title: Sklep Komisije (EU) 2020/450 z dne 22. januarja 2020 o shemi pomoči SA.29150 – 2010/C (ex 2010/NN), ki jo je Nemčija izvajala za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah (Sanierungsklausel) (notificirano pod dokumentarno številko C(2020) 254) (Besedilo v nemškem jeziku je edino verodostojno) (Besedilo velja za EGP)

text:
                  27.3.2020

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 94/14

         SKLEP KOMISIJE (EU) 2020/450
         z dne 22. januarja 2020
         o shemi pomoči SA.29150 – 2010/C (ex 2010/NN), ki jo je Nemčija izvajala za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah (Sanierungsklausel)

               (notificirano pod dokumentarno številko C(2020) 254)

         (Besedilo v nemškem jeziku je edino verodostojno)
         (Besedilo velja za EGP)
         EVROPSKA KOMISIJA JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 108(2) Pogodbe,
         ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru in zlasti člena 62(1)(a) Sporazuma,
         po pozivu zainteresiranim stranem, naj predložijo pripombe v skladu z navedeno določbo (1),
         ob upoštevanju naslednjega:
         1.   POSTOPEK

                     (1)

                     Komisija je z dopisoma z dne 5. avgusta 2009 in 30. septembra 2009 Nemčijo zaprosila za informacije o členu 8c zakona o davku od dohodkov pravnih oseb (Körperschaftsteuergesetz, v nadaljnjem besedilu: KStG). Nemški organi so na ti prošnji odgovorili z dopisoma z dne 20. avgusta 2009 in 5. novembra 2009. Komisija je s sklepom z dne 24. februarja 2010 (v nadaljnjem besedilu: sklep o začetku postopka) začela formalni postopek preiskave iz člena 108(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) v zvezi s členom 8c(1a) KStG (Sanierungsklausel).

                     (2)

                     Sklep o začetku postopka je bil objavljen v Uradnem listu Evropske unije (2). Komisija je Nemčijo in zainteresirane strani pozvala k predložitvi pripomb.

                     (3)

                     Nemški organi so pripombe predložili z dopisom z dne 9. aprila 2010.

                     (4)

                     Dva sestanka z nemškimi organi sta potekala 9. aprila 2010 in 3. junija 2010 v Bruslju. Nemški organi so 2. julija 2010 predložili dodatne informacije. Komisija ni prejela pripomb zainteresiranih strani.

                     (5)

                     Komisija je 26. januarja 2011 sprejela Sklep 2011/527/EU (3) (v nadaljnjem besedilu: sklep iz leta 2011), v katerem je menila, da člen 8c(1a) KStG (Sanierungsklausel) pomeni državno pomoč, ki jo je Nemčija nezakonito izvajala in s tem kršila člen 108(3) PDEU. Komisija je ugotovila tudi, da je pomoč, dodeljena na podlagi člena 8c(1a) KStG, nezdružljiva z notranjim trgom, zlasti kolikor je ni mogoče šteti za združljivo na podlagi člena 107(3)(b) PDEU, kot ga razlaga začasni okvir (4) (5)„ in odredila vračilo nezdružljive pomoči.

                     (6)

                     Nemčija in tretje strani so po sprejetju sklepa iz leta 2011 vložile tožbe za razglasitev ničnosti sklepa iz leta 2011 (6). Splošno sodišče je 4. februarja 2016 zavrnilo trditve tožečih strank in potrdilo sklep iz leta 2011 (7).

                     (7)

                     Nemčija in dva morebitna upravičenca (Heitkamp BauHolding GmbH in GFKL Financial Services AG) so se pritožili na sodbe Splošnega sodišča. Sodišče je 28. junija 2018 sodbe Splošnega sodišča in sklep iz leta 2011 razglasilo za nične (8). Ugotovilo je, da je Komisija pri analizi selektivnosti storila napako, ker je za referenčni okvir štela samo pravilo, ki prepoveduje prenos davčnih izgub v primeru spremembe delniške strukture družbe (člen 8c(1) KStG), in iz njega izključila splošno pravilo o prenosu davčnih izgub.

               2.   PODROBEN OPIS UKREPA/POMOČI

         2.1   Ozadje

                     (8)

                     Obdavčitev dohodkov pravnih oseb v Nemčiji temelji predvsem na zakonu o davku od dohodkov (Einkommensteuergesetz, v nadaljnjem besedilu: EStG) in zakonu KStG. Člen 10d(2) EStG predvideva možnost prenosa izgub, nastalih v davčnem letu, kar pomeni, da se lahko obdavčljivi dohodek v skladu z načelom plačilne sposobnosti v prihodnjih davčnih letih zmanjša in se pri davčni osnovi upoštevajo izgube v višini do največ 1 milijon EUR na leto. V skladu s členom 8(1) KStG ta možnost prenosa izgub velja tudi za subjekte, zavezane plačevanju davka od dohodkov pravnih oseb.

                     (9)

                     Po navedbah nemških organov je zagotovitev take možnosti prenosa izgub privedla tudi do kupovanja slamnatih podjetij, ki so že zdavnaj prenehala opravljati gospodarske dejavnosti, vendar so ohranila izgube, ki so se prenašale naprej.

                     (10)

                     Nemški parlament se je na kupovanje slamnatih podjetij odzval tako, da je leta 1997 omejil možnost prenosa izgub z uvedbo predpisa o kupovanju slamnatih podjetij (Mantelkaufregelung) v členu 8(4) KStG. Ta predpis je omejil prenos izgub na tiste gospodarske subjekte, ki so bili pravno in ekonomsko enaki subjektu, ki je zabeležil izgube. Predpis ni vseboval opredelitve pojma „ekonomsko enak“, temeljil pa je na enem negativnem in dveh pozitivnih elementih:

                                 —

                                 gospodarski subjekt ni ekonomsko enak, če se prenese več kot polovica njegovih delnic in če subjekt nato nadaljuje svojo gospodarsko dejavnost ali jo začne znova s pretežno novimi sredstvi,

                                 —

                                 nasprotno, gospodarski subjekt je ekonomsko enak, če je priliv novih sredstev namenjen izključno prestrukturiranju subjekta, ki ustvarja izgubo, in če se dejavnost, ki je povzročila prenos izgub, ki se niso odštele, na primerljiv način nadaljuje še naslednjih 5 let,

                                 —

                                 gospodarski subjekt je ekonomsko enak tudi, če prevzemni subjekt, namesto da bi priskrbel nova sredstva, krije izgube subjekta, ki jih je ta ustvaril.

                     (11)

                     Zadnja primera sta bila po navadi imenovana Sanierungsklausel (določba, ki dovoljuje prestrukturiranje podjetij v težavah).

                     (12)

                     Člen 8(4) KStG je bil 1. januarja 2008 razveljavljen z zakonom o reformi obdavčitve podjetij iz leta 2008 (Unternehmensteuerreformgesetz 2008) (9).

                     (13)

                     S tem zakonom je bil uveden novi člen 8c(1) KStG, ki je možnost prenosa izgub v primeru sprememb poslovnega deleža gospodarskega subjekta omejil bolj, kot je bila prej omejena s členom 8(4) KStG. V skladu z novim predpisom:

                                 —

                                 neizrabljene izgube v celoti zapadejo, če se več kot 50 % delniškega kapitala ali članskih, lastniških ali volilnih pravic prenese na prevzemnika;

                                 —

                                 če se v petletnem obdobju prenese več kot 25 %, vendar ne več kot 50 % delniškega kapitala ali članskih, lastniških ali volilnih pravic, neizrabljene izgube zapadejo sorazmerno.

                     (14)

                     Novi predpis na začetku ni določal izjem za podjetja, v katerih se izvajajo znatne spremembe lastništva in so hkrati v postopku prestrukturiranja.

                     (15)

                     V skladu z obrazložitvenim memorandumom, ki ga je nemški parlament sprejel skupaj z zakonom Unternehmenssteuerreformgesetz 2008, je bil namen nadomestitve člena 8(4) KStG z novim členom 8c(1) KStG poenostaviti pravila (iz obrazložitvenega memoranduma je razvidno, da je praktična uporaba člena 8(4) KStG sprožila veliko težkih pravnih vprašanj) in izboljšati ciljno usmerjanje ukrepa za preprečevanje zlorab (10). Nemški parlament se je zavedal, da zaradi reforme prenos izgub v primeru prestrukturiranja podjetja v težavah, ki vključuje spremembo lastništva, ne bi bil več mogoč. Menil je, da je to sprejemljivo, saj so lahko davčni organi v takem primeru na podlagi lastniškega kapitala odpisali davčne dolgove tudi brez izrecne določbe v KStG (11).

