title: 2004/689/: Sklep Sveta z dne 4. oktobra 2004 o ustanovitvi Odbora za socialno zaščito in razveljavitvi Sklepa 2000/436/ES

text:
               13.10.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 314/8

      SKLEP SVETA

   z dne 4. oktobra 2004
   o ustanovitvi Odbora za socialno zaščito in razveljavitvi Sklepa 2000/436/ES
   (2004/689/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 144 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V svojem sporočilu „Skupna strategija za modernizacijo socialne zaščite“ z dne 14. julija 1999 je Komisija podala predloge za okrepitev sodelovanja na področju socialne zaščite med drugim tudi z ustanovitvijo skupine visokih uradnikov.

               (2)

               Evropski parlament je v svoji resoluciji z dne 16. februarja 2000 pozdravil sporočilo Komisije in oblikovanje takšne skupine.

               (3)

               Svet je v svojih sklepih o okrepljenem sodelovanju za modernizacijo in izboljšanje socialne zaščite z dne 17. decembra 1999 (2) podprl predlog Komisije za ustanovitev mehanizma za okrepljeno sodelovanje, ki je rezultat dela skupine visokih uradnikov za izvajanje te dejavnosti. Svet je poudaril, da naj bi to sodelovanje pokrivalo vse oblike socialne zaščite ter po potrebi državam članicam pomagalo izboljšati in okrepiti njihove sisteme socialne zaščite v skladu z njihovi nacionalnimi prednostnimi nalogami. Prav tako je ponovno opozoril države članice na njihovo pristojnost za organizacijo in financiranje sistema socialne zaščite in v sklopu celotne modernizacije sistema socialne zaščite potrdil štiri širše cilje, ki jih je navedla Komisija: zagotovljeno plačilo za opravljeno delo in zagotovljeni dohodek, zagotovljene varne pokojnine in trajnosten pokojninski sistem, spodbujanje socialnega vključevanja in zagotovljeno visoko-kakovostno in trajnostno zdravstveno varstvo; Svet je tudi poudaril, da mora biti enakost žensk in moških vključena v vse dejavnosti v zvezi s temi štirimi cilji. Na koncu je ugotovil, da so pri vseh štirih ciljih finančni vidiki skupni.

               (4)

               Evropski Svet, ki se je 23. in 24. marca 2000 sestal v Lizboni, je v svojih sklepih potrdil pomen socialne zaščite v nadaljnjem razvoju in moderniziranju aktivne in dinamične države blaginje v Evropi ter pozval Svet k okrepitvi sodelovanja med državami članicami z izmenjavo izkušenj in dobre prakse na podlagi izboljšanih informacijskih mrež.

               (5)

               Evropski svet je v Nici in na svojih naslednjih zasedanjih vedno potrdil delo Odbora za socialno zaščito pri spodbujanju politike Skupnosti glede izmenjave na področju socialne zaščite.

               (6)

               Odbor za socialno zaščito, ustanovljen s Sklepom Sveta 2000/436/ES z dne 29. junija 2000 (3), je jasno dokazal, da kot svetovalno telo koristi tako Svetu kot Komisiji. Odbor je tudi aktivno prispeval k razvoju metode odprtega sodelovanja, ki jo je uvedel Evropski svet na zasedanju v Lizboni.

               (7)

               Po začetku veljavnosti Pogodbe iz Nice 1. februarja 2003 mora Odbor za socialno zaščito z dodatnimi nalogami zamenjati obstoječi odbor z istim imenom. Na ta način se zagotovi nadaljevanje dela, ki ga je začel prvi odbor. Sklep 2000/436/ES se torej razveljavi z dnem, ko začne delovati novi Odbor za socialno zaščito –

         SKLENIL:
   Člen 1
   1.   V skladu s Pogodbo in ob upoštevanju pristojnosti institucij in organov Skupnosti, se ustanovi Odbor za socialno zaščito (v nadaljnjem besedilu „odbor“) za krepitev sodelovanja glede politik socialne zaščite med državami članicami in s Komisijo, ki ima svetovalni status.
   2.   Naloge odbora so:

               (a)

               spremljati socialne razmere in razvoj politik socialne zaščite v državah članicah in v Skupnosti;

               (b)

               spodbujati izmenjavo informacij, izkušenj in dobre prakse med državami članicami in s Komisijo;

               (c)

               brez poseganja v člen 207 Pogodbe pripravljati poročila, oblikovati mnenja ali opravljati druga dela na področjih iz njegove pristojnosti, na zahtevo Sveta ali Komisije ali na lastno pobudo.

         3.   Odbor sodeluje, kadar je to primerno, z drugimi pristojnimi telesi in odbori, ki se ukvarjajo s socialnimi zadevami in zadevami ekonomske politike, na primer z Odborom za zaposlovanje in Odborom za ekonomsko politiko.
   4.   V sklopu svojega mandata odbor vzpostavi ustrezne stike s socialnimi partnerji in socialnimi nevladnimi organizacijami ob upoštevanju njihovih vlog in odgovornosti, ki jih imajo na področju socialne zaščite. O aktivnostih odbora bo obveščen tudi Evropski parlament.
   Člen 2
   1.   V odboru sta po dva predstavnika vsake države članice in dva predstavnika Komisije. Predstavniki imajo lahko za pomoč dva nadomestna člana.
   Države članice in Komisija poskušajo, kolikor je mogoče, pri sestavi delegacij doseči enakopravno zastopanost med spoloma.
   2.   Odbor lahko po potrebi, glede na vprašanja dnevnega reda, uporabi zunanje strokovnjake.
   3.   Odbor vzpostavi stike s predstavniki držav kandidatk.
   Člen 3
   1.   Odbor med predstavniki držav članic izvoli predsednika za dobo dveh let, brez možnosti ponovne izvolitve.
   Predsedniku pomagajo štirje podpredsedniki, od katerih dva izvoli odbor med svojimi člani za dobo dveh let. Tretji je predstavnik države članice, ki predseduje Svetu, četrti pa predstavnik države članice, ki bo naslednja predsedovala Svetu.
   2.   Sestanke odbora sklicuje predsednik na lastno pobudo ali na zahtevo vsaj polovice članov odbora.
   3.   Odbor sprejme svoj poslovnik. Povrnitev stroškov se opravi v skladu z veljavnimi upravnimi določbami.
   4.   Komisija daje odboru analitično in organizacijsko podporo. Za sekretarja imenuje enega od svojih uslužbencev, ki po navodilih odbora pomaga odboru pri izvajanju njegovih nalog.
   Glede sklicevanja sestankov se Komisija usklajuje z generalnim sekretariatom Sveta.
   Člen 4
   Odbor lahko zaupa preučitev posameznih vprašanj nadomestnim članom ali v ta namen ustanovi delovne skupine. V takšnih primerih vodi sejo član ali nadomestni član odbora ali uradnik Komisije, ki ga imenuje odbor.
   Delovne skupine lahko za pomoč zaprosijo strokovnjake.
   Člen 5
   Sklep 2000/436/ES se razveljavi z dnem, ko se odbor prvič sestane. Prvi sestanek odbora je najkasneje štiri mesece po sprejetju tega sklepa.

      V Luxembourgu, 4. oktobra 2004

            Za Svet

            Predsednik

         A. J. DE GEUS

      (1)  Mnenje z dne 10. februarja 2004 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

      (2)  UL C 8, 12.1.2000, str. 7.

      (3)  UL L 172, 12.7.2000, str. 26.


title: 2005/845/Euratom: Sklep Komisije z dne  25. novembra 2005  o pristopu Evropske skupnosti za atomsko energijo, h Konvenciji o pomoči v primeru jedrskih nesreč ali radioloških nevarnosti

text:
               30.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 314/27

         SKLEP KOMISIJE
   z dne 25. novembra 2005
   o pristopu Evropske skupnosti za atomsko energijo, h Konvenciji o pomoči v primeru jedrskih nesreč ali radioloških nevarnosti
   (2005/845/Euratom)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo, in še zlasti drugega odstavka člena 101 Pogodbe,
   ob upoštevanju Sklepa Sveta z dne 23. maja 2005 o odobritvi sklenitve Konvencije o pomoči v primeru jedrskih nesreč ali radioloških nevarnosti,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Triindvajset držav članic je pogodbenic Konvencije o pomoči v primeru jedrske nesreče ali radioloških nevarnosti.

               (2)

               Evropska skupnost za atomsko energijo mora pristopiti h Konvenciji o pomoči v primeru jedrskih nesreč ali radioloških nevarnosti –

         SKLENILA:
   Člen 1
   Pristop h Konvenciji o pomoči v primeru jedrskih nesreč ali radioloških nevarnosti se odobri v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo.
   Besedilo Konvencije o pomoči v primeru jedrskih nesreč ali radioloških nevarnosti in izjava Evropske skupnosti za atomsko energijo sta v skladu z določbami člena 14(5)(c) Konvencije priložena temu sklepu.
   Člen 2
   Listina o pristopu se deponira pri generalnem direktorju Mednarodne agencije za atomsko energijo, ki je depozitar Konvencije o pomoči v primeru jedrskih nesreč ali radiološke nevarnosti, takoj, ko je po sprejetju tega sklepa mogoče, in sicer v obliki dopisa, ki ga podpiše vodja delegacije Evropske komisije pri mednarodnih organizacijah na Dunaju.

