title: Sklep Komisije (EU, Euratom) 2015/443 z dne 13. marca 2015 o varnosti v Komisiji

text:
               17.3.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 72/41

         SKLEP KOMISIJE (EU, Euratom) 2015/443
   z dne 13. marca 2015
   o varnosti v Komisiji
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 249 Pogodbe,s
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo,
   ob upoštevanju Protokola št. 7 o privilegijih in imunitetah Evropske unije, priloženega Pogodbama, in zlasti člena 18 Protokola,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Cilj varnosti znotraj Komisije je Komisiji omogočiti delovanje v varnem okolju z vzpostavitvijo usklajenega in celostnega pristopa glede varnosti, zagotavljanjem ustrezne ravni varstva oseb, sredstev in podatkov glede na ugotovljena tveganja ter učinkovitim in pravočasnim zagotavljanjem varnosti.

               (2)

               Enako kot druge mednarodne organizacije se tudi Komisija sooča z resnimi grožnjami in izzivi na področju varnosti, zlasti kar zadeva terorizem, kibernetske napade ter politično in gospodarsko vohunstvo.

               (3)

               Evropska komisija je z vladami Belgije, Luksemburga in Italije (1) pogodbenica instrumentov na področju varnosti na njenih glavnih lokacijah. Ti instrumenti potrjujejo, da je Komisija pristojna za svojo varnost.

               (4)

               Za zagotovitev varnosti oseb, sredstev in podatkov mora Komisija morda sprejeti ukrepe na področjih, ki jih varujejo temeljne pravice, kot so določene v Listini o temeljnih pravicah in v Evropski konvenciji o človekovih pravicah in kakor jih priznava Sodišče.

               (5)

               Da bi bili taki ukrepi upravičeni, bi moral biti njihov namen zaščita pomembnega interesa, biti bi morali sorazmerni in v celoti spoštovati temeljne pravice, zlasti pravice do zasebnosti in varovanja podatkov.

               (6)

               V sistemu, ki je zavezan vladavini prava in spoštovanju temeljnih pravic, si mora Komisija prizadevati za ustrezno raven varnosti za svoje osebje, sredstva in podatke, da bo lahko opravljala svoje dejavnosti brez omejevanja temeljnih pravic, razen kolikor je nujno potrebno.

               (7)

               Varnost v Komisiji temelji na načelih zakonitosti, transparentnosti, sorazmernosti in prevzemanja odgovornosti.

               (8)

               Člani osebja, pooblaščeni za sprejemanje varnostnih ukrepov, zaradi svojih dejavnosti ne bi smeli biti v neugodnem položaju, razen če so prekoračili pooblastila ali so delovali v nasprotju z zakonom, zato mora ta sklep veljati za navodilo službe v smislu kadrovskih predpisov.

               (9)

               Komisija bi morala sprejeti ustrezne pobude za spodbujanje in krepitev varnostne kulture, da se omogoči učinkovitejše zagotavljanje varnosti, izboljša upravljanje varnosti, nadalje okrepijo omrežja in sodelovanje z ustreznimi organi na mednarodni, evropski in nacionalni ravni ter izboljša spremljanje in nadzor izvajanja varnostnih ukrepov.

               (10)

               Ustanovitev Evropske službe za zunanje delovanje (ESZD), ki je funkcionalno neodvisen organ Unije, je močno vplivala na varnostne interese Komisije, zato je treba vzpostaviti pravila in postopke za sodelovanje na področju varnosti in zaščite med ESZD in Komisijo, zlasti glede izpolnjevanja odgovornosti skrbnega ravnanja, ki jo ima Komisija do svojega osebja v delegacijah Unije.

               (11)

               Varnostno politiko Komisije bi bilo treba izvajati na način, ki je skladen z drugimi notranjimi postopki, ki lahko vključujejo varnostni element. To zlasti vključuje upravljanje neprekinjenega poslovanja, katerega cilj je ohranitev bistvenih funkcij Komisije v primeru motenj delovanja, in sistem ARGUS za večsektorsko krizno usklajevanje.

               (12)

               Ne glede na ukrepe, ki so že bili v veljavi v času sprejetja tega sklepa in priglašeni evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov (2), za vse ukrepe iz tega sklepa v zvezi z obdelavo osebnih podatkov veljajo izvedbena pravila v skladu s členom 21, ki določijo ustrezne zaščitne ukrepe za posameznike, na katere se nanašajo osebni podatki.

               (13)

               Zato bi morala Komisija pregledati, posodobiti in konsolidirati obstoječo pravno podlago za varnost v Komisiji.

               (14)

               Sklep Komisije C(94) 2129 (3) bi bilo zato treba razveljaviti —

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   POGLAVJE 1

      SPLOŠNE DOLOČBE

   Člen 1
   Opredelitev pojmov
   V tem sklepu se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

               1.

               „sredstva“ so vse premičnine in nepremičnine ter premoženje Komisije;

               2.

               „služba Komisije“ pomeni generalni direktorat ali službo Komisije ali kabinet člana Komisije;

               3.

               „komunikacijski in informacijski sistem“ ali „KIS“ pomeni kakršen koli sistem, ki omogoča obravnavanje podatkov v elektronski obliki, ki vključuje vse sestavne dele, potrebne za delovanje, ter infrastrukturo, organizacijo, osebje in informacijske vire;

               4.

               „obvladovanje tveganj“ pomeni vse varnostne ukrepe, za katere se lahko upravičeno pričakuje, da bodo s preprečevanjem, ublažitvijo, izogibanjem ali prenosom tveganj učinkovito obvladovali varnostno tveganje;

               5.

               „krizne razmere“ pomenijo okoliščine, dogodek, incident ali izredni dogodek (ali zaporedje ali kombinacijo navedenega), ki pomenijo resno ali neposredno varnostno grožnjo v Komisiji, ne glede na njihov izvor;

               6.

               „podatki“ pomenijo informacije v taki obliki, da jih je mogoče posredovati, zapisovati ali obdelovati;

               7.

               „član Komisije, pristojen za varnost“ pomeni člana Komisije, ki vodi Generalni direktorat za človeške vire in varnost;

               8.

               „osebni podatki“ pomenijo osebne podatke, kakor so opredeljeni v členu 2(a) Uredbe (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (4);

               9.

               „prostori“ so vse nepremičnine in pritikline v lasti ali posesti Komisije;

               10.

               „preprečevanje tveganja“ pomeni varnostne ukrepe, za katere se razumno pričakuje, da bodo preprečili, zadržali ali zaustavili varnostno tveganje;

               11.

               „varnostno tveganje“ pomeni kombinacijo stopnje ogroženosti, stopnje ranljivosti in morebitnega vpliva dogodka;

               12.

               „varnost v Komisiji“ pomeni varnost oseb, sredstev in podatkov v Komisiji, zlasti fizično nedotakljivost oseb in sredstev, nedotakljivost, zaupnost in razpoložljivost podatkov ter komunikacijskih in informacijskih sistemov ter neovirano opravljanje dejavnosti Komisije;

               13.

               „varnostni ukrep“ pomeni vsak ukrep, sprejet na podlagi tega sklepa za namene obvladovanja varnostnega tveganja;

               14.

               „kadrovski predpisi“ pomenijo kadrovske predpise za uradnike Evropske unije, določene z Uredbo (EGS, Euratom, ESPJ) št. 259/68 Sveta (5) in akti o spremembi Uredbe;

               15.

               „varnostna grožnja“ pomeni dogodek ali dejavnik, za katerega se lahko razumno pričakuje, da bo negativno vplival na varnost, če se nanj ne odzove in se ga ne obvladuje;

               16.

               „neposredna varnostna grožnja“ pomeni varnostno grožnjo brez predhodnega opozorila ali s predhodnim opozorilom le malo pred nastankom nevarnosti;

               17.

               „resna varnostna grožnja“ pomeni varnostno grožnjo, pri kateri se lahko razumno pričakuje, da bo povzročila izgubo življenj, resne poškodbe, veliko škodo na lastnini, nepooblaščeno razkritje zelo občutljivih podatkov, motnje pri zagotavljanju informacijskih sistemov ali bistvenih operativnih zmogljivosti Komisije;

               18.

               „ranljiva točka“ pomeni kakršno koli pomanjkljivost, za katero se lahko razumno pričakuje, da bo negativno vplivala na varnost v Komisiji, če ena ali več groženj to pomanjkljivost izkoristi.

         Člen 2
   Predmet urejanja
   1.   Ta sklep opredeljuje cilje, osnovna načela, organiziranost in odgovornosti v zvezi z varnostjo v Komisiji.
   2.   Uporablja se za vse službe Komisije in v vseh prostorih Komisije. Za osebje Komisije v delegacijah Unije veljajo varnostna pravila za Evropsko službo za zunanje delovanje (6).
   3.   Ne glede na kakršna koli posebna navodila za določene skupine osebja se ta sklep uporablja za člane Komisije, za osebje Komisije, za katerega veljajo kadrovski predpisi in pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije, za napotene nacionalne strokovnjake, dodeljene Komisiji, za ponudnike storitev in njihovo osebje, za pripravnike in za vse posameznike z dostopom do zgradb ali drugih sredstev Komisije ali do podatkov, ki jih obravnava Komisija.
   4.   Določbe tega sklepa ne posegajo v Sklep Komisije 2002/47/ES, ESPJ, Euratom (7) in Sklep Komisije 2004/563/ES, Euratom (8), Sklep Komisije C(2006) 1623 (9) in Sklep Komisije C(2006) 3602 (10).
   POGLAVJE 2

      NAČELA

   Člen 3
   Načela za varnost v Komisiji
   1.   Pri izvajanju tega sklepa Komisija deluje v skladu s pogodbama in zlasti z Listino o temeljnih pravicah in Protokolom št. 7 o privilegijih in imunitetah Evropske unije, v skladu z instrumenti iz uvodne izjave 2, z vsemi veljavnimi pravili nacionalne zakonodaje ter s pogoji iz tega sklepa. Po potrebi se izda varnostno obvestilo v smislu člena 21(2), ki določa smernice v zvezi s tem.
   2.   Varnost v Komisiji temelji na načelih zakonitosti, transparentnosti, sorazmernosti in prevzemanja odgovornosti.
   3.   Načelo zakonitosti pomeni, da je treba pri izvajanju tega sklepa obvezno delovati znotraj pravnega okvira in da je treba izpolnjevati pravne zahteve.
   4.   Vsi varnostni ukrepi se sprejemajo neprikrito, razen če je mogoče razumno pričakovati, da bi to zmanjšalo njihov učinek. Naslovniki varnostnih ukrepov so vnaprej obveščeni o razlogih za ukrep in njegovih učinkih, razen če je mogoče razumno pričakovati, da bi se zaradi posredovanja teh informacij zmanjšala učinkovitost ukrepa. V tem primeru se naslovnika varnostnega ukrepa obvesti po tem, ko tveganje za zmanjšanje učinka varnostnega ukrepa mine.
   5.   Službe Komisije zagotovijo, da se varnostna vprašanja upoštevajo od začetka razvoja in izvajanja politik, odločitev, programov, projektov in dejavnosti Komisije, za katere so odgovorne. V ta namen že v najzgodnejših fazah priprave pri splošnih vprašanjih vključijo Generalni direktorat za človeške vire in varnost, pri vprašanjih glede informacijskih sistemov pa vodja službe za informacijsko varnost Komisije.
   6.   Kjer je to primerno, si Komisija prizadeva za sodelovanje s pristojnimi organi države gostiteljice, drugih držav članic in drugih institucij, agencij ali organov EU, kjer je to mogoče, pri tem pa upošteva ukrepe, ki so jih ti organi sprejeli ali jih načrtujejo za odpravo zadevnega varnostnega tveganja.
   Člen 4
   Obveznost upoštevanja določb
   1.   Obvezno je upoštevanje tega sklepa in njegovih izvedbenih pravil ter varnostnih ukrepov in navodil, ki jih izda pooblaščeno osebje.
   2.   Zaradi neupoštevanja varnostnih predpisov se lahko izvedejo disciplinski ukrepi v skladu s Pogodbama in kadrovskimi predpisi ter pogodbene sankcije in/ali se začnejo pravni postopki v skladu z nacionalnimi zakoni in predpisi.
   POGLAVJE 3

      ZAGOTAVLJANJE VARNOSTI

   Člen 5
   Pooblaščeno osebje
   1.   Le osebje, ki jim generalni direktor za človeške vire in varnost na podlagi njihovih trenutnih zadolžitev podeli poimensko pooblastilo, je pristojno za sprejetje enega ali več naslednjih ukrepov:

               1.

               nošnja orožja;

               2.

               izvajanje varnostnih poizvedb, kot je navedeno v členu 13;

               3.

               sprejemanje varnostnih ukrepov, kot so navedeni v členu 12, v skladu s pooblastilom.

