načrtov IT;

               4.

               zagotavlja redno poročanje Generalnemu direktoratu za informatiko v obliki povzetka tveganj in ukrepov za varnost IT;

               5.

               ob podpori Generalnega direktorata za informatiko zagotavlja uvedbo ustreznih procesov, postopkov in rešitev za učinkovito odkrivanje varnostnih incidentov IT v zvezi s svojimi KIS, poročanje o njih in njihovo reševanje;

               6.

               v izrednih razmerah v zvezi z varnostjo IT začne postopek za izredne razmere;

               7.

               je na končni stopnji odgovoren za varnost IT, vključno z obveznostmi lastnika sistema in lastnika podatkov;

               8.

               je lastnik tveganj v zvezi s svojimi KIS in nabori podatkov;

               9.

               razrešuje nesoglasja med lastniki podatkov in lastniki sistema, v primeru trajnega nesoglasja pa zadevo preda v reševanje ISSB;

               10.

               zagotavlja izvajanje varnostnih načrtov IT in varnostnih ukrepov na področju IT in ustrezno obvladovanje tveganj.

         Postopki v zvezi s temi obveznostmi in dejavnostmi se podrobneje določijo v izvedbenih pravilih.
   Člen 9
   Lastniki sistema
   1.   Lastnik sistema odgovarja za varnost IT v KIS in poroča vodji službe Komisije.
   2.   Lastnik sistema v zvezi z IT:

               (a)

               zagotavlja upoštevanje politike za varnost IT v KIS;

               (b)

               zagotavlja, da je KIS natančno evidentiran v ustrezni evidenci;

               (c)

               v sodelovanju z lastniki podatkov in v posvetovanju z Generalnim direktoratom za informatiko ocenjuje tveganja za varnost IT in določa varnostne potrebe IT za vsak KIS;

               (d)

               pripravlja varnostni načrt, po potrebi tudi s podrobnimi podatki o ocenjenih tveganjih in potrebnih dodatnih varnostnih ukrepih;

               (e)

               izvaja ustrezne varnostne ukrepe na področju IT, ki so v sorazmerju z ugotovljenimi tveganji za varnost IT, in upošteva priporočila, ki jih je odobril ISSB;

               (f)

               ugotavlja odvisnost od drugih KIS ali skupnih storitev IT in izvaja varnostne ukrepe, kot je primerno, na podlagi varnostnih ravni, ki so jih predlagali navedeni KIS ali skupne storitve IT;

               (g)

               obvladuje in spremlja tveganja za varnost IT;

               (h)

               redno poroča vodji službe Komisije o profilu tveganja za varnost IT svojega KIS, Generalnemu direktoratu za informatiko pa poroča o povezanih tveganjih, dejavnostih obvladovanja tveganja in sprejetih varnostnih ukrepih;

               (i)

               se posvetuje z LISO ustreznih služb Komisije o vidikih varnosti IT;

               (j)

               daje navodila uporabnikom o uporabi KIS in povezanih podatkov ter o obveznostih uporabnikov v zvezi s KIS;

               (k)

               zaprosi Generalni direktorat za človeške vire in varnost kot organ za šifrirne metode in izdelke (Crypto Authority) za avtorizacijo za vsak KIS, ki uporablja šifrirno tehnologijo;

               (l)

               se predhodno posvetuje z varnostnim organom Komisije o vsakem sistemu, ki obdeluje tajne podatke EU;

               (m)

               zagotavlja hranjenje varnostnih kopij ključev za dešifriranje na računu za hrambo. Obnovitev šifriranih podatkov se izvede samo z odobritvijo v skladu z okvirom, ki ga opredeli Generalni direktorat za človeške vire in varnost;

               (n)

               upošteva navodila ustreznih upravljavcev podatkov za varstvo osebnih podatkov in uporabo pravil o varstvu podatkov glede varnosti obdelave;

               (o)

               uradno obvešča Generalni direktorat za informatiko o izjemah od politike Komisije za varnost IT, vključno z zadevnimi utemeljitvami;

               (p)

               poroča vodji službe Komisije o nerešljivih nesoglasjih med lastnikom podatkov in lastnikom sistema, ustrezne zainteresirane strani pravočasno obvesti o varnostnih incidentih IT, kakor je primerno glede na njihovo resnost v skladu s členom 15;

               (q)

               pri sistemih, ki jih upravlja zunanji izvajalec, zagotavlja, da pogodbe o zunanjem izvajanju vsebujejo ustrezne določbe o varnosti IT in da se o varnostnih incidentih IT v KIS, ki ga upravlja zunanji izvajalec, poroča v skladu s členom 15;

               (r)

               pri KIS, ki opravljajo skupne storitve IT, skrbi za zagotavljanje in ustrezno dokumentiranje opredeljene ravni varnosti ter izvajanje varnostnih ukrepov pri navedenem KIS za dosego opredeljene ravni varnosti.

         3.   Lastniki sistema lahko nekatere ali vse svoje naloge v zvezi z varnostjo IT uradno prenesejo na druge osebe, vendar ostajajo odgovorni za varnost IT svojih KIS.
   Postopki v zvezi s temi obveznostmi in dejavnostmi se podrobneje določijo v izvedbenih pravilih.
   Člen 10
   Lastniki podatkov
   1.   Lastnik podatkov je vodji službe Komisije odgovoren za varnost IT posebnega nabora podatkov in je odgovoren tudi za njegovo zaupnost, celovitost in razpoložljivost.
   2.   V zvezi s tem naborom podatkov lastnik podatkov:

               (a)

               zagotavlja, da so vsi nabori podatkov, za katere je odgovoren, ustrezno razvrščeni v skladu s sklepoma (EU, Euratom) 2015/443 in (EU, Euratom) 2015/444;

               (b)

               opredeljuje potrebe po varnosti informacij in o njih obvešča ustrezne lastnike sistema;

               (c)

               sodeluje pri oceni tveganja v KIS;

               (d)

               poroča vodji službe Komisije o nerešljivih nesoglasjih med lastnikom podatkov in lastnikom sistema;

               (e)

               obvešča o varnostnih incidentih IT v skladu s členom 15.

         3.   Lastniki podatkov lahko nekatere ali vse svoje naloge pri varnosti IT uradno prenesejo na druge osebe, vendar njihove obveznosti, kot so opredeljene v tem členu, ostajajo nespremenjene.
   Postopki v zvezi s temi obveznostmi in dejavnostmi se podrobneje določijo v izvedbenih pravilih.
   Člen 11
   Lokalni varnostni uradniki za informatiko (LISO)
   Lokalni varnostni uradniki za informatiko glede varnosti IT:

               (a)

               proaktivno določajo politiko za varnost IT in o njej obveščajo lastnike sistema, lastnike podatkov in nosilce drugih vlog z obveznostmi glede varnosti IT v službah Komisije;

               (b)

               se glede vprašanj o varnosti IT v službah Komisije povezujejo z Generalnim direktoratom za informatiko kot sestavnim delom mreže LISO;

               (c)

               se udeležujejo rednih sestankov LISO;

               (d)

               ohranjajo pregled nad postopkom obvladovanja tveganja za varnost informacij ter oblikovanjem in izvajanjem varnostnih načrtov za informacijski sistem;

               (e)

               svetujejo lastnikom podatkov, lastnikom sistema in vodjem služb Komisije glede vprašanj o varnosti IT;

               (f)

               sodelujejo z Generalnim direktoratom za informatiko pri širjenju dobrih praks pri varnosti IT in predlagajo posebne programe ozaveščanja in usposabljanja;

               (g)

               poročajo vodjem služb Komisije o varnosti IT ter ugotavljajo pomanjkljivosti in izboljšave.

         Postopki v zvezi s temi obveznostmi in dejavnostmi se podrobneje določijo v izvedbenih pravilih.
   Člen 12
   Uporabniki
   1.   Uporabniki glede varnosti IT:

               (a)

               upoštevajo politiko za varnost IT in navodila, ki jih za uporabo vsakega KIS daje lastnik sistema;

               (b)

               obveščajo o varnostnih incidentih IT v skladu s členom 15.