      V Bruslju, 25. novembra 2005

            Za Komisijo

         Andris PIEBALGS

            Član Komisije

   Izjava v skladu določil iz člena 14(5)(c) Konvencije o pomoči v primeru jedrske nesreče ali radiološke nevarnosti
   Skupnost ima pristojnosti, ki jih deli z državami članicami glede pomoči v primeru radiološke nevarnosti na podlagi člena 2(b) in ustreznih določb iz Poglavja 3 „Varovanje zdravja“ Naslova II Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo.
    ---documentbreak---

               30.11.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 314/28

         KONVENCIJA O POMOČI V PRIMERU JEDRSKIH NESREČ ALI RADIOLOŠKIH NEVARNOSTI
   DRŽAVE POGODBENICE TE KONVENCIJE SO SE –
   ZAVEDAJOČ SE, da se jedrske dejavnosti izvajajo v številnih državah članicah,
   OB UGOTOVITVI, da so se in se še izvajajo obsežni ukrepi za zagotovitev večje varnosti na področju jedrskih dejavnosti, z namenom preprečevanja jedrskih nesreč in zmanjšanja posledic takšnih nesreč, če bi do njih prišlo,
   Z ŽELJO okrepiti nadaljnje mednarodno sodelovanje na področju varnega razvoja in uporabe jedrske energije,
   PREPRIČANE, da je treba oblikovati mednarodni okvir, ki bo omogočal pravočasno zagotavljanje pomoči v primeru jedrske nesreče ali radiološke nevarnosti za ublažitev posledic,
   OB UGOTOVITVI, da so dvostranski ali večstranski dogovori o vzajemni pomoči na tem področju zelo koristni,
   OB UPOŠTEVANJU dejavnosti Mednarodne agencije za atomsko energijo pri razvijanju smernic za dogovore o vzajemni pomoči v povezavi z jedrskimi nesrečami ali radiološkimi nevarnostmi –
   DOGOVORILE:
   Člen 1
   Splošne določbe
   1.   Države članice sodelujejo med seboj in z Mednarodno agencijo za atomsko energijo (v nadaljevanju „Agencija“) v skladu z določbami te konvencije, da bi omogočili pravočasno pomoč v primeru jedrske nesreče ali radiološke nevarnosti za zmanjšanje posledic in za zaščito življenja, lastnine in okolja pred učinki radioaktivnih izpustov.
   2.   Za pospešitev takšnega sodelovanja se lahko države članice sporazumejo o dvostranskih ali večstranskih dogovorih, ali, po potrebi, za kombinacijo le-teh, da bi preprečili ali zmanjšali poškodbe ali škodo, ki bi lahko nastala zaradi jedrske nesreče ali kot posledica radiološke nevarnosti.
   3.   Države pogodbenice zahtevajo od Agencije, ki deluje v okviru svojega statuta, da si v skladu z določbami te konvencije, po svojih najboljših močeh prizadeva za spodbujanje, pospeševanje in podporo sodelovanju med državami pogodbenicami, kot je določeno v tej konvenciji.
   Člen 2
   Zagotavljanje pomoči
   1.   Kadar država članica potrebuje pomoč v primeru jedrske nesreče ali radiološke nevarnosti, če do nesreče ali nevarnosti pride na njenem ozemlju, pod njeno jurisdikcijo in nadzorom ali ne, lahko katero koli državo pogodbenico neposredno ali preko Agencije zaprosi za pomoč, ali po potrebi, preko drugih mednarodnih medvladnih organizacij (v nadaljevanju „Mednarodne organizacije“).
   2.   Država pogodbenica, ki zaprosi za pomoč, navede obseg in vrsto potrebne pomoči, in pogodbenici, ki jo za pomoč zaproša, po možnosti te podatke zagotovi, saj jih pogodbenica morda potrebuje za določitev obsega, v katerem bo zagotovila pomoč. Kadar država pogodbenica, ki zaprosi za pomoč, ne more določiti obsega in vrste pomoči, se država pogodbenica prosilka in država pogodbenica, ki je za pomoč naprošena, skupaj posvetujeta o obsegu in vrsti pomoči.
   3.   Vsaka država pogodbenica, ki prejme zahtevo za takšno pomoč, se nemudoma odloči ali je zmožna nuditi pomoč in državo pogodbenico, ki je za pomoč zaprosila neposredno ali preko Agencije o tem obvesti in ji sporoči obseg in pogoje glede pomoči, ki bi jo lahko zagotovila.
   4.   Države pogodbenice v okviru svojih zmožnosti določijo strokovnjake in Agencijo obvestijo o tem ter o opremi in materialu, ki bi ju lahko dale na voljo za zagotavljanje pomoči drugim državam pogodbenicam v primeru jedrske nesreče ali radiološke nevarnosti, obvestijo pa jo tudi o pogojih, zlasti finančnih, v okviru katerih bi takšno pomoč lahko zagotovile.
   5.   Vsaka država pogodbenica lahko zahteva pomoč glede zdravstvene oskrbe ali začasne preselitve ljudi, ki jih je prizadela jedrska nesreča ali radiološka nevarnost, na ozemlje druge države pogodbenice.
   6.   Agencija se v skladu svojim statutom in, kot je določeno v tej konvenciji, na zahtevo po pomoči države pogodbenice ali države članice za pomoč v primeru jedrske nesreče ali radiološke nevarnosti odzove tako, da:

               (a)

               da na razpolago ustrezna sredstva, določena za ta namen;

               (b)

               zahtevo nemudoma posreduje drugim državam in Mednarodnim organizacijam, ki imajo lahko po podatkih Agencije potrebna sredstva; ter

               (c)

               če za to zaprosi država prosilka, na mednarodni ravni usklajuje pomoč, ki je medtem že na voljo.

         Člen 3
   Vodenje in kontrola pomoči
   Razen, če ni dogovorjeno drugače, velja:

               (a)

               država prosilka je pristojna za celotno usmerjanje, vodenje, usklajevanje ter nadzor pomoči na svojem ozemlju. Pogodbenica, ki ji pomaga, v posvetovanju z državo članico prosilko, določi pristojno osebo, ki je takoj zadolžena za operativni nadzor osebja in opreme, kadar pomoč vključuje osebje. Pooblaščena oseba mora nadzor izvajati v sodelovanju z ustreznimi organi države prosilke;

               (b)

               država, ki je naprošena za pomoč, v okviru svojih zmožnosti zagotovi lokalne objekte, naprave in storitve za ustrezno in učinkovito upravljanje pomoči. Zagotovi tudi zaščito osebja, opreme in materiala, ki je za ta namen vneseno na njeno ozemlje s strani ali v imenu pogodbenice, ki je za pomoč zaprošena;

               (c)

               pravica do lastništva opreme in materiala, ki ju za obdobje pomoči da na voljo katera koli pogodbenica, ostane nespremenjena, zagotovi pa se vračilo opreme in materiala;

               (d)

               država pogodbenica, ki zagotovi pomoč na podlagi zahteve iz odstavka 5 člena 2, usklajuje pomoč na svojem ozemlju.

         Člen 4
   Pristojni organi in kontaktne točke
   1.   Vsaka država pogodbenica sporoči Agenciji in drugim državam pogodbenicam neposredno ali preko Agencije svoje pooblaščene organe in kontaktne točke, ki so odgovorni za izdajo zahtev in prejem ponudb za pomoč. Takšne kontaktne točke in kontaktne informacijske točke pri Agenciji so stalno na voljo.
   2.   Vsaka država pogodbenica nemudoma obvesti Agencijo o vsaki spremembi, ki se nanaša na informacije iz odstavka 1.
   3.   Agencija redno in v najhitrejšem možnem času zagotovi državam pogodbenicam, državam članicam in ustreznim Mednarodnim organizacijam informacije iz odstavkov 1 in 2.
   Člen 5
   Naloge Agencije
   Države pogodbenice zahtevajo, da Agencija v skladu z odstavkom 3 člena 1 in brez poseganja v druge določbe te konvencije:

               (a)

               zbira in posreduje državam pogodbenicam in državam članicam informacije o:

                           (i)

                           strokovnjakih, opremi in materialu, razpoložljivih v primeru morebitnih jedrskih nesreč ali radiološke nevarnosti;

                           (ii)

                           metodologijah, tehnikah in rezultatih raziskav, ki so na razpolago v povezavi z odzivanjem na jedrske nesreče ali radiološke nevarnosti;

               (b)

               nudi pomoč državi pogodbenici ali državi članici, kadar zaprosi za pomoč v naslednjih ali drugih ustreznih primerih:

                           (i)

                           pri pripravah tako načrtov ukrepanja v primeru jedrskih nesreč in radioloških nevarnosti in kot tudi ustrezne zakonodaje;

                           (ii)

                           pri razvijanju ustreznih programov za usposabljanje osebja, ki deluje v primerih jedrskih nesreč in radioloških nevarnostih;

                           (iii)

                           pri posredovanju zahtev za pomoč in ustreznih informacij v primeru jedrske nesreče ali radiološke nevarnosti;

                           (iv)

                           pri razvijanju ustreznih programov za spremljanje sevanja, postopkov in standardov;

                           (v)

                           pri vodenju raziskav o izvedljivosti že vzpostavljenih ustreznih programov za spremljanje sevanja;

               (c)

               državi pogodbenici ali državi članici, ki zaprosi za pomoč v primeru jedrske nesreče ali radiološke nevarnosti, da na voljo ustrezna sredstva, določena za izvedbo prvotne ocene o razsežnosti nesreče ali nevarnosti;

               (d)

               državam pogodbenicam ali državam članicam v primeru jedrske nesreče ali radiološke nevarnosti ponudi v uporabo svoje prostore;

               (e)

               vzpostavi in vzdržuje povezave z ustreznimi Mednarodnimi organizacijami za namene pridobivanja in izmenjave ustreznih informacij in podatkov ter državam pogodbenicam, državam članicam in navedenim organizacijam da na voljo seznam teh organizacij.

