title: 2012/558/EU: Sklep Evropskega parlamenta z dne 10. maja 2012 o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2010, oddelek VIII – Evropski varuh človekovih pravic

text:
               17.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 286/117

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 10. maja 2012
   o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2010, oddelek VIII – Evropski varuh človekovih pravic
   (2012/558/EU)
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2010 (1),

               —

               ob upoštevanju zaključnega računa Evropske unije za proračunsko leto 2010 (COM(2011) 473 – C7-0263/2011) (2),

               —

               ob upoštevanju letnega poročila Evropskega varuha človekovih pravic organu za podelitev razrešnice o opravljenih notranjih revizijah v letu 2010,

               —

               ob upoštevanju letnega poročila Računskega sodišča o izvrševanju proračuna za proračunsko leto 2010 z odgovori institucij (3)

               —

               ob upoštevanju izjave o zanesljivosti (4) računovodskih izkazov ter zakonitosti in pravilnosti z izkazi povezanih transakcij, ki jo predloži Računsko sodišče za proračunsko leto 2010 v skladu s členom 287 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju člena 314(10) ter členov 317, 318 in 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (5), zlasti členov 50, 86, 145, 146 in 147 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju člena 77 in Priloge VI Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A7-0089/2012),

               1.

               podeli razrešnico Evropskemu varuhu človekovih pravic glede izvrševanja proračuna za proračunsko leto 2010;

               2.

               navaja svoje pripombe v spodnji resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in priloženo resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Sodišču Evropske unije, Računskemu sodišču, Evropskemu varuhu človekovih pravic in Evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Martin SCHULZ

            Generalni sekretar

         Klaus WELLE

      (1)  UL L 64, 12.3.2010.

      (2)  UL C 332, 14.11.2011, str. 1.

      (3)  UL C 326, 10.11.2011, str. 1.

      (4)  UL C 332, 14.11.2011, str. 134.

      (5)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.
    ---documentbreak---

               17.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 286/118

         RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 10. maja 2012
   s pripombami, ki so del sklepa o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2010, oddelek VIII – Evropski varuh človekovih pravic
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2010 (1),

               —

               ob upoštevanju zaključnega računa Evropske unije za proračunsko leto 2010 (COM(2011) 473 – C7-0263/2011) (2),

               —

               ob upoštevanju letnega poročila Evropskega varuha človekovih pravic organu za podelitev razrešnice o opravljenih notranjih revizijah v letu 2010,

               —

               ob upoštevanju letnega poročila Računskega sodišča o izvrševanju proračuna za proračunsko leto 2010 z odgovori institucij (3)

               —

               ob upoštevanju izjave o zanesljivosti (4) računovodskih izkazov ter zakonitosti in pravilnosti z izkazi povezanih transakcij, ki jo predloži Računsko sodišče za proračunsko leto 2010 v skladu s členom 287 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju člena 314(10) in členov 317, 318 ter 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (5), zlasti členov 50, 86, 145, 146 in 147 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju člena 77 in Priloge VI Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A7-0089/2012),

               1.

               poudarja, da je Računsko sodišče v svojem letnem poročilu za leto 2010 ugotovilo, da nima „nobenih opažanj v zvezi z Evropskim varuhom človekovih pravic“ (točka 7.31); vendar opozarja, da je Računsko sodišče od Evropskega varuha človekovih pravic zahtevalo, naj pripravi določbe o postopkih za zaposlovanje začasnih uslužbencev; bi si želel, da bi ga Računsko sodišče obvestilo o rezultatih;

               2.

               ugotavlja, da je Evropski varuh človekovih pravic leta 2010 razpolagal s sredstvi za prevzem obveznosti v višini 9 332 275 EUR (9 000 000 EUR leta 2009) in da je bila stopnja izvrševanja teh odobritev 89,65 %, kar je manj od povprečja drugih institucij in dve odstotni točki manj od te stopnje v prejšnjem letu (91,98 % leta 2009); vendar ugotavlja, da je spremenljiva stopnja izvrševanja v bistvu odvisna od menjavanja osebja, in poudarja, da je proračun Evropskega varuha človekovih pravic zgolj upravni, saj porabi 79 % sredstev za zaposlene v instituciji, 15 % za nepremičnine, pohištvo, opremo in razne odhodke iz poslovanja ter 6 % za splošne naloge, ki jih izvaja institucija;

               3.

               poziva k boljšemu finančnemu načrtovanju, ki bo omogočilo učinkovitejše izvrševanje proračuna;

               4.

               je zadovoljen, da je Evropski varuh človekovih pravic določil ključne kazalnike uspešnosti v načrtu ukrepov za leto 2010 ter pregled stanja, s katerim bo mogoče meriti prizadevanja službe s primerjalno analizo; se veseli napredka, doseženega skozi vse leto;

               5.

               si kljub temu želi, da bi se število in delež zadev, v katerih je odločba o dopustnosti sprejeta v roku enega meseca, še povečala; navaja, da je ta delež trenutno 66 %;

               6.

               si želi tudi, da bi število in delež preiskav, končanih v manj kot letu dni, še naprej naraščala; navaja, da je ta delež trenutno 66 %;

               7.

               je zadovoljen z dejstvom, da je bil uveden nov postopek za zaposlovanje začasnih uslužbencev, in tudi za izračunavanje posameznih pravic;

               8.

               je zadovoljen z revizijo, ki jo je leta 2010 izvedla služba za notranjo revizijo, pri čemer je upoštevala opažanja iz leta 2009 in pri tem prišla do zaključka, da je sistem upravljanja in nadzora učinkovit, pod pogojem, da bodo izvedeni dogovorjeni ukrepi;

               9.

               opozarja, da je bilo letno poročilo o dejavnostih Evropskega varuha človekovih pravic nedavno predmet samoiniciativnega poročila, ki ga je Parlament sprejel dne 27. oktobra 2011 (6); zato ne želi podajati dodatnih pripomb;

               10.

               želi, da bi leta 2011 letno poročilo o dejavnostih Evropskega varuha človekovih pravic po potrebi vsebovalo poglavje o ukrepih, sprejetih kot odziv na resolucijo Parlamenta o razrešnici, in da vanj vključi tudi podrobno razpredelnico o vseh človeških virih, s katerimi razpolaga Evropski varuh človekovih pravic, razporejenih po kategoriji, stopnji, spolu, sodelovanju pri poklicnem usposabljanju in narodnosti.

      (1)  UL L 64, 12.3.2010.

      (2)  UL C 332, 14.11.2011, str. 1.

      (3)  UL C 326, 10.11.2011, str. 1.

      (4)  UL C 332, 14.11.2011, str. 134.

      (5)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (6)  Besedila, sprejeta tega dne, P7_TA(2011)0467.


title: 2014/278/EU: Sklep Sveta z dne 12. maja 2014 o sklenitvi Okvirnega sporazuma med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Korejo na drugi strani, razen zadev v zvezi s ponovnim sprejemom

text:
               16.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 145/1

         SKLEP SVETA
   z dne 12. maja 2014
   o sklenitvi Okvirnega sporazuma med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Korejo na drugi strani, razen zadev v zvezi s ponovnim sprejemom

      (2014/278/EU)

   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 91, 100, 191(4), 207 in 212 v povezavi s členom 218(6)(a) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju odobritve Evropskega parlamenta (1),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s Sklepom Sveta 2013/40/EU (2) je bil s pridržkom poznejše sklenitve 10. maja 2010 podpisan Okvirni sporazum med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Korejo na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum).

               (2)

               Nekatere določbe Sporazuma zadevajo ponovni sprejem in spadajo zato v področje uporabe naslova V tretjega dela Pogodbe o delovanju Evropske unije. Vzporedno s tem sklepom bo sprejet poseben sklep (3) o določbah iz člena 33(2) Sporazuma.

               (3)

               Sporazum bi bilo treba odobriti v imenu Unije –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Okvirni sporazum med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Korejo na drugi strani se razen člena 33(2) Sporazuma odobri v imenu Unije (4).
   Člen 2
   Skupnemu odboru iz člena 44 Sporazuma predseduje visoki predstavnik Evropske unije za zunanje zadeve in varnostno politiko. V skupnem odboru je zastopana Unija oziroma Unija in države članice, odvisno od obravnavane vsebine.
   Člen 3
   Predsednik Sveta imenuje osebo(-e), pristojno(-e), da v imenu Unije pošlje(-jo) uradno obvestilo iz člena 49(1) Sporazuma (5).
   Člen 4
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 12. maja 2014

            Za Svet

            Predsednica

         C. ASHTON

      (1)  Odobritev dana 16. aprila 2014 (še ni objavljena v Uradnem listu).