         2.   Kršitev politike za varnost IT ali navodil, ki jih daje lastnik sistema, pri uporabi KIS Komisije je lahko razlog za uvedbo disciplinskega postopka.
   Postopki v zvezi s temi obveznostmi in dejavnostmi se podrobneje določijo v izvedbenih pravilih.
   POGLAVJE 3

      DOLŽNOSTI IN OBVEZNOSTI GLEDE VARNOSTI

   Člen 13
   Izvajanje tega sklepa
   1.   Izvedbena pravila za člen 6 ter povezani standardi in smernice bodo sprejeti pod pogojem, da Komisija sklene izdati pooblastilo članu Komisije, odgovornemu za varnostne zadeve.
   2.   Vsa druga izvedbena pravila v zvezi s tem sklepom ter povezani standardi in smernice bodo sprejeti pod pogojem, da Komisija sklene izdati pooblastilo članu Komisije, odgovornemu za informatiko.
   3.   Vsa izvedbena pravila, standarde in smernice iz odstavkov 1 in 2 pred sprejetjem odobri ISSB.
   Člen 14
   Obveznost upoštevanja določb
   1.   Upoštevanje določb iz politike za varnost IT in standardov je obvezno.
   2.   Zaradi neupoštevanja politike in standardov za varnost IT se lahko izvedejo disciplinski ukrepi v skladu s Pogodbama, kadrovskimi predpisi in CEOS ter pogodbene sankcije in/ali se začnejo pravni postopki v skladu z nacionalnimi zakoni in predpisi.
   3.   O kakršnih koli izjemah od politike za varnost IT je treba uradno obvestiti Generalni direktorat za informatiko.
   4.   Če ISSB sprejme odločitev, da obstaja trajno nesprejemljivo tveganje za KIS Komisije, Generalni direktorat za informatiko v sodelovanju z lastnikom sistema predlaga ukrepe za ublažitev tveganja v odobritev ISSB. Med temi ukrepi so lahko tudi okrepljeno spremljanje in poročanje, omejitev storitev ali odklop.
   5.   ISSB po potrebi naloži izvedbo odobrenih ukrepov za ublažitev tveganja. ISSB lahko generalnemu direktorju Generalnega direktorata za človeške vire in varnost priporoči tudi uvedbo upravne preiskave. Generalni direktorat za informatiko poroča ISSB o vsakem položaju, v katerem se naloži izvedba ukrepov za ublažitev tveganja.
   Postopki v zvezi s temi obveznostmi in dejavnostmi se podrobneje določijo v izvedbenih pravilih.
   Člen 15
   Obvladovanje varnostnih incidentov IT
   1.   Generalni direktorat za informatiko je odgovoren za zagotovitev glavne zmogljivosti za operativni odziv na varnostni incident IT znotraj Evropske komisije.
   2.   Generalni direktorat za človeške vire in varnost kot sodelujoča zainteresirana stran pri odzivu na varnostni incident IT:

               (a)

               ima pravico do dostopa do povzetka informacij za vse evidence incidentov in na zahtevo do celotne evidence;

               (b)

               sodeluje v kriznih skupinah za odzivanje na varnostne incidente IT in v postopkih za izredne razmere v zvezi z varnostjo IT;

               (c)

               je pristojen za stike z organi kazenskega pregona in obveščevalnimi službami;

               (d)

               opravlja forenzično analizo v zvezi s kibernetsko varnostjo v skladu s členom 11 Sklepa (EU, Euratom) 2015/443;

               (e)

               odloča o potrebi po uvedbi uradne preiskave;

               (f)

               obvešča Generalni direktorat za informatiko o varnostnih incidentih IT, ki bi lahko pomenili tveganje za druge KIS.

         3.   Med Generalnim direktoratom za informatiko in Generalnim direktoratom za človeške vire in varnost poteka redna komunikacija, pri kateri se izmenjujejo podatki in usklajuje obvladovanje varnostnih incidentov, zlasti varnostnih incidentov IT, zaradi katerih bi lahko bila potrebna uradna preiskava.
   4.   Po potrebi in za izmenjavo znanja z drugimi institucijami in agencijami EU, ki so bile morebiti prizadete, lahko podporo pri obvladovanju incidentov nudijo službe za koordinacijo incidentov skupine za odzivanje na računalniške grožnje za evropske institucije, organe in agencije (CERT-EU).
   5.   Lastniki sistema, ki so udeleženi pri varnostnem incidentu IT:

               (a)

               nemudoma obvestijo svojega vodjo službe Komisije, Generalni direktorat za informatiko, Generalni direktorat za človeške vire, LISO, po potrebi pa tudi lastnika podatkov, o vseh večjih varnostnih incidentih IT, zlasti tistih, pri katerih je prišlo do kršitve zaupnosti podatkov;

               (b)

               sodelujejo z ustreznimi organi Komisije in se ravnajo po njihovih navodilih glede obveščanja o incidentu, odziva nanj in odprave njegovih posledic.

         6.   Uporabniki o vseh dejanskih varnostnih incidentih IT ali sumu takih incidentov pravočasno obvestijo ustrezno službo za računalniško pomoč.
   7.   Lastniki podatkov o vseh dejanskih varnostnih incidentih IT ali sumu takih incidentov pravočasno obvestijo ustrezno skupino za odzivanje na varnostne incidente IT.
   8.   Generalni direktorat za informatiko je ob podpori drugih sodelujočih zainteresiranih strani odgovoren za obvladovanje vseh varnostnih incidentov IT, odkritih v zvezi s KIS Komisije, ki niso oddani zunanjim izvajalcem.
   9.   Generalni direktorat za informatiko o varnostnih incidentih IT obvešča prizadete službe Komisije, ustrezne LISO ter po potrebi CERT-EU, in sicer na podlagi načela potrebe po seznanitvi.
   10.   Generalni direktorat za informatiko redno poroča ISSB o večjih varnostnih incidentih IT, ki so prizadeli KIS Komisije.
   11.   Ustrezni LISO imajo na zahtevo dostop do evidenc varnostnih incidentov IT, ki zadevajo KIS službe Komisije.
   12.   Kontaktna točka za obvladovanje izrednih razmer v primeru večjega varnostnega incidenta IT je Generalni direktorat za informatiko, ki usklajuje krizne skupine za varnostne incidente IT.
   13.   Generalni direktor Generalnega direktorata za informatiko lahko v izrednih razmerah sprejme odločitev o začetku izvajanja postopka za izredne razmere v zvezi z varnostjo IT. Generalni direktorat za informatiko oblikuje postopke za izredne razmere, ki jih odobri ISSB.
   14.   Generalni direktorat za informatiko poroča ISSB in vodjem prizadetih služb Komisije o izvedbi postopkov za izredne razmere.
   Postopki v zvezi s temi obveznostmi in dejavnostmi se podrobneje določijo v izvedbenih pravilih.
   POGLAVJE 4

      KONČNE DOLOČBE

   Člen 16
   Preglednost
   O tem sklepu se obvesti osebje Komisije in vse osebe, za katere se uporablja, objavi se v Uradnem listu Evropske unije.
   Člen 17
   Povezava z drugimi akti
   Določbe tega sklepa ne posegajo v Sklep (EU, Euratom) 2015/443, Sklep (EU, Euratom) 2015/444, Uredbo (ES) št. 45/2001, Uredbo (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (7), Sklep Komisije 2002/47/ES, ESPJ, Euratom (8), Uredbo (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (9) ter Sklep 1999/352/ES, ESPJ, Euratom.
   Člen 18
   Razveljavitev in prehodni ukrepi
   Sklep C(2006) 3602 z dne 16. avgusta 2006 se razveljavi.
   Izvedbena pravila in standardi za varnost IT, sprejeti v skladu s členom 10 Sklepa C(2006) 3602, ostajajo v veljavi v delu, v katerem niso v nasprotju s tem sklepom, dokler ne bodo nadomeščeni z izvedbenimi pravili in standardi, ki bodo sprejeti v skladu s členom 13 tega sklepa. Vsako sklicevanje na člen 10 Sklepa C(2006) 3602 se razume kot sklicevanje na člen 13 tega sklepa.
   Člen 19
   Začetek veljavnosti
   Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 10. januarja 2017

            Za Komisijo

            Predsednik

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 8, 12.1.2001, str. 1).

      (2)  Sklep Komisije (EU, Euratom) 2015/443 z dne 13. marca 2015 o varnosti v Komisiji (UL L 72, 17.3.2015, str. 41).

      (3)  Sklep Komisije (EU, Euratom) 2015/444 z dne 13. marca 2015 o varnostnih predpisih za varovanje tajnih podatkov EU (UL L 72, 17.3.2015, str. 53).

      (4)  Določeni z Uredbo Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 259/68 z dne 29. februarja 1968 o določitvi Kadrovskih predpisov za uradnike in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti ter posebnih ukrepov, ki se začasno uporabljajo za uradnike Komisije (UL L 56, 4.3.1968, str. 1).

      (5)  Sklep Komisije z dne 12. novembra 2008 o določitvi pravil za začasno dodelitev nacionalnih izvedencev in nacionalnih izvedencev na strokovnem usposabljanju (C(2008) 6866 final).

      (6)  Sklep Komisije 1999/352/ES, ESPJ, Euratom z dne 28. aprila 1999 o ustanovitvi Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) (UL L 136, 31.5.1999, str. 20).

      (7)  Uredba (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, 31.5.2001, str. 43).

      (8)  Sklep Komisije 2002/47/ES,ESPJ, Euratom z dne 23. januarja 2002 o spremembi njenega poslovnika (UL L 21, 24.1.2002, str. 23).

      (9)  Uredba (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. septembra 2013 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta in Uredbe Sveta (Euratom) št. 1074/1999 (UL L 248, 18.9.2013, str. 1).


title: 2014/46/EU: Sklep Sveta z dne 28. januarja 2014 o imenovanju treh nadomestnih članov Odbora regij iz Združenega kraljestva

text:
               30.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 27/59

         SKLEP SVETA
   z dne 28. januarja 2014
   o imenovanju treh nadomestnih članov Odbora regij iz Združenega kraljestva
   (2014/46/EU)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 305 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga vlade Združenega kraljestva,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 22. decembra 2009 in 18. januarja 2010 sprejel sklepa 2009/1014/EU (1) in 2010/29/EU (2) o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2010 do 25. januarja 2015.