         Člen 6
   Zaupnost in javne izjave
   1.   Država prosilka in država, ki prejme zahtevo za pomoč, varujeta vse zaupne informacije, ki so dane na voljo kateri koli od njiju v povezavi s pomočjo v primeru jedrske nesreče ali radiološke nevarnosti. Takšne informacije se uporabljajo izključno za namene dogovorjene pomoči.
   2.   Država, ki je zaprošena za pomoč, si prizadeva za uskladitev podatkov z državo prosilko, preden v javnost da podatke o pomoči, ki jo zagotavlja v primeru jedrske nesreče ali radiološke nevarnosti.
   Člen 7
   Povračilo stroškov
   1.   Država pogodbenica, zaprošena za pomoč, lahko ponudi pomoč, ne da bi zanjo od države prosilke zahtevala povračilo stroškov. Kadar pogodbenica, za pomoč zaprošena, razmišlja ali ponuditi pomoč na takšni osnovi, mora upoštevati:

               (a)

               naravo jedrske nesreče ali radiološke nevarnosti;

               (b)

               kraj, kjer je do jedrske nesreče ali radiološke nevarnosti prišlo;

               (c)

               potrebe držav v razvoju;

               (d)

               posebne potrebe držav, ki nimajo jedrskih objektov in naprav; ter

               (e)

               katere koli druge pomembne dejavnike.

         2.   Kadar se pomoč zagotovi na osnovi celotnega ali delnega povračila stroškov, država prosilka, državi pogodbenici, ki je za pomoč zaprošena, povrne stroške za storitve ali za delo oseb ali organizacij, ki delujejo v njenem imenu in vse stroške v povezavi s pomočjo do takšne mere, da takšne stroške neposredno ne krije država, ki je za pomoč zaprosila. Razen, če ni drugače določeno, se povračilo zagotovi takoj po tem, ko država pogodbenica, ki je pomoč nudila, predloži zahtevo za povračilo državi prosilki in za stroške, ki niso lokalni in je z njimi možno prosto razpolagati.
   3.   Ne glede na odstavek 2 lahko država, ki nudi pomoč, kadar koli opusti povračilo celotnih ali delnih stroškov ali se dogovori za odlog povračila stroškov. Države pogodbenice, ki nudijo pomoč, pri opustitvi ali odlogu upoštevajo potrebe držav v razvoju.
   Člen 8
   Privilegiji, imunitete in ugodnosti
   1.   Država prosilka omogoči osebju države pogodbenice, ki nudi pomoč in osebju, ki deluje v njenem imenu, vse potrebne privilegije, imunitete in sredstva za izvedbo njihovih nalog v okviru pomoči.
   2.   Država prosilka zagotovi osebju države pogodbenice, ki nudi pomoč ali osebju, ki deluje v njenem imenu, ki je pri državi prosilki pravilno prijavljeno in ga je ta tudi potrdila, naslednje privilegije in imunitete:

               (a)

               imuniteto glede aretacije, zadržanja in sodnih postopkov vključno s kazensko, civilnopravno in administrativno jurisdikcijo države prosilke glede dejanj ali opustitev izvajanj njegovih nalog; ter

               (b)

               oprostitev obdavčitve, carin in drugih dajatev, razen tistih dajatev, ki so običajno vključene v ceno blaga ali ki se plačajo za opravljene storitve v zvezi z izvajanjem njihovih nalog v okviru pomoči.

         3.   Država, ki za pomoč zaprosi:

               (a)

               zagotovi pogodbenici, ki pomoč zagotovi, oprostitev obdavčitve, carin in drugih dajatev na opremo ali lastnino, ki jo je pogodbenica vnesla na ozemlje države prosilke za namene pomoči; ter

               (b)

               zagotovi imuniteto pred zaseženjem, rubežem ali odvzemom takšne opreme ali lastnine.

         4.   Država prosilka zagotovi vračilo opreme in lastnine. Država prosilka po svojih najboljših zmožnostih pred vrnitvijo opreme, na zahtevo države, ki nudi pomoč, zagotovi vso potrebno dekontaminacijo opreme, ki jo je pogodbenica uporabila v okviru pomoči.
   5.   Država prosilka omogoči vstop in vnos, zadrževanje ter iznos in odhod iz njenega nacionalnega ozemlja, za osebje, ki je prijavljeno v skladu z odstavkom 2 ter opremo in material, potrebno za pomoč.
   6.   Nič od v tem členu navedenega državo prosilko ne obvezuje, da prebivalcem ali osebam s stalnim prebivališčem v njeni državi zagotovi imunitete in privilegije, kot je določeno v zgoraj navedenih odstavkih.
   7.   Brez poseganja v privilegije in imunitete, morajo vsi, ki uživajo takšne imunitete in privilegije iz tega člena, polno spoštovati zakone in predpise države prosilke. Prav tako se ne smejo vmešavati v notranje zadeve države prosilke.
   8.   Nič v tem členu ne posega v pravice in obveznosti glede zagotovljenih privilegijev in imunitet v skladu z drugimi mednarodnimi dogovori ali pravili običajnega mednarodnega prava.
   9.   Pri podpisovanju, ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu k tej konvenciji, lahko država izjavi, da je odstavka 2 in 3 deloma ali v celoti ne zavezujeta.
   10.   Država pogodbenica, ki je podala takšno izjavo v skladu z odstavkom 9, lahko to izjavo kadar koli umakne tako, da o tem obvesti depozitarja.
   Člen 9
   Tranzit osebja, opreme in lastnine
   Vsaka država pogodbenica, na zahtevo države prosilke ali pogodbenice, ki zagotovi pomoč, poskuša za opremo in lastnino, ki sta potrebni za pomoč, s pravilno prijavljenim osebjem, olajšati tranzit preko njenega ozemlja.
   Člen 10
   Zahtevki in nadomestila
   1.   Države pogodbenice med seboj tesno sodelujejo, da bi olajšale urejanje pravnih postopkov in zahtevkov iz tega člena.
   2.   Razen, če ni drugače določeno, država prosilka, v primeru smrti ali poškodbe oseb, škode ali izgube lastnine ali ogrožanja okolja na njenem ozemlju ali drugem območju pod njeno jurisdikcijo ali kontrolo v okviru zagotavljanja pomoči:

               (a)

               proti pogodbenici, ki pomoč zagotovi, ali proti drugim pravnim osebam, ki delujejo v njenem imenu, ne uvede nikakršnih pravnih postopkov;

               (b)

               prevzame odgovornost za pravne postopke in zahtevke, ki jih vložijo tretje strani proti pogodbenici, ki zagotovi pomoč ali proti osebam ali drugim pravnim osebam, ki delujejo v njenem imenu;

               (c)

               pogodbenici, ki zagotovi pomoč ali drugim pravnim osebam, ki v povezavi s pravnimi postopki in zahtevki iz pododstavka (b) delujejo v njenem imenu, povrne škodo; ter

               (d)

               pogodbenici, ki zagotovi pomoč, ali osebam ali drugim pravnim osebam, ki delujejo v njenem imenu, izplača odškodnino v primeru:

                           (i)

                           smrti ali poškodbe osebja pogodbenice, ki pomoč zagotovi, ali oseb, ki delujejo v njenem imenu;

                           (ii)

                           izgube ali poškodbe opreme ali materiala, ki se ne troši v zvezi s pomočjo;

         razen v primerih, ko posamezniki namerno povzročijo smrt, poškodbo, izgubo ali škodo.
   3.   Ta člen ne preprečuje povračila odškodnine ali nadomestila na podlagi veljavnih mednarodnih sporazumov ali nacionalnega prava vsake države.
   4.   Nič v tem členu države prosilke ne obvezuje, da odstavka 2 delno ali v celoti uporabi za svoje prebivalce ali osebe s stalnim prebivališčem v tej državi.
   5.   Pri podpisovanju, ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu k tej konvenciji lahko država izjavi:

               (a)

               da je odstavek 2 v celoti ali delno ne obvezuje;

               (b)

               da v primeru velike malomarnosti posameznikov, ki so povzročili smrt, poškodbe, izgubo ali škodo, odstavka 2 ne bo uporabljala v celoti ali delno.