         2.   Pooblastila iz odstavka 1 se podelijo za obdobje, ki ne sme biti daljše od obdobja, ko zadevna oseba zaseda delovno mesto ali funkcijo, v zvezi s katero ji je bilo podeljeno pooblastilo. Pooblastilo se podeli v skladu z veljavnimi določbami iz člena 3(1).
   3.   Za pooblaščeno osebje ta sklep pomeni navodilo službe v smislu člena 21 kadrovskih predpisov.
   Člen 6
   Splošne določbe glede varnostnih ukrepov
   1.   Pri sprejemanju varnostnih ukrepov Komisija v mejah možnosti zlasti zagotovi, da:

               (a)

               prosi za podporo ali pomoč le zadevno državo, pod pogojem, da je ta država bodisi država članica Evropske unije bodisi pogodbenica Evropske konvencije o človekovih pravicah ali da zagotavlja pravice, ki so vsaj enakovredne pravicam iz navedene konvencije;

               (b)

               prenos podatkov o posamezniku prejemnikom, ki niso institucije in organi Skupnosti in ki niso zavezani nacionalni zakonodaji, sprejeti skladno z Direktivo 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta (11), opravi v skladu s členom 9 Uredbe (ES) št. 45/2001;

               (c)

               so, če posameznik predstavlja varnostno grožnjo, vsi varnostni ukrepi usmerjeni proti temu posamezniku, ki se mu lahko naloži plačilo nastalih stroškov. Ti varnostni ukrepi so lahko proti drugim posameznikom usmerjeni samo, če je treba obvladati neposredno ali resno varnostno grožnjo in so izpolnjeni naslednji pogoji:

                           (a)

                           predvidenih ukrepov zoper posameznika, ki predstavlja varnostno grožnjo, ni mogoče sprejeti ali verjetno ne bi bili učinkoviti;

                           (b)

                           Komisija varnostne grožnje ne more obvladovati z lastnimi ukrepi ali tega ne more storiti pravočasno;

                           (c)

                           ukrep nesorazmerno ne ogroža drugega posameznika in njegovih pravic.

         2.   Direktorat za varnost Generalnega direktorata za človeške vire in varnost pripravi pregled varnostnih ukrepov, za katere je morda treba pridobiti odredbo sodišča v skladu z zakoni in drugimi predpisi držav članic, v katerih se nahajajo prostori Komisije.
   3.   Direktorat za varnost Generalnega direktorata za človeške vire in varnost lahko izvedbo nalog v zvezi z varnostjo prenese na izvajalca, ki te naloge izvaja v skladu z usmeritvami in pod nadzorom Direktorata za varnost.
   Člen 7
   Varnostni ukrepi v zvezi z osebami
   1.   Osebam v prostorih Komisije je treba zagotoviti ustrezno raven varstva ob upoštevanju varnostnih zahtev.
   2.   V primeru resnih varnostnih tveganj Generalni direktorat za človeške vire in varnost članom Komisije ali drugemu osebju zagotovi osebno varovanje, če ocena grožnje pokaže, da je takšno varovanje za zagotovitev njihove varnosti potrebno.
   3.   V primeru resnih varnostnih tveganj lahko Komisija odredi evakuacijo svojih prostorov.
   4.   Žrtvam nesreč ali napadov v prostorih Komisije se zagotovi pomoč.
   5.   Za preprečevanje in obvladovanje varnostnih tveganj lahko pooblaščeno osebje opravi preverjanje zanesljivosti oseb, za katere velja ta sklep, da se ugotovi, ali dostop takih oseb do prostorov ali podatkov Komisije predstavlja grožnjo za varnost. V ta namen ter v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001 in določbami člena 3(1) lahko zadevno pooblaščeno osebje:

               (a)

               uporabi vse vire informacij, ki so Komisiji na voljo, pri čemer upošteva zanesljivost vira informacij;

               (b)

               dostopa do kadrovske mape ali podatkov, ki jih ima Komisija o posameznikih, ki jih zaposluje ali namerava zaposliti, ali o pogodbenem osebju, kadar je to ustrezno utemeljeno.

         Člen 8
   Varnostni ukrepi v zvezi s fizično varnostjo in sredstvi
   1.   Varnost sredstev se zagotavlja z uporabo ustreznih fizičnih in tehničnih zaščitnih ukrepov in ustreznih postopkov (v nadaljnjem besedilu: fizična varnost), s čimer se vzpostavi večplasten sistem.
   2.   V skladu s tem členom se lahko sprejmejo ukrepi za zaščito oseb ali podatkov v Komisiji ter za zaščito sredstev.
   3.   Fizična varnost ima naslednje cilje:

               —

               preprečevanje nasilnih dejanj zoper člane Komisije ali osebe, za katere velja ta sklep,

               —

               preprečevanje vohunjenja in prisluškovanja občutljivim ali zaupnim podatkom,

               —

               preprečevanje kraj, vandalizma, sabotaž in drugih nasilnih dejanj, katerih namen je poškodovanje ali uničenje zgradb in sredstev Komisije,

               —

               omogočanje preiskav in poizvedb o varnostnih incidentih, vključno s preverjanjem nadzornih evidenc o prihodih in odhodih, posnetkov sistema televizije zaprtega kroga, posnetkov telefonskih klicev in podobnih podatkov, kot je navedeno v členu 22(2) spodaj, in drugih virov informacij.

         4.   Fizična varnost vključuje:

               —

               politiko dostopa, ki se uporablja za vse osebe ali vozila, ki zahtevajo dostop do prostorov Komisije, vključno do parkirnih prostorov,

               —

               sistem za nadzor dostopa, ki vključuje varnostnike, tehnično opremo in ukrepe, informacijske sisteme ali kombinacijo vseh navedenih elementov.

         5.   Za zagotovitev fizične varnosti se lahko sprejmejo naslednji ukrepi:

               —

               beleženje prihodov oseb, vozil, blaga in opreme v prostore Komisije in odhodov iz njih,

               —

               preverjanje istovetnosti v prostorih Komisije,

               —

               pregledi vozil, blaga in opreme z vizualnimi ali tehničnimi sredstvi,

               —

               preprečevanje dostopa nepooblaščenim osebam, vozilom in blagu v prostore Komisije.

         Člen 9
   Varnostni ukrepi v zvezi s podatki
   1.   Varovanje podatkov zajema vse podatke, ki jih obravnava Komisija.
   2.   Varovanje podatkov, ne glede na njihovo obliko, usklajuje transparentnost, sorazmernost, prevzemanje odgovornosti in učinkovitost s potrebo po zaščiti podatkov pred nepooblaščenim dostopom, uporabo, razkritjem, spreminjanjem ali uničenjem.
   3.   Varovanje podatkov je namenjeno varovanju zaupnosti, celovitosti in razpoložljivosti.
   4.   Zato se za razvrščanje podatkov in razvoj sorazmernih varnostnih ukrepov, postopkov in standardov, vključno z blažilnimi ukrepi, uporabljajo postopki obvladovanja tveganja.
   5.   Ta splošna načela varovanja podatkov se uporablja zlasti za:

               (a)

               „tajne podatke Evropske unije“, to je vse podatke ali gradivo, ki mu je določena stopnja tajnosti EU in katerih nepooblaščeno razkritje bi lahko v različni meri škodovalo interesom Evropske unije ali eni ali več državam članicam;

               (b)

               „občutljive netajne podatke“, to je vse podatke ali gradivo, ki ga mora Komisija zaščititi na podlagi pravnih obveznosti, določenih s Pogodbama ali akti, sprejetimi za njuno izvajanje, in/ali zaradi njihove občutljive narave. Občutljivi netajni podatki med drugim vključujejo podatke ali gradivo, za katero velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti iz člena 339 PDEU, podatke, ki se nanašajo na interese, zaščitene na podlagi člena 4 Uredbe (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (12) v povezavi z ustrezno sodno prakso Sodišča, ali osebne podatke v okviru področja uporabe Uredbe (ES) št. 45/2001.

         6.   Za občutljive netajne podatke se uporabljajo pravila glede njihovega obravnavanja in hrambe. Dostopni so le posameznikom s potrebo po vedenju. Kadar se to zdi potrebno za učinkovito varovanje zaupnosti podatkov, se ti označijo z varnostno oznako in ustreznimi navodili za njihovo obravnavanje, ki jih odobri generalni direktor za človeške vire in varnost. Pri obravnavanju in hrambi navedenih podatkov v komunikacijskih in informacijskih sistemih so ti podatki zaščiteni tudi v skladu s Sklepom C(2006) 3602, njegovimi izvedbenimi pravili in ustreznimi standardi.
   7.   Zoper vsakega posameznika, ki povzroči nepooblaščeno razkritje ali izgubo tajnih podatkov EU ali občutljivih netajnih podatkov, ki so kot taki opredeljeni v pravilih o njihovem obravnavanju in hrambi, se lahko uvede disciplinski postopek v skladu s kadrovskimi predpisi. Ti disciplinski ukrepi ne vplivajo na kakršne koli nadaljnje pravne ali kazenske postopke s strani pristojnih organov države članice v skladu z njenimi zakoni in predpisi ter na pogodbena pravna sredstva.
   Člen 10
   Varnostni ukrepi v zvezi s komunikacijskimi in informacijskimi sistemi
   1.   Vsi komunikacijski in informacijski sistemi (v nadaljnjem besedilu: KIS), ki jih uporablja Komisija, so v skladu z varnostno politiko Komisije glede informacijskih sistemov, kot je določena v Sklepu C(2006) 3602, njegovih izvedbenih pravilih in ustreznih varnostnih standardih.
   2.   Službe Komisije, ki imajo v lasti, upravljajo ali vodijo KIS, dovolijo dostop do teh sistemov drugim institucijam, agencijam, organom ali drugim organizacijam Evropske unije le pod pogojem, da te institucije, agencije, organi ali druge organizacije Evropske unije lahko razumno zagotovijo, da so njihovi sistemi IT zaščiteni na ravni, ki je enaka ravni zaščite v skladu z varnostno politiko Komisije glede informacijskih sistemov, kakor je določena v Sklepu C(2006) 3602, njegovih izvedbenih pravilih in ustreznih varnostnih standardih. Komisija navedeno zagotavljanje skladnosti spremlja, v primeru resnih kršitev ali ponavljajočih se neskladnosti pa lahko dostop prepreči.
   Člen 11
   Forenzična analiza v zvezi s kibernetsko varnostjo
   Generalni direktorat za človeške vire in varnost je zlasti odgovoren za izvajanje forenzičnih tehničnih analiz v sodelovanju s pristojnimi službami Komisije v podporo varnostnih poizvedb iz člena 13 v zvezi s protiobveščevalnimi dejavnostmi, uhajanjem podatkov, kibernetskimi napadi in varnostjo informacijskih sistemov.
   Člen 12
   Varnostni ukrepi v zvezi z osebami in predmeti
   1.   Za zagotovitev varnosti v Komisiji ter za preprečevanje in obvladovanje tveganj lahko osebje, ki je pooblaščeno v skladu s členom 5, v skladu z načeli iz člena 3 med drugim sprejme enega ali več naslednjih varnostnih ukrepov:

               (a)

               zaščita kraja dogodka in dokazov, vključno z nadzornimi evidencami o prihodih in odhodih, posnetki sistema televizije zaprtega kroga, v primeru incidentov ali ravnanja, ki lahko privede do upravnih, disciplinskih, civilnih ali kazenskih postopkov;

               (b)

               omejeni ukrepi glede oseb, ki predstavljajo varnostno grožnjo, vključno z zahtevo, da osebe zapustijo prostore Komisije, pospremitvijo oseb iz prostorov Komisije, prepovedjo dostopa osebe do prostorov Komisije za določeno časovno obdobje, opredeljeno v skladu z merili, ki se določijo v izvedbenih pravilih;

               (c)

               omejeni ukrepi v zvezi s predmeti, ki predstavljajo grožnjo za varnost, vključno z odstranitvijo, zasegom in dokončno odstranitvijo predmetov;

               (d)

               preiskave prostorov Komisije, vključno s pisarnami v navedenih prostorih;

               (e)

               preiskave KIS in opreme, podatkov o opravljenih telefonskih pogovorih in telekomunikacijskem prometu, dnevniških datotek, uporabniških računov itn.;

               (f)

               drugi posebni varnostni ukrepi s podobnim učinkom za preprečevanje ali obvladovanje varnostnega tveganja, zlasti v okviru pravice Komisije kot lastnika ali delodajalca v skladu z veljavno nacionalno zakonodajo.

         2.   V izjemnih okoliščinah lahko člani osebja Direktorata za varnost Generalnega direktorata za človeške vire in varnost, pooblaščeni v skladu s členom 5, ob strogem upoštevanju načel iz člena 3 sprejmejo vse potrebne nujne ukrepe. Čim prej po sprejetju ukrepov o tem obvestijo direktorja Direktorata za varnost, ki pridobi primerno pooblastilo generalnega direktorja za človeške vire in varnost, s katerim potrdi sprejete ukrepe in odobri vsakršne nadaljnje ukrepe ter se po potrebi poveže s pristojnimi nacionalnimi organi.
   3.   Varnostni ukrepi na podlagi tega člena se dokumentirajo v času njihovega sprejetja ali, v primeru neposrednega tveganja ali kriznih razmer, v razumnem roku po sprejetju. V slednjem primeru mora dokumentacija vključevati tudi elemente, na katerih je temeljila ocena glede obstoja neposrednega tveganja ali kriznih razmer. Dokumentacija je lahko jedrnata, vendar mora biti zasnovana tako, da lahko oseba, ki ji je ukrep namenjen, uveljavlja svojo pravico do obrambe in varstva osebnih podatkov v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001 in da omogoča nadzor nad zakonitostjo ukrepa. Informacije o posebnih varnostnih ukrepih, naslovljenih na člana osebja, niso del njegove kadrovske mape.
   4.   Pri sprejemanju varnostnih ukrepov v skladu s točko (b) Komisija poleg tega zagotovi, da se zadevni osebi omogoči, da stopi v stik z odvetnikom ali osebo, ki ji zaupa, in je seznanjena s svojo pravico, da se lahko obrne na evropskega nadzornika za varstvo podatkov.
   Člen 13
   Poizvedbe
   1.   Brez poseganja v člen 86 in Prilogo IX h kadrovskim predpisom in kakršne koli posebne dogovore med Komisijo in Evropsko službo za zunanje delovanje, kot je na primer posebni dogovor, podpisan 28. maja 2014 med Generalnim direktoratom Evropske komisije za človeške vire in varnost ter Evropsko službo za zunanje delovanje o dolžnostih do osebja Komisije v delegacijah Unije, se lahko varnostne poizvedbe opravijo:

               (a)

               v primeru incidentov, ki vplivajo na varnost v Komisiji, vključno s sumi kaznivih dejanj;

               (b)

               v primeru morebitnega uhajanja, neustreznega obravnavanja ali nepooblaščenega razkritja občutljivih netajnih podatkov, tajnih podatkov EU ali tajnih podatkov Euratoma;

               (c)

               v okviru protiobveščevalne dejavnosti in boja proti terorizmu;

               (d)

               v primeru resnih kibernetskih incidentov.

         2.   Odločitev o izvedbi varnostne poizvedbe sprejme generalni direktor za človeške vire in varnost, ki tudi prejme poročilo o poizvedbi.
   3.   Varnostne poizvedbe izvajajo samo izbrani člani osebja generalnega direktorata za človeške vire in varnost, ustrezno pooblaščeni v skladu s členom 5.
   4.   Pooblaščeno osebje izvaja svoje pristojnosti glede varnostne poizvedbe neodvisno v skladu s pooblastilom; pristojnosti so navedene v členu 12.
   5.   Pooblaščeno osebje, ki je pristojno za opravljanje varnostnih poizvedb, lahko iz vseh razpoložljivih virov zbere informacije v zvezi s kakršnimi koli upravnimi prekrški ali kaznivimi dejanji, ki so storjena v prostorih Komisije ali ki bodisi kot žrtve ali storilce navedenih dejanj vključujejo osebe iz člena 2(3).
   6.   Generalni direktorat za človeške vire in varnost obvesti pristojne organe države članice gostiteljice ali katere koli druge zadevne države članice, če je to primerno, zlasti če je poizvedba razkrila, da je bilo storjeno kaznivo dejanje. V zvezi s tem lahko Generalni direktorat za človeške vire in varnost, kadar je to primerno ali potrebno, zagotovi podporo organom države članice gostiteljice ali katere koli druge zadevne države članice.
   7.   V primeru resnih kibernetskih incidentov Generalni direktorat za informatiko tesno sodeluje z Generalnim direktoratom za človeške vire in varnost, da zagotovi podporo pri vseh tehničnih zadevah. Generalni direktorat za človeške vire in varnost se po posvetovanju z Generalnim direktoratom za informatiko odloči, kdaj je primerno obvestiti pristojne organe države članice gostiteljice ali katere koli druge zadevne države članice. Službe za koordinacijo incidentov skupine za odzivanje na računalniške grožnje za evropske institucije, organe in agencije (CERT-EU) bodo zagotavljale podporo ostalim institucijam in agencijam EU, ki bi lahko bile prizadete.
   8.   Varnostne poizvedbe se dokumentirajo.
   Člen 14
   Razdelitev pristojnosti v zvezi z varnostnimi poizvedbami in drugimi vrstami preiskav
   1.   Kadar Direktorat za varnost Generalnega direktorata za človeške vire in varnost izvaja varnostne poizvedbe v skladu s členom 13, ki so v pristojnosti Evropskega urada za boj proti goljufijam (OLAF) ali Preiskovalnega in disciplinskega urada Komisije (IDOC), se takoj poveže z navedenima uradoma, zlasti da se ne bi ogrozili nadaljnji ukrepi OLAF-a ali IDOC-a. Kadar je to primerno, Direktorat za varnost Generalnega direktorata za človeške vire in varnost urada OLAF in IDOC povabi k sodelovanju v preiskavi.
   2.   Varnostne poizvedbe iz člena 13 ne posegajo v pristojnosti OLAF-a in IDOC-a, kot so določene v pravilih za navedena urada. Od Direktorata za varnost Generalnega direktorata za človeške vire in varnost se lahko zahteva, da zagotovi tehnično pomoč za poizvedbe, ki jih uvedeta OLAF ali IDOC.
   3.   Direktorat za varnost Generalnega direktorata za človeške vire in varnost se lahko zaprosi za pomoč uslužbencem OLAF-a, kadar se v skladu s členom 3(5) in členom 4(4) Uredbe (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (13) zadržujejo v prostorih Komisije, da jim olajšajo opravljanje njihovih nalog. Direktorat za varnost o navedeni zahtevi za pomoč obvesti generalnega sekretarja in generalnega direktorja Generalnega direktorata za človeške vire in varnost, če se takšna preiskava izvaja v prostorih Komisije, kjer se nahajajo njeni člani ali generalni sekretar, pa predsednika Komisije in komisarja, pristojnega za človeške vire.
   4.   Brez poseganja v člen 22(a) kadrovskih predpisov v primeru, da je zadeva v pristojnosti tako Direktorata za varnost Generalnega direktorata za človeške vire in varnost kot IDOC, Direktorat za varnost pri poročanju generalnemu direktorju za človeške vire v skladu s členom 13 čim prej sporoči, ali obstajajo razlogi, ki upravičujejo vključitev IDOC-a v zadevo. Upošteva se, da primerni trenutek nastopi zlasti takrat, ko neposredna grožnja za varnost mine. Generalni direktor za človeške vire in varnost odloči o zadevi.
   5.   Če je zadeva v pristojnosti tako Direktorata za varnost Generalnega direktorata za človeške vire in varnost kot OLAF-a, Direktorat za varnost nemudoma poroča generalnemu direktorju Generalnega direktorata za človeške vire in varnost ter o tem čim prej obvesti generalnega direktorja OLAF-a. Upošteva se, da primerni trenutek nastopi zlasti takrat, ko neposredna grožnja za varnost mine.
   Člen 15
   Varnostni inšpekcijski pregledi
   1.   Generalni direktorat za človeške vire in varnost izvaja varnostne inšpekcijske preglede, da bi preveril skladnost služb Komisije in posameznikov s tem sklepom in njegovimi izvedbenimi pravili ter po potrebi oblikoval priporočila.
   2.   Kadar je to primerno, Generalni direktorat za človeške vire in varnost z varnostnimi inšpekcijskimi pregledi ali varnostnim nadzorom ali ocenjevalnimi obiski preveri, ali je varnost osebja, sredstev in podatkov Komisije, ki je v pristojnosti drugih institucij, agencij ali organov Unije, držav članic, tretjih držav ali mednarodnih organizacij, ustrezno zaščitena v skladu z varnostnimi pravili, predpisi in standardi, ki so vsaj enakovredni pravilom, predpisom in standardom Komisije. Kadar je to primerno in v duhu dobrega sodelovanja med upravami, lahko navedeni varnostni inšpekcijski pregledi vključujejo tudi preglede v zvezi z izmenjavo tajnih podatkov z drugimi institucijami, organi in agencijami Unije, državami članicami ali s tretjimi državami ali mednarodnimi organizacijami.
   3.   Ta člen se smiselno izvaja za osebje Komisije v delegacijah Unije brez poseganja v kakršne koli posebne dogovore med Komisijo in Evropsko službo za zunanje delovanje, kot je na primer posebni dogovor, podpisan 28. maja 2014 med Generalnim direktoratom Evropske komisije za človeške vire in varnost ter Evropsko službo za zunanje delovanje o dolžnostih do osebja Komisije v delegacijah Unije.
   Člen 16
   Stopnje pripravljenosti in obvladovanje kriznih razmer
   1.   Generalni direktorat za človeške vire in varnost je v pričakovanju groženj in incidentov, ki vplivajo na varnost v Komisiji, ter kot odziv nanje odgovoren za uvedbo ustreznih ukrepov za stopnje pripravljenosti ter za ukrepe, potrebne za obvladovanje kriznih razmer.
   2.   Ukrepi za stopnje pripravljenosti iz odstavka 1 so sorazmerni z varnostno grožnjo. Stopnje pripravljenosti se opredelijo v tesnem sodelovanju s pristojnimi službami drugih institucij, agencij in organov Unije in z državami članicami ali z državami članicami, v katerih se nahajajo prostori Komisije.
   3.   Generalni direktorat za človeške vire in varnost je kontaktna točka v zvezi s stopnjami pripravljenosti in obvladovanjem kriznih razmer.
   POGLAVJE 4