      (2)  Sklep Sveta 2013/40/EU z dne 10. maja 2010 o podpisu, v imenu Evropske unije, Okvirnega sporazuma med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Korejo na drugi strani in o njegovi začasni uporabi (UL L 20, 23.1.2013, str. 1).

      (3)  Sklep Sveta 2014/279/EU z dne 12. maja 2014 o sklenitvi Okvirnega sporazuma med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Republiko Korejo na drugi strani glede zadev v zvezi s ponovnim sprejemom (glej stran 3 tega Uradnega lista).

      (4)  Sporazuma je bil objavljen v UL L 20, 23.1.2013, str. 2, skupaj s sklepom o podpisu.

      (5)  Generalni sekretariat Sveta bo v Uradnem listu Evropske unije objavil datum začetka veljavnosti Sporazuma.


title: 2014/443/EU: Sklep Sveta z dne 8. julija 2014 o stališču, ki se v imenu Evropske unije zavzame v Pododboru za sanitarne in fitosanitarne ukrepe, ustanovljenem s Trgovinskim sporazumom med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Kolumbijo in Perujem na drugi strani, v zvezi s sprejetjem njegovega poslovnika

text:
               10.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 201/18

         SKLEP SVETA
   z dne 8. julija 2014
   o stališču, ki se v imenu Evropske unije zavzame v Pododboru za sanitarne in fitosanitarne ukrepe, ustanovljenem s Trgovinskim sporazumom med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Kolumbijo in Perujem na drugi strani, v zvezi s sprejetjem njegovega poslovnika

      (2014/443/EU)

   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega podostavka člena 207(4) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 19. januarja 2009 pooblastil Komisijo za pogajanja o večstranskem trgovinskem sporazumu v imenu Evropske unije in njenih držav članic z državami članicami Andske skupnosti.

               (2)

               Ta pogajanja so bila zaključena in Trgovinski sporazum med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Kolumbijo in Perujem na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) (1) je bil podpisan v Bruslju 26. junija 2012.

               (3)

               V skladu s členom 330(3) Sporazuma se je Sporazum začasno uporabljal s Perujem od 1. marca 2013, od 1. avgusta 2013 pa s Kolumbijo, s pridržkom njegove poznejše sklenitve.

               (4)

               S členom 103 Sporazuma je bil ustanovljen Pododbor za sanitarne in fitosanitarne ukrepe (v nadaljnjem besedilu: pododbor SFS), ki zagotavlja in spremlja izvajanje poglavja 5 Sporazuma, ki se nanaša na sanitarne in fitosanitarne ukrepe, ter obravnava vse zadeve, ki bi lahko vplivale na skladnost z določbami tega poglavja. Pododbor SFS na prvem zasedanju sprejme svoje delovne postopke.

               (5)

               Unija bi morala določiti stališče, ki ga bo zastopala pri sprejetju poslovnika pododbora SFS –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Stališče, ki se v imenu Unije zavzame v Pododboru za sanitarne in fitosanitarne ukrepe (v nadaljnjem besedilu: pododbor SFS), ustanovljenem s Trgovinskim sporazumom med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Kolumbijo in Perujem na drugi strani, v zvezi s sprejetjem njegovega poslovnika, temelji na osnutku sklepa pododbora SFS EU-Kolumbija-Peru, priloženem temu sklepu.
   Predstavniki Unije v pododboru SFS se lahko sporazumejo o manjših tehničnih popravkih osnutka sklepa pododbora SFS EU-Kolumbija-Peru brez nadaljnjega sklepa Sveta.
   Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 8. julija 2014

            Za Svet

            Predsednik

         P. C. PADOAN

      (1)  UL L 354, 21.12.2012, str. 3.

      OSNUTEK
      SKLEPA št. …/2014 PODODBORA ZA SANITARNE IN FITOSANITARNE UKREPE EU-KOLUMBIJA-PERU
      z dne 8. julija 2014
      o sprejetju poslovnika Pododbora za sanitarne in fitosanitarne ukrepe iz člena 103 Trgovinskega sporazuma med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Kolumbijo in Perujem na drugi strani
      PODODBOR ZA SANITARNE IN FITOSANITARNE UKREPE JE –
      ob upoštevanju Trgovinskega sporazuma med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Kolumbijo in Perujem na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) (1), ki je bil podpisan 26. junija 2012 v Bruslju, in zlasti člena 103 Sporazuma,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Pododbor za sanitarne in fitosanitarne ukrepe (v nadaljnjem besedilu: pododbor SFS) na svojem prvem zasedanju sprejme svoj poslovnik.

                  (2)

                  Pododbor SFS zagotavlja in spremlja izvajanje poglavja 5 Sporazuma, ki se nanaša na sanitarne in fitosanitarne ukrepe, ter obravnava vse zadeve, ki bi lahko vplivale na skladnost z določbami navedenega poglavja –

            SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

                  1.

                  Poslovnik pododbora SFS se sprejme, kot je določeno v Prilogi k temu sklepu.

                  2.

                  Ta sklep začne veljati …

         V … dne …

               Za Pododbor za sanitarne in fitosanitarne ukrepe

               Minister za …

               Komisar za …

               Minister za …

         (1)  UL L 354, 21.12.2012, str. 3.

         PRILOGA
         POSLOVNIK PODODBORA ZA SANITARNE IN FITOSANITARNE UKREPE, USTANOVLJENEGA V POGLAVJU 5 TRGOVINSKEGA SPORAZUMA MED EVROPSKO UNIJO IN NJENIMI DRŽAVAMI ČLANICAMI NA ENI STRANI TER KOLUMBIJO IN PERUJEM NA DRUGI STRANI
         Člen 1
         Sestava in predsedstvo
         1.   Pododbor za sanitarne in fitosanitarne ukrepe (v nadaljnjem besedilu: pododbor SFS), ki je ustanovljen v skladu s členom 103 Trgovinskega sporazuma med Evropsko unijo in njenimi državami članicami na eni strani ter Kolumbijo in Perujem na drugi strani (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) (1), opravlja svoje naloge, kot je določeno v členu 103 Sporazuma in nosi odgovornost za zagotavljanje in spremljanje izvajanja Poglavja 5 o sanitarnih in fitosanitarnih ukrepih.
         2.   Kakor določa člen 103(2) Sporazuma, je pododbor SFS sestavljen iz predstavnikov, ki jih imenuje vsaka pogodbenica in ki so pristojni za sanitarna in fitosanitarna vprašanja.
         3.   Pododboru SFS po načelu rotacije eno leto predseduje višji uradnik Evropske komisije v imenu Evropske unije in njenih držav članic, višji uradnik kolumbijske vlade ali višji uradnik perujske vlade. Prvo obdobje predsedovanja se začne z datumom prve seje Odbora za trgovino in se konča 31. decembra istega leta. Pododboru SFS predseduje pogodbenica, ki predseduje Odboru za trgovino.
         4.   Pododbor SFS lahko zaseda le, kadar se zasedanja udeležita EU in ena andska država podpisnica, in takrat razpravlja izključno le o dvostranskih vprašanjih. Takim zasedanjem sopredsedujeta obe pogodbenici. Druge andske države podpisnice lahko na teh zasedanjih sodelujejo na podlagi predhodnega dogovora s pogodbenicama.
         5.   Sklic na pogodbenici v poslovniku je v skladu z definicijo iz člena 6 Sporazuma.
         Člen 2
         Zasedanja
         1.   Pododbor SFS zaseda vsaj enkrat letno in izredno na zahtevo katere od pogodbenic, kakor je določeno v členu 103(2) Sporazuma. Zasedanja potekajo po načelu rotacije v Bogoti, Bruslju in Limi, razen če se pogodbenice ne dogovorijo drugače.
         2.   Zasedanje pododbora SFS skliče pogodbenica, ki predseduje, časovni razpored in kraj zasedanja pa določijo pogodbenice.
         3.   Pododbor SFS lahko zaseda tudi prek video ali avdio konference.
         Člen 3
         Delegacije
         Pred vsakim zasedanjem je treba pogodbenice obvestiti o predvideni sestavi delegacij vseh pogodbenic, ki se bodo udeležile zasedanja.
         Člen 4
         Opazovalci
         Pododbor SFS lahko priložnostno povabi opazovalce.
         Člen 5
         Korespondenca
         1.   Dokumenti pododbora SFS iz členov 6, 7 in 8 poslovnika se pošljejo predsednikoma pododbora SFS in sekretariatu Odbora za trgovino.
         2.   Za zadeve, ki se nanašajo izključno na dvostranski odnos med EU in eno od andskih držav podpisnic, bo korespondenca opravljena med tema pogodbenicama, druge andske države podpisnice pa bodo po potrebi v celoti obveščene.
         Člen 6
         Dnevni red zasedanj
         1.   Pogodbenice skupaj sestavijo dnevni red za vsako zasedanje. Dnevni red se skupaj z ustreznimi dokumenti pošlje vsem pogodbenicam najpozneje 14 dni pred začetkom zasedanja.
         2.   Pododbor SFS sprejme dnevni red na začetku vsakega zasedanja. Za uvrstitev točk, ki niso na začasnem dnevnem redu, na dnevni red je potrebno soglasje pogodbenic.
         3.   Predsednik pododbora SFS lahko v soglasju s pogodbenicami na zasedanja povabi strokovnjake, da se zagotovijo informacije o posebnih temah.
         Člen 7
         Zapisnik
         1.   Pogodbenici skupaj pripravita osnutek zapisnika vsakega zasedanja. Prvi osnutek pripravi pogodbenica, ki predseduje, in sicer v 21 dneh po zasedanju.
         2.   V zapisniku je praviloma povzeta vsaka točka dnevnega reda in po potrebi navedeno naslednje:

                     (a)

                     dokumenti, predloženi pododboru SFS;

                     (b)

                     izjave, za katerih vnos so zaprosili člani pododbora SFS; in

                     (c)

                     predlagani sklepi, dana priporočila, dogovorjene izjave in sprejete sklepne ugotovitve o posameznih točkah.

               3.   Zapisnik vključuje tudi seznam udeležencev zasedanja pododbora SFS.
         4.   Pogodbenice v roku dveh mesecev od datuma zasedanja pisno potrdijo zapisnik. Po potrditvi kopije podpišejo predsednik in predstavniki drugih pogodbenic. Vsaka od pogodbenic prejme po en originalen izvod teh izvirnih dokumentov. Kopija podpisanega zapisnika se pošlje sekretariatu Odbora za trgovino.
         Člen 8
         Akcijski načrt
         1.   Pododbor SFS sprejme akcijski načrt, ki odraža ukrepe, za katere so se pogodbenice dogovorile med zasedanjem.
         2.   Pododbor SFS na svojem naslednjem zasedanju pregleda, kako pogodbenice izvajajo akcijski načrt.
         Člen 9
         Jeziki
         1.   Uradni jeziki pododbora SFS so uradni jeziki pogodbenic.
         2.   Če ni določeno drugače, se pododbor SFS pri svojih posvetovanjih običajno opira na dokumentacijo in predloge, pripravljene v jezikih iz odstavka 1.
         Člen 10
         Obveščanje javnosti in zaupnost
         1.   Če ni odločeno drugače, zasedanja pododbora SFS niso javna.
         2.   Ko pogodbenica pododboru SFS, specializiranim odborom, delovnim skupinam ali katerim koli drugim organom predloži informacije, ki se štejejo za zaupne v skladu z njenimi zakoni in drugimi predpisi, pogodbenice navedene informacije obravnavajo kot zaupne, kakor določajo pravila iz člena 290(2) Sporazuma.
         Člen 11
         Stroški
         1.   Vsaka pogodbenica krije vse svoje stroške v zvezi z osebjem, potovanjem in bivanjem ter poštnimi in telekomunikacijskimi storitvami, nastale zaradi udeležbe na zasedanjih pododbora SFS.
         2.   Stroške, povezane z organizacijo zasedanj in razmnoževanjem dokumentov, krije pogodbenica gostiteljica zasedanja.
         3.   Stroške, povezane s tolmačenjem na zasedanjih in prevajanjem dokumentov v španščino in angleščino ali iz teh dveh jezikov, krije pogodbenica gostiteljica zasedanja. Tolmačenje in prevajanje v druge jezike ali iz njih krije pogodbenica prosilka.
         Člen 12
         Spremembe poslovnika
         Poslovnik, kot tudi morebitne poznejše spremembe, mora v skladu s členom 103(2) Sporazuma sprejeti pododbor SFS.

            (1)  UL L 354, 21.12.2012, str. 3.


title: Odločba Nadzornega organa Efte št. 98/10/COL z dne 24. marca 2010 o enainosemdeseti spremembi procesnih in materialnih pravil na področju državne pomoči z uvedbo novega poglavja o merilih za podrobno oceno regionalne pomoči za velike naložbene projekte

text:
               2.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 206/13

         ODLOČBA NADZORNEGA ORGANA EFTE
   št. 98/10/COL
   z dne 24. marca 2010
   o enainosemdeseti spremembi procesnih in materialnih pravil na področju državne pomoči z uvedbo novega poglavja o merilih za podrobno oceno regionalne pomoči za velike naložbene projekte
   NADZORNI ORGAN EFTE (1) JE –
   ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (2) in zlasti členov 61 do 63 ter Protokola 26 k Sporazumu,
   ob upoštevanju Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča (3) ter zlasti člena 24 in člena 5(2)(b) Sporazuma,
   ker Nadzorni organ v skladu s členom 24 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču uveljavlja določbe Sporazuma EGP v zvezi z državno pomočjo,
   Nadzorni organ v skladu s členom 5(2)(b) Sporazuma o nadzornem organu in sodišču izda obvestila ali smernice o zadevah, ki jih obravnava Sporazum EGP, če to izrecno določata navedeni sporazum ali Sporazum o nadzornem organu in sodišču ali če Nadzorni organ meni, da je to potrebno,
   Nadzorni organ je 19. januarja 1994 sprejel procesna in materialna pravila na področju državne pomoči (4),
   Komisija Evropskih skupnosti je 24. junija 2009 sprejela sporočilo o merilih za podrobno oceno regionalne pomoči za velike naložbene projekte (5),
   navedeno sporočilo je pomembno tudi za Evropski gospodarski prostor,
   zagotoviti je treba enotno uporabo pravil glede državne pomoči EGP v celotnem Evropskem gospodarskem prostoru,
   v skladu s točko II pod naslovom „SPLOŠNO“ na koncu Priloge XV k Sporazumu EGP mora Nadzorni organ po posvetovanju s Komisijo sprejeti akte, ki ustrezajo tistim, ki jih je sprejela Evropska komisija,
   Nadzorni organ se je z Evropsko komisijo in državami Efte o tej temi posvetoval z dopisi z dne 12. marca 2010 (ev. št. 549988, 549990 in 549991) –
   SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:
   Člen 1
   Smernice o državni pomoči se spremenijo z uvedbo novega poglavja o merilih za podrobno oceno regionalne pomoči za velike naložbene projekte. Novo poglavje je v Prilogi k tej odločbi.
   Člen 2
   Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno.

      V Bruslju, 24. marca 2010

            Za Nadzorni organ Efte

         Per SANDERUD

            Predsednik

         Kurt JÄGER

            Član kolegija

      (1)  V nadaljnjem besedilu: Nadzorni organ.

      (2)  V nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP.

      (3)  V nadaljnjem besedilu: Sporazum o nadzornem organu in sodišču.

      (4)  Smernice o uporabi in razlagi členov 61 in 62 Sporazuma EGP ter člena 1 Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, ki jih je sprejel in izdal Nadzorni organ 19. januarja 1994, objavljene v Uradnem listu Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: UL) L 231, 3.9.1994, str. 1, in Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije št. 32, 3.9.1994, str. 1, kakor so bile spremenjene. V nadaljnjem besedilu: smernice o državni pomoči. Posodobljena različica smernic o državni pomoči je objavljena na spletni strani Nadzornega organa: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

      (5)  UL C 223, 16.9.2009, str. 3.

      PRILOGA

         POGLAVJE O MERILIH ZA PODROBNO OCENO REGIONALNE POMOČI ZA VELIKE NALOŽBENE PROJEKTE
          (1)

      1.   Uvod

      1.1   Splošna pravila za ukrepe regionalne pomoči

                  1.

                  Poglavje o državni regionalni pomoči 2007–2013 smernic Nadzornega organa Efte (v nadaljnjem besedilu: smernice o regionalni pomoči) pojasnjuje splošni pristop Nadzornega organa v zvezi z državno regionalno pomočjo (2). V skladu s pogoji iz smernic o državni regionalni pomoči in ne glede na negativne učinke, ki jih državna regionalna pomoč lahko ima na trgovino in konkurenco, lahko Nadzorni organ Efte (v nadaljnjem besedilu: Nadzorni organ) kot združljivo z delovanjem skupnega trga šteje državno pomoč, ki je dodeljena za spodbujanje gospodarskega razvoja nekaterih prikrajšanih regij v Evropskem gospodarskem prostoru.