         6.   Država pogodbenica, ki je podala takšno izjavo v skladu z odstavkom 5, lahko to izjavo kadar koli umakne, s tem da o tem obvesti depozitarja.
   Člen 11
   Prenehanje pomoči
   Država prosilka ali država, ki pomoč zagotovi, lahko po ustreznem posvetovanju in s pisnim obvestilom kadar koli zahteva prenehanje pomoči, ki jo je prejela ali zagotovila v okviru te konvencije. Kakor hitro se predloži takšna zahteva, se zadevne pogodbenice medsebojno posvetujejo o dogovorih za ustrezno prenehanje takšne pomoči.
   Člen 12
   Razmerje do drugih mednarodnih sporazumov
   Ta konvencija ne sme vplivati na vzajemne pravice in obveznosti držav pogodbenic iz obstoječih mednarodnih sporazumov, ki se nanašajo na predmet te konvencije ali na bodoče mednarodne sporazume, sklenjene v skladu s predmetom in namenom te konvencije.
   Člen 13
   Reševanje sporov
   1.   V primeru spora glede razlage ali uporabe te konvencije med državami pogodbenicami ali med državo pogodbenico in Agencijo, se stranke v sporu posvetujejo z namenom, da se spor reši s pogajanji ali drugimi sredstvi za mirno rešitev sporov, ki so zanje sprejemljiva.
   2.   Če takega spora med državami pogodbenicami ni možno rešiti v enem letu od zahteve za posvetovanje iz odstavka 1, se na zahtevo katere koli stranke iz takšnega spora primer predloži v arbitražo ali pa v odločitev Meddržavnemu sodišču. Kadar se spor predloži v arbitražo in se stranke v sporu v šestih mesecih od datuma zahteve ne morejo sporazumeti o organizaciji arbitraže, lahko stranka zahteva od predsednika Meddržavnega sodišča ali generalnega sekretarja Združenih narodov, da imenuje enega ali več razsodnikov. Če imata pogodbenici v sporu nasprotujoče si zahteve, ima prednost zahteva generalnemu sekretarju Združenih narodov.
   3.   Pri podpisu, ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu k tej konvenciji, lahko država izjavi, da ni zavezana kateremu koli ali obema postopkoma za poravnavo spora, določenima v odstavku 2. Druge države pogodbenice niso zavezane postopku za poravnavo spora, določenemu v odstavku 2, v odnosu do države pogodbenice, za katero velja takšna izjava.
   4.   Država pogodbenica, ki je podala takšno izjavo v skladu z odstavkom 3, lahko to izjavo umakne kadar koli tako, da o tem obvesti depozitarja.
   Člen 14
   Začetek veljavnosti
   1.   Ta konvencija je vsem državam in Namibiji, ki jo zastopa Svet Združenih narodov za Namibijo, na voljo za podpis na sedežu Mednarodne Agencije za atomsko energijo na Dunaju od 26. septembra 1986 in na sedežu Združenih narodov v New Yorku 6. oktobra 1986 do začetka njene veljavnosti ali za dvanajst mesecev, katero koli obdobje je daljše.
   2.   Vsaka država in Namibija, ki jo zastopa Svet Združenih narodov za Namibijo, lahko izrazi strinjanje glede zavezanosti tej konvenciji bodisi s podpisom ali pa z deponiranjem listine o ratifikaciji, sprejetju, ali odobritvi ali z deponiranjem listine o pristopu. Listine o ratifikaciji, sprejetju ali odobritvi se deponirajo pri depozitarju.
   3.   Ta konvencija začne veljati trideset dni po tem, ko so tri države izrazile svojo privolitev k zavezanosti.
   4.   Za vsako državo, ki je izrazila svojo privolitev zavezanosti konvenciji po začetku njene veljavnosti, začne konvencija za državo veljati trideset dni po datumu, ko je izrazila privolitev.

               (5)

                           (a)

                           Ta konvencija je na voljo za pristop, kot določa ta člen, Mednarodnim organizacijam regijskega povezovanja, ki so jih ustanovile suverene države, ki imajo pristojnost glede pogajanja, sklepanja in uporabe mednarodnih sporazumov v zadevah, ki jih določa ta konvencija.

                           (b)

                           V zadevah, za katere so takšne organizacije pristojne v svojem imenu uveljavljajo pravice in izpolnjujejo obveznosti, ki jih ta konvencija določa za države pogodbenice.

                           (c)

                           Ko takšne organizacije deponirajo listino o pristopu, o tem obvestijo depozitarja z izjavo o obsegu svojih pristojnosti glede zadev iz te konvencije.

                           (d)

                           Takšna organizacija nima pravice do dodatnega glasu k tistemu, ki ga ima država članica.

         Člen 15
   Začasna uporaba
   Država lahko po podpisu ali kadar koli kasneje pred začetkom veljavnosti te konvencije razglasi, da bo to konvencijo uporabljala začasno.
   Člen 16
   Spremembe
   1.   Vsaka pogodbenica lahko predlaga spremembe k tej konvenciji. Predlog spremembe se pošlje depozitarju, ki ga nemudoma pošlje ostalim državam pogodbenicam.
   2.   Če večina držav članic zahteva od depozitarja, da skliče konferenco, na kateri bodo obravnavane predlagane spremembe, depozitar povabi države pogodbenice, da se udeležijo takšne konference, ki se mora pričeti, ne prej kot trideset dni po izdaji povabil. Vsaka sprememba, ki jo konferenca sprejme z dvotretjinsko večino vseh držav pogodbenic, se zapiše v protokol, ki je vsem državam pogodbenicam na voljo v podpis na Dunaju in v New Yorku.
   3.   Protokol začne veljati trideset dni po tem, ko so tri države izrazile svojo privolitev k zavezanosti. Za vsako državo, ki je izrazila svojo privolitev k zavezanosti protokolu po začetku njegove veljavnosti, začne protokol veljati trideset dni po datumu, ko je izrazila privolitev.
   Člen 17
   Odpoved
   1.   Vsaka država pogodbenica lahko odpove to konvencijo s pisnim obvestilom depozitarju.
   2.   Odpoved začne veljati v letu, ki sledi datumu, ko je depozitar prejel obvestilo.
   Člen 18
   Depozitar
   1.   Generalni direktor Agencije je depozitar Konvencije.
   2.   Generalni direktor Agencije nemudoma obvesti države pogodbenice in vse druge države o:

               (a)

               vsakem podpisu te konvencije ali vsakega protokola o spremembi;

               (b)

               vsakemu deponiranju listine o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu, ki zadeva to konvencijo ali kateri koli protokol o spremembi;

               (c)

               vsaki izjavi ali umiku izjave v skladu s členi 8, 10 in 13;

               (d)

               vsaki izjavi ali začasni uporabi te konvencije v skladu s členom 15;

               (e)

               datumu začetka veljavnosti te konvencije in vsake njene spremembe; ter

               (f)

               vsaki odpovedi iz člena 17.

         Člen 19
   Verodostojna besedila in overjene kopije
   Izvorno besedilo te konvencije, katere besedila v arabščini, kitajščini, angleščini, francoščini, ruščini, španščini so enako verodostojna, se deponira pri generalnem direktorju Mednarodne agencije za atomsko energijo, ki pošlje overjene kopije državam pogodbenicam in vsem drugim državam.
   V POTRDITEV TEGA so podpisani, ki so pravilno pooblaščeni, podpisali to konvencijo, ki je na voljo v podpis, kot določa odstavek 1 člena 14.
   SPREJETO na splošni konferenci Mednarodne agencije za atomsko energijo, ki se je sestala na posebnem zasedanju na Dunaju, dne šestindvajsetega septembra tisoč devetsto šestinosemdesetega leta.


title: Sklep št. 451/2003/ES evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. februarja 2003 o spremembi Sklepa št. 253/2000/ES o uvedbi druge faze akcijskega programa Skupnosti na področju izobraževanja Socrates

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

32003D0451

Uradni list L 069 , 13/03/2003 str. 0006 - 0007

		Sklep št. 451/2003/ES Evropskega parlamenta in Svetaz dne 27. februarja 2003o spremembi Sklepa št. 253/2000/ES o uvedbi druge faze akcijskega programa Skupnosti na področju izobraževanja SocratesEVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti členov 149 in 150 Pogodbe,ob upoštevanju predloga Komisije [1],ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [2],po posvetovanju z Odborom regij,v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe [3],ob upoštevanju naslednjega:(1) Oddelek IV, točka B.2 Priloge k Sklepu št. 253/2000/ES Evropskega parlamenta in Sveta [4] predvideva, da pomoč Skupnosti za izvedbo projektov, izbranih za financiranje po akcijskem programu Skupnosti na področju izobraževanja Socrates (v nadaljevanju "program"), običajno ne sme presegati 75 % celotnih stroškov projekta, razen v primeru spremljevalnih ukrepov.(2) Sklep št. 819/95/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 1995 o uvedbi akcijskega programa Skupnosti Socrates [5] ni določil najnižje ravni sofinanciranja.(3) Projektov v okviru decentraliziranih akcij programa ni mogoče izvesti brez pomembnega prispevka v obliki časovnih vložkov zaposlenih ter infrastrukturne podpore organizacij, vključenih v projektno partnerstvo. Pomoč Skupnosti, dodeljena tem projektom, ne krije stroškov za delo teh zaposlenih, lahko pa krije do 100 % drugih stroškov, nastalih pri izvajanju projekta.(4) Ciljna skupina za take projekte so predvsem majhne institucije, kot so šole in zavodi za izobraževanje odraslih, ki imajo običajno omejene upravne vire.(5) Pred tem Skupnost od institucij, ki sodelujejo pri projektih v okviru decentraliziranih akcij programa, ni zahtevala, da dajejo podatke o stroških dela delavcev, ki jih zaposlujejo pri izvedbi projektov.(6) Vsote, ki se podeljujejo kot pomoč Skupnosti za projekte v okviru decentraliziranih akcij programa, so majhne in v povprečju znašajo 3315 EUR v letu 2000.(7) Evropski parlament je v svoji Resoluciji z dne 28. februarja 2002 o izvajanju programa Socrates izrazil zaskrbljenost v zvezi z nesorazmerno težavnimi upravnimi postopki za upravičence majhnih donacij, zlasti v okviru akcije Comenius, in Komisijo pozval, naj predlaga zakonodajne spremembe, potrebne za opustitev zahtev glede sofinanciranja pri teh donacijah.(8) Komisija se je v svoji Beli knjigi, 2. del, Akcijski načrt z naslovom Reforma Komisije zavezala, da bo izboljšala in poenostavila svoje notranje in zunanje postopke, v kolikor se nanašajo na druge institucije, države članice in državljane.(9) Če se nova zahteva, da morajo institucije, ki sodelujejo pri projektih v okviru decentraliziranih akcij programa, poročati o prispevku svojih zaposlenih k izvedbi teh projektov, uporabi samo zaradi dokazovanja, da pomoč Skupnosti običajno ne presega 75 % celotnih stroškov projekta, to ni v skladu z načeloma poenostavitve in sorazmernosti.(10) Zato je torej treba spremeniti določbo iz prvega odstavka oddelka IV, točke B.2 Priloge k Sklepu št. 253/2000/ES, da se dovoli ustrezna prožnost pri uporabi te zahteve glede sofinanciranja –SKLENILA:Člen 1Prvi odstavek oddelka IV, točke B.2 Priloge k Sklepu št. 253/2000/ES se nadomesti z naslednjim:"Praviloma je finančna pomoč Skupnosti, podeljena za projekte po tem programu, deloma namenjena za poračunavanje ocenjenih stroškov, potrebnih za izvajanje zadevnih dejavnosti, in lahko zajema največ tri leta ob občasnem preverjanju doseženega napredka. Skladno z načelom sofinanciranja je upravičenčev prispevek lahko v obliki zagotavljanja osebja in/ali infrastrukture, potrebne za izvedbo projekta. Pomoč se sme podeliti vnaprej, da se omogočijo pripravljalni obiski v zvezi z zadevnimi projekti."Člen 2Ta direktiva začne veljati 20. dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.V Bruslju, 27. februarja 2003Za Evropski parlamentPredsednikP. CoxZa SvetPredsednikM. Chrisochoïdis[1] UL C 203 E, 27.8.2002, str. 133.[2] UL C 241, 7.10.2002, str. 97.[3] Mnenje Evropskega parlamenta z dne 3. septembra 2002 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in Sklep Sveta z dne 27. februarja 2003.[4] UL L 28, 3.2.2000, str. 1.[5] UL L 87, 20.4.1995, str. 10. Sklep, nazadnje spremenjen s Sklepom št. 68/2000/ES (UL L 10, 14.1.2000, str. 1).--------------------------------------------------