               2.2   Ukrep

                     (16)

                     Člen 8c KStG je bil junija 2009 spremenjen z vstavitvijo nove določbe (člena 8c(1a) KStG) v zvezi z ohranitvijo prenosa izgub v primeru prevzema podjetij v težavah zaradi njihovega prestrukturiranja. Ta sprememba je bila del zakona o razbremenitvi državljanov – zdravstveno zavarovanje (Bürgerentlastungsgesetz Krankenversicherung) (12). Nova določba je na splošno prav tako imenovana Sanierungsklausel (ali nova (neue) Sanierungsklausel, da se loči od svoje predhodne določbe iz člena 8(4) KStG).

                     (17)

                     V skladu s členom 8c(1a) KStG lahko gospodarski subjekt prenese izgube kljub spremembam v lastništvu njegovih delnic, ki izpolnjujejo pogoje iz člena 8c(1) KStG, če so izpolnjene naslednje zahteve:

                                 —

                                 prevzem je namenjen prestrukturiranju (Sanierung) gospodarskega subjekta (13);

                                 —

                                 družba je ob prevzemu nelikvidna ali prezadolžena ali pa ob prevzemu obstaja tveganje, da bo postala nelikvidna ali prezadolžena (14);

                                 —

                                 bistvene poslovne strukture družbe se ohranijo z naslednjimi ukrepi:

                                             —

                                             gospodarski subjekt spoštuje dogovor med upravo in svetom delavcev (Betriebsvereinbarung) glede ohranitve delovnih mest ali

                                             —

                                             v petih letih po prevzemu se ohrani 80 % delovnih mest (v smislu skupnega zneska plačil) ali

                                             —

                                             zagotovi se priliv znatnih poslovnih sredstev („wesentliches Betriebsvermögen“) ali odpis dolgov, ki imajo v dvanajstih mesecih še vedno ekonomsko vrednost; poslovna sredstva veljajo za znatna, če predstavljajo vsaj 25 % sredstev v predhodnem poslovnem letu; morebitni prenosi nazaj na prevzemni subjekt, opravljeni v prvih treh letih, se odštejejo;

                                 —

                                 družba v petih letih po prevzemu ne spremeni sektorja dejavnosti;

                                 —

                                 družba ob prevzemu ne preneha poslovati.

                     (18)

                     Člen 8c(1a) KStG je začel veljati 10. julija 2009 in se je uporabljal z veljavnostjo za nazaj, in sicer od 1. januarja 2008.

                     (19)

                     Člen 8c(1a) KStG je bil na začetku uveden kot začasni ukrep, ki se je uporabljal od 31. decembra 2009. Vendar je nemški parlament 22. decembra 2009 kot del zakona o pospeševanju rasti z dne 22. decembra 2009 (Wachstumsbeschleunigungsgesetz) sprejel določbo, s katero je bila ustrezna samoderogacijska klavzula črtana iz KStG (15).

                     (20)

                     Opozoriti je treba, da je mogoče izgube, prenesene naprej, pokriti samo z dobičkom družbe, ki je v postopku prestrukturiranja. Prevzemna družba ne more kriti izgub z lastnim dobičkom. To velja tudi, če prevzemna družba konsolidira svoje davčne obveznosti na ravni skupine, saj točka (1) prvega stavka člena 15 KStG prepoveduje prenos izgube, če je subjekt (Organgesellschaft) del konsolidiranega subjekta (Organschaft) (16). Vendar pa nemška zakonodaja o obdavčenju pravnih oseb določa, da take izgube ne zapadejo, temveč se le „zamrznejo“ na ravni subjekta (Organgesellschaft) in jih je mogoče uporabiti, ko družba ni več konsolidirana. Prenos takih „zamrznjenih“ izgub ni časovno omejen.

                     (21)

                     Prevzemna družba ima posredne koristi od člena 8c(1a) KStG, saj se davčno breme prestrukturiranega subjekta po uspešno zaključenem postopku prestrukturiranja v skladu z navedeno določbo zmanjša. Poleg tega lahko prevzemna družba vse svoje dejavnosti ali njihov del vključi v prevzeto družbo in tako uporabi prenesene izgube.

               3.   SKLEP O ZAČETKU POSTOPKA

                     (22)

                     Komisija je z dopisom z dne 24. februarja 2010 nemške organe obvestila, da se je v zvezi z zgoraj navedenim ukrepom, dodeljenim na podlagi člena 8c(1a) KStG, odločila začeti postopek iz člena 108(2) PDEU.

                     (23)

                     Komisija je v sklepu o začetku postopka menila, da člen 8c(1a) KStG razlikuje med finančno trdnimi družbami, ki ustvarjajo izgube, in družbami, ki so (potencialno) nelikvidne ali prezadolžene, pri čemer koristi samo slednjim. Predhodno je menila, da je ukrep selektiven in pomeni državno pomoč, ker se je zdelo, da so izpolnjeni tudi drugi pogoji iz člena 107(1) PDEU. Nazadnje je izrazila dvome o skladnosti ukrepa s členom 107(3)(b) PDEU, kot ga razlaga začasni ovir, in členom 107(3)(c), kot so ga razlagale (takrat veljavne) smernice za reševanje in prestrukturiranje (17) ter (takrat veljavne) smernice o regionalni pomoči (18).

                     (24)

                     Po začetku formalnega postopka preiskave je nemško zvezno ministrstvo za finance davčnim organom, odgovornim za pobiranje davkov, naročilo, naj prenehajo uporabljati člen 8c(1a) KStG, dokler Komisija ne sprejme končne odločitve v zvezi s tem primerom, in zadevne subjekte obvestijo, da bodo morali v primeru negativne končne odločitve Komisije državno pomoč vrniti (19).

               4.   PRIPOMBE NEMŠKIH ORGANOV

                     (25)

                     Nemški organi menijo, da člen 8c(1a) KStG ne pomeni državne pomoči iz treh razlogov:

                                 —

                                 je v skladu z načelom zasebnega upnika (glej oddelek 4.1),

                                 —

                                 ni selektiven (glej oddelek 4.2),

                                 —

                                 upravičen je z naravo in logiko nemškega davčnega sistema (glej oddelek 4.3).

                     (26)

                     Nemški organi nadalje trdijo, da nova Sanierungsklausel iz člena 8c(1a) KStG v bistvu ustreza stari Sanierungsklausel iz člena 8(4) KStG, ki je Komisija ni nikoli kritizirala (glej oddelek 4.4), in da imajo številne druge države članice vzpostavljena podobna davčna pravila (glej oddelek 4.5).

               4.1   Skladnost z načelom zasebnega upnika

                     (27)

                     Nemški organi so v dopisu z dne 2. julija 2010 trdili, da je mogoče v zvezi z davčnimi terjatvami ali terjatvami iz naslova dajatev, podobnih davkom, uveljavljati načelo zasebnega upnika (20). Nadalje menijo, da je odnos nemške države do njenih davkoplačevalcev primerljiv z odnosom med zasebnim upnikom in dolžnikom, ki ju povezuje dolgoročna pogodba (Dauerschuldverhältnis), na primer najemna pogodba ali pogodba o zaposlitvi. Po mnenju nemških organov bi se zasebni upnik, vključen v tako dolgoročno pogodbo, odrekel delu prihodnjih terjatev, če bi s tem omogočil, da bi dolžnika prevzelo drugo podjetje, s čimer bi se zagotovilo nadaljevanje dolgoročne pogodbe.

               4.2   Neobstoj selektivnosti

                     (28)

                     Nemški organi menijo, da je člen 8c(1a) KStG splošen ukrep, saj ni omejen na noben sektor, velikost podjetij ali regijo. Poudarjajo, da se lahko vsako podjetje znajde v finančnih težavah, za katere ni odgovorno, in tako postane upravičeno do uporabe pravila.

                     (29)

                     Nemške oblasti ugotavljajo, da je Komisija v obvestilu o neposredni obdavčitvi ustvarjenega dohodka iz leta 1998 menila, da davčni ukrepi, ki so izključno tehnični, na primer pravila o prenosu izgub, niso selektivni, „če se brez razlik uporabljajo za vsa podjetja in za proizvodnjo vsega blaga“, in da „dejstvo, da imajo nekatera podjetja ali nekateri sektorji večje ugodnosti kot druga zaradi teh davčnih ukrepov, ne pomeni nujno, da so zajeti v pravila o konkurenci, ki urejajo državno pomoč“ (21).

                     (30)

                     Nemški organi menijo, da so te ugotovitve posebej pomembne za ugodno davčno obravnavo raziskav in razvoja, pa tudi varstva okolja, usposabljanja in zaposlovanja. Po mnenju nemških organov davčna pravila, ki koristijo podjetjem, ki se posebej trudijo na teh področjih, niso selektivna, ker veljajo za vsa podjetja, tudi če dejansko bolj koristijo podjetjem, ki delujejo v določenih sektorjih. Menijo, da bi morala enaka utemeljitev veljati tudi za davčna pravila, ki koristijo podjetjem v težavah, prevzetih z namenom prestrukturiranja.