               (2)

               Zaradi konca mandatov Kathy POLLARD, Mary ROBINSON in Sharon TAYLOR so se sprostila tri mesta nadomestnih članov Odbora regij –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Za preostanek mandata, ki se izteče 25. januarja 2015, se za nadomestne člane Odbora regij imenujejo:

               —

               Sherma BATSON, Councillor, Stevenage Borough Council,

               —

               Gillian FORD, Councillor, London Borough of Havering,

               —

               Kathy POLLARD, Councillor, Babergh District Council.

         Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 28. januarja 2014

            Za Svet

            Predsednik

         G. STOURNARAS

      (1)  UL L 348, 29.12.2009, str. 22.

      (2)  UL L 12, 19.1.2010, str. 11.


title: Sklep Sveta 2008/666/SZVP z dne 24. julija 2008 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Švicarsko konfederacijo o sodelovanju Švicarske konfederacije v misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovu (EULEX KOSOVO)

text:
               13.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 217/23

         SKLEP SVETA 2008/666/SZVP
   z dne 24. julija 2008
   o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Švicarsko konfederacijo o sodelovanju Švicarske konfederacije v misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovu (EULEX KOSOVO)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 24 Pogodbe,
   ob upoštevanju priporočila predsedstva,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 4. februarja 2008 sprejel Skupni ukrep 2008/124/SZVP o misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovu (EULEX KOSOVO) (1).

               (2)

               Člen 13(4) omenjenega skupnega ukrepa določa, da se podrobnejša pravila glede sodelovanja tretjih držav določijo v sporazumu, sklenjenem v skladu s členom 24 Pogodbe o Evropski uniji.

               (3)

               Svet je 13. decembra 2004 pooblastil predsedstvo, ki mu po potrebi pomaga generalni sekretar/visoki predstavnik, da v primeru prihodnjih civilnih operacij EU za krizno upravljanje začne pogajanja s tretjimi državami z namenom sklenitve sporazuma na podlagi vzorčnega sporazuma med Evropsko unijo in tretjo državo o sodelovanju tretje države v civilni operaciji Evropske unije za krizno upravljanje. Na podlagi tega je predsedstvo doseglo sporazum s Švicarsko konfederacijo o sodelovanju Švicarske konfederacije v misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovu (EULEX KOSOVO).

               (4)

               Sporazum bi bilo treba odobriti –

         SKLENIL:
   Člen 1
   Sporazum med Evropsko unijo in Švicarsko konfederacijo o sodelovanju Švicarske konfederacije v misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovu (EULEX KOSOVO) se odobri v imenu Evropske unije.
   Besedilo Sporazuma je priloženo temu sklepu.
   Člen 2
   Predsednik Sveta se pooblasti, da imenuje osebo(-e), pooblaščeno(-e) za podpis sporazuma, ki je za Evropsko unijo zavezujoč.
   Člen 3
   Ta sklep začne učinkovati na dan sprejetja.
   Člen 4
   Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 24. julija 2008

            Za Svet

            Predsednik

         B. HORTEFEUX

      (1)  UL L 42, 16.2.2008, str. 92.
    ---documentbreak---

               13.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 217/24

         SPORAZUM
   med Evropsko unijo in Švicarsko konfederacijo o sodelovanju Švicarske konfederacije v misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovu (EULEX KOSOVO)
   EVROPSKA UNIJA (EU),
   na eni strani,
   in
   Švicarska konfederacija,
   na drugi strani,
   v nadaljnjem besedilu „pogodbenici“ STA SE –
   OB UPOŠTEVANJU:
   Skupnega ukrepa 2008/124/SZVP z dne 4. februarja 2008 o misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovu EULEX KOSOVO, ki ga je sprejel Svet Evropske unije,
   povabila Švicarski konfederaciji, da sodeluje v misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovu EULEX KOSOVO,
   uspešnega zaključka procesa oblikovanja sil ter priporočila poveljnika civilne operacije EU in Odbora za civilne vidike kriznega upravljanja, da se da soglasje k sodelovanju Švicarske konfederacije v operaciji pod vodstvom EU,
   Sklepa Političnega in varnostnega odbora EULEX/2/2008 z dne 22. aprila 2008 o sprejetju prispevka Švicarske konfederacije k operaciji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovu EULEX KOSOVO –
   DOGOVORILI O NASLEDNJEM:
   Člen 1
   Sodelovanje v operaciji
   1.   Švicarska konfederacija se pridruži Skupnemu ukrepu 2008/124/SZVP z dne 4. februarja 2008 o misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovu (v nadaljnjem besedilu „EULEX KOSOVO“ in vsem skupnim ukrepom ali sklepom, s katerimi Svet Evropske unije sklene, da bo podaljšal misijo EULEX KOSOVO, v skladu z določbami tega sporazuma in vsemi potrebnimi izvedbenimi ukrepi.
   2.   Prispevek Švicarske konfederacije k misiji EULEX KOSOVO ne posega v avtonomijo odločanja Evropske unije.
   3.   Švicarska konfederacija zagotovi, da njeno osebje, ki sodeluje v misiji EULEX KOSOVO, svoje naloge opravlja v skladu s/z:

               —

               Skupnim ukrepom 2008/124/SZVP o misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovu EULEX KOSOVO in njegovimi morebitnimi poznejšimi spremembami,

               —

               operativnim načrtom,

               —

               izvedbenimi ukrepi.

         4.   Osebje, ki ga Švicarska konfederacija dodeli misiji EULEX KOSOVO, upošteva pri opravljanju svojih nalog in pri svojem ravnanju zgolj interese misije EULEX KOSOVO.
   5.   Švicarska konfederacija pravočasno obvesti poveljnika civilne operacije in vodjo misije EULEX KOSOVO (v nadaljnjem besedilu „vodja misije“) o vsakršnih spremembah njenega prispevka k EULEX KOSOVO.
   6.   Osebje, dodeljeno misiji EULEX KOSOVO, opravi zdravniški pregled in cepljenja, njegovo zdravstveno sposobnost pa potrdi pristojni organ v Švicarski konfederaciji. Osebje, dodeljeno misiji EULEX KOSOVO, predloži kopijo tega zdravniškega spričevala.
   Člen 2
   Status osebja
   1.   Status osebja, ki ga Švicarska konfederacija prispeva k misiji EULEX KOSOVO, urejajo določbe o statusu misije, kakor je določeno v členu 10(1) Skupnega ukrepa 2008/124/SZVP z dne 4. februarja o misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovu EULEX KOSOVO.
   2.   Status članov osebja, ki so dodeljeni v štab ali v poveljniške enote zunaj Kosova, urejajo dogovori med zadevnim štabom in poveljniškimi enotami ter Švicarsko konfederacijo.
   3.   Brez poseganja v sporazum o statusu misije iz odstavka 1 tega člena, če ta obstaja, je Švicarska konfederacija pristojna za svoje osebje, ki sodeluje v misiji EULEX KOSOVO.
   4.   Švicarska konfederacija je pristojna za zahtevke, ki jih vloži njeno osebje ali se nanj nanašajo, v zvezi s sodelovanjem v misiji EULEX KOSOVO. Švicarska konfederacija je pristojna za vlaganje kakršnih koli pravnih sredstev, zlasti po sodni poti ali za disciplinske ukrepe, zoper svoje osebje, in sicer v skladu s svojimi zakoni in predpisi.
   5.   Švicarska konfederacija se zaveže, da bo ob podpisu tega sporazuma dala izjavo o opustitvi odškodninskih zahtevkov do vsake države, ki sodeluje v misiji EULEX KOSOVO. Vzorec te izjave je priložen temu sporazumu.
   6.   Države članice Evropske unije se obvezujejo, da bodo ob podpisu tega sporazuma dale izjavo o opustitvi odškodninskih zahtevkov za sodelovanje Švicarske konfederacije v misiji EULEX KOSOVO. Vzorec te izjave je priložen temu sporazumu.
   Člen 3
   Tajni podatki
   1.   Švicarska konfederacija sprejme ustrezne ukrepe, da zagotovi varovanje tajnih podatkov EU v skladu s predpisi Sveta Evropske unije o varovanju tajnosti, vsebovanimi v Sklepu Sveta 2001/264/ES z dne 19. marca 2001, in v skladu z drugimi smernicami pristojnih organov, vključno s smernicami vodje misije.
   2.   Če sta EU in Švicarska konfederacija sklenili sporazum o varnostnih postopkih za izmenjavo tajnih podatkov, se določbe takšnega sporazuma uporabljajo v okviru misije EULEX KOSOVO.
   Člen 4
   Struktura poveljevanja
   1.   Vse osebje, ki sodeluje v misiji EULEX KOSOVO, ostane pod polnim poveljstvom svojih nacionalnih organov.
   2.   Nacionalni organi prenesejo operativni nadzor na poveljnika civilne operacije, ki izvaja poveljevanje in nadzor na strateški ravni.
   3.   Vodja misije prevzame odgovornost za misijo EULEX KOSOVO in v zvezi z njo izvaja poveljevanje in nadzor na območju operacije.
   4.   Vodja misije poveljuje osebju, skupinam in enotam iz sodelujočih držav, kot jih dodeli poveljnik civilne operacije, in jih nadzoruje, odgovoren pa je tudi za upravljanje in logistiko, kar med drugim obsega sredstva, vire in informacije, ki so na razpolago misiji EULEX KOSOVO.
   5.   Švicarska konfederacija ima v skladu s pravnimi instrumenti iz člena 1(1) tega sporazuma pri vsakodnevnem vodenju operacije enake pravice in obveznosti kot države članice Evropske unije, ki sodelujejo v operaciji.
   6.   Vodja misije je odgovoren za disciplinski nadzor nad osebjem EULEX KOSOVO. Morebitne disciplinske ukrepe izvaja pristojni nacionalni organ.
   7.   Švicarska konfederacija imenuje vodjo nacionalnega kontingenta (NCL), ki zastopa njen nacionalni kontingent v misiji EULEX KOSOVO. NCL poroča vodji misije o nacionalnih zadevah in je odgovoren za vsakodnevno disciplino kontingenta.
   8.   Evropska unija sprejme sklep o zaključku operacije po posvetovanju s Švicarsko konfederacijo, če Švicarska konfederacija na dan zaključka operacije še vedno prispeva k misiji EULEX KOSOVO.
   Člen 5
   Finančni vidiki
   1.   Švicarska konfederacija prevzame kritje vseh stroškov, povezanih z njenim sodelovanjem v operaciji, razen stroškov, za katere je v operativnem proračunu operacije predvideno skupno financiranje.
   2.   V primeru smrti, telesne poškodbe, izgube ali škode, ki jo, tam kjer poteka operacija, utrpi lokalno prebivalstvo ali pravne osebe, Švicarska konfederacija, kolikor je bila dokazana njena odgovornost, plača odškodnino pod pogoji, določenimi v sporazumu o statusu misije, če ta obstaja, iz člena 2(1) tega sporazuma.
   Člen 6
   Določbe o izvajanju tega sporazuma
   Generalni sekretar Sveta Evropske unije/visoki predstavnik za skupno zunanjo in varnostno politiko sklene z ustreznimi organi Švicarske Konfederacije vse potrebne tehnične in upravne dogovore o izvajanju tega sporazuma.
   Člen 7
   Neizpolnjevanje obveznosti
   Če ena izmed pogodbenic ne izpolni svojih obveznosti, določenih v prejšnjih členih, ima druga pogodbenica pravico prekiniti ta sporazum z enomesečnim odpovednim rokom.
   Člen 8
   Reševanje sporov
   Spori v zvezi z razlago ali uporabo tega sporazuma se med pogodbenicama rešujejo po diplomatski poti.
   Člen 9
   Začetek veljavnosti
   1.   Ta sporazum začne veljati prvi dan prvega meseca, potem ko se pogodbenici uradno obvestita o zaključku za to potrebnih notranjih postopkov.
   2.   Ta sporazum se uporablja začasno od datuma podpisa.
   3.   Velja ves čas trajanja prispevka Švicarske konfederacije k operaciji.