      ORGANIZACIJA

   Člen 17
   Splošne obveznosti služb Komisije
   1.   Obveznosti Komisije iz tega sklepa izvaja Generalni direktorat za človeške vire in varnost pod vodstvom in odgovornostjo člana Komisije, odgovornega za varnost.
   2.   Posebne ureditve v zvezi s kibernetsko varnostjo so opredeljene v Sklepu C(2006) 3602.
   3.   Odgovornosti za izvajanje tega sklepa in njegovih izvedbenih pravil ter za sprotno zagotavljanje skladnosti se lahko prenesejo na druge službe Komisije, kadar je decentralizirano zagotavljanje varnosti zelo učinkovito ter pomeni prihranek virov in časa, na primer zaradi geografske lokacije zadevnih služb.
   4.   Če se uporablja odstavek 3, Generalni direktorat za človeške vire in varnost ter, če je to ustrezno, Generalni direktor za informatiko skleneta dogovor s posameznimi službami Komisije za vzpostavitev jasnih vlog in odgovornosti za izvajanje in spremljanje varnostnih politik.
   Člen 18
   Generalni direktorat za človeške vire in varnost
   1.   Generalni direktorat za človeške vire in varnost je odgovoren zlasti za:

               1.

               razvoj varnostne politike Komisije, izvedbenih pravil in varnostnih obvestil;

               2.

               zbiranje informacij za ocenjevanje varnostnih groženj in tveganj ter o vseh vprašanjih, ki lahko vplivajo na varnost v Komisiji;

               3.

               preprečevanje elektronskega sledenja in zagotavljanje varstva na vseh lokacijah Komisije ob upoštevanju ocene ogroženosti in dokazov o nepooblaščenih dejavnostih v nasprotju z interesi Komisije;

               4.

               zagotavljanje storitev ukrepanja ob izrednih dogodkih 24 ur na dan in 7 dni na teden za službe in osebje Komisije v zvezi z vsemi vprašanji, povezanimi z varnostjo;

               5.

               izvajanje varnostnih ukrepov, namenjenih zmanjšanju varnostnega tveganja, ter razvoj in vzdrževanje primernih komunikacijskih in informacijskih sistemov v skladu z operativnimi potrebami, zlasti na področjih fizične kontrole dostopa, upravljanja varnostnih pooblastil ter obravnavanja občutljivih in tajnih podatkov EU;

               6.

               ozaveščanje, organizacijo vaj in urjenja ter zagotavljanje usposabljanja in svetovanja glede vseh vprašanj, ki se nanašajo na varnost v Komisiji, da se spodbuja kultura varnosti in oblikuje skupina osebja, ki je ustrezno usposobljeno na področju varnosti.

         2.   Generalni direktorat za človeške vire in varnost brez poseganja v pristojnosti in odgovornosti drugih služb Komisije zagotavlja zunanje povezovanje:

               1.

               z varnostnimi službami drugih institucij, agencij in organov Unije v zvezi z vprašanji, ki se nanašajo na varnost oseb, sredstev in podatkov v Komisiji;

               2.

               z varnostnimi in obveščevalnimi službami ter službami za oceno groženj (vključno z nacionalnimi varnostnimi organi) držav članic, tretjih držav ali mednarodnih organizacij in organov o vprašanjih, ki zadevajo varnost oseb, sredstev in podatkov v Komisiji;

               3.

               s policijo in drugimi službami nujne pomoči v zvezi z vsemi rutinskimi vprašanji in vprašanji glede ukrepanja v sili, ki vplivajo na varnost Komisije;

               4.

               z varnostnimi organi drugih institucij, agencij in organov Unije, držav članic in tretjih držav na področju odzivanja na kibernetske napade, ki lahko vplivajo na varnost v Komisiji;

               5.

               v zvezi s prejemanjem, ocenjevanjem in razširjanjem obveščevalnih podatkov glede groženj, ki jih predstavljajo teroristične dejavnosti in vohunjenje ter ki vplivajo na varnost v Komisiji;

               6.

               v zvezi z vprašanji glede tajnih podatkov, kot je navedeno v Sklepu Komisije (EU, Euratom) št. 2015/444 (14).

         3.   Generalni direktorat za človeške vire in varnost je odgovoren za varno razpošiljanje podatkov na podlagi tega člena, vključno s razpošiljanjem osebnih podatkov.
   Člen 19
   Strokovna skupina Komisije za varnost
   Oblikuje se strokovna skupina Komisije za varnost, katere naloga je po potrebi svetovati Komisiji pri zadevah, ki se nanašajo na njeno notranjo varnostno politiko in zlasti na varstvo tajnih podatkov EU.
   Člen 20
   Lokalni uradniki za varnost
   1.   Vsaka služba Komisije ali vsak kabinet imenuje lokalnega uradnika za varnost, ki deluje kot glavna kontaktna točka med svojo službo in Generalnim direktoratom za človeške vire in varnost za vse zadeve v zvezi z varnostjo v Komisiji. Po potrebi se lahko imenuje eden ali več namestnikov lokalnega uradnika za varnost. Lokalni uradnik za varnost je uradnik ali začasni uslužbenec.
   2.   Kot glavna kontaktna točka za varnost znotraj svoje službe Komisije ali kabineta lokalni uradnik za varnost redno poroča Generalnemu direktoratu za človeške vire in varnost ter svojim nadrejenim o varnostnih vprašanjih, ki zadevajo njegovo službo Komisije, ter nemudoma o kakršnih koli varnostnih incidentih, vključno s tistimi, v katerih so bili morda nepooblaščeno razkriti tajni podatki EU ali občutljivi netajni podatki.
   3.   Za zadeve, ki se nanašajo na varnost komunikacijskih in informacijskih sistemov, se lokalni uradnik za varnost poveže z lokalnim uradnikom za informacijsko varnost znotraj svoje službe Komisije, katerega vloga in odgovornosti so določene v Sklepu C(2006) 3602.
   4.   Lokalni uradnik za varnost prispeva k dejavnostim na področju varnostnega usposabljanja in ozaveščanja, namenjenim posebnim potrebam osebja, pogodbenikov in drugih posameznikov, ki delajo pod pristojnostjo njegove službe Komisije.
   5.   Lokalnemu uradniku za varnost se lahko v primerih resnega ali neposrednega varnostnega tveganja ali ob izrednih dogodkih na zahtevo Generalnega direktorata za človeške vire in varnost dodelijo posebne naloge. Generalni direktorat za človeške vire in varnost o teh posebnih nalogah obvesti generalnega direktorja ali direktorja za človeške vire lokalnega generalnega direktorata lokalnega uradnika za varnost.
   6.   Odgovornosti lokalnega uradnika za varnost ne posegajo v vlogo in odgovornosti lokalnega uradnika za informacijsko varnost, vodij služb za zdravje in varnost, uradnikov za nadzor nad registri in katere koli druge funkcije, ki vključujejo odgovornosti v zvezi z varnostjo in z varnostjo povezanimi zadevami. Lokalni uradnik za varnost se poveže z navedenimi osebami, da se zagotovi usklajen in dosleden pristop k varnosti in učinkovit pretok informacij o zadevah, povezanih z varnostjo pri Komisiji.
   7.   Lokalni uradnik za varnost ima neposreden dostop do svojega generalnega direktorja ali vodja službe ter poroča osebi, ki mu je neposredno nadrejena. Ima varnostno pooblastilo za dostop do tajnih podatkov EU vsaj do stopnje tajnosti SECRET UE/EU SECRET.
   8.   Za spodbujanje izmenjave informacij in najboljših praks Generalni direktorat za človeške vire in varnost vsaj dvakrat letno organizira konferenco za lokalne uradnike za varnost. Udeležba na konferenci je za lokalne uradnike za varnost obvezna.
   POGLAVJE 5

      IZVAJANJE

   Člen 21
   Izvedbena pravila in varnostna obvestila
   1.   Po potrebi bodo izvedbena pravila za ta sklep sprejeta z ločenim sklepom Komisije o pooblastitvi člana Komisije, pristojnega za varnostne zadeve, v skladu s poslovnikom.
   2.   Potem ko je član Komisije, pristojen za varnostne zadeve, pooblaščen na podlagi navedenega sklepa Komisije, lahko oblikuje varnostna obvestila o varnostnih smernicah in najboljših praksah v okviru področja uporabe tega sklepa in njegovih izvedbenih pravil.
   3.   Komisija lahko naloge iz odstavka 1 in 2 tega člena prenese na generalnega direktorja za človeške vire in varnost s posebnim sklepom o prenosu pooblastil v skladu s poslovnikom.
   POGLAVJE 6

      RAZNE IN KONČNE DOLOČBE

   Člen 22
   Obdelava osebnih podatkov
   1.   Komisija osebne podatke, ki so potrebni za izvajanje tega sklepa, obdeluje v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001.
   2.   Ne glede na ukrepe, ki so že v veljavi v času sprejetja tega sklepa in priglašeni evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov (15), za vse ukrepe iz tega sklepa v zvezi z obdelavo osebnih podatkov, na primer v zvezi z evidencami o prihodih in odhodih, posnetki sistema televizije zaprtega kroga, posnetki telefonskih klicev na dežurne službe ali v centrale, in podobnih podatkov, ki so potrebni iz varnostnih razlogov ali za odzivanje na krize, veljajo izvedbena pravila v skladu s členom 21, ki določijo ustrezne zaščitne ukrepe za posameznike, na katere se nanašajo osebni podatki.
   3.   Generalni direktor Generalnega direktorata za človeške vire in varnost je odgovoren za varnost kakršne koli obdelave osebnih podatkov v okviru tega sklepa.
   4.   Ta izvedbena pravila in postopki se sprejmejo po posvetovanju z uradno osebo za varstvo podatkov in evropskim nadzornikom za varstvo podatkov v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001.
   Člen 23
   Transparentnost
   Ta sklep in njegova izvedbena pravila se sporočijo osebju Komisije in vsem posameznikom, na katere se nanašajo.
   Člen 24
   Razveljavitev prejšnjih sklepov
   Sklep C(94) 2129 se razveljavi.
   Člen 25
   Začetek veljavnosti
   Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 13. marca 2015

            Za Komisijo

            Predsednik

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Glej „Arrangement entre le Gouvernement belge et le Parlement européen, le Conseil, la Commission, le Comité économique et social européen, le Comité des régions, la Banque européenne d'investissement en matière de sécurité“ z dne 31. decembra 2004, „Accord de sécurité signé entre la Commission et le Gouvernement luxembourgeois“ z dne 20. januarja 2007 in „Accordo tra il Governo italiano e la Commissione europea dell'energia atomica (Euratom) per l'istituzione di un Centro comune di ricerche nucleari di competenza generale“ z dne 22. julija 1959.