                     (31)

                     Nemški organi trdijo, da sta se Sodišče in Splošno sodišče strinjala, da lahko ukrep, ki koristi izključno podjetjem v težavah, načeloma predstavlja splošen ukrep, ki ni selektiven. V zvezi s tem najprej navajajo sodbo v zadevi DM Transport (22), v kateri je Sodišče v zvezi z belgijskimi plačilnimi olajšavami za podjetja v težavah navedlo, da:
                     „Francoska vlada trdi, da plačilne olajšave v zvezi s prispevki za socialno varnost ne predstavljajo državne pomoči, če se v popolnoma enakih okoliščinah odobrijo vsakemu podjetju, ki je v finančnih težavah. Zdi se, da to velja za režim, vzpostavljen z belgijsko zakonodajo. Vendar Komisija trdi, da ima belgijski urad za socialno varnost ONSS diskrecijsko pravico glede odobritve plačilnih olajšav.
                     Iz besedila člena 92(1) Pogodbe je razvidno, da splošni ukrepi, ki ne koristijo samo posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, niso predmet navedene določbe. Nasprotno v primeru, ko ima organ, pristojen za odobritev finančne pomoči, toliko svobode, da lahko izbira upravičence ali pogoje za dodelitev finančne pomoči, taka pomoč ne more veljati za splošno (v zvezi s tem glej zadevo C-241/94, Francija proti Komisiji, Recueil 1996, str. I-4551, točki 23 in 24).
                     Nacionalno sodišče je tisto, ki mora v glavnem postopku odločiti, ali je pravica ONSS do odobritve plačilnih olajšav diskrecijska ali ne, in če ni, ugotoviti, ali so plačilne olajšave, ki jih odobri ONSS, splošne narave ali dajejo prednost določenim podjetjem.“

                     (32)

                     Poleg tega nemški organi navajajo sodbo v zadevi HAMSA (23), v kateri so španski organi trdili, da ukrep ni selektiven, ker velja za vsa podjetja v težavah. Sodišče prve stopnje je v zvezi s tem menilo, da:
                     „V tem primeru utemeljitve, na katero se sklicujeta tožeča stranka in Kraljevina Španija, da je španski zakon z dne 26. julija 1922, ki se nanaša na odlog plačil, splošen postopek, ki velja za vsa podjetja v težavah, ni mogoče sprejeti. Čeprav je res, da se zakon ne more selektivno uporabljati v prid določenih kategorij podjetij ali sektorjev dejavnosti, je treba upoštevati, da odpisi dolgov, ki jih kritizira Komisija, ne izhajajo samodejno iz uporabe zakona, temveč iz prostih preudarkov zadevnih javnih organov. Poleg tega na podlagi ustaljene sodne prakse velja, da ko ima organ, pristojen za odobritev finančne pomoči, toliko svobode, da lahko izbira upravičence ali pogoje za dodelitev finančne pomoči, taka pomoč ne more veljati za splošno (sodba z dne 29. junija 1999 v zadevi C-256/97, DM Transport, Recueil 1999, str. I-3913, točka 27).“

                     (33)

                     Nemški organi trdijo, da člen 8c(1a) KStG v nasprotju z ukrepi, obravnavanimi v zadevah DM Transport in HAMSA, ne predvideva diskrecijskih odločitev javnih organov, temveč da njegova uporaba samodejno izhaja iz zakona. Zato je po njihovem mnenju mogoče uporabiti argument a contrario in trditi, da člen 8c(1a) KStG ni selektiven.

                     (34)

                     Nemški organi menijo tudi, da je člen 8c(1a) KStG del zbirke pravil, ki sestavljajo nemško insolvenčno pravo. Upravičenost podjetja temelji predvsem na pojmih nelikvidnosti, tveganja nelikvidnosti in prezadolženosti, ki so opredeljeni v predpisu Insolvenzordnung in na podlagi katerih je podjetje upravičeno do začetka postopkov v primeru insolventnosti.

                     (35)

                     Glede vprašanja selektivnosti nemški organi ugotavljajo, da iz mnenja Komisije izhaja, da vsako znižanje davkov predstavlja državno pomoč, tudi če se uporablja na splošno, in menijo, da tako stališče ni v skladu s PDEU.

               4.3   Upravičenost zaradi narave ali splošne strukture davčnega sistema

                     (36)

                     Nemški organi menijo, da izjemo, uvedeno s členom 8c(1a) KStG, upravičujeta narava in splošna struktura nemškega sistema obdavčevanja gospodarskih subjektov. Trdijo, da obstaja objektivna razlika med podjetji v težavah, ki jih je treba prestrukturirati, in drugimi podjetji ter da ta objektivna razlika upravičuje različno obravnavo podjetij v težavah, prevzetih zaradi prestrukturiranja. Nemški organi utemeljujejo svoj argument s tremi premisleki.

                     (37)

                     Prvič, trdijo, da medtem ko lahko finančno trdna podjetja izbirajo, ali bodo poiskala financiranje na trgih kapitala ali našla drugo podjetje, ki jih bo morda želelo prevzeti, imajo podjetja v težavah na voljo samo slednjo možnost, tj. poiskati prevzemnika, saj ne bodo mogla zbrati dolžniškega kapitala na trgih kapitala ali pridobiti bančnega posojila. Podjetja v težavah bodo zato sistematično izgubila možnost prenosa svojih izgub, medtem ko lahko stabilna podjetja vedno izbirajo med dolžniškim financiranjem in iskanjem kupca.

                     (38)

                     Drugič, nemški organi trdijo, da ratio legis člena 8c(1) KStG, tj. preprečevanje kupovanja slamnatih podjetij z nakopičenimi izgubami, ne zahteva izključitve prenosa izgub v primerih, ko je namen prevzema prestrukturiranje in ne le davčna optimizacija. Brez omejitve člena 8c(1a) KStG na prevzeme podjetij v finančnih težavah z namenom prestrukturiranja, tj. če bi bili vključeni tudi drugi prevzemi, smisla (ratio legis) člena ne bi bilo mogoče več doseči.

                     (39)

                     Tretjič, trdijo, da je namen člena 8c(1) KStG zagotoviti, da prodajna cena deležev v podjetjih temelji izključno na ekonomski vrednosti podjetja, ki ne vključuje vrednosti nakopičenih izgub za davčno optimizacijo. V primeru prevzema podjetja v težavah zaradi prestrukturiranja pa morebitna vrednost nakopičenih izgub po mnenju nemških organov nima posebnega pomena. Da bi to dokazali, poudarjajo, da računovodje v računovodskih izkazih subjekta s konsolidirano davčno osnovo morebitnim prenesenim izgubam podjetja v težavah ne pripisujejo nikakršne vrednosti.

                     (40)

                     Nemški organi zaradi teh treh kumulativnih razlogov menijo, da člen 8c(1a) KStG, tudi če bi bil prima facie selektiven, vsekakor upravičujeta narava in splošna struktura sistema obdavčevanja gospodarskih subjektov v Nemčiji.

               4.4   Povezava med novo in staro Sanierungsklausel

                     (41)

                     Nemški organi ugotavljajo, da je člen 8c KStG 1. januarja 2008 nadomestil podobno pravilo, namreč člen 8(4) KStG. Opozarjajo, da imata obe pravili isti cilj, tj. preprečiti kupovanje slamnatih podjetij z nakopičenimi izgubami.

                     (42)

                     Nemški organi ugotavljajo, da Komisija ni nikoli navedla nobenih morebitnih težav v zvezi s členom 8(4) KStG in da se zato zdi, da to pravilo ni predstavljalo državne pomoči.

                     (43)

                     Zato menijo, da je mnenje Komisije v zvezi s to zadevo neskladno.

               4.5   Podobna pravila v drugih davčnih sistemih

                     (44)

                     Nemški organi so navedli, da imajo številne druge države članice vzpostavljena pravila, primerljiva s členom 8c(1a) KStG. V zvezi s tem navajajo Avstrijo, Belgijo, Finsko, Italijo, Luksemburg in Nizozemsko. Ugotavljajo, da Komisija v zvezi s temi državami članicami ni ukrepala na podlagi svojih pristojnosti glede pravil državne pomoči, čeprav so si sistemi zelo podobni.

                     (45)

                     Nemški organi v odgovor na uvodno izjavo 34 sklepa o začetku postopka, v katerem je pojasnjeno, kako je Komisija ukrepala glede francoskega sistema, poudarjajo tudi, da se nemški sistem razlikuje od francoskega, ki je bil omejen na nekatere gospodarske sektorje in je vključeval popolno oprostitev plačila davka od dohodkov pravnih oseb.