      V Bruslju, 29. julija 2008

            Za Evropsko unijo

            Za Švicarsko konfederacijo

   PRILOGA
   IZJAVE
   Izjava držav članic EU
   Države članice EU, ki uporabljajo Skupni ukrep EU 2008/124/SZVP o misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovu, EULEX KOSOVO, si bodo prizadevale, kolikor to dopuščajo njihovi notranji pravni sistemi, v čim večji meri opustiti zahtevke do Švicarske konfederacije zaradi telesne poškodbe in smrti svojega osebja ali škode ali izgube sredstev, ki jim pripadajo in se uporabljajo v okviru misije EULEX KOSOVO, če je takšno telesno poškodbo, smrt, škodo ali izgubo povzročilo osebje Švicarske konfederacije pri opravljanju svojih nalog v povezavi z misijo EULEX KOSOVO, razen v primeru hude malomarnosti ali namerne kršitve, ali uporaba sredstev, ki pripadajo Švicarski konfederaciji, pod pogojem, da so bila ta sredstva uporabljena v povezavi z operacijo, razen v primeru hude malomarnosti ali namerne kršitve osebja misije EULEX KOSOVO iz Švicarske konfederacije pri uporabi teh sredstev.
   Izjava Švicarske konfederacije
   Švicarska konfederacija si bo kot udeleženka v misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovu EULEX KOSOVO, vzpostavljeni s Skupnim ukrepom EU 2008/124/SZVP, prizadevala, kolikor to dopušča njen notranji pravni sistem, v čim večji meri opustiti zahtevke do katere koli druge države, sodelujoče v misiji EULEX KOSOVO, zaradi telesne poškodbe in smrti svojega osebja ali zaradi škode ali izgube sredstev, ki ji pripadajo in se uporabljajo v okviru misije EULEX KOSOVO, če je takšno telesno poškodbo, smrt, škodo ali izgubo povzročilo osebje pri opravljanju svojih nalog v povezavi z misijo EULEX KOSOVO, razen v primeru hude malomarnosti ali namerne kršitve, ali uporaba sredstev, ki pripadajo sodelujočim državam v misiji EURLEX KOSOVO, pod pogojem, da so bila ta sredstva uporabljena v povezavi z operacijo, razne v primeru hude malomarnosti ali namerne kršitve osebja misije EURLEX KOSOVO pri uporabi teh sredstev.


title: Sklep Sveta (EU) 2015/904 z dne 17. decembra 2014 o podpisu v imenu Evropske unije in o začasni uporabi Protokola k Evro-mediteranskemu sporazumu o pridružitvi med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Ljudsko demokratično republiko Alžirijo na drugi strani o okvirnem sporazumu med Evropsko unijo in Ljudsko demokratično republiko Alžirijo o splošnih načelih za sodelovanje Ljudske demokratične republike Alžirije v programih Unije

text:
               13.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 148/1

         SKLEP SVETA (EU) 2015/904
   z dne 17. decembra 2014
   o podpisu v imenu Evropske unije in o začasni uporabi Protokola k Evro-mediteranskemu sporazumu o pridružitvi med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Ljudsko demokratično republiko Alžirijo na drugi strani o okvirnem sporazumu med Evropsko unijo in Ljudsko demokratično republiko Alžirijo o splošnih načelih za sodelovanje Ljudske demokratične republike Alžirije v programih Unije
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 212 v povezavi s členom 218(5) in (7) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 18. junija 2007 pooblastil Komisijo za pogajanja o Protokolu k Evro-mediteranskemu sporazumu o pridružitvi med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Ljudsko demokratično republiko Alžirijo na drugi strani (1) o okvirnem sporazumu med Evropsko unijo in Ljudsko demokratično republiko Alžirijo o splošnih načelih za sodelovanje Ljudske demokratične republike Alžirije v programih Unije (v nadaljnjem besedilu: Protokol).

               (2)

               Pogajanja so bila zaključena.

               (3)

               Namen Protokola je določiti finančna in tehnična pravila, ki bi Ljudski demokratični republiki Alžiriji omogočila sodelovanje v določenih programih Unije. Horizontalni okvir, ki ga določa Protokol, predstavlja ukrep gospodarskega, finančnega in tehničnega sodelovanja, ki omogoča dostop do pomoči, zlasti finančne pomoči, ki jo Unija zagotovi na podlagi programov Unije. Ta okvir se uporablja samo za tiste programe Unije, pri katerih je v ustreznih ustanovnih pravnih aktih predvidena možnost sodelovanja Ljudske demokratične republike Alžirije. Podpis in začasna uporaba Protokola zato še ne pomenita izvajanja pooblastil v okviru različnih sektorskih politik, ki so opredeljene v programih; ta pooblastila se izvajajo šele, ko so ti programi vzpostavljeni.

               (4)

               Protokol bi bilo treba podpisati v imenu Unije. Do zaključka postopkov, potrebnih za njegovo sklenitev, bi bilo treba Protokol uporabljati začasno –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Podpis v imenu Unije Protokola k Evro-mediteranskemu sporazumu o pridružitvi med Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na eni strani ter Ljudsko demokratično republiko Alžirijo na drugi strani o okvirnem sporazumu med Evropsko unijo in Ljudsko demokratično republiko Alžirijo o splošnih načelih za sodelovanje Ljudske demokratične republike Alžirije v programih Unije se odobri s pridržkom sklenitve navedenega protokola.
   Besedilo Protokola je priloženo k temu sklepu.
   Člen 2
   Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje imenuje osebo(-e), pooblaščeno(-e) za podpis Protokola v imenu Unije.
   Člen 3
   Protokol se začasno uporablja od dneva podpisa (2), do zaključka postopkov, potrebnih za njegovo sklenitev.
   Člen 4
   Komisija je pooblaščena, da v imenu Unije določi posebne pogoje, ki se uporabljajo glede sodelovanja Ljudske demokratične republike Alžirije v vsakem posameznem programu Unije, vključno s finančnim prispevkom, ki ga je treba plačati. Komisija obvešča pristojno delovno skupino Sveta.
   Člen 5
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 17. decembra 2014

            Za Svet

            Predsednik

         G. L. GALLETTI

      (1)  UL L 265, 10.10.2005, str. 2.