      (2)  DPO-914.2, DPO-93.7, DPO-153.3, DPO-870.3, DPO-2831.2, DPO-1162.4, DPO-151.3, DPO-3302.1, DPO-508.6, DPO-2638.3, DPO-544.2, DPO-498.2, DPO-2692.2, DPO-2823.2.

      (3)  Sklep Komisije C(94) 2129 z dne 8. septembra 1994 o nalogah varnostnega urada.

      (4)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 8, 12.1.2001, str. 1).

      (5)  Uredba Sveta (EGS, Euratom, ESPJ) št. 259/68 z dne 29. februarja 1968 o določitvi Kadrovskih predpisov za uradnike in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti ter o uvedbi posebnih ukrepov, ki se začasno uporabljajo za uradnike Komisije (Pogoji za zaposlitev drugih uslužbencev) (UL L 56, 4.3.1968, str. 1).

      (6)  Sklep visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko 2013/C 190/01 z dne 19. aprila 2013 o varnostnih pravilih za Evropsko službo za zunanje delovanje (UL C 190, 29.6.2013, str. 1).

      (7)  Sklep Komisije 2002/47/ES, ESPJ, Euratom z dne 23. januarja 2002 o spremembi njenega poslovnika (UL L 21, 24.1.2002, str. 23).

      (8)  Sklep Komisije 2004/563/ES, Euratom z dne 7. julija 2004 o spremembi poslovnika (UL L 251, 27.7.2004, str. 9).

      (9)  C(2006) 1623 z dne 21. aprila 2006 o usklajeni politiki glede varnosti in zdravja pri delu za vse osebje Evropske komisije.

      (10)  C(2006) 3602 z dne 16. avgusta 2006 o varnosti informacijskih sistemov, ki jih uporablja Evropska komisija.

      (11)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 281, 23.11.1995, str. 31).

      (12)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, 31.5.2001, str. 43).

      (13)  Uredba (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. septembra 2013 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta in Uredbe Sveta (Euratom) št. 1074/1999 (UL L 248, 18.9.2013, str. 1).

      (14)  Sklep Komisije (EU, Euratom) 2015/444 z dne 13. marca 2015 o varnostnih predpisih za varovanje tajnih podatkov EU (glej stran 53 tega Uradnega lista).

      (15)  DPO-914.2, DPO-93.7, DPO-153.3, DPO-870.3, DPO-2831.2, DPO-1162.4, DPO-151.3, DPO-3302.1, DPO-508.6, DPO-2638.3, DPO-544.2, DPO-498.2, DPO-2692.2, DPO-2823.2.


title: Sklep (EU) 2015/644 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. aprila 2015 o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (vloga EGF/2014/018 BE/Attica Broadcasting iz Grčije)

text:
               24.4.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 106/29

         SKLEP (EU) 2015/644 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
   z dne 15. aprila 2015
   o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (vloga EGF/2014/018 BE/Attica Broadcasting iz Grčije)
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1309/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o Evropskem skladu za prilagoditev globalizaciji (2014–2020) in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1927/2006 (1) ter zlasti člena 15(4),
   ob upoštevanju Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (2), zlasti točke 13,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji (ESPG) je bil ustanovljen za zagotavljanje podpore delavcem, ki so postali presežni, in samozaposlenim osebam, ki so prenehale opravljati svojo dejavnost zaradi velikih strukturnih sprememb v svetovnih trgovinskih tokovih, ki so posledica globalizacije, zaradi še vedno trajajoče svetovne finančne in gospodarske krize, ki je predmet Uredbe (ES) št. 546/2009 (3), ali nove svetovne finančne in gospodarske krize, ter za pomoč pri njihovi ponovni vključitvi na trg dela.

               (2)

               Člen 12 Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 (4) omogoča uporabo sredstev ESPG do letne zgornje meje 150 milijonov EUR (v cenah iz leta 2011).

               (3)

               Grčija je 4. septembra 2014 predložila vlogo za uporabo sredstev ESPG v zvezi s presežnimi delavci v 16 podjetjih, ki delujejo v panogi, razvrščeni v oddelek 60 NACE po reviziji 2 (radijska in televizijska dejavnost) (5), v regiji Atika na ravni NUTS 2 (EL 30), ter jo dopolnila z dodatnimi informacijami, kakor je določeno v členu 8(3) Uredbe (EU) št. 1309/2013. Vloga izpolnjuje zahteve za določitev finančnega prispevka iz ESPG iz člena 13 Uredbe (EU) št. 1309/2013.

               (4)

               Zato bi bilo treba uporabiti sredstva ESPG, da se zagotovi finančni prispevek v višini 5 046 000 EUR za vlogo, ki jo je predložila Grčija –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   V splošnem proračunu Evropske unije za proračunsko leto 2015 se iz Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji uporabi vsota 5 046 000 EUR v odobritvah za prevzem obveznosti in odobritvah plačil.
   Člen 2
   Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 15. aprila 2015

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         M. SCHULZ

            Za Svet

            Predsednica

         Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

      (1)  UL L 347, 20.12.2013, str. 855.

      (2)  UL C 373, 20.12.2013, str. 1.

      (3)  Uredba (ES) št. 546/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 1927/2006 o ustanovitvi Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (UL L 167, 29.6.2009, str. 26).

      (4)  Uredba Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 z dne 2. decembra 2013 o večletnem finančnem okviru za obdobje 2014–2020 (UL L 347, 20.12.2013, str. 884).

      (5)  Uredba (ES) št. 1893/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o uvedbi statistične klasifikacije gospodarskih dejavnosti NACE Rev. 2 in o spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 3037/90 kakor tudi nekaterih uredb ES o posebnih statističnih področjih (UL L 393, 30.12.2006, str. 1).


title: Sklep Sveta z dne 8. decembra 1994 o sprejetju, v imenu Skupnosti, Prilog E.7 in F.4 k Mednarodni konvenciji o poenostavitvi in uskladitvi carinskih postopkov

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

31994D0798

Uradni list L 331 , 21/12/1994 str. 0011 - 0021 finska posebna izdaja: poglavje 2 zvezek 16 str. 0059  švedska posebna izdaja: poglavje 2 zvezek 16 str. 0059