               5.   RAZVOJ DOGODKOV PO SPREJETJU SKLEPA IZ LETA 2011 IN PO RAZGLASITVI NJEGOVE NIČNOSTI

                     (46)

                     Nemčija je po sprejetju sklepa iz leta 2011 začasno prekinila uporabo ukrepa do sprejetja pravnomočne sodbe Splošnega sodišča ali Sodišča (24).

                     (47)

                     Nemško zvezno ustavno sodišče (Bundesverfassungsgericht) je 29. marca 2017 menilo, da je sorazmerna zapadlost izgub v primeru prenosa 25 %–50 % delniškega kapitala ali članskih, lastniških ali volilnih pravic na podlagi člena 8c(1) KStG neustavna, in od nemškega parlamenta zahtevalo, naj do 31. decembra 2018 spremeni določbo (25). Nemški parlament je nato odstranil (z učinkom za nazaj od 21. decembra 2007) določbo o sorazmerni zapadlosti izgub v primeru prenosa 25 %–50 % delniškega kapitala ali članskih, lastniških ali volilnih pravic in ohranil samo določbo o popolni zapadlosti izgub v primeru prenosa več kot 50 % takega kapitala ali pravic na drug subjekt (26).

                     (48)

                     Po tem, ko je Sodišče sklep iz leta 2011 razglasilo za ničen, je Nemčija 11. decembra 2018 tudi ponovno uvedla Sanierungsklausel (člen 8c(1a)) v KStG (z učinkom za nazaj od leta 2008) (27).

               6.   OCENA UKREPA

                     (49)

                     V skladu s členom 107(1) PDEU „je vsaka pomoč, ki jo dodeli država članica, ali kakršna koli vrsta pomoči iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z notranjim trgom, kolikor prizadene trgovino med državami članicami“.

                     (50)

                     Da bi se ukrep štel za pomoč v smislu te določbe, morajo biti torej izpolnjeni naslednji pogoji: (i) ukrep mora biti mogoče pripisati državi in se mora financirati iz državnih sredstev; (ii) podjetju mora dodeliti prednost; (iii) navedena prednost mora biti selektivna ter (iv) ukrep mora izkrivljati ali bi lahko izkrivljal konkurenco in mora vplivati na trgovino med državami članicami.

                     (51)

                     Za opredelitev ukrepa kot državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU morajo biti izpolnjeni vsi štirje pogoji, saj so ti kumulativni. Komisija bo najprej preučila pogoj v zvezi z dodelitvijo selektivne prednosti.

                     (52)

                     Za oceno obstoja prednosti je treba finančno stanje podjetja po ukrepu načeloma primerjati z njegovim finančnim stanjem, kakršno bi bilo, če ukrep ne bi bil sprejet (28).

                     (53)

                     V zvezi z davčnimi ukrepi je treba za dokazovanje morebitne davčne ugodnosti zlasti oceniti, ali davčna obravnava, dodeljena subjektu, temu zagotavlja prednost v primerjavi z običajno ali „normalno“ davčno ureditvijo (29). Ocena prednosti je zato tesno povezana z oceno merila selektivnosti (pri kateri se oceni tudi obstoj odstopanja davčne obravnave v primerjavi s splošnimi davčnimi pravili).

                     (54)

                     V skladu z ustaljeno sodno prakso (30) se materialna selektivnost davčnega ukrepa oceni v treh korakih. Najprej je treba opredeliti in preučiti skupno ali „običajno“ ureditev („referenčni sistem“), ki se uporablja v zadevni državi članici. Nato je treba glede na to skupno ali „običajno“ davčno ureditev oceniti in ugotoviti, ali je morebitna prednost, dodeljena z zadevnim davčnim ukrepom, selektivna. To je treba storiti tako, da se dokaže, da ta ukrep odstopa od navedene skupne ureditve, ker uvaja razlikovanje med gospodarskimi subjekti, ki so glede na cilj navedene ureditve v primerljivem dejanskem in pravnem položaju. Če tako odstopanje obstaja, je treba v tretjem koraku preučiti, ali izhaja iz narave ali splošne strukture davčnega sistema, katerega del je ukrep, ter ali ga narava ali logika tega sistema tudi upravičuje. V tem okviru mora država članica dokazati, da različna davčna obravnava izhaja neposredno iz osnovnih ali vodilnih načel njenega davčnega sistema.

                     (55)

                     V tem primeru iz sodb Sodišča (31) izhaja, da so pravila o davku od dohodkov pravnih oseb, ki se v Nemčiji na splošno uporabljajo za vsa podjetja, referenčni sistem in da vključujejo splošno pravilo o prenosu izgub na podlagi člena 8(1) KStG. Cilj teh pravil je obdavčitev dobička pravnih oseb za zagotavljanje proračunskih prihodkov v skladu z načelom plačilne sposobnosti.

                     (56)

                     Člen 8(1) KStG (s sklicevanjem na člen 10d EStG) določa, da lahko subjekti, zavezani plačevanju davka od dohodkov pravnih oseb, za davčne namene prenesejo izgube, nastale v davčnem letu, v prihodnja davčna leta (prenesejo lahko največ 1 milijon EUR izgub na leto).

                     (57)

                     Sodišče je v točki 102 sodbe v zadevi Andres (32) menilo, da pravilo, ki ureja zapadlost izgub, pomeni izjemo od pravila prenosa izgub, in da bi morala preučitev celotne vsebine navedenih določb omogočati ugotovitev, da klavzula o prenosu izgub v primeru prestrukturiranja povzroči opredelitev položaja, ki spada v okvir splošnega pravila prenosa izgub.

                     (58)

                     Zato v posebnih okoliščinah primera ni treba ugotavljati, ali so pravila o preprečevanju zlorab del referenčnega sistema, saj se vsekakor zdi, da iz analize Sodišča izhaja, da klavzula o prenosu davčnih izgub v primeru prestrukturiranja ni v nasprotju s ciljem teh pravil (33) in ne odstopa od njih (34).

                     (59)

                     Za oceno, ali Sanierungsklausel iz člena 8c(1a) KStG pomeni selektivno prednost, mora Komisija ugotoviti, ali zadevni davčni ukrep odstopa od navedenega običajnega sistema, tako da razlikuje med gospodarskimi subjekti, ki so z vidika ciljev običajnega davčnega sistema v primerljivem dejanskem in pravnem položaju.

                     (60)

                     Ker člen 8c(1a) KStG družbam, ki so nelikvidne ali prezadolžene (ali pri njih obstaja tveganje, da bodo postale nelikvidne ali prezadolžene) in v postopku prestrukturiranja, omogoča prenos izgub, ukrep ne odstopa od splošnega pravila prenosa izgub iz člena 8(1) KStG.

                     (61)

                     Na podlagi tega Komisija ugotavlja, da člen 8c(1a) KStG gospodarskim subjektom, za katere se uporablja, ne zagotavlja selektivne prednosti.

                     (62)

                     Glede na navedeno ugotovitev ni treba preučiti nadaljnjih trditev nemških organov glede odsotnosti selektivne prednosti. Prav tako ni treba oceniti drugih pogojev za opredelitev ukrepa kot državne pomoči, saj se lahko ukrep šteje za državno pomoč le, če so izpolnjeni vsi štirje kumulativni pogoji iz člena 107(1) PDEU.

               7.   SKLEPNA UGOTOVITEV

                     (63)

                     Komisija na podlagi navedenega ugotavlja, da člen 8c(1a) KStG (Sanierungsklausel) ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) PDEU –

               SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah na podlagi člena 8c(1a) KStG (Sanierungsklausel) ne pomeni državne pomoči v smislu člena 107(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije.

            Člen 2
            Ta sklep je naslovljen na Zvezno republiko Nemčijo.

            V Bruslju, 22. januarja 2020

                  Za Komisijo

               Margrethe VESTAGER

                  Izvršna podpredsednica

            (1)  UL C 90, 8.4.2010, str. 8.

            (2)  UL C 90, 8.4.2010, str. 8.

            (3)  Sklep Komisije 2011/527/EU z dne 26. januarja 2011 o državni pomoči C 7/10 (ex CP 250/09 in NN 5/10), ki jo izvaja Nemčija – Shema za prenos davčnih izgub v primeru prestrukturiranja podjetij v težavah („Sanierungsklausel“) (UL L 235, 10.9.2011, str. 26).

            (4)  Sporočilo Komisije – Začasni okvir Skupnosti za ukrepe državnih pomoči v podporo dostopu do financiranja ob trenutni finančni in gospodarski krizi (UL C 83, 7.4.2009, str. 1).