title: Sklep Sveta (EU) 2016/1062 z dne 24. maja 2016 o sklenitvi, v imenu Evropske unije, Sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in Republiko Liberijo ter njegovega protokola o izvajanju

text:
               1.7.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 177/1

         SKLEP SVETA (EU) 2016/1062
   z dne 24. maja 2016
   o sklenitvi, v imenu Evropske unije, Sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in Republiko Liberijo ter njegovega protokola o izvajanju
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 43 v povezavi s točko (a) drugega pododstavka člena 218(6) in členom 218(7) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju odobritve Evropskega parlamenta (1),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Unija in Republika Liberija sta na podlagi pogajanj sklenili Sporazum o partnerstvu o trajnostnem ribištvu (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) in Protokol o izvajanju Sporazuma (v nadalnjem besedilu: Protokol), s katerima se plovilom Unije dodelijo ribolovne možnosti v vodah, v katerih Republika Liberija v zvezi z ribištvom izvaja svojo suverenost ali pristojnost.

               (2)

               Sporazum in Protokol sta bila podpisana v skladu s Sklepom Sveta (EU) 2015/2312 (2) in se začasno uporabljata od 9. decembra 2015.

               (3)

               S Sporazumom se vzpostavi skupni odbor, ki je odgovoren za spremljanje izpolnjevanja, razlage in uporabe Sporazuma. Skupni odbor lahko poleg tega odobri določene spremembe Protokola. Da bi olajšali odobritev takšnih sprememb, je primerno, da se Komisijo pod posebnimi pogoji pooblasti, da jih po poenostavljenem postopku odobri.

               (4)

               Sporazum in Protokol bi bilo treba odobriti —

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Sporazum o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in Republiko Liberijo ter Protokol o izvajanju Sporazuma se odobrita v imenu Unije.
   Člen 2
   Predsednik Sveta v imenu Unije pošlje uradni obvestili iz člena 16 Sporazuma oziroma člena 13 Protokola (3).
   Člen 3
   Ob upoštevanju določb in pogojev iz Priloge k temu sklepu je Komisija pooblaščena, da v imenu Unije odobri spremembe Protokola v skupnem odboru.
   Člen 4
   Ta sklep začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 24. maja 2016

            Za Svet

            Predsednik

         A.G. KOENDERS

      (1)  Odobritev z dne 10. maja 2016 (še ni objavljena v Uradnem listu).

      (2)  Sklep Sveta (EU) 2015/2312 z dne 30. novembra 2015 o podpisu, v imenu Evropske unije, in začasni uporabi Sporazuma o partnerstvu o trajnostnem ribištvu med Evropsko unijo in Republiko Liberijo ter njegovega protokola o izvajanju (UL L 328, 12.12.2015, str. 1).

      (3)  Generalni sekretariat Sveta bo datum začetka veljavnosti Sporazuma in Protokola objavil v Uradnem listu Evropske unije.

      PRILOGA

         Obseg prenesenih pooblastil in postopek za oblikovanje stališča Unije v skupnem odboru

                  (1)

                  Komisija je pooblaščena za pogajanja z Republiko Liberijo in odobritev sprememb Protokola, če je to potrebno in ob upoštevanju točke 3 te priloge, glede naslednjih vprašanj:

                              (a)

                              pregled ribolovnih možnosti ter posledično finančnega prispevka in odločitve glede poskusnega ribištva v skladu s členoma 6 in 7 Protokola;

                              (b)

                              odločitev o oblikah sektorske podpore v skladu s členom 4 Protokola;

                              (c)

                              odločitev o ukrepih za zagotovitev trajnostnega upravljanja ribolovnih virov v skladu s členom 5(5) Protokola;

                              (d)

                              odločitev glede tehničnih določb Protokola in Priloge k Protokolu v skladu s členom 6(2) Protokola.

                  (2)

                  V skupnem odboru Unija:

                              (a)

                              deluje v skladu s cilji, ki jih želi doseči v okviru skupne ribiške politike;

                              (b)

                              spoštuje sklepe Sveta z dne 19. marca 2012 glede sporočila o zunanji razsežnosti skupne ribiške politike;

                              (c)

                              spodbuja stališča, ki so skladna z ustreznimi pravili, sprejetimi v okviru regionalnih organizacij za upravljanje ribištva in skupnega upravljanja obalnih držav.

                  (3)

                  Če je predvideno, da se na seji skupnega odbora sprejme sklep o spremembah Protokola iz točke 1, se sprejmejo ustrezni ukrepi, da se v stališču, ki se izrazi v imenu Unije, upoštevajo najnovejša statistična, biološka in druga ustrezna dognanja, posredovana Komisiji.
                  Službe Komisije v ta namen na podlagi teh dognanj in dovolj zgodaj pred ustrezno sejo skupnega odbora posredujejo Svetu ali njegovim pripravljalnim telesom v razpravo in odobritev dokument, v katerem navedejo podrobnosti predlaganega stališča Unije.
                  Glede vprašanj iz točke 1(a) se predvideno stališče Unije odobri s kvalificirano večino Sveta. V drugih primerih se predvideno stališče Unije iz pripravljalnega dokumenta šteje za dogovorjeno, razen če mu na sestanku pripravljalnega telesa Sveta, ali če je to prej, v 20 dneh po prejetju pripravljalnega dokumenta ne nasprotuje toliko držav članic, kot ustreza manjšini, ki lahko prepreči sprejetje odločitve. V primeru takšnega nasprotovanja se zadeva predloži Svetu.
                  Če med nadaljnjimi sestanki in tudi med samim sestankom ni mogoče doseči dogovora, s katerim bi zagotovili, da so v stališču Unije upoštevani novi dejavniki, se zadeva predloži Svetu ali njegovim pripravljalnim telesom.

                  (4)

                  Komisija lahko v ustreznem roku sprejme kakršne koli ukrepe, potrebne v okviru nadaljnjega ukrepanja na podlagi sklepa skupnega odbora, ter po potrebi tudi objavi zadevni sklep v Uradnem listu Evropske unije in predloži predloge, potrebne za izvajanje navedenega sklepa.


title: 2009/914/ES: Sklep Sveta z dne 30. novembra 2009 o spremembi Sklepa Izvršnega odbora, ustanovljenega s Schengensko konvencijo iz leta 1990, o spremembi Finančne uredbe o stroških postavitve in delovanja za tehnični podporni del schengenskega informacijskega sistema (C.SIS)

text:
               10.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 323/6

      SKLEP SVETA

   z dne 30. novembra 2009
   o spremembi Sklepa Izvršnega odbora, ustanovljenega s Schengensko konvencijo iz leta 1990, o spremembi Finančne uredbe o stroških postavitve in delovanja za tehnični podporni del schengenskega informacijskega sistema (C.SIS)
   (2009/914/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju člena 119 Konvencije o izvajanju schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 med vladami držav Gospodarske unije Beneluks, Zvezne republike Nemčije in Francoske republike o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah (Schengenska konvencija iz leta 1990) (1),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Člen 119 Schengenske konvencije iz leta 1990 določa, da stroški postavitve in delovanja C.SIS iz člena 92(3) bremenijo skupno vse pogodbenice.

               (2)

               Finančne obveznosti, ki izhajajo iz postavitve in delovanja C.SIS, so urejene v posebni finančni uredbi, kakor je bila spremenjena s Sklepom schengenskega Izvršnega odbora z dne 15. decembra 1997 o spremembi finančne uredbe o C.SIS (2) (v nadaljnjem besedilu: Finančna uredba o C.SIS).