                  2.

                  Na splošno smernice o državni regionalni pomoči upoštevajo sorazmerno resnost problemov, ki vplivajo na razvoj zadevnih regij, z uvedbo posebnih zgornjih mej regionalne pomoči. Te najvišje intenzivnosti pomoči so razdeljene v stopnje od 10 % do 50 % upravičenih stroškov, ki temeljijo zlasti na BDP na prebivalca zadevnih regij, vendar državam Efte omogočajo tudi neko stopnjo prožnosti, da upoštevajo lokalne pogoje. Karte regionalnih pomoči za vsako državo Efte so objavljene na spletni strani Nadzornega organa (3). Te v stopnje razdeljene intenzivnosti pomoči v bistvu odražajo tehtanje Nadzornega organa med možnimi pozitivnimi učinki regionalne pomoči za naložbe na eni strani, zlasti v smislu spodbujanja kohezije s privabljanjem naložb na prikrajšana območja, in omejevanjem možnih negativnih učinkov, ki jih dodelitev takšne pomoči posameznim podjetjem lahko ima, na primer negativnih učinkov na druge gospodarske subjekte in regije, katerih relativna konkurenčna prednost je ustrezno zmanjšana, na drugi strani.

                  3.

                  Velik naložbeni projekt je začetna naložba z upravičenimi odhodki v višini več kot 50 milijonov EUR (4). Razvojni problemi, značilni za prikrajšana območja, manj vplivajo na velike naložbene projekte kot na naložbene projekte manjšega obsega. Obstaja povečana nevarnost, da bodo veliki naložbeni projekti vplivali na trgovino, in s tem tudi nevarnost močnejšega učinka izkrivljanja v primerjavi s konkurenti iz drugih regij. V zvezi s temi projekti obstaja tudi nevarnost, da znesek pomoči presega najmanjšo vrednost, ki je potrebna za izravnavo regionalne prikrajšanosti, in nevarnost, da bi državna pomoč za te projekte povzročila nasprotne učinke, kot so neučinkovita izbira lokacije, večje izkrivljanje konkurence in, ker je pomoč drag transfer od davkoplačevalcev do prejemnikov pomoči, neto izgube blaginje, tj. presežek stroškov pomoči nad koristmi potrošnikov in proizvajalcev.

                  4.

                  Smernice o državni regionalni pomoči predvidevajo posebna pravila o regionalni pomoči za velike naložbene projekte (5). Smernice o državni regionalni pomoči zagotavljajo samodejno in postopno znižanje zgornjih mej regionalne pomoči za te velike naložbene projekte, da se omeji izkrivljanje konkurence na raven, za katero se lahko na splošno pričakuje, da jo bodo izravnale njihove koristi za razvoj zadevnih regij (6).

                  5.

                  Poleg tega morajo države Efte posamično priglasiti vsako pomoč za naložbene projekte, če je načrtovana pomoč višja kot najvišji dovoljeni znesek pomoči, ki jo lahko prejme naložba z upravičenimi odhodki v višini 100 milijonov EUR v skladu z veljavnimi pravili (pragovi za priglasitev) (7). Za te priglašene primere Nadzorni organ preverja zlasti intenzivnosti pomoči, združljivost s splošnimi merili smernic o državni regionalni pomoči in, ali priglašena naložba predstavlja občutno povečanje zmogljivosti proizvodnje, medtem ko se hkrati odziva na slabo delujoč ali celo nazadujoč trg ali pomaga podjetjem z visokimi tržnimi deleži.

            1.2   Ukrepi regionalne pomoči, ki se podrobno ocenjujejo

                  6.

                  Kljub samodejnemu zniževanju bi lahko nekateri visoki zneski regionalne pomoči za velike naložbene projekte še vedno pomembno vplivali na trgovino in povzročili bistveno izkrivljanje konkurence. Zato je bila prejšnja politika Nadzornega organa, da ne odobri pomoči za velike naložbene projekte nad naslednjimi pragovi (8):

                              —

                              upravičenec do pomoči je odgovoren za več kot 25 % prodaje zadevnega(-ih) proizvoda(-ov) na zadevnem(-ih) trgu(-ih) ali

                              —

                              zmogljivost proizvodnje, ki jo je ustvaril projekt, je večja od 5 % trga, medtem ko je stopnja rasti zadevnega trga pod stopnjo rasti BDP Evropskega gospodarskega prostora.

                  7.

                  Z veljavnimi smernicami o državni regionalni pomoči pa je Nadzorni organ izbral bolj individualiziran pristop, ki omogoča čim konkretnejše upoštevanje kohezije in drugih koristi, ki se lahko dosežejo s takšnimi projekti. Takšne koristi pa je treba tehtati z verjetnimi negativnimi učinki na trgovino in konkurenco, ki jih je prav tako treba določiti čim konkretneje. Zato odstavek 57 Smernic o državni regionalni pomoči določa, da bo Nadzorni organ izvedel formalni postopek preiskave v skladu s členom 1(2) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču za primere nad pragovi za priglasitev, kadar je izpolnjen eden ali oba pogoja iz odstavka 57(a) in (b) Smernic o državni regionalni pomoči (pragovi podrobne ocene, ki so enaki pragovom iz odstavka 6). V teh primerih je cilj formalne preiskave natančno preveriti, „ali je pomoč potrebna za zagotavljanje spodbujevalnega učinka za naložbe in ali koristi ukrepa pomoči presegajo izhajajoče izkrivljanje konkurence in učinek na trgovino med pogodbenicami“ (9).

                  8.

                  V opombi 55 Smernic o državni regionalni pomoči je Nadzorni organ napovedal, da „lahko pripravi dodatne smernice za merila, ki jih bo med tem ocenjevanjem upošteval“. V nadaljevanju Nadzorni organ predstavlja smernice glede vrste informacij, ki jih lahko zahteva, in metodologije, ki jo bo upošteval pri ukrepih, ki se podrobno ocenjujejo. V skladu z akcijskim načrtom državnih pomoči Evropske komisije (10) bo Nadzorni organ na podlagi ravnovesja med pozitivnimi in negativnimi učinki izvedel splošno oceno pomoči, da se odloči, ali se lahko ukrep pomoči kot celota odobri.

                  9.

                  Podrobna ocena mora biti sorazmerna z možnim izkrivljanjem, ki ga lahko pomoč ustvari. To pomeni, da bo obseg analize odvisen od narave primera. Zato bosta tudi narava in stopnja potrebnih dokazov odvisna od značilnosti posameznega primera. Nadzorni organ lahko ob upoštevanju določb, ki urejajo formalno preiskavo iz členov 6 in 7 dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču o nalogah in pooblastilih Nadzornega organa Efte na področju državne pomoči, med drugim od držav Efte zahteva, da zagotovijo neodvisne študije za potrditev informacij iz priglasitve ali mnenja drugih gospodarskih subjektov, ki so dejavni na upoštevnih trgih, ali strokovnjakov na področju regionalnega razvoja. Poleg tega so med formalnimi preiskavami zaželena mnenja zainteresiranih strani. Nadzorni organ bo ob začetku preiskave opredelil ključna vprašanja, v zvezi s katerimi želi mnenja.

                  10.

                  To poglavje je namenjeno zagotavljanju preglednosti in predvidljivosti postopka odločanja Nadzornega organa ter enakega obravnavanja držav Efte. Nadzorni organ si pridržuje možnost, da spremeni in pregleda te smernice glede na izkušnje pri posameznih primerih.

            2.   Pozitivni učinki pomoči

      2.1   Cilj pomoči

                  11.

                  Regionalna pomoč ima cilj skupnega interesa, ki odraža razmisleke o enakosti, in sicer spodbuditi gospodarsko kohezijo s prispevanjem k zmanjšanju razlik med stopnjami razvoja različnih regij EGP. Odstavek 2 Smernic o državni regionalni pomoči določa, da „Z obravnavanjem razvojnih problemov v prikrajšanih regijah nacionalna regionalna pomoč spodbuja gospodarsko, socialno in ozemeljsko kohezijo držav Efte ter EGP kot celote“. Odstavek 3 Smernic o državni regionalni pomoči določa: „Državna regionalna pomoč za naložbe je namenjena pomoči pri razvoju najbolj prikrajšanih regij s podpiranjem naložb in ustvarjanja delovnih mest. Pospešuje širitev in diverzifikacijo gospodarskih dejavnosti podjetij iz manj razvitih regij, zlasti s spodbujanjem podjetij k ustanavljanju novih ustanov v teh regijah.“

                  12.