      (2)  Generalni sekretariat Sveta bo v Uradnem listu Evropske unije objavil datum podpisa Protokola.


title: 2009/237/ES: Sklep Evropskega parlamenta z dne 22. aprila 2008 o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropskega nadzornega organa za GNSS za proračunsko leto 2006

text:
               31.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 88/262

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 22. aprila 2008
   o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropskega nadzornega organa za GNSS za proračunsko leto 2006
   (2009/237/ES)
   EVROPSKI PARLAMENT,
   ob upoštevanju zaključnega letnega računa Evropskega nadzornega organa za GNSS za proračunsko leto 2006 (1),
   ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o zaključnem letnem računu Evropskega nadzornega organa za GNSS za proračunsko leto 2006 z odgovori organa (2),
   ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 12. februarja 2008 (5843/2008 – C6-0084/2008),
   ob upoštevanju Pogodbe ES ter zlasti člena 276 Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (3) ter zlasti člena 185 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1321/2004 z dne 12. julija 2004 o ustanovitvi upravljavskih struktur Evropskega satelitskega radio-navigacijskega sistema (4) ter zlasti člena 12 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (5) ter zlasti člena 94 Uredbe,
   ob upoštevanju člena 71 in Priloge V svojega Poslovnika,
   ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A6-0127/2008),

               1.

               podeli razrešnico izvršnemu direktorju Evropskega nadzornega organa za GNSS glede izvrševanja proračuna organa za proračunsko leto 2006;

               2.

               navaja svoje pripombe v spodnji resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in resolucijo, ki je del sklepa, posreduje izvršnemu direktorju Evropskega nadzornega organa za GNSS, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Hans-GERT PÖTTERING

            Generalni sekretar

         Harald RØMER

      (1)  UL C 261, 31.10.2007, str. 38.

      (2)  UL C 309, 19.12.2007, str. 72.

      (3)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (4)  UL L 246, 20.7.2004, str. 1.

      (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.
    ---documentbreak---

               31.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 88/263

         RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 22. aprila 2008
   s pripombami, ki so del sklepa o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropskega nadzornega organa za GNSS za proračunsko leto 2006
   EVROPSKI PARLAMENT,
   ob upoštevanju zaključnega letnega računa Evropskega nadzornega organa za GNSS za proračunsko leto 2006 (1),
   ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o zaključnem letnem računu Evropskega nadzornega organa za GNSS za proračunsko leto 2006 z odgovori organa (2),
   ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 12. februarja 2008 (5843/2008 – C6-0084/2008),
   ob upoštevanju Pogodbe ES ter zlasti člena 276 Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (3) ter zlasti člena 185 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1321/2004 z dne 12. julija 2004 o ustanovitvi upravljavskih struktur Evropskega satelitskega radio-navigacijskega sistema (4) ter zlasti člena 12 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (5) ter zlasti člena 94 Uredbe,
   ob upoštevanju člena 71 in Priloge V svojega Poslovnika,
   ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A6-0127/2008),

               A.

               ker je Računsko sodišče navedlo, da je prejelo zadostno zagotovilo o zanesljivosti letnega računa za proračunsko leto 2006 ter o zakonitosti in pravilnosti z njimi povezanih transakcij;

               B.

               ker je organ začel delovati leta 2006 in je po namestitvi potrebnih finančnih sistemov septembra 2006 od Komisije prevzel odgovornost za svoje finančno poslovanje;

         Splošne točke, ki so povezane s horizontalnimi vprašanji agencij EU in so tako pomembne tudi za postopek razrešnice posamezne agencije

               1.

               ugotavlja, da so v letu 2006 proračuni 24 agencij in drugih decentraliziranih organov, za katere je Računsko sodišče opravilo revizijo, znašali 1 080,5 milijona EUR (najvišji proračun v višini 271 milijonov EUR je imela Evropska agencija za obnovo, najnižjega pa Evropska policijska akademija (CEPOL) v višini 5 milijonov EUR);

               2.

               poudarja, da med zunanje organe EU, vključene v postopek revizije in razrešnice, sedaj ne sodijo le tradicionalne regulativne agencije, ampak tudi izvajalske agencije, ki so ustanovljene za izvajanje posebnih programov, v prihodnje pa bodo vključena tudi skupna podjetja, ustanovljena kot javno-zasebna partnerstva (skupne tehnološke pobude);

               3.

               ugotavlja, da se je število agencij, vključenih v postopek razrešnice, kar zadeva Parlament, spreminjalo na naslednji način: proračunsko leto 2000: 8; 2001: 10; 2002: 11; 2003: 14; 2004: 14; 2005: 16; 2006: 20 regulativnih in 2 izvajalski agenciji (nista upoštevani agenciji, za kateri sicer Računsko sodišče opravi revizijo, vendar zanju velja notranji postopek razrešnice);

               4.

               zato meni, da je postopek revizije in razrešnice postal preveč okoren in neustrezen glede na sorazmerno velikost proračunov agencij/decentraliziranih organov; naroči svojemu pristojnemu odboru, naj opravi obsežen pregled postopka za podelitev razrešnice agencijam in decentraliziranim organom z namenom oblikovanja enostavnejšega in smotrnejšega pristopa ob upoštevanju vse večjega števila organov, za katere bo v prihodnje treba pripraviti ločena poročila o razrešnicah;

         Temeljni razmisleki

               5.

               od Komisije zahteva, da pred ustanovitvijo nove ali prenovo obstoječe agencije jasno obrazloži naslednje elemente: vrsta agencije, njeni cilji, struktura notranjega upravljanja, izdelki, storitve, ključni postopki, ciljna skupina, stranke in deležniki agencije, uradni odnosi z zunanjimi akterji, proračunske obveznosti, finančno načrtovanje, kadrovska politika in politika zaposlovanja;

               6.

               zahteva, da mora delovanje vsake agencije urejati sporazum o letni uspešnosti, ki ga pripravita agencija in pristojni generalni direktorat in ki bi moral vključevati glavne cilje za prihodnje leto, finančni okvir in jasne kazalnike za merjenje uspešnosti;

               7.

               zahteva, da Računsko sodišče ali drug neodvisni revizor redno (in ad hoc) opravlja revizije uspešnosti agencij; meni, da se pri tem ne bi smeli omejiti na običajne dejavnike finančnega upravljanja in pravilne uporabe javnega denarja, ampak bi morali vključiti tudi upravno učinkovitost in uspešnost ter oceno finančnega upravljanja vsake agencije;

               8.

               meni, da je treba pri agencijah, ki nenehno precenjujejo svoje proračunske potrebe, upoštevati tehnični pavšalni odbitek na podlagi prostih delovnih mest; meni, da se bodo zato namenski prejemki agencij dolgoročno zmanjšali, upravni stroški pa posledično znižali;

               9.

               ugotavlja, da so bile mnoge agencije tarča kritik, ker niso spoštovale pravil za javna naročila, Finančne uredbe, kadrovskih predpisov ipd., in opozarja na resnost te težave; meni, da je glavni razlog za takšno stanje dejstvo, da je večina predpisov, tudi Finančna uredba, sestavljenih za večje institucije, večina manjših agencij pa nima kritične mase, ki bi jim omogočala izpolnjevanje predpisanih zahtev; zato poziva Komisijo, naj poišče hitro rešitev in poveča učinkovitost z združitvijo upravnih funkcij različnih agencij, s čimer bi bila dosežena potrebna kritična masa (pri tem je treba upoštevati tudi potrebne spremembe v osnovnih predpisih, ki urejajo delovanje agencij in njihovo proračunsko samostojnost), ali pa čim prej pripravi osnutek specifičnih predpisov za agencije (zlasti izvedbena pravila za agencije), ki bi omogočali popolno izpolnjevanje zahtev;

               10.

               zahteva, da Komisija pri pripravi predhodnega predloga proračuna upošteva, kako so posamezne agencije izvrševale proračun v prejšnjih letih, še posebej v letu n-1, in na podlagi tega ustrezno revidira proračun, ki ga zahteva agencija; poziva svoj pristojni odbor, naj spoštuje revizijo in – če tega ne bo storila Komisija – sam revidira zadevni proračun na realistično raven, ki ustreza zmožnostim črpanja sredstev in izvrševanja zadevne agencije;

               11.

               opozarja na svoj sklep v zvezi z razrešnico za proračunsko leto 2005, v katerem je Komisijo pozval, naj vsakih pet let predloži študijo o dodani vrednosti za vse agencije; poziva ustrezne institucije, naj v primeru negativne ocene o dodani vrednosti agencije sprejmejo vse potrebne ukrepe, tako da spremenijo mandat zadevne agencije ali pa jo zaprejo; ugotavlja, da Komisija v letu 2007 ni opravila niti enega ocenjevanja; vztraja pri tem, da bi morala Komisija pred podelitvijo razrešnice za proračunsko leto 2007 predložiti vsaj pet takšnih ocen, začenši z najstarejšimi agencijami;