               (3)

               Finančna uredba o C.SIS se na podlagi Sklepa Sveta 2000/777/ES (3) uporablja na Danskem, Finskem in Švedskem ter v Islandiji in na Norveškem, na podlagi Sklepa Sveta 2007/471/ES (4) v Češki republiki, Republiki Estoniji, Republiki Latviji, Republiki Litvi, Republiki Madžarski, Republiki Malti, Republiki Poljski, Republiki Sloveniji in Slovaški republiki, na podlagi Sklepa Sveta 2008/421/ES (5) pa tudi v Švici.

               (4)

               Bolgarija in Romunija bosta v prvo generacijo schengenskega informacijskega sistema (SIS 1+) vključene z dnem, ki ga določi Svet v skladu s členom 4(2) Akta o pristopu iz leta 2005, v okviru SIS 1+.

               (5)

               Od tega dne bi morali Bolgarija in Romunija sodelovati pri Finančni uredbi o C.SIS.

               (6)

               Smiselno je, da Bolgarija in Romunija prispevata za stroške C.SIS, nastale v preteklosti. Ker pa sta se Evropski uniji pridružili šele leta 2007, se zdi primerno, da prispevata za dosedanje stroške postavljanja C.SIS od 1. januarja 2007. Prav tako se zdi smiselno, da prispevata za dosedanje stroške delovanja od 1. januarja 2010.

               (7)

               Lihtenštajn bo sodeloval pri določbah schengenskega pravnega reda, ki se navezujejo na schengenski informacijski sistem, od dne, ki ga določi Svet v skladu s členom 10 Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo. Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda. Od tega dne bi moral Lihtenštajn sodelovati pri Finančni uredbi o C.SIS.

               (8)

               Smiselno je, da Lihtenštajn prispeva za stroške, nastale v preteklosti. Ker pa je bil Protokol podpisan 28. februarja 2008, se zdi primerno, da prispeva za dosedanje stroške postavljanja C.SIS od 1. januarja 2008. Prav tako se zdi smiselno, da prispeva za stroške delovanja od 1. januarja 2010.

               (9)

               Ta sklep predstavlja za Islandijo in Norveško nadaljnji razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda (6), ki sodijo na področje iz točke G člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES o nekaterih izvedbenih predpisih za uporabo navedenega sporazuma (7).

               (10)

               Ta sklep predstavlja za Švico razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda (8), ki sodijo na področje iz točke G člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES v povezavi s členom 3 sklepov Sveta 2008/146/ES (9) in 2008/149/PNZ (10).

               (11)

               Ta sklep predstavlja za Lihtenštajn razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki sodijo na področje iz točke G člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES v povezavi s členom 3 sklepov Sveta 2008/261/ES (11) in 2008/262/PNZ (12).

               (12)

               Združeno kraljestvo sodeluje pri tem sklepu v skladu s členom 5 Protokola o vključitvi schengenskega pravnega reda v okvir Evropske unije, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti, in členom 8(2) Sklepa Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda (13).

               (13)

               Irska sodeluje pri tem sklepu v skladu s členom 5 Protokola o vključitvi schengenskega pravnega reda v okvir Evropske unije, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti, in členom 6(2) Sklepa Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda (14).

               (14)

               Ta sklep za Republiko Ciper predstavlja akt, ki temelji na schengenskem pravnem redu oziroma je z njim kako drugače povezan v smislu člena 3(2) Akta o pristopu iz leta 2003.

               (15)

               Ta sklep predstavlja akt, ki temelji na schengenskem pravnem redu oziroma je z njim kako drugače povezan v smislu člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2005 –

         SKLENIL:
   Člen 1
   V točki 3 naslova I Finančne uredbe o C.SIS se dodata naslednji alinei:

               „—

               kar zadeva Bolgarijo in Romunijo, se prispevek izračuna le na podlagi stroškov, nastalih za postavitev C.SIS po 1. januarju 2007. Ti državi prispevata tudi sredstva za stroške delovanja C. SIS od 1. januarja 2010 dalje;

               —

               kar zadeva Lihtenštajn, se prispevek izračuna le na podlagi stroškov, nastalih za postavitev C.SIS po 1. januarju 2008. Lihtenštajn prispeva tudi sredstva za stroške delovanja C.SIS od 1. januarja 2010 dalje.“

         Člen 2
   V zadnjem odstavku točke 2 naslova II in v osmem odstavku točke 2 naslova III se prejemnik nadomesti z naslednjim:

      „Ministère de l'Intérieur, Direction des systèmes d'information et de communications
      (Ministrstvo za notranje zadeve, Oddelek za informacijske in komunikacijske sisteme)“

   Člen 3
   V Sklepu se izrazi „francs“, „franki“ in „francoski franki“ nadomestijo z „euro“ v ustreznem sklonu in številu.
   Člen 4
   Spremembe, ki zadevajo Lihtenštajn, začnejo učinkovati po začetku veljavnosti Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi slednje k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda.
   Člen 5
   Ta sklep začne učinkovati na dan sprejetja.
   Objavi se v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 30. novembra 2009

            Za Svet

            Predsednica

         B. ASK

      (1)  UL L 239, 22.9.2000, str. 19.

      (2)  UL L 239, 22.9.2000, str. 444.

      (3)  UL L 309, 9.12.2000, str. 24.

      (4)  UL L 179, 7.7.2007, str. 46.

      (5)  UL L 149, 7.6.2008, str. 74.

      (6)  UL L 176, 10.7.1999, str. 36.

      (7)  UL L 176, 10.7.1999, str. 31.

      (8)  UL L 53, 27.2.2008, str. 52.

      (9)  Sklep Sveta 2008/146/ES z dne 28. januarja 2008 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda v imenu Evropske skupnosti (UL L 53, 27.2.2008, str. 1).

      (10)  Sklep Sveta 2008/149/PNZ z dne 28. januarja 2008 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda v imenu Evropske unije (UL L 53, 27.2.2008, str. 50).

      (11)  Sklep Sveta 2008/261/ES z dne 28. februarja 2008 o podpisu v imenu Evropske skupnosti ter o začasni uporabi nekaterih določb Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda (UL L 83, 26.3.2008, str. 3).

      (12)  Sklep Sveta 2008/262/PNZ z dne 28. februarja 2008 o podpisu v imenu Evropske unije ter o začasni uporabi nekaterih določb Protokola med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda (UL L 83, 26.3.2008, str. 5).

      (13)  UL L 131, 1.6.2000, str. 43.

      (14)  UL L 64, 7.3.2002, str. 20.


title: 2010/811/EU: Sklep Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. decembra 2010 o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji v skladu s točko 28 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (vloga EGF/2010/018 DE/Heidelberger Druckmaschinen, Nemčija)

text:
               28.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 342/23

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
   z dne 15. decembra 2010
   o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji v skladu s točko 28 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (vloga EGF/2010/018 DE/Heidelberger Druckmaschinen, Nemčija)
   (2010/811/EU)
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (1) ter zlasti točke 28 Sporazuma,
   ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1927/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o ustanovitvi Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (2) in zlasti člena 12(3) Uredbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji (ESPG) je bil ustanovljen za zagotavljanje dodatne podpore presežnim delavcem, ki so bili odpuščeni zaradi velikih strukturnih sprememb v svetovnih trgovinskih tokovih, nastalih kot posledica globalizacije, ter za pomoč pri njihovi ponovni vključitvi na trg dela.

               (2)

               Področje uporabe ESPG se je razširilo na vloge, vložene od 1. maja 2009, da bi se vključila pomoč za delavce, ki so postali presežni neposredno zaradi svetovne finančne in gospodarske krize.

               (3)

               Medinstitucionalni sporazum z dne 17. maja 2006 omogoča uporabo sredstev ESPG do letne zgornje meje v višini 500 milijonov EUR.

               (4)

               Nemčija je 27. maja 2010 predložila vlogo za uporabo sredstev ESPG v zvezi s presežnimi delavci v podjetju Heidelberger Druckmaschinen, do 1. julija 2010 pa jo je dopolnila z dodatnimi informacijami. Ta vloga izpolnjuje zahteve za določitev finančnih prispevkov iz člena 10 Uredbe (ES) št. 1927/2006. Komisija zato predlaga uporabo zneska 8 308 555 EUR.

               (5)

               Zato je treba uporabiti sredstva ESPG, da se zagotovi finančni prispevek za vlogo, ki jo je vložila Nemčija –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Za splošni proračun Evropske unije za proračunsko leto 2010 bodo uporabljena sredstva iz Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji, in sicer znesek 8 308 555 EUR v sredstvih za prevzem obveznosti in za plačila.
   Člen 2
   Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Strasbourgu, 15. decembra 2010

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         J. BUZEK

            Za Svet

            Predsednik

         O. CHASTEL

      (1)  UL C 139, 14.6.2006, str. 1.

      (2)  UL L 406, 30.12.2006, str. 1.


title: 2009/123/ES: Sklep Sveta z dne 10. februarja 2009 o imenovanju portugalskega nadomestnega člana Odbora regij

text:
               13.2.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 42/17

      SKLEP SVETA

   z dne 10. februarja 2009
   o imenovanju portugalskega nadomestnega člana Odbora regij
   (2009/123/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 263 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga portugalske vlade,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 24. januarja 2006 sprejel Sklep 2006/116/ES o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2006 do 25. januarja 2010 (1).