                  Za tiste velike naložbene projekte, ki dosegajo pragove podrobne ocene, bodo morale države Efte dokazati, da bo pomoč usmerjena k zadevnemu cilju enakosti. Država Efte bo zato morala dokazati prispevek naložbenega projekta k razvoju zadevne regije.

                  13.

                  Medtem ko je glavni cilj regionalne pomoči podpirati pomembnost enakosti kot gospodarske kohezije, lahko rešuje tudi vprašanja tržne pomanjkljivosti. Regionalni razvojni problemi so lahko povezani s tržnimi pomanjkljivostmi, kot so nepopolne informacije, problemi v zvezi z usklajevanjem, težave upravičenca pri dodelitvi naložb v javne dobrine ali zunanji učinki naložb. Kadar poleg ciljev enakosti regionalna pomoč obravnava tudi težave učinkovitosti, bo celoten pozitiven učinek pomoči večji.

                  14.

                  Naslednji nepopoln seznam okvirnih meril se lahko uporabi za dokazovanje regionalnega prispevka pomoči, če ta privablja dodatne naložbe in dejavnosti v regiji. Ti pozitivni učinki pomoči so lahko neposredni (npr. neposredno ustvarjena nova delovna mesta) in posredni (npr. inovacije na lokalni ravni):

                              —

                              Število delovnih mest, ki jih naložba neposredno ustvari, je pomemben kazalec prispevka k regionalnemu razvoju. Upoštevati je treba tudi kakovost ustvarjenih delovnih mest in zahtevano stopnjo znanja.

                              —

                              Še več novih delovnih mest je lahko ustvarjenih v okviru lokalne mreže (pod)dobaviteljev, pri čemer se omogoča boljša vključitev naložb v zadevno regijo in zagotavljajo večji učinki prelivanja. Zato bo treba upoštevati tudi število posredno ustvarjenih delovnih mest.

                              —

                              Zavezanost upravičenca, da se vključi v razširjene dejavnosti usposabljanja za izboljšanje (splošnega in posebnega) znanja njegove delovne sile, se bo upoštevala kot dejavnik, ki prispeva k regionalnemu razvoju. Poudarek bo tudi na usposabljanju, ki izboljšuje znanje in zaposljivost delavcev zunaj podjetja. Splošno ali posebno usposabljanje, za katero je odobrena pomoč za usposabljanje, se ne bo štelo kot pozitiven učinek regionalne pomoči, da se prepreči dvojno štetje.

                              —

                              Zunanja ekonomija obsega ali druge koristi z vidika regionalnega razvoja so lahko posledica bližine (skupinski učinek). Povezovanje podjetij iz iste gospodarske panoge posameznim obratom omogoča večjo specializacijo, kar povzroča večjo učinkovitost. Fizična bližina omogoča izmenjavo informacij, zamisli in znanja med podjetji. Koncentracija gospodarskih dejavnosti privablja mnoge iskalce zaposlitve, kar zagotavlja, da je podjetjem na voljo velik obseg delavcev z različnimi znanji. Zagotovljen je dostop do pravnih in komercialnih storitev, kar izboljšuje produktivnost. Na splošno lahko koncentracija gospodarskih dejavnosti ponovno privabi druge naložbe, ki nato povečajo pozitivne učinke prelivanja (uspešen krog).

                              —

                              Naložbe vključujejo tehnično znanje in so lahko vir pomembnega prenosa tehnologije (prelivanje znanja). Pri naložbah v okviru panog s poudarkom na tehnologiji je večja verjetnost, da bodo vključevale prenos tehnologije v regijo prejemnico. V zvezi s tem sta pomembna tudi stopnja in specifičnost razširjanja znanja.

                              —

                              Upošteva se lahko tudi prispevek projektov k sposobnosti regije, da prek inovacij na lokalni ravni ustvarja novo tehnologijo. V zvezi s tem je lahko sodelovanje novih proizvodnih obratov z lokalnimi visokošolskimi institucijami pozitivno.

                              —

                              Trajanje naložbe in mogoče nadaljnje naložbe v prihodnosti so znak trajne vključenosti podjetja v regiji.

                  15.

                  Države Efte so zlasti pozvane, naj se opirajo na ocene preteklih shem ali ukrepov državne pomoči, ocene učinka, ki so jih izvedli organi za dodeljevanje pomoči, mnenja strokovnjakov in druge mogoče študije, povezane z naložbenim projektom, ki se ocenjuje. Poslovni načrt upravičenca do pomoči bi lahko zagotovil informacije o številu ustvarjenih delovnih mest, izplačanih plačah (povečanje finančnega premoženja gospodinjstev kot učinek prelivanja), obsegu prodaje lokalnih proizvajalcev ter prometu, ki ga je ustvarila naložba in ki je morda prek dodatnih davčnih prihodkov koristil regiji.

                  16.

                  Če je ustrezno, je treba upoštevati tudi odnos med načrtovanim naložbenim projektom in nacionalnim strateškim referenčnim okvirom ter odnos med projektom in operativnimi programi, sofinanciranimi iz strukturnih skladov.

            2.2   Ustreznost instrumenta pomoči

                  17.

                  Državna pomoč v obliki subvencij za naložbe ni edini instrument politike, ki je na voljo državam Efte za podpiranje naložb in ustvarjanja delovnih mest v prikrajšanih regijah. Države Efte lahko uporabijo splošne ukrepe, kot so razvoj infrastrukture, izboljšanje kakovosti izobraževanja in usposabljanja ali izboljšave splošnega poslovnega okolja.

                  18.

                  Ukrepi, v zvezi s katerimi je država Efte proučila druge možnosti politike in za katere so ugotovljene prednosti uporabe selektivnega instrumenta, kot je državna pomoč za posamezno podjetje, se štejejo za primeren instrument. Nadzorni organ bo zlasti upošteval vsako oceno učinka predlaganega ukrepa, ki jo bo izvedla država Efte.

            2.3   Spodbujevalni učinek

                  19.

                  Analiza spodbujevalnega učinka ukrepa pomoči je eden od najpomembnejših elementov podrobne ocene regionalne pomoči za velike naložbene projekte. Nadzorni organ bo ocenil, ali je predlagana pomoč potrebna za „resničen spodbujevalni učinek za naložbe, ki drugače ne bi bile izvedene v območjih, ki prejemajo pomoč“ (11). To se bo ocenjevalo na dveh ravneh: na splošni postopkovni ravni in podrobnejši gospodarski ravni.

                  20.

                  Smernice o državni regionalni pomoči v odstavku 30 že vsebujejo splošna merila za uradno oceno spodbujevalnega učinka regionalne pomoči. Ta merila se uporabljajo za vso regionalno pomoč in ne le regionalno pomoč za velike naložbene projekte.

                  21.

                  V primeru regionalne pomoči za velike naložbene projekte iz tega obvestila bo Nadzorni organ natančno preveril, „ali je pomoč potrebna za zagotavljanje spodbujevalnega učinka za naložbe“ (12). Cilj podrobne ocene je ugotoviti, ali pomoč dejansko prispeva k spremembi ravnanja upravičenca, da izvede (dodatne) naložbe v zadevni regiji, ki prejema pomoč. Podjetje ima lahko veliko utemeljenih razlogov za lokacijo v neki regiji, tudi če ni bila dodeljena nobena pomoč.

                  22.

                  Ob upoštevanju cilja enakosti, ki izhaja iz kohezijske politike, in kolikor pomoč prispeva k doseganju tega cilja, se lahko spodbujevalni učinek dokazuje v okviru dveh možnosti:

                              (i)

                              pomoč spodbuja sprejem odločitev v zvezi z naložbami, ker se lahko naložba, ki sicer za podjetje na nobeni lokaciji ne bi bila donosna, izvede v regiji, ki prejema pomoč (13);

                              (ii)

                              pomoč spodbuja izbor lokacije načrtovane naložbe v ustrezni regiji in ne drugje, ker izravna neto stroške in razvojne probleme, povezane z lokacijo v regiji, ki prejema pomoč.

                  23.

                  Država Efte mora Nadzornemu organu dokazati obstoj spodbujevalnega učinka pomoči. Predložiti bo morala jasne dokaze, da pomoč učinkovito vpliva na izbiro v zvezi z naložbo ali lokacijo. Morala bo navesti, katera možnost se uporablja. Da se omogoči celovita ocena, bo morala država Efte predložiti ne le informacije v zvezi s projektom, ki prejema pomoč, ampak tudi celovit opis nasprotne možnosti, v okviru katere država Efte upravičencu ne bi dodelila pomoči.

                  24.