            (5)  V skladu z začasnim okvirom se pomoč šteje za združljivo, če ne presega 500 000 EUR, če upravičenec 1. julija 2008 ni bil podjetje v težavah in če so izpolnjeni vsi drugi pogoji, določeni v točki 4.2.2 začasnega okvira.

            (6)  Vloženih je bilo 16 tožb za razglasitev ničnosti, in sicer je eno vložila Nemčija (T-205/11), 15 pa morebitni upravičenci. Prekinjeni so bili vsi postopki, razen v zadevah T-287/11 in T-620/11.

            (7)  Sodba Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2016 v zadevi Heitkamp BauHolding proti Komisiji, T-287/11, ECLI:EU:T:2016:60; sodba Splošnega sodišča z dne 4. februarja 2016 v zadevi GFKL Financial Services proti Komisiji, T-620/11, ECLI:EU:T:2016:59.

            (8)  Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2018 v zadevi Andres (faillite Heitkamp BauHolding) proti Komisiji, C-203/16 P, ECLI:EU:C:2018:505; sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2018 v zadevi Nemčija proti Komisiji, C-208/16 P, ECLI:EU:C:2018:506; sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2018 v zadevi Nemčija proti Komisiji, C-209/16 P, ECLI:EU:C:2018:507; sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2018 v zadevi Lowell Financial Services proti Komisiji, C-219/16 P, ECLI:EU:C:2018:508.

            (9)  Unternehmensteuerreformgesetz 2008, 14. avgust 2007, zvezni uradni list (Bundesgesetzblatt (v nadaljnjem besedilu: BGBl)) 2007, del I, št. 40, str. 1912.

            (10)  Serija tiskovin nemškega parlamenta (Bundestagsdrucksache) 16/4841, str. 74.

            (11)  Bundestagsdrucksache 16/4841, str. 76, ki se nanaša na okrožnico zveznega ministrstva za finance z dne 27. marca 2003 (uradni list o davčnih informacijah (Bundessteuerblatt) (v nadaljnjem besedilu: BStBl.) 2003, del I, str. 240).

            (12)  Gesetz zur verbesserten steuerlichen Berücksichtigung von Vorsorgeaufwendungen (Bürgerentlastungsgesetz Krankenversicherung), 16. junij 2009, BGBl. 2009, del I, št. 43, str. 1959.

            (13)  Namen Sanierung je reorganizacija družbe. Reorganizacija je ukrep, namenjen preprečevanju ali odpravljanju nelikvidnosti (Zahlungsunfähigkeit) ali prezadolženosti (Überschuldung). V skladu s tem so upravičene le družbe, ki so ali bodo ob spremembi poslovnega deleža postale nelikvidne ali prezadolžene.

            (14)  Izrazi „nelikvidnost“, „tveganje nelikvidnosti“ in „prezadolženost“ so opredeljeni v nemški zakonodaji o plačilni nesposobnosti (Insolvenzordnung (v nadaljnjem besedilu: InsO), 5. oktober 1994, BGBl. 1994, del I, št. 70, str. 2866): „nelikvidnost“ (člen 17 InsO): pomeni, da dolžnik ne more izpolniti dospelih plačilnih obveznosti in jih je prenehal plačevati. „Tveganje nelikvidnosti“ (člen 18 InsO): pomeni, da dolžnik prihodnjih plačilnih obveznosti verjetno ne bo mogel poravnati do datuma njihove zapadlosti. „Prezadolženost“ (člen 19 InsO): pomeni, da družba dolžnica s svojim premoženjem ne more pokriti svojih obstoječih obveznosti; „prezadolženost“ pa je izključena, če so napovedi pozitivne in kažejo, da bo podjetje še naprej obstajalo.

            (15)  Gesetz zur Beschleunigung des Wirtschaftswachstums (Wachstumsbeschleunigungsgesetz), 22. december 2009, BGBl. 2009, del I, št. 81, str. 3950, točka (3)(b) člena 2.

            (16)  Tako imenovane izgube na ravni podskupine (vororganschaftliche Verluste).

            (17)  Sporočilo Komisije – Smernice Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah (UL C 244, 1.10.2004, str. 2).

            (18)  Smernice o državni regionalni pomoči za 2007–2013 (UL C 54, 4.3.2006, str. 13).

            (19)  Okrožnica zveznega ministrstva za finance z dne 30. aprila 2010, naslovljena na deželne davčne organe, odgovorne za pobiranje davkov (BMF v. 30.4.2010 IV C 2-S 2745-a/08/10005:002), BStBl. 2010, del I, str. 488.

            (20)  Nemčija se sklicuje na sodbo Sodišča (drugi senat) z dne 14. septembra 2004 v zadevi Španija proti Komisiji, C-276/02, ECLI:EU:C:2004:521, točki 15 in 26, ter sodbo Sodišča (šesti senat) z dne 29. junija 1999 v zadevi DM Transport, C-256/97, ECLI:EU:C:1999:332, točki 22 in 25.

            (21)  Obvestilo Komisije o uporabi pravil o državni pomoči za ukrepe, ki zadevajo neposredno obdavčitev ustvarjenega dohodka (UL C 384, 10.12.1998, str. 3), točki 13 in 14.

            (22)  Sodba Sodišča (šesti senat) z dne 29. junija 1999 v zadevi DM Transport, C-256/97, ECLI:EU:C:1999:332, točke 26 do 28.

            (23)  Sodba Sodišča prve stopnje (peti razširjeni senat) z dne 11. julija 2002, HAMSA proti Komisiji, T-152/99, ECLI:EU:T:2002:188, točka 157.

            (24)  Točka (2)(a) člena 4 (sprememba člena 34(7c) KStG) akta, ki prenaša direktivo o izterjavi terjatev v zvezi z davki, carinami in drugimi ukrepi ter spreminja zakone o obdavčevanju (Gesetz zur Umsetzung der Beitreibungsrichtlinie sowie zur Änderung steuerlicher Vorschriften), 7. december 2011, BGBl. 2011, del I, št. 64, str. 2592.

            (25)  Sodba zveznega ustavnega sodišča (Bundesverfassungsgericht) z dne 29. marca 2017, 2 BvL 6/11, https://www.bundesverfassungsgericht.de/e/ls20170329_2bvl000611.html.

            (26)  Točka (2) člena 6 (sprememba člena 8c(1) KStG) akta o preprečevanju primanjkljaja prometnih davkov na prodajo izdelkov prek interneta in nadaljnji spremembi zakonov o obdavčevanju (Gesetz zur Vermeidung von Umsatzsteuerausfällen beim Handel mit Waren im internet und zur Änderung weiterer steuerlicher Vorschriften), 11. december 2018, BGBl. 2018, del I, št. 45, str. 2338.

            (27)  Točka (6)(b) člena 6 (sprememba člena 34(6) KStG) akta Gesetz zur Vermeidung von Umsatzsteuerausfällen beim Handel mit Waren im internet und zur Änderung weiterer steuerlicher Vorschriften.

            (28)  Glej sodbo Sodišča z dne 2. julija 1974 v zadevi Italija proti Komisiji, C-173/73, ECLI:EU:C:1974:71, točka 17.

            (29)  Glej na primer sodbo Sodišča (drugi senat) z dne 15. decembra 2005 v zadevi Unicredito Italiano, C-148/04, ECLI:EU:C:2005:774, točke 50 do 52; sodbo Sodišča (tretji senat) z dne 8. decembra 2011 v zadevi France Télécom proti Komisiji, C-81/10 P, ECLI:EU:C:2011:811, točka 24.

            (30)  Glej na primer sodbo Sodišča (prvi senat) z dne 8. septembra 2011 v zadevi Paint Graphos in drugi, C-78/08 do C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, točki 49 in 71; sodbo Sodišča (veliki senat) z dne 21. decembra 2016 v zadevah Komisija proti World Duty Free Group ter Komisija proti Banco Santander in Santusa, C-20/15 P in C-21/15 P, ECLI:EU:C:2016:981, točki 57 in 58.

            (31)  Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2018 v zadevi Andres (faillite Heitkamp BauHolding) proti Komisiji, C-203/16 P, ECLI:EU:C:2018:505; sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2018 v zadevi Nemčija proti Komisiji, C-208/16 P, ECLI:EU:C:2018:506; sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2018 v zadevi Nemčija proti Komisiji, C-209/16 P, ECLI:EU:C:2018:507; sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2018 v zadevi Lowell Financial Services proti Komisiji, C-219/16 P, ECLI:EU:C:2018:508.

            (32)  Sodba Sodišča (drugi senat) z dne 28. junija 2018, Andres (faillite Heitkamp BauHolding) proti Komisiji, C-203/16 P, ECLI:EU:C:2018:505.