		Sklep Svetaz dne 8. decembra 1994o sprejetju, v imenu Skupnosti, Prilog E.7 in F.4 k Mednarodni konvenciji o poenostavitvi in uskladitvi carinskih postopkov(94/798/ES)SVET EVROPSKE UNIJE JEob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 133 skupaj s prvim stavkom člena 228(2) Pogodbe,ob upoštevanju predloga Komisije,ker je na podlagi Sklepa Sveta 75/199/EGS [1] Skupnost sprejela Mednarodno konvencijo o poenostavitvi in uskladitvi carinskih postopkov (Konvencija iz Kyota);ker lahko Skupnost sprejme prilogi k navedeni konvenciji, ki se nanašata na dajatve prosto nadomestitev blaga in carinske formalnosti v poštnem prometu;ker je primerno, da takšno sprejetje spremljajo določeni pridržki, da bi se upoštevale posebne zahteve carinske unije in carinske zakonodaje Skupnosti,SKLENIL:Člen 1Naslednji prilogi k Mednarodni konvenciji o poenostavitvi in uskladitvi carinskih postopkov se sprejmeta v imenu Skupnosti ob upoštevanju navedenih pridržkov:- Priloga E.7 o dajatve prosti nadomestitvi blaga s splošnim pridržkom in pridržki k Pravilom 3, 9 in 20 in priporočenim praksam 11, 13, 16, 17 in 25,- Priloga F.4 o carinskih formalnostih v poštnem prometu s splošnim pridržkom in pridržki k Praviloma 19 in 26 ter priporočenim praksam 23, 24 in 25.Besedili Prilog E.7 in F.4 h Konvenciji sta podani v Prilogi I oziroma Prilogi II k temu sklepu, ki v dodatkih vsebujeta ustrezne pridržke Skupnosti.Člen 2Predsednik Sveta se pooblasti za imenovanje osebe, ki je pooblaščena, da generalnega sekretarja Sveta za carinsko sodelovanje uradno obvesti o sprejetju, v imenu Skupnosti, prilog iz člena 1 skupaj s pridržki, navedenimi v istem členu.V Bruslju, 8. decembra 1994Za SvetPredsednikG. Rexrodt[1] UL L 100, 21.4.1975, str. 1.--------------------------------------------------PRILOGA IPRILOGA E.7o dajatve prosti nadomestitvi blagaUVODV večini držav nacionalna zakonodaja vsebuje določbe, po katerih je blago, ki se uporablja za proizvodnjo izdelkov, namenjenih za izvoz, oproščeno plačila dajatev in davkov.Postopek povračila carine in začasni uvoz na aktivno oplemenitenje omogočata odobritev povračila ali pogojne oprostitve uvoznih dajatev in davkov za tuje blago, ki se uporablja za pridobivanje izvoznih izdelkov.Pri dajatvi prosti nadomestitvi blaga, ki jo obravnava ta priloga, gre za to, da se oprostitev plačila uvoznih dajatev in davkov prizna za blago, ki je enako blagu, ki je bilo v prostem prometu in predelano v izdelke, izvožene s carinskega območja.Vendar pa se lahko za odobritev tega postopka postavi pogoj, da mora biti uvoz blaga, ki je enako blagu, ki ga vsebujejo predhodno izvoženi izdelki, po mnenju pristojnih organov ugoden za nacionalno gospodarstvo.Izdelki, proizvedeni iz blaga, uvoženega brez plačila uvoznih dajatev in davkov po tem postopku, se lahko dajo na notranji trg. Če se izvozijo, se lahko postopek dajatve proste nadomestitve blaga ponovno uporabi.OPREDELITVEV tej prilogi izrazi pomenijo:(a) "dajatve prosta nadomestitev blaga" je carinski postopek, ki dovoljuje, da se lahko brez plačila uvoznih dajatev in davkov uvozi blago, ki je enako (t.j. identično glede vrste, kakovosti in tehničnih lastnosti) blagu, ki je bilo v prostem prometu in ki je bilo predelano v izdelke, ki so se predhodno dokončno izvozili;(b) "uvozne dajatve in davki" so carine in vse druge dajatve, davki, pristojbine in druge takse, ki se plačujejo pri uvozu ali v zvezi z uvozom blaga, vendar ne vključujejo pristojbin in taks, katerih znesek je omejen na približne stroške opravljenih storitev;(c) "oseba" je fizična in pravna oseba, razen če sobesedilo ne zahteva drugače.NAČELO1. PraviloDajatve prosto nadomestitev blaga urejajo določbe te priloge.PODROČJE VELJAVNOSTI2. PraviloNacionalna zakonodaja opredeli okoliščine, v katerih se lahko odobri postopek dajatve proste nadomestitve blaga, in določi pogoje, ki morajo biti pri tem izpolnjeni.Opombe(1) Okoliščine, v katerih se dovoli dajatve prosta nadomestitev blaga, se lahko določijo na splošno in/ali podrobno.(2) Za odobritev tega postopka se lahko postavi pogoj, da mora biti uvoz blaga, ki je enako blagu, ki ga vsebujejo predhodno izvoženi izdelki, po mnenju pristojnih organov ugoden za nacionalno gospodarstvo.(3) Ugodnosti, ki izhajajo iz navedenega postopka, so lahko rezervirane za osebe s sedežem na carinskem območju.3. PraviloZa uvoz blaga, ki je enako blagu, ki je bilo v prostem prometu in predelano v predhodno izvožene izdelke, se odobri popolna oprostitev plačila uvoznih dajatev in davkov, pod pogojem, da se plačajo morebitne dajatve in davki, ki bi bili povrnjeni ali odpuščeni pri izvozu izdelkov.Opombe(1) Oprostitev plačila uvoznih dajatev in davkov se lahko odobri tako za surovine in polizdelke kot tudi za dele, enake tistim, ki so brez nadaljnje predelave vgrajeni v izvožene izdelke.(2) Blago, kot so katalizatorji in snovi za pospeševanje ali zaviranje kemijskih reakcij, ki med uporabi za pridobivanje izdelkov za izvoz s pravico do dajatve proste nadomestitve blaga v celoti ali deloma izgine, ne da bi bilo v izvoznih izdelkih dejansko vsebovano, se lahko šteje za blago, ki se uporablja za pridobivanje navedenih izdelkov, in se mu odobri enaka oprostitev plačila uvoznih dajatev in davkov. Vendar pa takšna oprostitev običajno ne velja za snovi, ki se uporabljajo samo kot pomoč pri proizvodnji, kot so denimo maziva.4. Priporočena praksaUgodnosti, ki izhajajo iz postopka dajatve proste nadomestitve blaga, naj se ne bi zavrnile samo zato, ker se izdelki izvažajo v določeno državo.5. PraviloNacionalna zakonodaja določi kategorije oseb, katerim se lahko dodeli dovoljenje za dajatve prosto nadomestitev blaga.OpombaImetnik dovoljenja za dajatve prosto nadomestitev blaga je lahko izvoznik, proizvajalec ali lastnik izvoženih izdelkov.6. PraviloUgodnosti, ki izhajajo iz postopka dajatve proste nadomestitve blaga, se dodelijo za blago, katerega uporabo pri proizvodnji izvoznih izdelkov je mogoče ugotoviti.OpombaZa ugotavljanje uporabe blaga pri proizvodnji izvoznih izdelkov lahko carinski organi izvajajo kontrole med postopkom izdelave ali preverjajo evidenco o izvoznih izdelkih, ki jo vodi proizvajalec.IZVOZ IZDELKOV S PRAVICO DO DAJATVE PROSTE NADOMESTITVE BLAGA(a) Formalnosti pred izvozom izdelkov7. PraviloNacionalna zakonodaja določi okoliščine, v katerih je za uporabo postopka dajatve proste nadomestitve blaga potrebno predhodno dovoljenje, ter organe, pooblaščene za dodelitev takšnega dovoljenja.8. Priporočena praksaOsebe, ki opravljajo obsežne in neprekinjene dejavnosti, ki vključujejo dajatve prosto nadomestitev blaga, naj bi za takšne dejavnosti pridobile splošno dovoljenje.9. PraviloVrsto, kakovost, tehnične lastnosti in količino različnega blaga, ki je bilo v prostem prometu in je vsebovano v izdelkih za izvoz s pravico do dajatve proste nadomestitve blaga, določijo pristojni organi na podlagi dejanskih pogojev, v katerih so bili ti izdelki pridobljeni.10. Priporočena praksaPri določanju količin različnega blaga, vsebovanega v izdelkih, ki se izvozijo s pravico do dajatve proste nadomestitve blaga, naj bi pristojni organi upoštevali izgube in neuporabne odpadke, ki izvirajo iz postopka izdelave.11. Priporočena praksaKadar imajo izdelki, ki se izvozijo s pravico do dajatve proste nadomestitve blaga, pretežno stalne lastnosti in so pridobljeni pod jasno določenimi tehničnimi pogoji, naj bi pristojni organi količine različnega blaga, vsebovanega v izvoznih izdelkih, določili pavšalno.(b) Deklaracija za izvoz s pravico do dajatve proste nadomestitve blaga12. PraviloNacionalna zakonodaja določi pogoje, pod katerimi se izdelki, ki se izvozijo s pravico do dajatve proste nadomestitve blaga, predložijo pristojnemu carinskemu uradu in vloži carinska deklaracija (iznos).OpombaNacionalna zakonodaja lahko določa, da mora carinska deklaracija, ki se vloži pri izvozu izdelkov, vsebovati podatke, ki jih carinska uprava potrebuje za določanje količin različnega blaga, za katerega se zahteva oprostitev plačila uvoznih dajatev in davkov.13. Priporočena praksaKadar pristojni organi ne morejo odločiti o vlogi za dajatve prosto nadomestitev blaga, naj bi se deklarantu dovolilo, da lahko ob izpolnjevanju predpisanih pogojev in ne glede na dokončno odločitev zadevne izdelke nemudoma izvozi.14. Priporočena praksaNacionalni obrazci, ki se uporabljajo za izvoz izdelkov s pravico do dajatve proste nadomestitve blaga, naj bi bili usklajeni z obrazcem carinske deklaracije (iznos).(c) Pregled izdelkov, ki se izvažajo s pravico do dajatve proste nadomestitve blaga15. Priporočena praksaNa zahtevo deklaranta in iz razlogov, ki veljajo za tehtne, naj bi carinski organi, kolikor je le mogoče, dovolili, da se izdelki, namenjeni za izvoz s pravico do dajatve proste nadomestitve blaga, pregledajo v zasebnih prostorih, pri čemer stroške takšnega pregleda krije deklarant.(d) Dovoljena carinska uporaba izdelkov, ki se izvažajo s pravico do dajatve proste nadomestitve blaga16. Priporočena praksaZagotovilo naj bi se, da se izdelkom, ki se izvažajo s pravico do dajatev proste nadomestitve blaga, dovoli vnos v prosta pristanišča ali proste cone.17. Priporočena praksaZagotovilo naj bi se, da se izdelkom, ki se izvažajo s pravico do dajatev proste nadomestitve blaga, dovoli vnos v carinsko skladišče zaradi kasnejšega izvoza.(e) Izdajanje potrdil o izvozu s pravico do dajatve proste nadomestitve blaga18. PraviloČe so se izdelki izvozili s pravico do dajatve proste nadomestitve blaga, carinski organi izdajo deklarantu dokument, ki dokazuje njegovo pravico, da lahko brez plačila uvoznih dajatev in davkov uvozi blago, ki je enako blagu, ki je bilo v prostem prometu in je vsebovano v zadevnih izdelkih.OpombaDokument, ki se izda deklarantu, je lahko kopija deklaracije za izvoz s pravico do dajatve proste nadomestitve blaga, ki jo overi carinska uprava, ali pa se sestavi na ustreznem obrazcu.UVOZ BLAGA19. PraviloNacionalna zakonodaja določi pogoje, pod katerimi se blago, ki se lahko uvozi brez plačila uvoznih dajatev in davkov v postopku dajatve proste nadomestitve blaga, predloži pristojnemu carinskemu uradu in vloži carinska deklaracija.OpombaNacionalna zakonodaja lahko določa, da mora carinska deklaracija vsebovati podatke, potrebne za odobritev oprostitve plačila uvoznih dajatev in davkov, in da se mora(jo) potrdilo(a), ki ga(jih) izdajo carinski organi, predložiti v podporo tej deklaraciji.20. PraviloPristojni organi ob upoštevanju potreb gospodarstva določijo rok za uvoz blaga, ki se lahko uvozi brez plačila uvoznih dajatev in davkov.21. PraviloZagotovi se, da je blago, ki se lahko uvozi brez plačila uvoznih dajatev in davkov, mogoče uvoziti preko drugega carinskega urada kot tistega, preko katerega so se izvozili izdelki.22. PraviloZagotovi se, da je blago, ki se lahko uvozi brez plačila uvoznih dajatev in davkov, mogoče uvoziti v eni ali več pošiljkah.23. PraviloZagotovi se, da je blago, ki je zajeto v več dokumentih, ki dokazujejo pravico do uvoza v postopku dajatve proste nadomestitve blaga, mogoče uvoziti v eni pošiljki.24. PraviloZagotovi se, da je blago, ki se lahko uvozi brez plačila uvoznih dajatev in davkov, mogoče uvoziti iz druge države, kot je tista, v katero so se izvozili izdelki.25. Priporočena praksaZagotovilo naj bi se, da blago, ki se lahko uvozi brez plačila uvoznih dajatev in davkov, lahko v skladu s pogoji, ki jih določijo carinski organi, uvozi oseba, ki ni izvoznik izdelkov.26. Priporočena praksaNa zahtevo deklaranta in iz razlogov, ki veljajo za tehtne, naj bi carinski organi, kolikor je mogoče, dovolili, da se blago, ki se lahko uvozi brez plačila uvoznih dajatev in davkov, pregleda v zasebnih prostorih, pri čemer stroške takšnega pregleda krije deklarant.27. PraviloNacionalna zakonodaja določi carinsko obravnavanje za primere, ko se izdelki, ki so se izvozili s pravico do dajatve proste nadomestitve blaga, ponovno uvozijo.INFORMACIJE O POSTOPKU DAJATVE PROSTE NADOMESTITVE BLAGA28. PraviloCarinski organi poskrbijo, da ima vsaka zainteresirana oseba takoj na voljo vse ustrezne informacije o postopku dajatve proste nadomestitve blaga.--------------------------------------------------PRILOGA IIPRILOGA F.4o carinskih formalnostih v poštnem prometuUVODPošta že od nekdaj predstavlja enega najpogostejših načinov, ki ga ljudje uporabljajo za medsebojno pošiljanje tako pozdravov in sporočil kot daril in drugega blaga.Carinska uprava je nujno vključena v mednarodni poštni promet, saj mora, tako kot v primeru blaga, ki se uvaža in izvaža na druge načine, zagotoviti izterjavo predpisanih dajatev in davkov, nadzorovati izvajanje uvoznih in izvoznih prepovedi in omejitev ter v splošnem zagotavljati spoštovanje zakonov in predpisov, za izvajanje katerih je pristojna.Vendar pa so zaradi posebne narave poštnega prometa carinske formalnosti v zvezi s poštnimi pošiljkami nekoliko drugačne od carinskih formalnosti za blago, ki se prevaža na druge načine. Čeprav je velikost poštnih pošiljk omejena, je njihovo število ogromno, tako da so pri tem za preprečevanje nesprejemljivih zamud potrebni posebni upravni ukrepi. Ti ukrepi so možni, ker praktično v vseh državah za opravljanje poštnih storitev skrbijo javne uprave ali organi in ker obe javni organizaciji, ki se ukvarjata s poštnim prometom — pošta in carinska uprava — zelo tesno sodelujeta med sabo.Poleg takšnega tesnega sodelovanja med carinskimi in poštnimi organi na nacionalni ravni, obstaja tudi tesno mednarodno sodelovanje med Svetovno poštno zvezo (mednarodno organizacijo, katere pravila in predpisi urejajo poštni promet) in Svetom. Navedeni mednarodni organizaciji sta denimo ustanovili kontaktni odbor, v okviru katerega se sestajajo carinski in poštni izvedenci z namenom obravnavanja in iskanja mednarodno sprejemljivih rešitev problemov, ki jih ni mogoče rešiti na nacionalni ali dvostranski ravni.OPREDELITEV POJMOVV tej prilogi izrazi pomenijo:(a) "poštne pošiljke" so pisemske pošiljke in poštni paketi;(b) "pisemske pošiljke" so pisma, dopisnice, tiskovine, odtisi za slepe in majhni paketi, ki so v trenutno veljavnih aktih Svetovne poštne zveze označeni kot pisemske pošiljke.OpombaV skladu z akti Svetovne poštne zveze mora nekatere pisemske pošiljke spremljati obrazec carinske deklaracije C 1 in/ali C 2/CP 3, odvisno od posameznega primera;(c) "poštni paketi" so pošiljke, ki so v trenutno veljavnih aktih Svetovne poštne zveze označeni kot poštni paketi.OpombaV skladu z akti Svetovne poštne zveze mora nekatere poštne pakete spremljati obrazec carinske deklaracije C 2/CP 3;(d) "Svetovna poštna zveza" je medvladna organizacija, ustanovljena leta 1874 z Bernsko pogodbo kot Splošna poštna zveza, ki se je leta 1878 preimenovala v Svetovno poštno zvezo (UPU) in ki od leta 1948 deluje kot specializirana agencija Združenih narodov (s sedežem v Bernu);(e) "uvozne dajatve in davki" so carine in vse druge dajatve, davki, pristojbine in druge takse, ki se plačujejo pri uvozu ali v zvezi z uvozom blaga, vendar ne vključujejo pristojbin in taks, katerih znesek je omejen na približne stroške opravljenih storitev;(f) "izvozne dajatve in davki" so carine in vse druge dajatve, davki, pristojbine in druge takse, ki se plačujejo pri izvozu ali v zvezi z izvozom blaga, vendar ne vključujejo pristojbin in taks, katerih znesek je omejen na približne stroške opravljenih storitev;(g) "deklaracija blaga" je izjava v obliki, kot jo predpisuje carinska uprava, v kateri zainteresirane osebe navedejo carinski postopek, ki se uporabi za blago, in podatke, ki jih zahteva carinska uprava za izvedbo tega postopka;(h) "carinjenje" je izpolnitev carinskih formalnostih, ki so potrebne, da se lahko blago izvozi, sprosti v prosti promet ali predloži v drug carinski postopek;(ij) "carinjenje za domačo uporabo" je carinski postopek, ki zagotavlja, da lahko uvoženo blago trajno ostane na carinskem območju. Ta postopek vključuje plačilo morebitnih zapadlih uvoznih dajatev in davkov ter izpolnitev vseh potrebnih carinskih formalnosti;(k) "pregled poštne pošiljke" je fizični pregled blaga v poštnih pošiljkah, ki ga opravijo carinski organi z namenom ugotavljanja njegove narave, porekla, stanja, količine in vrednosti;(l) "blago v prostem prometu" je blago, s katerim se lahko razpolaga brez carinskih omejitev;(m) "carinski nadzor" je celota ukrepov za zagotavljanje spoštovanja zakonov in predpisov, za izvajanje katerih je pristojna carinska uprava;(n) "prepustitev" je ukrep, s katerim carinski organi zainteresiranim osebam dovolijo, da razpolagajo z blagom, ki je podvrženo carinjenju;(o) "oseba" je fizična in pravna oseba, razen če sobesedilo ne zahteva drugače.NAČELA1. PraviloCarinske formalnosti v zvezi s poštnimi pošiljkami urejajo določbe te priloge.2. PraviloNacionalna zakonodaja določi pogoje in formalnosti, ki morajo biti v zvezi s poštnimi pošiljkami izpolnjeni za carinske namene.3. PraviloCarinjenje poštnih pošiljk se opravi čim hitreje, pri čemer se carinska kontrola omeji na najmanjšo možno mero, ki je potrebna za zagotavljanje spoštovanja zakonov in predpisov, za izvajanje katerih je pristojna carinska uprava.ODNOSI MED CARINSKIMI IN POŠTNIMI ORGANI4. PraviloNacionalna zakonodaja določi odgovornosti in obveznosti carinskih in poštnih organov v zvezi s carinskim obravnavanjem poštnih pošiljk.Opombe(1) Poštni organi imajo določene obveznosti in odgovornosti, ki neposredno izhajajo iz aktov Svetovne splošne zveze. Druge odgovornosti in obveznosti poštnih in carinskih organov se lahko določijo z medsebojnim soglasjem obeh organov.