                  Pri možnosti 1 bi lahko država Efte dokazala spodbujevalni učinek pomoči s predložitvijo dokumentov podjetja, ki kažejo, da naložba ne bi bila donosna brez pomoči in da nobena druga lokacija razen regije, ki je prejela pomoč, ne bi bila mogoča.

                  25.

                  Pri možnosti 2 bi lahko država Efte dokazala spodbujevalni učinek pomoči s predložitvijo dokumentov podjetja, ki kažejo, da je bila izvedena primerjava stroškov in koristi lokacije v zadevni regiji, ki prejema pomoč, ter lokacije v drugi regiji. Nadzorni organ bo moral take možnosti primerjanja upoštevati kot realne.

                  26.

                  Države Efte so zlasti pozvane, naj se opirajo na ocene tveganja (vključno z oceno tveganj določene lokacije), finančna poročila, notranje poslovne načrte, mnenja strokovnjakov in druge študije, povezane z naložbenim projektom, ki se ocenjuje. Dokumenti, ki vsebujejo informacije o napovedih povpraševanja in stroškov ter finančnih napovedih, dokumenti, ki so predloženi odboru za naložbe in ki podrobno opisujejo različne naložbene možnosti, ali dokumenti, ki so predloženi finančnim trgom, lahko pomagajo pri preverjanju spodbujevalnega učinka.

                  27.

                  V zvezi s tem in zlasti pri možnosti 1 se lahko raven donosnosti oceni z uporabo metodologij, ki so ustaljene v posamezni zadevni industriji in ki lahko vključujejo: metode za ocenjevanje neto sedanje vrednosti projekta, notranje stopnje donosa ali donosa naložbenega kapitala.

                  28.

                  Če pomoč ne spremeni ravnanja upravičenca s spodbujanjem (dodatnih) naložb v zadevni regiji, ki prejema pomoč, spodbujevalni učinek ni zadosten za doseganje regionalnega cilja. Če pomoč nima spodbujevalnega učinka za doseganje regionalnega cilja, se lahko takšna pomoč šteje kot brezplačna sredstva za podjetje. Zato v podrobni oceni regionalne pomoči za velike naložbene projekte pomoč ne bo odobrena, kadar se zdi, da bi bila ista naložba izvedena v regiji celo brez pomoči.

            2.4   Sorazmernost pomoči

                  29.

                  Da bi bila regionalna pomoč sorazmerna, morata biti znesek in intenzivnost pomoči omejena na najmanjšo vrednost, ki je potrebna za izvedbo naložb v regiji prejemnici pomoči.

                  30.

                  Smernice o državni regionalni pomoči običajno zagotavljajo, da je regionalna pomoč sorazmerna z resnostjo problemov regij prejemnic pomoči tako, da se na splošno upoštevajo zgornje meje regionalne pomoči in da se te meje regionalne pomoči za velike naložbene projekte samodejno postopno znižajo (glej odstavka 1 in 3).

                  31.

                  Za primere regionalne pomoči, za katere je potrebna podrobna ocena, je treba natančno preveriti to splošno načelo sorazmernosti iz Smernic o državni regionalni pomoči.

                  32.

                  V okviru možnosti 1 za spodbujanje naložb se pomoč navadno šteje za sorazmerno, če je zaradi pomoči donosnost naložb usklajena z običajno stopnjo donosnosti, ki jo uporablja podjetje v drugih naložbenih projektih, s stroški kapitala podjetja kot celoto ali z donosnostjo, ki je za zadevni sektor običajna.

                  33.

                  V okviru možnosti 2 za spodbujanje odločitev glede lokacije se pomoč navadno šteje za sorazmerno, če je enaka razliki med neto stroški podjetja, ki je upravičeno do pomoči, za naložbo v regijo prejemnico pomoči in neto stroški za naložbo v drugo(-e) regijo(-e). Vse takšne stroške in koristi je treba upoštevati, vključno na primer z upravnimi stroški, stroški prevoza, stroški usposabljanja, ki jih ne krije pomoč za usposabljanje, in razlikami v plačah.

                  34.

                  Končno je zaradi teh neto stroškov, ki se štejejo za povezane z razvojnimi problemi regij, donosnost naložb manjša. Zato so izračuni, ki se uporabljajo za analizo spodbujevalnega učinka, primerni tudi za ocenjevanje sorazmernosti pomoči.

                  35.

                  Država Efte mora dokazati sorazmernost na podlagi ustrezne dokumentacije, kot je bila omenjena v odstavku 26.

                  36.

                  V nobenem primeru intenzivnost pomoči ne sme presegati zgornjih mej regionalne pomoči, ki so bile spremenjene z mehanizmom zniževanja, kot določajo Smernice o državni regionalni pomoči.

            3.   Negativni učinki pomoči

                  37.

                  Nadzorni organ mora za ocenitev tržnih deležev in možne presežne zmogljivosti na trgu v strukturnem upadu opredeliti upoštevni proizvodni in geografski trg. Tako bosta upoštevna trga običajno (14) že opredeljena v zvezi z ukrepi regionalne pomoči, ki se podrobno ocenjujejo.

                  38.

                  Dva glavna kazalca možnih negativnih učinkov pomoči sta že ugotovljena v odstavku 57 Smernic o državni regionalni pomoči, in sicer veliki tržni deleži in možna presežna zmogljivost na trgu v strukturnem upadu. Povezana sta z dvema teorijama o škodi v okviru konkurence, tj. vzpostavitvijo tržne moči in vzpostavitvijo ali ohranjanjem neučinkovitih tržnih struktur. Merjenje prima facie teh dveh kazalcev se bo opravilo pred začetkom postopka preiskave. Da se zagotovijo vsi elementi za končno tehtanje učinkov, bo ocena teh dveh kazalcev natančneje opredeljena v podrobni oceni. Tretji kazalec možnih negativnih učinkov pomoči, ki se bo podrobno ocenil, je vpliv pomoči na trgovino. Čeprav se ti trije kazalci štejejo za glavne negativne učinke regionalne pomoči za velike naložbene projekte, Nadzorni organ ne izključuje možnosti, da so lahko v nekaterih primerih pomembni tudi drugi kazalci.

                  39.

                  Nadzorni organ bo posebno pozornost namenil negativnim učinkom, ki so povezani s pojmom tržne moči in presežne zmogljivosti v primerih, v katerih pomoč spodbuja spremembe odločitev v zvezi z naložbami, tako da brez pomoči naložbe sploh ne bi bile mogoče (možnost 1 spodbujevalnega učinka).

                  40.

                  Če pa analiza nasprotnih dejstev kaže, da bi se naložbe nadaljevale tudi brez pomoči, čeprav morda na drugi lokaciji (možnost 2), in če je pomoč sorazmerna, bi bili možni znaki izkrivljanja, kot so velik tržni delež in večja zmogljivost na slabo delujočem trgu, načeloma enaki ne glede na pomoč.

            3.1   Izrinjanje zasebnih naložb

      3.1.1   Tržna moč

                  41.

                  Na trgih z omejenim številom udeležencev (značilno za velike naložbene projekte) vsako podjetje pri vzpostavljanju svoje najugodnejše ravni naložb upošteva naložbe svojih konkurentov. Če posamezno podjetje zaradi pomoči vlaga več, se lahko konkurenti odzovejo tako, da na zadevnem področju zmanjšajo svoje odhodke. V tem primeru pomoč povzroči izrinjanje zasebnih naložb. Če so zato takšni konkurenti manj uspešni ali morajo svojo dejavnost celo prekiniti, pomoč izkrivlja konkurenco. Kot je omenjeno v odstavku 38, Smernice o državni regionalni pomoči razlikujejo med primeri, v katerih ima upravičenec do pomoči tržno moč, in primeri, v katerih pomoč povzroči pomembno povečanje zmogljivosti na nazadujočem trgu.

                  42.

                  Na splošno je večja verjetnost, da bo na koncentriranem trgu kakršna koli pomoč enemu upravičencu izkrivila konkurenco, ker bo verjetno odločitev posameznega podjetja bolj neposredno vplivala na njegove konkurente. To velja zlasti, kadar se subvencionira udeleženec, ki ima na trgu prevladujoč položaj. Če lahko upravičenec do pomoči zaradi pomoči ohrani ali poveča svojo tržno moč (15), lahko regionalna pomoč za velike naložbene projekte odvračilno vpliva na odločitve konkurentov v zvezi z naložbami in tako povzroči izkrivljanje konkurence. To bi škodovalo potrošnikom. Zato želi Nadzorni organ omejiti državno pomoč podjetjem s tržno močjo.

                  43.