            (33)  Kar bi pomenilo, da družbam preprečuje, da bi s prenosom izgub slamnatih podjetij neupravičeno znižala svojo davčno osnovo.

            (34)  Poleg tega bi bilo mogoče trditi, da zahteva iz Sanierungsklausel, da je treba ohraniti bistvene poslovne strukture in dejavnosti družbe, izključuje zlorabo.


title: Sklep Sveta z dne 6. maja 2020 o sprejetju stališča Sveta o predlogu spremembe proračuna Evropske unije št. 3 za proračunsko leto 2020 2020/C 152 I/01

text:
                  7.5.2020

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  CI 152/1

         SKLEP SVETA
         z dne 6. maja 2020
         o sprejetju stališča Sveta o predlogu spremembe proračuna Evropske unije št. 3 za proračunsko leto 2020
         (2020/C 152 I/01)
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 314 Pogodbe v povezavi s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti členom 106a Pogodbe,
         ob upoštevanju Uredbe (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. julija 2018 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, spremembi uredb (EU) št. 1296/2013, (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013, (EU) št. 1304/2013, (EU) št. 1309/2013, (EU) št. 1316/2013, (EU) št. 223/2014, (EU) št. 283/2014 in Sklepa št. 541/2014/EU ter razveljavitvi Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 (1) in zlasti člena 44 Uredbe,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     —

                     Proračun Unije za proračunsko leto 2020 je bil dokončno sprejet 27. novembra 2019 (2).

                     —

                     Komisija je 15. aprila 2020 predložila predlog spremembe proračuna št. 3 k splošnemu proračunu za proračunsko leto 2020.

                     —

                     Zaradi izbruha covida-19 in nedavnih ukrepov, zaradi katerih je bilo potrebno dodatno financiranje proračuna, se je povečal pritisk na finance držav članic. Zato je treba hitro sprejeti predlog spremembe proračuna št. 3/2020, s katerim bo presežek iz proračunskega leta 2019 vključen v proračun za leto 2020, da bi lahko te prihodke čim prej upoštevali pri vpisih lastnih sredstev. Zato je upravičeno, da se rok osmih tednov za obveščanje nacionalnih parlamentov, določen v členu 4 Protokola št. 1, skrajša v skladu s členom 3(3) Poslovnika Sveta –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Edini člen
            Svet je stališče o predlogu spremembe proračuna Evropske unije št. 3 za proračunsko leto 2020 sprejel 6. maja 2020.
            Celotno besedilo je mogoče prebrati na spletišču Sveta http://www.consilium.europa.eu/ ali ga od tam prenesti.

            V Bruslju, 6. maja 2020

                  Za Svet

                  Predsednik

               G. GRLIĆ RADMAN

            (1)  UL L 193, 30.7.2018, str. 1.

            (2)  UL L 57, 27.2.2020, str. 1.


Odločba Komisije z dne 08/04/2020 o razglasitvi združljivosti koncentracije s skupnim trgom (Zadeva št. COMP/M.9746 - FYFFES LIMITED / VAN WYLICK GMBH) v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 139/2004 (Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno)


Odločba Komisije z dne 11/03/2020 o razglasitvi združljivosti koncentracije s skupnim trgom (Zadeva št. COMP/M.9690 - SAVENCIA / COMPAGNIE DES FROMAGES ET RICHESMONTS) v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 139/2004 (Besedilo v francoskem jeziku je edino verodostojno)


Odločba Komisije z dne 15/05/2020 o razglasitvi združljivosti koncentracije s skupnim trgom (Zadeva št. COMP/M.9780 - BNP PARIBAS / BANK OF BARODA / JV) v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 139/2004 (Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno)


Odločba Komisije z dne 15/05/2020 o razglasitvi združljivosti koncentracije s skupnim trgom (Zadeva št. COMP/M.9785 - EFL / DBK / HAMA POLSKA) v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 139/2004 (Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno)


Odločba Komisije z dne 22/04/2020 o razglasitvi združljivosti koncentracije s skupnim trgom (Zadeva št. COMP/M.9696 - ARCELORMITTAL NEEL TAILORED BLANKS / TT STEEL SERVICE INDIA / JV) v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 139/2004 (Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno)


Odločba Komisije z dne 12/05/2020 o razglasitvi združljivosti koncentracije s skupnim trgom (Zadeva št. COMP/M.9809 - ENI REWIND / CDP EQUITY / CIRCULARIT JV) v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 139/2004 (Besedilo v italijanskem jeziku je edino verodostojno)


Odločba Komisije z dne 11/05/2020 o razglasitvi združljivosti koncentracije s skupnim trgom (Zadeva št. COMP/M.9840 - MACQUARIE / FRESCO INTERNATIONAL) v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 139/2004 (Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno)


Odločba Komisije z dne 23/04/2020 o razglasitvi združljivosti koncentracije s skupnim trgom (Zadeva št. COMP/M.9791 - SIGNA RETAIL / CENTRAL GROUP / GLOBUS) v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 139/2004 (Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno)


Odločba Komisije z dne 18/05/2020 o razglasitvi združljivosti koncentracije s skupnim trgom (Zadeva št. COMP/M.9793 - PERMIRA / SNEAKERS MAKER) v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 139/2004 (Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno)


title: Sklep Sveta (EU) 2020/678 z dne 18. maja 2020 o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Skupnem odboru CETA, ustanovljenem na podlagi Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani, glede sprejetja sklepa o upravnih in organizacijskih zadevah v zvezi z delovanjem Pritožbenega sodišča

text:
                  25.5.2020

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 161/1

         SKLEP SVETA (EU) 2020/678
         z dne 18. maja 2020
         o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Skupnem odboru CETA, ustanovljenem na podlagi Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani, glede sprejetja sklepa o upravnih in organizacijskih zadevah v zvezi z delovanjem Pritožbenega sodišča
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 207(4) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Sklep Sveta (EU) 2017/37 (1) določa podpis, v imenu Evropske unije, Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani (2) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum). Sporazum je bil podpisan 30. oktobra 2016.

                     (2)

                     Sklep Sveta (EU) 2017/38 (3) določa, da se deli Sporazuma začasno uporabljajo, kar vključuje vzpostavitev Skupnega odbora CETA. Sporazum se začasno uporablja od 21. septembra 2017.

                     (3)

                     V skladu s členom 26.3.1 Sporazuma je Skupni odbor CETA za dosego ciljev Sporazuma pooblaščen za odločanje o vseh zadevah, kadar je tako določeno v Sporazumu.

                     (4)

                     V skladu s členom 26.3.2 so odločitve Skupnega odbora CETA za pogodbenici zavezujoče, pri čemer je treba izpolniti vse potrebne notranje zahteve in končati notranje postopke, pogodbenici pa morata navedene odločitve izvajati.

                     (5)

                     V skladu s členom 8.28.7 Sporazuma Skupni odbor CETA sprejme sklep o upravnih in organizacijskih zadevah v zvezi z delovanjem Pritožbenega sodišča.

                     (6)

                     Za zagotovitev učinkovitega izvajanja Sporazuma je zato primerno določiti stališče, ki se v imenu Unije zastopa v Skupnem odboru CETA, na podlagi osnutka Sklepa Skupnega odbora CETA glede Pritožbenega sodišča –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Stališče, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Skupnem odboru CETA glede sprejetja sklepa o upravnih in organizacijskih zadevah v zvezi z delovanjem Pritožbenega sodišča, temelji na osnutku Sklepa Skupnega odbora CETA (4).

            Člen 2
            Ta sklep začne veljati na dan začetka veljavnosti Sporazuma.

            V Bruslju, 18. maja 2020

                  Za Svet

                  Predsednik

               G. GRLIĆ RADMAN

            (1)  Sklep Sveta (EU) 2017/37 z dne 28. oktobra 2016 o podpisu, v imenu Evropske unije, Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani (UL L 11, 14.1.2017, str. 1).

            (2)  UL L 11, 14.1.2017, str. 23.

            (3)  Sklep Sveta (EU) 2017/38 z dne 28. oktobra 2016 o začasni uporabi Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani (UL L 11, 14.1.2017, str. 1080).

            (4)  Glejte dokument ST 6964/20 na http://register.consilium.europa.eu.


title: Sklep Sveta (EU) 2020/679 z dne 18. maja 2020 o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Skupnem odboru CETA, ustanovljenem na podlagi Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani, v zvezi s sprejetjem sklepa o postopku za sprejetje razlag v skladu s členom 8.31.3 in členom 8.44.3(a) CETA kot Priloge k njegovemu poslovniku

text:
                  25.5.2020

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 161/3

         SKLEP SVETA (EU) 2020/679
         z dne 18. maja 2020
         o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Skupnem odboru CETA, ustanovljenem na podlagi Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani, v zvezi s sprejetjem sklepa o postopku za sprejetje razlag v skladu s členom 8.31.3 in členom 8.44.3(a) CETA kot Priloge k njegovemu poslovniku
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 207(4) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Sklep Sveta (EU) 2017/37 (1) določa podpis, v imenu Evropske unije, Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani (2) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum). Sporazum je bil podpisan 30. oktobra 2016.