               12.

               meni, da je treba čim prej upoštevati priporočila Računskega sodišča in uskladiti raven subvencij, izplačanih agencijam, z dejanskimi finančnimi potrebami; prav tako meni, da je treba predloge sprememb k splošni finančni uredbi vnesti tudi v okvirne finančne uredbe in posebne finančne uredbe agencij;

         Predstavitev podatkov iz poročil

               13.

               ugotavlja, da agencije nimajo enotnega pristopa glede predstavitve svojih dejavnosti med obravnavanim proračunskim letom, predstavitve računov in poročil o proračunskem in finančnem upravljanju ter vprašanja, ali bi moral direktor agencije pripraviti izjavo o zanesljivosti; ugotavlja, da nekatere agencije ne razlikujejo jasno med (a) predstavitvijo delovanja agencije javnosti in (b) tehničnim poročanjem o proračunskem in finančnem upravljanju;

               14.

               ugotavlja, da v veljavnih navodilih Komisije za pripravo letnih poročil o dejavnosti ni izrecne zahteve, da mora agencija pripraviti izjavo o zanesljivosti, vendar je kljub temu veliko direktorjev agencij pripravilo takšno izjavo za leto 2006, pri čemer eden od primerov vključuje pomemben pridržek;

               15.

               opozarja na svojo resolucijo z dne 12. aprila 2005 (6), v katerem so direktorji agencij pozvani, da od sedaj naprej k letnemu poročilu o dejavnosti, predstavljenemu skupaj s finančnimi podatki in podatki o upravljanju, priložijo izjavo o zanesljivosti glede zakonitosti in pravilnosti poslovanja, ki je podobna izjavam, ki jih podpišejo generalni direktorji Komisije;

               16.

               poziva Komisijo, da v skladu s tem spremeni veljavna navodila za agencije;

               17.

               poleg tega predlaga, da bi si morala Komisija skupaj z agencijami prizadevati za oblikovanje usklajenega modela, ki bi ga uporabljale vse agencije ter vsi decentralizirani organi in bi jasno razlikoval med

                           —

                           letnim poročilom, namenjenim splošnemu bralcu, o poslovanju, delu in dosežkih organa,

                           —

                           finančnimi izkazi in poročilom o izvrševanju proračuna,

                           —

                           poročilom o dejavnosti v skladu s poročili o dejavnosti generalnih direktorjev Komisije,

                           —

                           izjavo o zanesljivosti, ki jo podpiše direktor organa, skupaj z vsemi pridržki ali pripombami, za katere meni, da je treba nanje opozoriti organ za podelitev razrešnice;

         Splošne ugotovitve Računskega sodišča

               18.

               je seznanjen z ugotovitvijo Računskega sodišča (letno poročilo, odstavek 10.29 (7), da črpanje subvencij, ki jih Komisija izplačuje iz proračuna Skupnosti, ne poteka na osnovi ustrezno utemeljenih ocen denarnih potreb agencij ter da to v povezavi z izdatnimi prenosi sredstev povzroča, da imajo zaradi tega agencije veliko likvidnih sredstev na računu; seznanjen je tudi s priporočilom Računskega sodišča, da bi morala biti raven izplačanih subvencij agencijam v skladu z njihovimi resničnimi denarnimi potrebami;

               19.

               ugotavlja, da 14 agencij konec leta 2006 še ni izvajalo računovodskega sistema ABAC (letno poročilo, opomba odstavka 10.31);

               20.

               upošteva pripombo sodišča (letno poročilo, odstavek 1.25) glede vračunanih stroškov za neizkoriščeni dopust, ki so jih obračunale nekatere agencije; opozarja, da je Računsko sodišče podalo izjavo o zanesljivosti v primeru treh agencij (Evropski center za razvoj poklicnega usposabljanja (CEDEFOP), Evropska policijska akademija (CEPOL) in Evropska agencija za železniški promet) za proračunsko leto 2006 (2005: CEDEFOP, Evropska agencija za varnost hrane, Evropska agencija za obnovo);

         Notranja revizija

               21.

               opozarja, da je skladno s členom 185(3) Finančne uredbe notranji revizor Komisije tudi notranji revizor regulativnih agencij, ki prejemajo nepovratna sredstva iz proračuna EU; poudarja, da notranji revizor poroča upravnemu odboru in direktorju vsake agencije;

               22.

               opozarja na pridržek notranjega revizorja v letnem poročilu o dejavnosti za leto 2006, ki pravi,
               „Notranji revizor Komisije ne more zadovoljivo izpolnjevati svoje obveznosti notranjega revizorja organov Skupnosti iz člena 185 Finančne uredbe zaradi pomanjkanja osebja“;

               23.

               vendar upošteva pripombo notranjega revizorja v njegovem poročilu o dejavnostih za leto 2006, da se bo od leta 2007 za vse delujoče regulativne agencije vsako leto opravljala notranja revizija z dodatnim osebjem, ki ga je službi za notranjo revizijo odobrila Komisija;

               24.

               je seznanjen z naraščajočim številom regulativnih in izvajalskih agencij ter skupnih podjetij, ki jih mora služba za notranjo revizijo revidirati v skladu s členom 185 finančne uredbe, narašča; poziva Komisijo, naj pristojni odbor obvesti, ali bo imela služba za notranjo revizijo v prihodnjih letih na voljo dovolj kadrov za izvajanje letne revizije vseh takih organov;

               25.

               ugotavlja, da člen 72(5) Uredbe (ES, Euratom) št. 2343/2002 zahteva, da vsaka agencija organu za razrešnice in Komisiji vsako leto predloži poročilo, ki ga pripravi njen direktor in v katerem so povzeti število in vrsta notranjih revizij, ki jih je opravil notranji revizor, njegova priporočila in ukrepi, ki so bili sprejeti v zvezi s temi priporočili; poziva agencije, naj navedejo, ali se to izvaja, in če se, na kakšen način;

               26.

               je seznanjen s predlogom, ki ga je 14. septembra 2006 notranji revizor podal pristojnemu odboru Parlamenta v zvezi z možnostjo zmožnosti agencij, da opravijo notranje revizije, zlasti v povezavi z manjšimi agencijami, in sicer v zvezi s tem, da morajo imeti manjše agencije pooblastilo za nakup storitev notranje revizije v zasebnem sektorju;

         Ocenjevanje agencij

               27.

               opozarja na skupno izjavo Parlamenta, Sveta in Komisije (8), ki je bila dogovorjena na usklajevanju pred Ekonomsko-finančnim svetom za proračun dne 13. julija 2007 in ki zahteva (i) seznam agencij, ki jih Komisija namerava oceniti, in (ii) seznam že ocenjenih agencij, skupaj s povzetkom pomembnejših ugotovitev;

         Disciplinski postopki

               28.

               ugotavlja, da imajo posamezne agencije zaradi svoje velikosti težave pri ustanavljanju ad hoc disciplinskih komisij, ki jih sestavlja osebje iz ustreznih kariernih razredov, in da preiskovalni in disciplinski urad Komisije (IDOC) ni pristojen za agencije; poziva agencije, naj premislijo o medagencijski disciplinski komisiji;

         Osnutek Medinstitucionalnega sporazuma

               29.

               opozarja na osnutek Medinstitucionalnega sporazuma o skupnem okviru za evropske regulativne agencije, ki ga je predložila Komisija (KOM(2005) 59), katerega namen je oblikovanje horizontalnega okvira za oblikovanje, strukturo, delovanje, ocenjevanje in nadzor evropskih regulativnih agencij; ugotavlja, da je osnutek koristna pobuda pri prizadevanju za racionalizacijo ustanavljanja in vodenja agencij; upošteva izjavo Komisije v zbirnem poročilu 2006 (odstavek 3.1, KOM(2007) 274), da so bile razprave o zadevi obnovljene na zasedanju Sveta ob koncu leta 2006, čeprav je napredek pri pogajanjih po objavi osnutka zastal; obžaluje, da pri sprejemanju ni bilo mogoče doseči napredka;

               30.

               zato pozdravlja zavezanost Komisije, da v letu 2008 pripravi sporočilo o prihodnosti regulativnih agencij;

         Agencije, ki se financirajo iz lastnih sredstev

               31.

               opozarja, da direktorjema dveh agencij, ki se financirata iz lastnih sredstev, razrešnico podeli upravni odbor; ugotavlja, da imata obe agenciji zbrane visoke presežke iz prihodkov od nadomestil, ki so bili preneseni iz prejšnjih let:

                           —

                           Urad za usklajevanje na notranjem trgu, denarna sredstva in njihovi ustrezniki: 281 milijonov EUR (9),

                           —

                           Urad Skupnosti za rastlinske sorte, denarna sredstva in njihovi ustrezniki: 18 milijonov EUR (10);

         Posebni vidiki

               32.