                  Za vse primere regionalne pomoči, ki sprožijo prag za priglasitev (odstavek 53 Smernic o državni regionalni pomoči), mora Nadzorni organ oceniti (odstavek 57(a) Smernic o državni regionalni pomoči) delež upravičenca do pomoči (ali skupine, ki ji pripada) za prodajo zadevnega proizvoda ali zadevnih proizvodov na upoštevnem(-ih) proizvodnem(-ih) trgu(-ih) in geografskem(-ih) trgu(-ih). Vendar lahko tržni deleži le predhodno nakažejo možne probleme. Zato bo Nadzorni organ po potrebi v podrobni oceni upošteval tudi druge dejavnike, vključno na primer s tržno strukturo, tako da bo obravnavala koncentracijo na trgu (16), možne ovire za vstop (17), kupno moč (18) in ovire za izstop.

                  44.

                  Nadzorni organ bo upošteval tržne deleže in druge z njimi povezane dejavnike pred in po naložbah (običajno eno leto pred začetkom naložb in eno leto po doseženi polni proizvodnji). Pri podrobnem ocenjevanju negativnih učinkov bo Nadzorni organ upošteval dejstvo, da medtem ko se nekateri naložbeni projekti izvedejo v sorazmerno kratkem časovnem okviru enega ali dveh let, večina velikih naložbenih projektov traja veliko dlje. Zato so v večini primerov potrebne dolgoročne analize razvoja trgov. Vendar bo Nadzorni organ priznal dejstvo, da so dolgoročne analize bolj špekulativne, zlasti v primeru nestanovitnih trgov ali trgov, ki se soočajo s hitrimi tehnološkimi spremembami. Zato sta dolgoročnost in špekulativnost analize obratno sorazmerna z možnim negativnim učinkom tržne moči ali možnostjo izključitvenega ravnanja.

            3.1.2   Vzpostavljanje ali ohranjanje neučinkovitih tržnih struktur

                  45.

                  Če morajo neuspešna podjetja zapustiti trg, to kaže na učinkovito konkurenco. Dolgoročno ta proces spodbuja tehnološki napredek in učinkovito rabo redkih virov v gospodarstvu. Vendar lahko obsežna širitev zmogljivosti zaradi državne pomoči na slabo delujočem trgu neupravičeno izkrivi konkurenco, ker lahko prekomerna zmogljivost povzroči omejevanje stopnje dobička in zmanjšanje zmogljivosti konkurentov ali celo njihov izstop s trga. To lahko povzroči razmere, v katerih so konkurenti, ki bi sicer lahko ostali na trgu, zaradi državne pomoči prisiljeni zapustiti trg. Prav tako lahko prepreči, da bi na trg vstopila podjetja z nizkimi stroški, konkurente pa se vedno manj spodbuja k inovacijam. Posledica tega so neučinkovite tržne strukture, ki dolgoročno škodijo tudi potrošnikom.

                  46.

                  Da bi ocenili, ali je s pomočjo mogoče vzpostaviti ali ohraniti neučinkovite tržne strukture, kot je poudarjeno zgoraj, bo Nadzorni organ upošteval dodatno zmogljivost proizvodnje, ki jo je ustvaril projekt, in delovanje trga (19). Glede na smernice o državni regionalni pomoči se bo dodatna zmogljivost obravnavala kot težavna le, če bo ustvarjena na slabo delujočem trgu in bo presegala vrednost pet odstotkov zadevnega trga.

                  47.

                  Ker je zmogljivost na trgu v absolutnem upadu običajno bolj izkrivljajoča kot zmogljivost na trgu v relativnem upadu, bo Nadzorni organ razlikoval med primeri, kadar je, dolgoročno gledano, upoštevni trg strukturno v upadu (tj. kaže negativno stopnjo rasti), in primeri, kadar je upoštevni trg v relativnem upadu (tj. kaže pozitivno stopnjo rasti, vendar ne presega referenčne vrednosti stopnje rasti (glej odstavek 48)). Če projekt ustvari zmogljivost na trgu, ki je strukturno v absolutnem upadu, bo to zmogljivost Nadzorni organ v testu tehtanja obravnaval kot negativen element, ki ga verjetno ne bo izravnal noben pozitiven element. Tudi dolgoročna korist za zadevno regijo je v takšnem primeru bolj negotova.

                  48.

                  Slabo delovanje trga se bo običajno merilo glede na BDP EGP v zadnjih petih letih pred začetkom projekta (stopnja referenčne vrednosti). Podatki o uspešnosti v preteklosti so lažje dostopni in manj špekulativni kot načrti za prihodnost. Kljub temu bi lahko Nadzorni organ v podrobni oceni upošteval tudi pričakovana prihodnja gibanja, ker bo učinek večje zmogljivosti viden v letih po izvedenih naložbah. Kazalci bi lahko bili predvidljiva prihodnja rast zadevnega trga in posledične pričakovane stopnje izkoriščenosti zmogljivosti ter verjeten učinek večje zmogljivosti na konkurente prek njenih učinkov na cene in stopnje dobička.

                  49.

                  Izkušnje prav tako kažejo, da v nekaterih primerih upoštevanje rasti zadevnega proizvoda v EGP ni ustrezno merilo za ocenjevanje učinkov pomoči, zlasti če se trg šteje za globalnega in če je v okviru EGP proizvodnja ali poraba zadevnih proizvodov omejena. V takšnih primerih bo Nadzorni organ zavzel širše stališče v zvezi z učinkom pomoči na tržne strukture, zlasti ob upoštevanju njegovih možnosti za izrinjanje proizvajalcev EGP.

            3.2   Negativni učinki na trgovino

                  50.

                  Geografska posebnost ločuje regionalno pomoč od drugih oblik horizontalne pomoči, kot je razloženo v odstavku 2 Smernic o državni regionalni pomoči. Posebna značilnost regionalne pomoči je, da je namenjena vplivanju na izbiro vlagateljev glede lokacije naložbenih projektov. Ko regionalna pomoč izravnava dodatne stroške, nastale zaradi regionalnih razvojnih problemov, in podpira dodatne naložbe v območjih, ki prejemajo pomoč, ne prispeva samo k razvoju regije, temveč tudi h koheziji, tako da koristi celotnemu EGP (20). Možni negativni učinki regionalne pomoči na lokacije so bili že razpoznani in omejeni s smernicami o državni regionalni pomoči in kartami regionalnih pomoči, ki ob upoštevanju ciljev enakosti in kohezijske politike izčrpno opredeljujejo območja, ki so upravičena do regionalne pomoči, in upravičeno intenzivnost pomoči. Pomoč se ne dodeli za pridobivanje naložb zunaj teh območij. Pri ocenjevanju velikih naložbenih projektov na podlagi teh smernic bi moral imeti Nadzorni organ na voljo vse informacije, ki so potrebne, da prouči, ali bi državna pomoč povzročila izgubo znatnega števila delovnih mest na že obstoječih lokacijah v EGP.

                  51.

                  Kadar državna pomoč omogoča naložbe, ki povečajo proizvodno zmogljivost na trgu, obstaja nevarnost, da to lahko negativno vpliva na proizvodnjo ali naložbe v drugih regijah EGP. To je še zlasti verjetno, če povečanje zmogljivosti preseže rast trga, kar se na splošno zgodi pri velikih naložbenih projektih, ki izpolnjujejo drugi pogoj iz odstavka 57 Smernic o državni regionalni pomoči. Negativni učinki na trgovino, ki ustrezajo izgubljeni gospodarski dejavnosti v regijah, na katere vpliva pomoč, se bodo lahko čutili v obliki izgube delovnih mest na zadevnem trgu, na ravni podizvajalcev (21) in kot posledica izgubljenih pozitivnih zunanjih učinkov (npr. skupinskega učinka, prelivanja znanja, izobraževanja in usposabljanja itd.).

            4.   Tehtanje učinkov pomoči

                  52.

                  Ob ugotovitvi, da je pomoč nujna kot spodbuda za izvajanje naložb v zadevni regiji, bo Nadzorni organ pretehtal pozitivne in negativne učinke regionalne pomoči za naložbe za velike naložbene projekte. Vsi učinki pomoči v zvezi s kohezijo v EGP se bodo natančno proučili. Nadzorni organ ne bo samodejno uporabil meril, ki so določena v tem sporočilu, ampak bo na splošno ocenil njihovo sorazmerno pomembnost. Pri tehtanju noben posamezen element ni odločilen, prav tako se noben sklop elementov ne more obravnavati kot sam po sebi zadosten za zagotovitev združljivosti.

                  53.