                     (2)

                     Sklep Sveta (EU) 2017/38 (3) določa, da se deli Sporazuma začasno uporabljajo, kar vključuje vzpostavitev Skupnega odbora CETA in Odbora za storitve in naložbe. Sporazum se začasno uporablja od 21. septembra 2017.

                     (3)

                     V skladu s členom 26.3.1 Sporazuma je Skupni odbor CETA za dosego ciljev Sporazuma pooblaščen za odločanje o vseh zadevah, kadar je tako določeno v Sporazumu.

                     (4)

                     V skladu s členom 26.3.2 so odločitve Skupnega odbora CETA za pogodbenici zavezujoče, pri čemer je treba izpolniti vse potrebne notranje zahteve in dokončati notranje postopke, pogodbenici pa morata navedene odločitve izvajati.

                     (5)

                     V skladu s členom 26.1.4(d) Sporazuma Skupni odbor CETA sprejme svoj poslovnik.

                     (6)

                     V skladu s členom 26.2.1(b) Sporazuma je Odbor za storitve in naložbe eden od specializiranih odborov, ustanovljenih s Sporazumom.

                     (7)

                     Specializirani odbori na podlagi člena 26.2.4 Sporazuma določijo in spremenijo svoje poslovnike, če se jim zdi to ustrezno.

                     (8)

                     Pravilo 14.4 poslovnika Skupnega odbora CETA, kot je določen v Sklepu 001/2018 Skupnega odbora CETA z dne 26. septembra 2018, določa, da se poslovnik smiselno uporablja za specializirane odbore in druge organe, ustanovljene na podlagi Sporazuma, razen če se vsak specializirani odbor odloči drugače v skladu s členom 26.2.4 Sporazuma.

                     (9)

                     V primeru resnih pomislekov v zvezi z vprašanji glede razlage, ki bi lahko vplivala na naložbe, lahko Odbor za storitve in naložbe v skladu s členom 8.31.3 in členom 8.44.3(a) Sporazuma na podlagi dogovora pogodbenic ter po izpolnitvi njunih veljavnih notranjih zahtev in dokončanju postopkov priporoči Skupnemu odboru CETA sprejetje razlag Sporazuma. Razlaga, ki jo sprejme Skupni odbor CETA, je zavezujoča za sodišča, ustanovljena na podlagi oddelka F (Reševanje naložbenih sporov med vlagatelji in državami) poglavja osem (Naložbe) Sporazuma. Skupni odbor CETA se lahko odloči, da je razlaga zavezujoča od določenega datuma dalje.

                     (10)

                     Za zagotovitev učinkovitega izvajanja Sporazuma je zato primerno določiti stališče, ki se v imenu Unije zastopa v Skupnem odboru CETA, na podlagi osnutka Sklepa Skupnega odbora CETA –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Stališče, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Skupnem odboru CETA v zvezi s sprejetjem sklepa o postopku za sprejetje razlag v skladu s členom 8.31.3 in členom 8.44.3(a) Sporazuma kot Priloge k njegovemu poslovniku, temelji na osnutku Sklepa Skupnega odbora CETA (4).

            Člen 2
            Ta sklep začne veljati na dan začetka veljavnosti Sporazuma.

            V Bruslju, 18. maja 2020

                  Za Svet

                  Predsednik

               G. GRLIĆ RADMAN

            (1)  Sklep Sveta (EU) 2017/37 z dne 28. oktobra 2016 o podpisu, v imenu Evropske unije, Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani (UL L 11, 14.1.2017, str. 1).

            (2)  UL L 11, 14.1.2017, str. 23.

            (3)  Sklep Sveta (EU) 2017/38 z dne 28. oktobra 2016 o začasni uporabi Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani (UL L 11, 14.1.2017, str. 1080).

            (4)  Glejte dokument ST 6965/20 na http://register.consilium.europa.eu.


title: Sklep Sveta (EU) 2020/680 z dne 18. maja 2020 o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Odboru za storitve in naložbe, ustanovljenem na podlagi Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani, v zvezi s sprejetjem kodeksa ravnanja za člane Sodišča, člane Pritožbenega sodišča in mediatorje

text:
                  25.5.2020

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 161/5

         SKLEP SVETA (EU) 2020/680
         z dne 18. maja 2020
         o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Odboru za storitve in naložbe, ustanovljenem na podlagi Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani, v zvezi s sprejetjem kodeksa ravnanja za člane Sodišča, člane Pritožbenega sodišča in mediatorje
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 207(4) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Sklep Sveta (EU) 2017/37 (1) določa podpis, v imenu Evropske unije, Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani (2) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum). Sporazum je bil podpisan 30. oktobra 2016.

                     (2)

                     Sklep Sveta (EU) 2017/38 (3) določa, da se deli Sporazuma začasno uporabljajo, kar vključuje vzpostavitev Odbora za storitve in naložbe. Sporazum se začasno uporablja od 21. septembra 2017.

                     (3)

                     V skladu s členom 26.2.4 Sporazuma Odbor za storitve in naložbe lahko sprejme odločitve, kadar je tako določeno v Sporazumu.

                     (4)

                     V skladu s členom 8.44.2 Sporazuma Odbor za storitve in naložbe sprejme sklep o kodeksu ravnanja za člane Sodišča, člane Pritožbenega sodišča in mediatorje, ki se uporablja v sporih, ki izhajajo iz poglavja osem (Naložbe) Sporazuma.

                     (5)

                     Za zagotovitev učinkovitega izvajanja Sporazuma je zato primerno določiti stališče, ki se v imenu Unije zastopa v Odboru za storitve in naložbe, na podlagi osnutka Sklepa Odbora za storitve in naložbe o kodeksu ravnanja –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Stališče, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Odboru za storitve in naložbe v zvezi s sprejetjem kodeksa ravnanja za člane Sodišča, člane Pritožbenega sodišča in mediatorje, temelji na osnutku Sklepa Odbora za storitve in naložbe (4).

            Člen 2
            Ta sklep začne veljati na dan začetka veljavnosti Sporazuma.

            V Bruslju, 18. maja 2020

                  Za Svet

                  Predsednik

               G. GRLIĆ RADMAN

            (1)  Sklep Sveta (EU) 2017/37 z dne 28. oktobra 2016 o podpisu, v imenu Evropske unije, Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani (UL L 11, 14.1.2017, str. 1).

            (2)  UL L 11, 14.1.2017, str. 23.

            (3)  Sklep Sveta (EU) 2017/38 z dne 28. oktobra 2016 o začasni uporabi Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani (UL L 11, 14.1.2017, str. 1080).

            (4)  Glejte dokument ST 6966/20 na http://register.consilium.europa.eu.


title: Sklep Sveta (EU) 2020/681 z dne 18. maja 2020 o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Odboru za storitve in naložbe, ustanovljenem na podlagi Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani, v zvezi s sprejetjem pravil o mediaciji, ki jih uporabljata stranki v naložbenih sporih

text:
                  25.5.2020

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 161/7

         SKLEP SVETA (EU) 2020/681
         z dne 18. maja 2020
         o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Odboru za storitve in naložbe, ustanovljenem na podlagi Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani, v zvezi s sprejetjem pravil o mediaciji, ki jih uporabljata stranki v naložbenih sporih
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 207(4) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Sklep Sveta (EU) 2017/37 (1) določa podpis, v imenu Evropske unije, Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani (2) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum). Sporazum je bil podpisan 30. oktobra 2016.

                     (2)

                     Sklep Sveta (EU) 2017/38 (3) določa, da se deli Sporazuma začasno uporabljajo, kar vključuje vzpostavitev Odbora za storitve in naložbe. Sporazum se začasno uporablja od 21. septembra 2017.

                     (3)

                     V skladu s členom 26.2.4 Sporazuma lahko Odbor za storitve in naložbe sprejme odločitve, kadar je tako določeno v Sporazumu.

                     (4)

                     Odbor za storitve in naložbe v skladu s členom 8.44.3(c) Sporazuma sprejme sklep o pravilih o mediaciji, ki jih uporabljata stranki v naložbenih sporih.