(2) Poštni organi so Praviloma odgovorni za prevoz, hranjenje in predložitev poštnih pošiljk carinskim organom ter jih lahko na zahtevo carinskih organov odprejo zaradi carinske kontrole. Vendar pa v nekaterih državah dejanskega prevoza, hranjenja in predložitve poštnih paketov carinskim organom v skladu z ustreznim sporazumom ne opravljajo poštni organi sami, temveč službe železnice in druga odobrena podjetja. Takšna praktična ureditev bi pomenila, da se lahko v teh državah odgovornost za opravljanje nekaterih od teh nalog prenese na odobreno podjetje.(3) Čeprav ne sprejemajo odgovornosti za točnost carinskih deklaracij (npr. obrazca C 2/CP 3), poštni organi v državi odhoda načeloma preverjajo, ali so, kjer je to primerno, carinske deklaracije za poštne pošiljke prisotne, ter, kolikor je mogoče, sprejmejo ukrepe za zagotavljanje, da so pravilno in v celoti izpolnjene. Kadar je carinska deklaracija očitno nepopolna, poštni organi Praviloma opozorijo pošiljatelje na ustrezne carinske predpise in lahko sprejem zadevne poštne pošiljke zavrnejo.Kadar je pošiljka sestavljena iz več posamičnih pošiljk, zlasti v primeru pošiljk komercialne narave, poštni organi običajno seznanijo pošiljatelja o potrebi po priložitvi ločenih dokumentov (npr. potrdil o poreklu) k vsaki posamični pošiljki.5. PraviloCarinski organi z morebitnim potrebnim soglasjem poštnih organov določijo carinski urad ali druga mesta, na katerih se lahko carinijo poštne pošiljke.Opombe(1) Lahko se ustanovijo skupni carinski/poštni uradi ali pa cariniki svojo službo opravljajo stalno ali določeno število ur na dan v poštnih uradih; v slednjem primeru lahko poštni organi dajo carinski upravi na razpolago službene prostore.(2) Carinski uradi se lahko ustanovijo v izmenjalnih poštah, t.j. poštnih uradih, odgovornih za izmenjavo poštnih pošiljk z ustreznimi tujimi poštnimi organi.IZVOZ POŠTNIH POŠILJK(a) Carinski status blaga6. PraviloIzvoz blaga v poštnih pošiljkah se dovoli ne glede na to, ali je blago v prostem prometu ali v carinskem postopku, kot je carinsko skladiščenje ali začasni uvoz, če so, ko je blago, ki je v carinskem postopku, izpolnjene vse carinske formalnosti, predpisane za ta postopek.OpombaIzvoz nekaterega blaga po pošti, kot so mamila, eksplozivne snovi, vnetljive snovi in druge nevarne snovi, je strogo reguliran in v mnogih primerih prepovedan z akti Svetovne poštne zveze.(b) Predložitev carini7. PraviloCarinski organi določijo poštne pošiljke, ki se jim predložijo ob izvozu za namene carinske kontrole.OpombaV okviru tako imenovanega dokumentarnega sistema carinjenja, ki se v nekaterih državah uporablja za poštne pakete, se carinskim organom sprva predložijo samo dokumenti in ne pošiljke same; carinski organi nato poštnim organom sporočijo, katere pošiljke jim morajo predložiti za namene carinske kontrole.8. Priporočena praksaCarinski organi naj Praviloma ne bi zahtevali, da se jim poštne pošiljke predložijo ob izvozu za namene carinske kontrole, razen če ne vsebujejo blaga, katerega izvoz mora biti potrjen, za katerega veljajo izvozne prepovedi ali omejitve, za katerega se plačajo izvozne dajatve in davki, ali katerega vrednost presega znesek, določen v nacionalni zakonodaji, ali so bile določene za carinsko kontrolo selektivno ali naključno.Opombe(1) Obstajajo različni primeri, ko se mora izvoz blaga po možnosti potrditi, denimo pri začasnem izvozu blaga, izvozu na podlagi sistema povračila carine ali začasnem uvozu.(2) Blago, ki se izvaža po pošti, se lahko carini pred ali po oddaji poštne pošiljke. V državah, kjer se carinjenje običajno opravi pred oddajo poštne pošiljke, lahko carinski organi označijo pošiljke s posebnimi žigi ali nalepkami, jih zapečatijo ali odobrijo izvoz na spremnem dokumentu, kot je odpremnica (CP 2). V državah, kjer seblago običajno carini po oddaji poštne pošiljke, se lahko carinjenje opravi na izmenjalni pošti ali v drugem poštnem uradu, v katerem so prisotne carinske službe, pri čemer se za namene kontrole blago po potrebi prenese v takšen poštni urad.(3) Blago, zavezano plačilu izvoznih dajatev in davkov, v splošnem carinijo carinski organi pred oddajo poštne pošiljke, pri čemer se te izvozne dajatve in davki plačajo, preden se blago posreduje poštnim uradom za izvoz. Vendar pa lahko v nekaterih državah izvozne dajatve in davke pobirajo poštni organi, pri čemer se obračun in plačilo opravita tako kot pri uvozu.(c) Dokumenti9. Priporočena praksaDeklaracija blaga naj se ne bi zahtevala za izvoz poštnih pošiljk, razen če te ne vsebujejo blaga, katerega izvoz mora biti potrjen, za katerega veljajo izvozne prepovedi ali omejitve, za katerega se plačajo izvozne dajatve in davki, ali katerega vrednost presega znesek, določen v nacionalni zakonodaji.(d) Pregled poštnih pošiljk10. PraviloCarinski organi ob izvozu ne pregledujejo vseh poštnih pošiljk sistematično, temveč se omejijo na selektivno ali naključno opravljanje pregledov.11. Priporočena praksaČe carinski organi uveljavljajo pravico do pregleda poštnih pošiljk ob izvozu, naj bi takšne preglede omejili do mere, ki velja za nujno potrebno za zagotavljanje spoštovanja zakonov in predpisov, za izvajanje katerih so pristojni.POŠTNE POŠILJKE V TRANZITU12. PraviloPoštne pošiljke niso podvržene carinskim formalnostim, dokler se prevažajo v mednarodnem prometu.UVOZ POŠTNIH POŠILJK(a) Blago, ki se lahko uvozi13. PraviloUvoz blaga v poštnih pošiljkah se dovoli ne glede na to, ali je namenjeno carinjenju za domačo uporabo ali predložitvi v drug carinski postopek.(b) Predložitev carinskim organom14. PraviloCarinski organi določijo uvožene poštne pošiljke, ki se jim morajo predložiti za namene carinske kontrole.OpombaV okviru tako imenovanega dokumentarnega sistema carinjenja, ki se v nekaterih državah uporablja za poštne pakete, se carinskim organom sprva predložijo samo dokumenti in ne pošiljke same; carinski organi nato poštnim organom sporočijo, katere pošiljke se jim morajo predložiti za namene carinske kontrole.15. Priporočena praksaCarinski organi naj Praviloma ne bi zahtevali predložitve naslednjih kategorij uvoženih pisemskih pošiljk:(i) dopisnic in pisem, ki vsebujejo samo osebna sporočila;(ii) odtisov za slepe;(iii) tiskovin, ki niso zavezane plačilu uvoznih dajatev in davkov.16. PraviloKadar se uvožene poštne pošiljke predložijo carinskim organom, slednji zahtevajo samo takšne dokumente, ki so potrebni za carinjenje.Opombe(1) Ti dokumenti so lahko od primera do primera različni glede na vrsto pošiljke in njeno vsebino, vrednost ipd. Ponavadi vključujejo bodisi obrazec carinske deklaracije C 1 bodisi C 2/CP 3, odpremnico CP 2 v primeru poštnih paketov ter morebitna potrebna potrdila o poreklu, fakture itd.(2) Za pošiljanje obrazca carinske deklaracije C 2/CP 3 se lahko uporabljajo različni načini. Obrazec se lahko priloži odpremnici, prilepi ali pripne na pošiljko ali zapakira skupaj z vsebino pošiljke, če tako zahteva namembna država. Obrazec se lahko v skladu s posebnimi dogovori pošlje tudi ločeno od pošiljke.17. PraviloČe se za uvožene poštne pošiljke predloži obrazec carinske deklaracije C 2/CP 3, carinski organi zahtevajo samo en izvod.(c) Carinjenje na podlagi obrazcev carinske deklaracije C 1 in C 2/CP 3 ali na podlagi deklaracije blaga18. Priporočena praksaKadar so vsi podatki, ki jih zahtevajo carinski organi, vsebovani na ustreznem obrazcu carinske deklaracije C 1 ali C 2/CP 3 in v dodatni dokumentaciji, naj bi se poštne pošiljke carinile na podlagi teh dokumentov in naj se ne bi zahtevala ločena carinska deklaracija za blago, razen v primeru pošiljk komercialne narave, katerih vrednost presega znesek, določen v nacionalni zakonodaji, ter v primeru blaga, predvidenega za carinjenje v drugem carinskem postopku, kot je za domačo uporabo.19. PraviloKadar se blago v poštnih pošiljkah carini v drugem carinskem postopku, kot je sprostitev v prosti promet, sedeklaracija blaga vloži na obrazcu in v številu izvodov, predpisanih za zadevni carinski postopek, ter izpolnijo ostale formalnosti, potrebne za ta postopek.OpombaDeklaracija blaga je lahko nacionalni dokument ali mednarodni dokument, kot je zvezek ATA.20. PraviloKadar se deklaracija blaga zahteva za poštne pošiljke, namenjene sprostitvi v prosti promet, obrazec deklaracije blaga, ki se pri tem uporablja, ustreza uradnemu vzorcu, ki ga določijo pristojni organi, in se izpolnijo ostale formalnosti, potrebne za ta postopek.Opombe(1) Za carinsko deklaracijo za domačo uporabo se lahko uporablja isti obrazec kot pri uvozu na druge načine ali poseben obrazec, namenjen uvozu po pošti.(2) Carinsko deklaracijo lahko izpolni poštni organ, naslovnik ali v ta namen pooblaščen zastopnik.(d) Pregled poštnih pošiljk21. PraviloCarinski organi ne pregledujejo vseh uvoženih poštnih pošiljk sistematično, temveč se omejijo na selektivno ali naključno opravljanje pregledov.22. Priporočena praksaČe carinski organi uveljavljajo svojo pravico do pregleda uvoženih poštnih pošiljk, naj bi takšne preglede omejili do mere, ki velja za nujno potrebno za zagotavljanje spoštovanja zakonov in predpisov, za izvajanje katerih so pristojni.(e) Izračun in pobiranje uvoznih dajatev in davkov23. Priporočena praksaZa blago v poštnih pošiljkah, uvoženo za domačo uporabo, naj bi se uporabljal sistem pavšalnega obračunavanja dajatev, pod pogojem, da je uvoz nekomercialne narave in da skupna vrednost blaga ne presega zneska, ki naj ne bi bil manjši od 100 USD. Sistem pavšalnega obračunavanja dajatev:- naj bi določil stopnje, ki zajemajo vse vrste uvoznih dajatev in davkov,- naj ne bi povzročil, da za blago ne bi veljala ugodnost dajatve prostega uvoza, do katere je blago upravičeno na podlagi drugih določb,- naj bi zagotovil, da se blago, če je naslovnik navzoč pri carinjenju in tako zahteva, lahko carini po ustreznih stopnjah uvoznih dajatev in davkov, ki se veljajo za to blago, vendar pa lahko v tem primeru carinski organi zahtevajo, da se na ta način carini vse carinsko in obdavčljivo blago, in- naj ne bi izključil možnosti, da carinski organi določijo posebne stopnje za visoko obdavčljivo blago ali da celo nekatero blago izključijo iz sistema ugodnosti pavšalnega obračunavanja dajatev.OpombaUvoz se v splošnem šteje kot uvoz nekomercialne narave, če je priložnosten in je sestavljen izključno iz blaga, namenjenega osebni uporabi ali potrošnji naslovnika ali njegovih družinskih članov, in če narava ali količina takšnega blaga ne kažeta, da gre za blago, ki se uvaža za komercialne namene.24. Priporočena praksaUvoz prost dajatev in davkov naj bi se odobril za pošiljke, ki vsebujejo samo osebna darila (razen alkohola, alkoholnih pijač ali tobačnih izdelkov), katerih skupna vrednost, določena na podlagi maloprodajnih cen v državi odpošiljateljici, ne presega 30 posebnih pravic črpanja. Če isti pošiljatelj odpošlje več pošiljk hkrati istemu naslovniku, se za skupno vrednost šteje skupna vrednost vseh teh pošiljk. Formalnosti, potrebne za odobritev uvoza brez plačila uvoznih dajatev in davkov, naj bi bile čim bolj enostavne. Omogočilo naj bi se, da se takšna darila uvozijo brez gospodarskih uvoznih prepovedi ali omejitev.Opombe(1) Darilo se v splošnem šteje za osebno, če:(a) ga posamezniku pošlje drug posameznik s prebivališčem v tujini ali se prvemu pošlje v imenu slednjega,(b) je priložnostno; in(c) je sestavljeno samo iz blaga za osebno uporabo naslovnika ali članov njegove družine in narava in količina uvoženega blaga kažeta, da ne gre za pošiljko komercialne narave.(2) Da bi se olajšalo hitro carinjenje darilnih pošiljk ob uvozu, pošiljatelj v splošnem na obrazcu carinske deklaracije C 1 ali C 2/CP 3 označi, da je pošiljka darilo, ter navede njeno vsebino in vrednost.25. Priporočena praksaKadar carinski organi uvožene poštne pošiljke prepustijo poštnim organom ali odobrenemu podjetju za dostavo naslovniku pred plačilom zapadlih uvoznih dajatev in davkov, naj bi carinski organi poskrbeli za čim bolj enostavno pobiranje takšnih dajatev in davkov.Opombe(1) Poštni organi običajno uvozne dajatve in davke od naslovnika izterjajo ob dostavi pošiljke ter jih carinski upravi plačujejo periodično, na primer ob koncu vsakega četrtletja. Vendar pa lahko poštni uradi, kadar jim carinski organi prepustijo pošiljko za dostavo, uvozne dajatve in davke carinski upravi plačajo v imenu naslovnika.(2) Na podlagi nekaterih izbirnih določb v aktih Svetovne poštne zveze lahko pošiljatelj poštne pošiljke v nekaterih primerih prevzame nase kritje vseh stroškov, vključno z uvoznimi dajatvami in davki, ki se morajo za pošiljko plačati ob dostavi.POVRAČILO ALI ODPUST UVOZNIH DAJATEV IN DAVKOV26. PraviloČe se poštne pošiljke ne dostavijo naslovniku ali jih ta zavrne, se na zahtevo za blago v pošiljkah odobri povračilo ali odpust uvoznih dajatev in davkov, pod pogojem, da se to blago:(a) ponovno izvozi ali(b) glede na odločitev carinskih organov uniči ali brez stroškov odstopi v korist proračuna.INFORMACIJE O CARINSKIH FORMALNOSTIH V POŠTNEM PROMETU27. PraviloCarinski organi poskrbijo, da ima vsaka zainteresirana oseba takoj na voljo vse ustrezne informacije o carinskih formalnostih, ki se v njihovi državi opravljajo v poštnem prometu.OpombaTakšne informacije se lahko posredujejo na običajne načine, ki jih uporablja carinska uprava, kot tudi preko informacijskih služb poštnih organov.--------------------------------------------------