               upošteva navedbo Računskega sodišča v poročilu za 2006, da je pri preizkušanju reprezentativnega vzorca 80 transakcij ugotovilo pomanjkljivosti v delovanju upravljavskih in kontrolnih sistemov, ki so vključevale začetek transakcije brez potrebnih pooblastil in sprejem pravne obveznosti brez predhodne potrditve proračunske obveznosti, kar je v nasprotju z zahtevami Finančne uredbe;

               33.

               ugotavlja, da je organ od 1. januarja 2007 lastnik vseh opredmetenih in neopredmetenih sredstev, ki so bila ustvarjena ali razvita med razvojno fazo programa Galileo;

               34.

               opozarja, da je bil del dejavnosti decembra 2006 prenesen s skupnega podjetja Galileo na organ s prenosom 70 milijonov EUR ter pravic in dolžnosti, povezanih s Šestim okvirnim programom, MEDA, EGNOS in drugimi pogodbami; zato so se skupna sredstva organa na koncu leta 2006 povečala na 76,6 milijona EUR, čeprav so subvencije Skupnosti in drugi prihodki organa leta 2006 znašali le malo čez 7 milijonov EUR;

               35.

               poudarja, da je bilo poleg tega skladno z odgovori organa leta 2007 po sporazumu med GNSS in tremi člani skupnega podjetja (Evropska vesoljska agencija, nacionalni center Kitajske za daljinsko zaznavanje ter izraelski industrijski center za raziskave in razvoj MATIMOP) 97 % nadaljnjih sredstev v višini 65 milijonov EUR prenesenih na organ; upošteva ugotovitev Računskega sodišča, da ta znesek ne vključuje salda sredstev, ki izhaja iz likvidacije skupnega podjetja Galileo, ki bo prenesen na organ šele, ko bo postopek likvidacije končan;

               36.

               iz sklepov Sveta, ki so bili sprejeti na zasedanju 3. decembra 2007, razume, da ocenjeni stroški za programe GNSS za obdobje 2007–2013 znašajo 3,4 milijarde EUR in da bo projekt financiran iz javnih sredstev;

               37.

               zato sklepa, da bo Evropski nadzorni organ za GNSS, čeprav je agencija EU, kot lastnik sredstev Galilea igral vlogo, ki je precej drugačna od drugih regulativnih agencij, in da ga bodo zaradi znatnih zneskov v svoji bilanci stanja v prihodnosti zelo natančno nadzorovali tisti organi, ki spremljajo porabo EU;

               38.

               ugotavlja, da bo likvidacija skupnega podjetja Galileo v letu 2008 predmet posebnega poročila Računskega sodišča.

      (1)  UL C 261, 31.10.2007, str. 38.

      (2)  UL C 309, 19.12.2007, str. 72.

      (3)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (4)  UL L 246, 20.7.2004, str. 1.

      (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.

      (6)  Vse resolucije o agencijah so bile objavljene v UL L 196, 27.7.2005.

      (7)  UL C 273, 15.11.2007, str. 1.

      (8)  Dokument Sveta DS 605/1/07 rev1.

      (9)  Vir: Poročilo o letnih računovodskih izkazih Urada za usklajevanje na notranjem trgu za proračunsko leto 2006 z odgovori Urada (UL C 309, 19.12.2007, str. 141).

      (10)  Vir: Poročilo o letnih računovodskih izkazih Urada Skupnosti za rastlinske sorte za proračunsko leto 2006 z odgovori Urada (UL C 309, 19.12.2007, str. 135).


title: Sklep Sveta z dne 7. novembra 2000 o sklenitvi Konvencije o varstvu Rena v imenu Skupnosti

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

32000D0706

Uradni list L 289 , 16/11/2000 str. 0030 - 0030

		Sklep Svetaz dne 7. novembra 2000o sklenitvi Konvencije o varstvu Rena v imenu Skupnosti(2000/706/ES)SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 175(1) in prvega stavka prvega pododstavka člena 300(2) in prvega pododstavka člena 300(3),ob upoštevanju predloga Komisije,ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [1],ob upoštevanju naslednjega:(1) S Sklepom 77/586/EGS [2] je Skupnost sklenila Konvencijo o varstvu Rena pred kemičnim onesnaževanjem in Dodatni sporazum k Sporazumu, podpisanem v Bernu 29. aprila 1963, o mednarodni komisiji za varstvo Rena pred onesnaževanjem.(2) Na 25. zasedanju koordinacijske skupine Mednarodne komisije za varstvo Rena se obrežnim državam zdi nujno, da predvidijo novo Konvencijo za varstvo Rena in da v ta namen začnejo pogajanja.(3) Evropska komisija je v imenu Skupnosti sodelovala pri teh pogajanjih v skladu s pogajalskimi smernicami Sveta in ta pogajanja so bila končana januarja leta 1998.(4) Na podlagi izida teh pogajanj je Svet marca 1999 odločil, da naj bi Skupnost podpisala novo Konvencijo za varstvo Rena, s pridržkom njene poznejše sklenitve, in odobril podpis v imenu Skupnosti. Nova Konvencija za varstvo Rena je bila podpisana 12. aprila 1999 v Bernu (Švica) –SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:Člen 1Konvencija za varstvo Rena se s tem odobri v imenu Skupnosti.Besedilo konvencije se priloži temu sklepu.Člen 2Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo ali osebe, ki bo pooblaščena ali bodo pooblaščene, da deponira(-jo) listino o odobritvi pri vladi Švicarske konfederacije v skladu s členom 17 Konvencije.V Bruslju, 7. novembra 2000Za SvetPredsednikD. Voynet[1] Mnenje, podano 17. maja 2000 (še ni objavljeno v Uradnem listu).[2] UL L 240, 19.9.1977, str. 35.--------------------------------------------------


title: Sklep Evropskega parlamenta z dne 5. maja 2010 o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske agencije za okolje za proračunsko leto 2008

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 252/151

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 5. maja 2010
   o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske agencije za okolje za proračunsko leto 2008
   (2010/522/EU)
   EVROPSKI PARLAMENT,
   ob upoštevanju končnih letnih računovodskih izkazov Evropske agencije za okolje za proračunsko leto 2008,
   ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o letnih računovodskih izkazih Evropske agencije za okolje za proračunsko leto 2008, skupaj z odgovori agencije (1),
   ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 16. februarja 2010 (5827/2010 – C7-0061/2010),
   ob upoštevanju člena 276 Pogodbe ES in člena 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (2), zlasti člena 185,
   ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 401/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o Evropski agenciji za okolje in Evropskem okoljskem informacijskem in opazovalnem omrežju (3), zlasti člena 13,
   ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (4), zlasti člena 94,
   ob upoštevanju člena 77 in Priloge VI Poslovnika,
   ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenja Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane (A7-0092/2010),

               1.

               podeli razrešnico izvršni direktorici Evropske agencije za okolje glede izvrševanja proračuna agencije za proračunsko leto 2008;

               2.

               navaja svoje pripombe v spodnji resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in resolucijo, ki je del sklepa, posreduje izvršni direktorici Evropske agencije za okolje, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Jerzy BUZEK

            Generalni sekretar

         Klaus WELLE

      (1)  UL C 304, 15.12.2009, str. 60.

      (2)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (3)  UL L 126, 21.5.2009, str. 13.

      (4)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 252/152

         RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 5. maja 2010
   s pripombami, ki so del sklepa o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske agencije za okolje za proračunsko leto 2008
   EVROPSKI PARLAMENT,
   ob upoštevanju končnih letnih računovodskih izkazov Evropske agencije za okolje za proračunsko leto 2008,
   ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o letnih računovodskih izkazih Evropske agencije za okolje za proračunsko leto 2008, skupaj z odgovori agencije (1),
   ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 16. februarja 2010 (5827/2010 – C7-0061/2010),
   ob upoštevanju člena 276 Pogodbe ES in člena 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (2), zlasti člena 185,
   ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 401/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o Evropski agenciji za okolje in Evropskem okoljskem informacijskem in opazovalnem omrežju (3), zlasti člena 13,
   ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (4), zlasti člena 94,
   ob upoštevanju člena 77 in Priloge VI Poslovnika,
   ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenja Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane (A7-0092/2010),

               A.

               ker je Računsko sodišče navedlo, da je prejelo zadostno zagotovilo o zanesljivosti letnih računovodskih izkazov za proračunsko leto 2008 ter o zakonitosti in pravilnosti z njimi povezanih transakcij,

               B.

               ker je Parlament 23. aprila 2009 izvršni direktorici Evropske agencije za okolje podelil razrešnico glede izvrševanja proračuna agencije za proračunsko leto 2007 (5) in v svoji resoluciji, ki spremlja sklep o razrešnici, ugotovil predvsem pomanjkljivosti pri upravljanju sporazumov o donacijah za evropske tematske centre in od agencije zahteval, naj v celoti spoštuje pravila za oddajo javnih naročil,

               1.

               ugotavlja, da so prihodki iz poslovanja agencije za leto 2008 znašali 37 100 000 EUR, vključno s subvencijo Skupnosti v višini 31 700 000 EUR; poudarja, da je ta znesek za več kot 2 000 000 EUR manjši od ustreznega zneska v splošnem proračunu za leto 2007; je zadovoljen s celotnim izvajanjem odobritev za prevzem obveznosti in odobritev plačil;