               (2)

               Zaradi izteka mandata Vasca CORDEIRE se je sprostilo mesto nadomestnega člana Odbora regij –

         SKLENIL:
   Člen 1
   Za preostanek mandata, ki se izteče 25. januarja 2010, se v Odbor regij imenuje naslednji nadomestni član:

               —

               André Jorge DIONÍSIO BRADFORD, Secretário Regional da Presidência, Ponta Delgada, Açores.

         Člen 2
   Ta sklep začne učinkovati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 10. februarja 2009

            Za Svet

            Predsednik

         M. KALOUSEK

      (1)  UL L 56, 25.2.2006, str. 75.


title: 2013/442/EU: Sklep Komisije z dne 21. avgusta 2013 o vzpostavitvi letnega seznama prednostnih nalog za določitev kodeksov omrežij in smernic za leto 2014  Besedilo velja za EGP

text:
               22.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 224/14

         SKLEP KOMISIJE
   z dne 21. avgusta 2013
   o vzpostavitvi letnega seznama prednostnih nalog za določitev kodeksov omrežij in smernic za leto 2014
   (Besedilo velja za EGP)
   (2013/442/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 714/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do omrežja za čezmejne izmenjave električne energije in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1228/2003 (1) ter Uredbe (ES) št. 715/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. julija 2009 o pogojih za dostop do prenosnih omrežij zemeljskega plina in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1775/2005 (2) ter zlasti člena 6(1) uredb,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 4. februarja 2011 določil leto 2014 kot ciljni rok za dokončno vzpostavitev notranjega trga z električno energijo in plinom. Tretji energetski sveženj je pomemben za doseganje tega cilja. Vendar so za omogočanje prostega pretoka plina in električne energije po Evropi potrebna nadaljnja prizadevanja. Kodeksi omrežij in smernice, predvideni v tretjem svežnju, bodo zagotavljali ustrezna pravila za ta nadaljnji razvoj.

               (2)

               Kot prvi korak pri določanju zavezujočih evropskih kodeksov omrežij mora Komisija v skladu s členom 6(1) Uredbe (ES) št. 714/2009 (v nadaljnjem besedilu: uredba o električni energiji) in členom 6(1) Uredbe (ES) št. 715/2009 (v nadaljnjem besedilu: uredba o plinu) vzpostaviti letni seznam prednostnih nalog, ki opredeljuje področja, ki jih je treba vključiti v določanje kodeksov omrežij. Pri določanju prednostnih nalog se mora Evropska komisija posvetovati z Agencijo za sodelovanje energetskih regulatorjev (v nadaljnjem besedilu: agencija ACER), z odgovornim Evropskim omrežjem operaterjev prenosnega sistema za električno energijo (v nadaljnjem besedilu: ENTSO) in drugimi zadevnimi zainteresiranimi stranmi. Ta sklep določa prednostne naloge, ki jih je na podlagi rezultata javnih posvetovanj določila Komisija.

               (3)

               Za načrtovanje virov je pomembno letno opredeljevanje ključnih področij za določanje kodeksov omrežij in smernic. Ko je področje prvič opredeljeno za pomembno, je treba začeti določati obseg, da se opredeli, v kolikšni meri je potrebno usklajevanje. Na ključnih področjih, na katerih se je delo v zvezi s kodeksi omrežij in smernicami že začelo, se bo delo nadaljevalo in zaključilo.

               (4)

               Kot zahteva člen 6(1) uredbe o električni energiji in plinu, je javno posvetovanje potekalo od 2. aprila do 13. maja 2013. Komisija je prejela 22 odgovorov (3).

               (5)

               V nadaljevanju so naštete glavne splošne pripombe, prejete med javnim posvetovanjem:

                           (a)

                           Jasno sporočilo javnega posvetovanja je bilo, da zainteresirane strani podpirajo osredotočen pristop Komisije, ki kot prednostno nalogo določa prizadevanja za dosego ključnih elementov, potrebnih za dokončno vzpostavitev notranjega energetskega trga. Zainteresirane strani menijo, da je Komisija pri svojem posvetovanju izpostavila najpomembnejše naloge za doseganje nadaljnjega povezovanja notranjega energetskega trga in da letnim seznamom prednostnih nalog za leto 2014 ne bi smeli dodati drugih nalog.

                           (b)

                           Več zainteresiranih strani poudarja pomembnost ustreznega izvajanja že sprejetih kodeksov omrežij in nekateri izmed njih pozivajo k aktivnejši vlogi Komisije in agencije ACER pri zagotavljanju skladnega izvajanja. Poleg tega zainteresirane strani zahtevajo jasnost glede prihodnjih sprememb sprejetih kodeksov omrežij in načina upravljanja. Ena od zainteresiranih strani navaja, da je nujno potreben celovit in enoten seznam opredelitev, veljaven za vse kodekse omrežij.

                           (c)

                           Več zainteresiranih strani je poudarilo pomembnost preglednega, učinkovitega in skladnega postopka, ki zagotavlja zgodnje in tesno sodelovanje zainteresiranih strani. Omenjeno je bilo tudi, da so potrebni časovni roki za oblikovanje zanesljivih kodeksov omrežij, ki omogočajo dovolj časa za posvetovanje udeleženih akterjev. V povezavi s tem so zainteresirane strani zahtevale, da osnutke predlogov okvirnih smernic in kodeksov omrežij spremlja ustrezna ocena učinka, o kateri se predhodno posvetujejo zainteresirane strani.

               (6)

               V nadaljevanju so naštete glavne pripombe glede letnega seznama prednostnih nalog za leto 2014 v zvezi s pravili o električnem omrežju, prejete med javnim posvetovanjem:

                           (a)

                           Več zainteresiranih strani je izrazilo zaskrbljenost, da kodeksi omrežij, ki se razvijajo, ne zagotavljajo zadostne stopnje usklajenosti na evropski ravni, in izpostavilo dejstvo, da številne odločitve (npr. o vrednostih in metodologijah) niso sprejete v samem kodeksu, temveč šele v nadaljnjem postopku odločanja/odobritve upravljavcev prenosnega omrežja in nacionalnih regulativnih organov. Zainteresirane strani se bojijo, da bi to namesto poenotenja lahko privedlo do dodatnega regulativnega sloja na evropski ravni, s čimer bi se še povečale obstoječe razlike pri upravljanju omrežja in pravilih načrtovanja trga.

                           (b)

                           Nekatere zainteresirane strani so izrazile zaskrbljenost zaradi morebitne neskladnosti med kodeksi omrežij in navedle, da se določanje več kodeksov omrežij znotraj ene okvirne smernice ni pokazalo za najučinkovitejši način določanja evropskih pravil, zaradi česar so predlagale, da se pripravi le en kodeks omrežja v skladu z ustrezno okvirno smernico. Nekatere so poudarile, da je za zagotovitev skladnosti treba skupaj pripraviti vsaj nekatere kodekse omrežij, kot so pravila glede zahtev za proizvajalce, pravila za dolgoročno (terminsko) dodeljevanje zmogljivosti, pravila za izravnavanje in pravila o zahtevah v izrednih razmerah.

                           (c)

                           Več zainteresiranih strani podpira oblikovanje pravil o usklajenih tarifnih strukturah za prenos, saj obstoječe razlike med tarifnimi strukturami pomenijo različne razmere za proizvajalce električne energije v EU, saj morajo nekateri na primer plačevati omrežne tarife, drugi pa ne.

                           (d)

                           ENTSO-E je izrazil zaskrbljenost, da letni seznam prednostnih nalog za leto 2014 ne vključuje pravil o naložbenih spodbudah, ki so bile na seznamu za leto 2013. ENTSO-E meni, da opiranje na postopek, določen v novi uredbi o smernicah za vseevropsko energetsko infrastrukturo (4) (v nadaljnjem besedilu: uredba TEN-E), v skladu s katerim Evropska komisija lahko izda smernice, če meni, da metodologija, ki jo morajo nacionalni regulativni organi na podlagi priporočil agencije ACER o najboljši praksi objaviti do 31. marca 2014, ne zadostuje, da bi zagotovili pravočasno izvajanje projektov skupnega interesa, ter ogroža učinkovitost celotne uredbe TEN-E.

               (7)

               V nadaljevanju so naštete glavne pripombe glede letnega seznama prednostnih nalog za leto 2014 v zvezi s pravili o plinskem omrežju, prejete med javnim posvetovanjem:

                           (a)

                           Večina zainteresiranih strani pozdravlja uvrstitev razširitve zmogljivosti na letni seznam prednostnih nalog za leto 2014 in poudarja, da se je treba pri pripravljanju pravil temeljito posvetovati z zainteresiranimi stranmi in da morajo biti ta skladna s kodeksom omrežja za mehanizme za dodeljevanje zmogljivosti. Več zainteresiranih strani, vključno z ENTSOG, izpostavlja velik medsebojni vpliv tarifnih pravil in razširitve zmogljivosti ter potrebo po tem, da se poskrbi za usklajenost obeh področij.

                           (b)

                           Več zainteresiranih strani, vključno z ENTSOG, podpira izvedbo predhodne študije o pravilih za trgovanje v letu 2014, da bi ugotovili, ali so potrebna usklajena evropska pravila za oblikovanje produktov zmogljivosti in pogodb o zmogljivostih, kar zadeva zagotovljenost, omejitve za razporejanje in sekundarne trge. Pri določanju obsega dejavnosti se upoštevajo izkušnje, pridobljene pri izvajanju kodeksa omrežja za mehanizme za dodeljevanje zmogljivosti in izravnavanje, ter morebitni vplivi povečanja deleža obnovljivih virov na trgih z električno energijo. Ena od zainteresiranih strani predlaga izvedbo postopne analize razlik v pogodbenih pogojih in postopkih operaterjev prenosnega sistema na vsaki povezovalni točki. ENTSOG poziva k priznavanju dejstva, da so neujemanje zmogljivosti in različne ravni zagotovljenosti neizogibna posledica uporabe vhodno-izhodnih sistemov. Ena od zainteresiranih strani močno nasprotuje nadaljnjemu usklajevanju oblikovanja produktov zmogljivosti in pogodb o zmogljivostih, saj to ni potrebno in bi privedlo do nezadostne ponudbe zagotovljenih zmogljivosti ter končno do neučinkovitih naložb. Poleg tega je bilo navedeno, da pravila za trgovanje ne bi smela povečevati zapletenosti postopka izvajanja Uredbe (EU) št. 1227/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (5) o celovitosti in preglednosti energetskega trga.