                  Nadzorni organ meni, da je privabljanje naložb v revnejšo regijo (kot je določeno z višjimi zgornjimi mejami regionalne pomoči) koristnejše za kohezijo v EGP kot izvajanje istih naložb v regijah z več prednostmi. Tako bo ocena v okviru možnosti 2, pri kateri je potreben dokaz o drugi lokaciji, da bi se naložbe brez pomoči izvajale v revnejši regiji (več regionalnih problemov – višja stopnja najvišje intenzivnosti regionalne pomoči) ali v regiji, za katero se šteje, da ima iste regionalne probleme kot ciljna regija (enaka najvišja intenzivnost regionalne pomoči), v splošnem testu tehtanja predstavljala negativni element, pri čemer je malo verjetno, da bi ga izravnali kakršni koli pozitivni elementi, ker je to v nasprotju z osnovnim načelom regionalne pomoči. Kar zadeva pozitivne učinke regionalne pomoči, ki samo izravnajo razliko neto stroškov v primerjavi z bolj razvito alternativno naložbeno lokacijo (in tako izpolni zgornje merilo sorazmernosti, pa tudi zahtevo po „pozitivnem učinku“ glede ciljev, primernosti in spodbujevalnega učinka), pa se po drugi strani praviloma šteje, da pri testu tehtanja prevladajo nad negativnimi učinki na alternativni lokaciji nove naložbe.

                  54.

                  Če pa obstajajo prepričljivi dokazi, da bi državna pomoč povzročila izgubo znatnega števila delovnih mest na že obstoječih lokacijah na ozemlju, ki ga zajema Sporazum EGP, ki bi bila drugače srednjeročno verjetno ohranjena, je treba pri tehtanju upoštevati socialne in gospodarske učinke na te obstoječe lokacije.

                  55.

                  Nadzorni organ lahko ob upoštevanju formalnega postopka preiskave, določenega v členu 6 dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, konča postopek z odločbo v skladu s členom 7 Protokola.

                  56.

                  Nadzorni organ se lahko odloči, da bo pomoč odobril, pogojno odobril ali prepovedal (22). Če sprejme pogojno odločbo v skladu s členom 7(4) Protokola, lahko doda pogoje, da omeji možno izkrivljanje konkurence in zagotovi sorazmernost. Zlasti lahko zmanjša priglašeni znesek pomoči ali intenzivnost pomoči do stopnje, ki se šteje za sorazmerno in zato združljivo s skupnim trgom.

         (1)  To poglavje se ujema s sporočilom Evropske komisije o merilih za podrobno oceno regionalne pomoči za velike naložbene projekte, UL C 223, 16.9.2009, str. 3.

         (2)  Poglavje o državni regionalni pomoči za 2007–2013 se ujema s sporočilom Komisije – Smernice o državni regionalni pomoči za 2007–2013, UL C 54, 4.3.2006, str. 13.

         (3)  http://www.eftasurv.int/state-aid/state-aid-register/

         (4)  Kot je opredeljen v odstavku 49 ter opombah 46 in 47 Smernic o regionalni pomoči.

         (5)  Glej razdelek 4.3 Smernic o državni regionalni pomoči.

         (6)  Glej odstavek 56 Smernic o državni regionalni pomoči.

         (7)  Glej razdelek 53 Smernic o državni regionalni pomoči.

         (8)  Glej točko 26A.3(4) Večsektorskega okvira o regionalni pomoči za velike investicijske projekte, ki se ujema z Večsektorskim okvirom o regionalni pomoči za velike investicijske projekte Evropske komisije (UL C 70, 19.3.2002, str. 8, kakor je bil spremenjen v UL C 263, 1.11.2003, str. 3).

         (9)  Glej odstavek 57 Smernic o državni regionalni pomoči.

         (10)  Glej odstavka 11 in 20 akcijskega načrta državnih pomoči (COM(2005) 107 konč.).

         (11)  Glej odstavek 30 Smernic o državni regionalni pomoči.

         (12)  Glej odstavek 57 Smernic o državni regionalni pomoči.

         (13)  Takšne naložbe lahko ustvarijo razmere, v katerih so možne nadaljnje naložbe, ki lahko preživijo brez dodatne pomoči.

         (14)  Če še vedno obstajajo pomisleki v zvezi z ustrezno opredelitvijo upoštevnega trga, jih bo Nadzorni organ navedel v sklepu za začetek formalnega postopka preiskave v skladu s členom 1(2) dela I Protokola 3.

         (15)  Tržna moč je moč, ki daljše časovno obdobje vpliva na tržne cene, donos, raznolikost ter kakovost blaga in storitev ali druge parametre konkurence na trgu.

         (16)  V ta namen lahko Nadzorni organ upošteva Herfindahl-Hirschmanov indeks. Ta indeks omogoča osnovno analizo tržne strukture. Na trgu z majhnim številom udeležencev, pri čemer ima nekaj od njih sorazmerno velik tržni delež, bi velik tržni delež upravičenca do pomoči manj ogrožal konkurenco.

         (17)  Te ovire za vstop na trg vključujejo pravne ovire (zlasti pravice intelektualne lastnine), ekonomijo obsega in dosega, ovire pri dostopu do omrežij in infrastrukture. Kadar pomoč zadeva trg, na katerem je upravičenec do pomoči uveljavljen, je lahko možna tržna moč, ki jo ima upravičenec do pomoči, zaradi morebitnih ovir za vstop slabša, pri čemer se okrepijo tudi negativni učinki navedene tržne moči.

         (18)  Če so na trgu prisotni močni kupci, je zvišanje cen upravičenca do pomoči manj verjetno.

         (19)  V tem smislu se šteje, da je trg „slabo delujoč“, če njegova povprečna letna stopnja rasti v referenčnem obdobju ne preseže stopnje rasti BDP v EGP.

         (20)  Dodatna poslovna dejavnost oziroma višji življenjski standard na območju, ki prejema pomoč, lahko povečata povpraševanje po proizvodih in storitvah iz drugih delov EGP.

         (21)  Zlasti, če so dejavni na lokalnih trgih v regiji.

         (22)  Vendar je treba upoštevati, da če je pomoč dodeljena na podlagi obstoječe sheme regionalne pomoči, država Efte ohrani možnost dodelitve take pomoči do stopnje, ki ustreza najvišjemu dovoljenemu znesku, ki ga lahko v skladu z veljavnimi pravili prejme naložba z upravičenimi odhodki v višini 100 milijonov EUR.


title: Sklep Evropskega parlamenta (EU) 2017/1749 z dne 27. aprila 2017 o zaključnem računu Skupnega podjetja SESAR za proračunsko leto 2015

text:
               29.9.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 252/371

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA (EU) 2017/1749
   z dne 27. aprila 2017
   o zaključnem računu Skupnega podjetja SESAR za proračunsko leto 2015
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju končnega zaključnega računa Skupnega podjetja SESAR za proračunsko leto 2015,

               —

               ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o zaključnem računu Skupnega podjetja SESAR za proračunsko leto 2015 z odgovori skupnega podjetja (1),

               —

               ob upoštevanju izjave o zanesljivosti (2) računovodskih izkazov ter zakonitosti in pravilnosti z njimi povezanih transakcij, ki jo je za proračunsko leto 2015 v skladu s členom 287 Pogodbe o delovanju Evropske unije pripravilo Računsko sodišče,

               —

               ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 21. februarja 2017 o podelitvi razrešnice skupnemu podjetju glede izvrševanja proračuna za proračunsko leto 2015 (05875/2017 – C8-0086/2017),

               —

               ob upoštevanju člena 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (3), zlasti člena 208,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 219/2007 z dne 27. februarja 2007 o ustanovitvi skupnega podjetja za razvoj nove generacije evropskega sistema upravljanja zračnega prometa (SESAR) (4), zlasti člena 4b,

               —

               ob upoštevanju Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1271/2013 z dne 30. septembra 2013 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 208 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (5),

               —

               ob upoštevanju člena 94 in Priloge IV Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenja Odbora za promet in turizem (A8-0096/2017),

               1.

               odobri zaključni račun Skupnega podjetja SESAR za proračunsko leto 2015;

               2.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep posreduje izvršnemu direktorju Skupnega podjetja SESAR, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču in poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Antonio TAJANI

            Generalni sekretar

         Klaus WELLE

      (1)  UL C 473, 16.12.2016, str. 66.

      (2)  UL C 473, 16.12.2016, str. 68.

      (3)  UL L 298, 26.10.2012, str. 1.

      (4)  UL L 64, 2.3.2007, str. 1.

      (5)  UL L 328, 7.12.2013, str. 42.