title: 2012/361/SZVP: Sklep Političnega in varnostnega odbora Atalanta/2/2012 z dne 3. julija 2012 o imenovanju poveljnika sil EU v vojaški operaciji Evropske unije kot prispevku k odvračanju, preprečevanju in zatiranju piratstva in oboroženih ropov pred somalsko obalo (Atalanta)

text:
               6.7.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 176/64

         SKLEP POLITIČNEGA IN VARNOSTNEGA ODBORA ATALANTA/2/2012
   z dne 3. julija 2012
   o imenovanju poveljnika sil EU v vojaški operaciji Evropske unije kot prispevku k odvračanju, preprečevanju in zatiranju piratstva in oboroženih ropov pred somalsko obalo (Atalanta)
   (2012/361/SZVP)
   POLITIČNI IN VARNOSTNI ODBOR JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 38 Pogodbe,
   ob upoštevanju Skupnega ukrepa Sveta 2008/851/SZVP z dne 10. novembra 2008 o vojaški operaciji Evropske unije kot prispevku k odvračanju, preprečevanju in zatiranju piratstva in oboroženih ropov pred somalsko obalo (1) (Atalanta) ter zlasti člena 6 Skupnega ukrepa,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je v skladu s členom 6(1) Skupnega ukrepa 2008/851/SZVP pooblastil Politični in varnostni odbor (PVO) za sprejemanje sklepov o imenovanju poveljnika sil EU v vojaški operaciji Evropske unije kot prispevku k odvračanju, preprečevanju in zatiranju piratstva in oboroženih ropov pred somalsko obalo (v nadaljnjem besedilu: poveljnik sil EU).

               (2)

               PVO je 25. maja 2012 sprejel Sklep Atalanta/1/2010 (2), s katerim je kontraadmirala Jean-Baptista DUPUISA imenoval za poveljnika sil EU.

               (3)

               Poveljnik operacije EU je priporočil, da se kontraadmiral Enrico CREDENDINO imenuje za novega poveljnika sil EU.

               (4)

               Vojaški odbor EU to priporočilo podpira.

               (5)

               V skladu s členom 5 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri pripravi in izvajanju sklepov in ukrepov Unije, ki zadevajo obrambo –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Kontraadmiral Enrico CREDENDINO je imenovan za poveljnika sil EU v vojaški operaciji Evropske unije kot prispevku k odvračanju, preprečevanju in zatiranju piratstva in oboroženih ropov pred somalsko obalo.
   Člen 2
   Ta sklep začne veljati 6. avgusta 2012.

      V Bruslju, 3. julija 2012

            Za Politični in varnostni odbor

            Predsednik

         O. SKOOG

      (1)  UL L 301, 12.11.2008, str. 33.

      (2)  UL L 142, 1.6.2012, str. 35.