               2.

               poudarja vlogo agencije pri ocenjevanju izvajanja okoljske zakonodaje EU znotraj EU in v sosednjih državah;

      Uspešnost

               3.

               je seznanjen z zelo pozitivnimi glavnimi ugotovitvami, vključenimi v zunanji oceni decentraliziranih agencij EU, ki jo je Komisija naročila v letu 2009; zlasti pozdravlja, da je agencija vzpostavila dobro razvit sistem upravljanja po dejavnostih, večletni delovni program, uravnoteženo razpredelnico s kazalniki in celovit sistem nadzora nad upravljanjem, kar skupaj prispeva k učinkovitemu vodenju agencije;

               4.

               ugotavlja, da je druga zunanja neodvisna ocena petletne strategije agencije (2004–2008) prav tako pokazala, da je učinkovita pri doseganju svojih ciljev in izpolnjevanju potreb upravičencev;

               5.

               poziva agencijo, naj še naprej redno (vsakih 5 let) zagotavlja pripravo zunanje neodvisne ocene na podlagi ustanovitvene uredbe in delovnih načrtov, ki jih je sprejel upravni odbor; zato poziva agencijo, naj obvešča organ za podelitev razrešnice o razvoju dogodkov v zvezi z naslednjo zunanjo oceno, ki bo obravnavala obdobje 2009–2013;

               6.

               zahteva, da agencija v razpredelnici, ki bo priložena prihodnjemu poročilu Računskega sodišča, predstavi primerjavo med rezultati, doseženimi v obravnavanem letu razrešnice, in rezultati, doseženimi v predhodnem proračunskem letu, da bo organ za razrešnico lahko bolje ocenil uspešnost agencije med enim in drugim letom;

               7.

               je seznanjen s pripombo Računskega sodišča glede pogodb o dodelitvi sredstev, ki jih je sklenila agencija, in zahteva pojasnilo glede števila delovnih ur njenih partnerjev; poudarja, da je treba za zmanjšanje tveganja neupravičenih plačil dati jasnejša navodila v zvezi z delovnimi urami, ki jih zaračunavajo upravičenci, in vzpostaviti jasno povezavo med zaračunanimi stroški in stroški, predvidenimi v izvedbenih načrtih;

      Pogodba o zakupu

               8.

               je seznanjen z ugotovitvijo Računskega sodišča, da bi bilo treba namesto tega, da so bili plačani stroški storitev podjetja, ki so ga izbrali lastniki stavbe, pripraviti javni razpis za podpis pogodbe o obnovitvi prostorov, ki jih ima agencija v zakupu;

      Notranja revizija

               9.

               priznava, da je agencija od leta 2006 do danes uresničila 9 od 27 priporočil službe za notranjo revizijo; ugotavlja, da je 5 od 17 še neizvršenih priporočil „zelo pomembnih“ in zadevajo upravljanje nepovratnih sredstev (kar zadeva vzpostavitev finančnih krogov, spodbujanje kontrol na kraju samem/preverjanje nepovratnih sredstev, nadziranje in nadaljnje spremljanje izvrševanja nepovratnih sredstev) ter izvajanje standardov notranje kontrole (kar zadeva opredelitev občutljivih funkcij in izboljšanje računovodskega sistema);

               10.

               sporoča, da so druge pripombe k sklepu o razrešnici, ki so horizontalne narave, zbrane v resoluciji z dne 5. maja 2010 (6) o uspešnosti, finančnem poslovodenju in nadzoru agencij.

      (1)  UL C 304, 15.12.2009, str. 60.

      (2)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (3)  UL L 126, 21.5.2009, str. 13.

      (4)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.

      (5)  UL L 255, 26.9.2009, str. 180.

      (6)  Sprejeta besedila, P7_TA(2010)0139 (glej stran 241 tega Uradnega lista).


title: 2011/834/EU: Sklep Komisije z dne 13. decembra 2011 o ustavitvi protisubvencijskega postopka za uvoz nekaterih vrst polietilen tereftalata s poreklom iz Omana in Saudove Arabije

text:
               14.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 330/43

         SKLEP KOMISIJE
   z dne 13. decembra 2011
   o ustavitvi protisubvencijskega postopka za uvoz nekaterih vrst polietilen tereftalata s poreklom iz Omana in Saudove Arabije
   (2011/834/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 597/2009 z dne 11. junija 2009 o zaščiti proti subvencioniranemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1) („osnovna uredba“), in zlasti člena 14 Uredbe,
   po posvetovanju s svetovalnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:
   A.   POSTOPEK

               (1)

               Evropska komisija („Komisija“) je 3. januarja 2011 prejela pritožbo o domnevnem subvencioniranju nekaterih vrst polietilen tereftalata („PET“) s poreklom iz Omana in Saudove Arabije („zadevni državi“), kar povzroča škodo industriji Unije.

               (2)

               Pritožbo je vložil odbor proizvajalcev polietilen tereftalata („PET“) v Evropi (CPME) („pritožnik“) v imenu proizvajalcev, ki predstavljajo glavni delež, v tem primeru več kot 50 % celotne proizvodnje Unije nekaterih vrst PET v skladu s členom 10 osnovne uredbe.

               (3)

               Pritožba je vsebovala dokaze prima facie o subvencioniranju in posledični znatni škodi, kar je upravičilo začetek protisubvencijskega postopka.

               (4)

               Komisija je pred začetkom postopka in v skladu s členom 10(7) osnovne uredbe obvestila vladi Omana in Saudove Arabije, da je prejela pravilno dokumentirano pritožbo, da je subvencioniran uvoz nekaterih vrst PET s poreklom iz Omana in Saudove Arabije povzročil znatno škodo industriji Unije. Vladi Omana in Saudove Arabije sta bili ločeno povabljeni na posvetovanje, da se razjasni položaj glede vsebine pritožbe in doseže sporazumna rešitev. Med posvetovanji ni bila dosežena nobena sporazumna rešitev.

               (5)

               Po posvetovanju s svetovalnim odborom je Komisija z obvestilom, objavljenim dne 16. februarja 2011 v Uradnem listu Evropske unije
                   (2), začela protisubvencijski postopek za uvoz v Unijo nekaterih vrst PET s poreklom iz Omana in Saudove Arabije.

               (6)

               Komisija je istega dne začela protidampinški postopek za uvoz v Unijo nekaterih vrst PET s poreklom iz zadevnih držav (3).

               (7)

               Komisija je poslala vprašalnike industriji Unije, izvoznikom/proizvajalcem v zadevnih državah, uvoznikom, vsem združenjem, ki jih to zadeva, in organom zadevnih držav. Zainteresirane strani so imele možnost, da predložijo svoja stališča v pisni obliki in zahtevajo obravnavo v roku iz obvestila o začetku.

               (8)

               Vsem zainteresiranim stranem, ki so zahtevale zaslišanje in dokazale, da zanj obstajajo posebni razlogi, je bilo to odobreno.

         B.   UMIK PRITOŽBE IN USTAVITEV POSTOPKA

               (9)

               S pismom Komisiji z dne 12. oktobra 2011 je CPME uradno umaknil svojo pritožbo.

               (10)

               V skladu s členom 14(1) osnovne uredbe se postopek lahko ustavi, če se pritožba umakne, razen če taka ustavitev ne bi bila v interesu Unije.

               (11)

               V zvezi s tem je treba omeniti, da Komisija ni našla nobenega razloga, ki bi kazal na to, da ustavitev postopka ni v interesu Unije, niti niso takih razlogov navedle zainteresirane strani. Komisija je zato menila, da je ta postopek treba ustaviti. Zainteresirane strani so bile o tem ustrezno obveščene in so imele možnost predložiti pripombe.

               (12)

               Nekatere zainteresirane strani so podprle ustavitev postopka. Druge zainteresirane strani, čeprav so podprle ustavitev postopka, so zahtevale razkritje ugotovitev preiskave.

               (13)

               V zvezi s tem je treba opozoriti, da Komisija ni dosegla sklepa o ugotovitvah in zato ne more razkriti podatkov, zbranih pred umikom pritožbe.

               (14)

               Glede na zgoraj navedeno se sklene, da ni prepričljivih razlogov proti ustavitvi postopka.

               (15)

               Komisija zato ugotavlja, da je treba protisubvencijski postopek za uvoz v Unijo nekaterih vrst polietilen tereftalata (PET) s poreklom iz Omana in Saudove Arabije ustaviti –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Protisubvencijski postopek glede uvoza polietilen tereftalata z viskoznim številom 78 ml/g ali več, v skladu s standardom ISO 1628-5, s poreklom iz Omana in Saudove Arabije, trenutno uvrščen pod oznako KN 3907 60 20, je s tem ustavljen.
   Člen 2
   Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 13. decembra 2011

            Za Komisijo

            Predsednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  UL L 188, 18.7.2009, str. 93.

      (2)  UL C 49, 16.2.2011, str. 21.

      (3)  UL C 49, 16.2.2011, str. 16.