                           (c)

                           Ena od zainteresiranih strani poziva k oblikovanju kodeksa omrežja za kakovost plina in kodeksa omrežja za referenčno učinkovitost, vključno s tarifami, za učinkovito in uspešno uresničitev cilja notranjega trga, pri čemer naj bi bil prvi korak, da agencija ACER naredi primerjavo vseh evropskih upravljavcev prenosnega omrežja, vključno z vsemi storitvami, ki se zagotavljajo.

                           (d)

                           Ena od zainteresiranih strani predlaga, da se na seznam prednostnih nalog vključi oblikovanje smernic za rešitev vprašanja preteklih pogodb v skladu s členom 23(1) Uredbe (ES) št. 715/2009.

               (8)

               Čeprav ta sklep obravnava le vzpostavitev letnega seznama prednostnih nalog za leto 2014, se je Komisija posvetovala z zainteresiranimi stranmi tudi o potrebnosti in morebitnem področju uporabe kodeksov omrežij in smernic, ki bi lahko bili ključna področja po letu 2014, da bi agencija ACER lahko predvidela določanje obsega dejavnosti v svojem delovnem programu za leto 2014.

               (9)

               V nadaljevanju so naštete glavne pripombe glede morebitnega področja uporabe in potrebe po kodeksih omrežij in smernicah po letu 2014 v zvezi s pravili električnega omrežja, prejete med javnim posvetovanjem:

                           (a)

                           Nekatere zainteresirane strani pozdravljajo pravila o določanju načel za presojo ustreznosti prenosnih omrežij in s tem obveznost do tretjih oseb. Druge zainteresirane strani menijo, da pravila o rezervah, mehanizmih ustreznosti in zmogljivosti niso zajeta v členu 8(6) uredbe o električni energiji in plinu ter zato niso pravno utemeljena in spadajo med pristojnosti nacionalnih vlad.

                           (b)

                           Več zainteresiranih strani zahteva pojasnilo o tem, kaj bodo vključevala pravila o operativnem usklajevanju.

                           (c)

                           Ena od zainteresiranih strani predlaga oblikovanje pravil o javnih naročilih, trgovanju in upravljanju pomožnih storitev ter vseh vrst storitev prilagajanja in zmogljivosti s splošnim ciljem razvoja evropskega trga za omrežne podporne storitve, vključno s izravnavanjem in vsemi vrstami storitev prilagajanja.

               (10)

               V nadaljevanju so naštete glavne pripombe glede morebitnega področja uporabe in potrebe po kodeksih omrežij in smernicah po letu 2014 v zvezi s pravili plinskega omrežja, prejete med javnim posvetovanjem:

                           (a)

                           Več zainteresiranih strani je menilo, da morajo biti pravila o priključitvi na omrežje in postopkih v izrednih razmerah skladna z Uredbo (EU) št. 994/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (6) o ukrepih za zagotavljanje zanesljivosti oskrbe s plinom.

                           (b)

                           Zainteresirane strani so izrazile pomisleke glede področja uporabe pravil o priključitvi na omrežje v zvezi z zagotavljanjem lokacijskih signalov in niso podprle oblikovanja takih pravil.

               (11)

               Ob upoštevanju odgovorov zainteresiranih strani, ki podpirajo določanje prednostnih nalog za dosego ključnih elementov, ki so potrebni za dokončno oblikovanje notranjega energetskega trga do leta 2014, in ob priznavanju različnih ukrepov, ki so potrebni za njegovo uresničevanje, omejitve virov, dejstva, da bodo za že sprejete kodekse omrežij in smernice potrebna sredstva za njihovo ustrezno izvajanje, ter dejstva, da vključitev vsakega novega področja na letni seznam prednostnih nalog za leto 2014 morda ne bo privedla do sprejetja smernice ali kodeksa omrežja do leta 2014 –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Komisija za oblikovanje usklajenih pravil o električni energiji vzpostavlja naslednji letni seznam prednostnih nalog za leto 2014:

               —

               pravila za dodeljevanje zmogljivosti in upravljanje prezasedenosti, vključno z upravljanjem trgov, na katerih se trguje en dan pred dobavo, in enodnevnih trgov, vključno z izračunom zmogljivosti (faza sprejemanja s strani Komisije),

               —

               pravila o priključitvi na omrežje:

                           —

                           pravila glede zahtev za proizvajalce (faza sprejemanja s strani Komisije),

                           —

                           pravila o povezavi upravljavcev distribucijskega sistema in industrijske obremenitve (faza sprejemanja s strani Komisije),

                           —

                           pravila o povezavi prenosnega sistema visokonapetostnega neposrednega toka (dokončanje kodeksa omrežja in začetek faze sprejemanja s strani Komisije),

               —

               pravila o delovanju sistema (7):

                           —

                           pravila o operativni varnosti (faza sprejemanja s strani Komisije),

                           —

                           pravila za načrtovanje delovanja in razporejanja (faza sprejemanja s strani Komisije),

                           —

                           pravila o nadzoru pogostosti obremenitve in rezervah (faza sprejemanja s strani Komisije),

                           —

                           pravila o zahtevah in postopkih v izrednih razmerah (dokončanje kodeksa omrežja in začetek faze sprejemanja s strani Komisije),

               —

               pravila za izravnavanje, vključno z rezervno električno energijo (faza sprejemanja s strani Komisije),

               —

               pravila za dolgoročno (terminsko) dodeljevanje zmogljivosti (faza sprejemanja s strani Komisije),

               —

               pravila glede usklajenih tarifnih struktur za prenos (določanje obsega s strani agencije ACER, da se pripravi okvirna smernica (8)).

         Člen 2
   Ker je predvideno, da bodo usklajena pravila za dodeljevanje zmogljivosti in izravnavanje sprejeta leta 2013, Komisija za oblikovanje usklajenih pravil o plinu vzpostavlja naslednji letni seznam prednostnih nalog za leto 2014:

               —

               interoperabilnost in pravila o izmenjavanju podatkov (faza sprejemanja s strani Komisije),

               —

               pravila glede usklajenih tarifnih struktur za prenos (priprava kodeksa omrežja s strani ENTSOG),

               —

               pravila o vseevropskem tržnem pristopu za dodeljevanje nove prenosne zmogljivosti plina (pripravljanje osnutka spremembe kodeksa omrežja za mehanizme za dodeljevanje zmogljivosti s strani agencije ACER in ENTSOG ter vključitev ustreznih tarifnih pravil v kodeks omrežja za tarifne strukture za prenos),

               —

               pravila za trgovanje, povezana s tehničnimi in operativnimi določbami za storitve za dostop do omrežja ter za izravnavanje odstopanj (določanje obsega s strani agencije ACER, da bi ugotovili, ali so potrebna zavezujoča pravila EU za nadaljnjo uskladitev oblikovanja produktov zmogljivosti in pogodb o zmogljivostih, kar zadeva zagotovljenost, omejitve za razporejanje ali sekundarne trge, ob upoštevanju izvajanja smernice o postopkih upravljanja prezasedenosti in kodeksov omrežij za mehanizme za dodeljevanje zmogljivosti in izravnavanje).

         Člen 3
   Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 21. avgusta 2013

            Za Komisijo

            Predsednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  UL L 211, 14.8.2009, str. 15.

      (2)  UL L 211, 14.8.2009, str. 36.

      (3)  Odgovori so objavljeni na spletni strani
   http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/consultations/20130513_network_codes_en.htm

      (4)  UL L 115, 25.4.2013, str. 39.

      (5)  UL L 326, 8.12.2011, str. 1.

      (6)  UL L 295, 12.11.2010, str. 1.

      (7)  Pravila o operativnem usposabljanju ter o zahtevah in operativnih postopkih v izrednih razmerah bodo sledila pozneje.

      (8)  Kar zadeva pravila o naložbenih spodbudah, uredba TEN-E, zlasti člen 13, določa pravila za zagotavljanje ustreznih spodbud za infrastrukturne projekte skupnega interesa za plin in električno energijo, za katere veljajo višja tveganja od običajnih. V povezavi s tem uredba TEN-E določa naslednje naloge:

               —

               vsak nacionalni regulativni organ mora, kadar je to mogoče, do 31. julija 2013 agenciji ACER predložiti svojo metodologijo in merila, ki se uporabljajo za vrednotenje naložb ter z njimi povezanih večjih tveganj,

               —

               agencija ACER mora olajšati izmenjavo dobrih praks in pripraviti priporočila do 31. decembra 2013,

               —

               vsak nacionalni regulativni organ mora do 31. marca 2014 objaviti svojo metodologijo in merila, ki se uporabljajo za vrednotenje naložb ter z njimi povezanih večjih tveganj.

         Evropska komisija se bo na podlagi prispevkov navedenih nalog odločila, ali je treba izdati pravno zavezujoče smernice.