                     (5)

                     Za zagotovitev učinkovitega izvajanja Sporazuma je zato primerno določiti stališče, ki se v imenu Unije zastopa v Odboru za storitve in naložbe, na podlagi osnutka Sklepa Odbora za storitve in naložbe o pravilih o mediaciji –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Stališče, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Odboru za storitve in naložbe v zvezi s sprejetjem pravil o mediaciji, ki jih uporabljata stranki v naložbenih sporih, temelji na osnutku sklepa Odbora za storitve in naložbe (4).

            Člen 2
            Ta sklep začne veljati na dan začetka veljavnosti Sporazuma.

            V Bruslju, 18. maja 2020

                  Za Svet

                  Predsednik

               G. GRLIĆ RADMAN

            (1)  Sklep Sveta (EU) 2017/37 z dne 28. oktobra 2016 o podpisu, v imenu Evropske unije, Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani (UL L 11, 14.1.2017, str. 1).

            (2)  UL L 11, 14.1.2017, str. 23.

            (3)  Sklep Sveta (EU) 2017/38 z dne 28. oktobra 2016 o začasni uporabi Celovitega gospodarskega in trgovinskega sporazuma (CETA) med Kanado na eni strani ter Evropsko unijo in njenimi državami članicami na drugi strani (UL L 11, 14.1.2017, str. 1080).

            (4)  Glejte dokument ST 6967/20 na http://register.consilium.europa.eu.


title: Sklep Sveta (EU) 2020/682 z dne 19. maja 2020 o imenovanju nadomestnega člana Odbora regij na predlog Italijanske republike

text:
                  25.5.2020

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 161/9

         SKLEP SVETA (EU) 2020/682
         z dne 19. maja 2020
         o imenovanju nadomestnega člana Odbora regij na predlog Italijanske republike
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 305 Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga italijanske vlade,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Svet je 10. decembra 2019, 20. januarja 2020, 3. februarja 2020 in 26. marca 2020, sprejel sklepe (EU) 2019/2157 (1), (EU) 2020/102 (2), (EU) 2020/144 (3) in (EU) 2020/511 (4) o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2020 do 25. januarja 2025.

                     (2)

                     Zaradi izteka mandata Francesca RUSSA se je sprostilo mesto nadomestnega člana Odbora regij –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Za preostanek mandata, ki se izteče 25. januarja 2025, se za nadomestnega člana Odbora regij imenuje:

                        —

                        Domenico GIANNETTA, Consigliere della Regione Calabria.

            Člen 2
            Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

            V Bruslju, 19. maja 2020

                  Za Svet

                  Predsednik

               G. GRLIĆ RADMAN

            (1)  Sklep Sveta (EU) 2019/2157 z dne 10. decembra 2019 o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2020 do 25. januarja 2025 (UL L 327, 17.12.2019, str. 78).

            (2)  Sklep Sveta (EU) 2020/102 z dne 20. januarja 2020 o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2020 do 25. januarja 2025 (UL L 20, 24.1.2020, str. 2).

            (3)  Sklep Sveta (EU) 2020/144 z dne 3. februarja 2020 o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2020 do 25. januarja 2025 (UL L 32, 4.2.2020, str. 16).

            (4)  Sklep Sveta (EU) 2020/511 z dne 26. marca 2020 o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2020 do 25. januarja 2025 (UL L 113, 8.4.2020, str. 18).


title: Sklep Političnega in varnostnega odbora (SZVP) 2020/695 z dne 19. maja 2020 o sprejetju prispevka tretje države za misijo Evropske unije za vojaško usposabljanje v okviru SVOP v Srednjeafriški republiki (EUTM RCA) (EUTM RCA/1/2020)

text:
                  26.5.2020

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 162/5

         SKLEP POLITIČNEGA IN VARNOSTNEGA ODBORA (SZVP) 2020/695
         z dne 19. maja 2020
         o sprejetju prispevka tretje države za misijo Evropske unije za vojaško usposabljanje v okviru SVOP v Srednjeafriški republiki (EUTM RCA) (EUTM RCA/1/2020)
         POLITIČNI IN VARNOSTNI ODBOR JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti tretjega odstavka člena 38 Pogodbe,
         ob upoštevanju Sklepa Sveta (SZVP) 2016/610 z dne 19. aprila 2016 o misiji Evropske unije za vojaško usposabljanje v okviru SVOP v Srednjeafriški republiki (EUTM RCA) (1),
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Svet je na podlagi člena 8(2) Sklepa (SZVP) 2016/610 pooblastil Politični in varnostni odbor, da sprejme ustrezne sklepe o sprejetju predlaganih prispevkov tretjih držav za EUTM RCA.

                     (2)

                     Na podlagi priporočil poveljnika misije EU in Vojaškega odbora Evropske unije glede prispevka Republike Severne Makedonije bi bilo prispevek Republike Severne Makedonije treba sprejeti in šteti za znaten.

                     (3)

                     V skladu s členom 5 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri pripravi in izvajanju sklepov in ukrepov Unije, ki zadevajo obrambo –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1

               1.   Prispevek Republike Severne Makedonije za misijo Evropske unije za vojaško usposabljanje v okviru SVOP v Srednjeafriški republiki (EUTM RCA) se sprejme in se šteje za znaten.

               2.   Republika Severna Makedonija je oproščena finančnih prispevkov v proračun EUTM RCA.

            Člen 2
            Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

            V Bruslju, 19. maja 2020

                  Za Politični in varnostni odbor

                  Predsednica

               S. FROM-EMMESBERGER

            (1)  UL L 104, 20.4.2016, str. 21.


title: Sklep (EU) 2020/701 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 2020 o zagotavljanju makrofinančne pomoči partnericam v okviru širitvene politike in sosedske politike v zvezi s pandemijo COVID-19

text:
                  27.5.2020

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 165/31

         SKLEP (EU) 2020/701 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
         z dne 25. maja 2020
         o zagotavljanju makrofinančne pomoči partnericam v okviru širitvene politike in sosedske politike v zvezi s pandemijo COVID-19
         EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 212(2) Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
         po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
         v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Pandemija COVID-19 zelo negativno vpliva na gospodarsko in finančno stabilnost v regijah širitve in sosedstva. Partnerice se trenutno soočajo s šibkim plačilnobilančnim in fiskalnim položajem, ki se hitro poslabšuje, gospodarstvo pa pada v recesijo. Unija mora hitro in odločno ukrepati v podporo tem gospodarstvom. Zato ta sklep zajema deset partneric, in sicer Republiko Albanijo, Bosno in Hercegovino, Kosovo (*), Črno goro in Republiko Severno Makedonijo v regiji širitve; Gruzijo, Republiko Moldavijo in Ukrajino v vzhodnem sosedstvu ter Hašemitsko kraljevino Jordanijo in Republiko Tunizijo v južnem sosedstvu (v nadaljnjem besedilu: partnerice).

                     (2)

                     Nujnost pomoči je povezana s takojšnjo potrebo partneric po sredstvih poleg tistih, ki se bodo zagotovila prek drugih instrumentov Unije ter s strani mednarodnih finančnih institucij, držav članic in drugih dvostranskih donatorjev. To je potrebno, da se omogoči kratkoročni politični manevrski prostor, v katerem lahko organi partneric izvajajo ukrepe za ublažitev gospodarskih posledic zaradi pandemije COVID-19.

                     (3)

                     Organi vsake partnerice in Mednarodni denarni sklad (MDS) so se že dogovorili o programu, ki bo podprt s kreditnim aranžmajem z MDS, oziroma naj bi se o takem programu kmalu dogovorili.

                     (4)

                     Makrofinančna pomoč Unije bi morala biti izreden finančni instrument nevezane in nenamenske plačilnobilančne podpore, ki je namenjena obravnavanju takojšnjih potreb upravičenke po zunanjem financiranju skupaj z nepreventivnim kreditnim aranžmajem MDS, za katerega velja dogovorjen program gospodarskih reform. V okviru pandemije COVID-19 bi morala biti makrofinančna pomoč Unije na voljo tudi partnericam, ki prejemajo nujna sredstva MDS, ki se lahko zagotovijo brez predhodnih ukrepov in/ali pogojevanja, na primer prek instrumenta za hitro financiranje. Ta pomoč bi morala zato biti krajša, omejena na dve izplačili in podpirati izvajanje programa politike, ki vsebuje omejen sklop reformnih ukrepov.

                     (5)

                     Finančna podpora Unije partnericam je skladna s širitveno politiko in sosedsko politiko Unije.

                     (6)

                     Glede na to, da so partnerice pristopne ali predpristopne partnerice ali pa jih zajema evropska sosedska politika, so upravičene do makrofinančne pomoči Unije.

                     (7)

                     Glede na to, da bodo drastično povečane potrebe partneric po zunanjem financiranju predvidoma precej večje od sredstev, ki jih bodo zagotovili MDS in druge večstranske institucije, se makrofinančna pomoč Unije, ki se bo zagotovila partnericam, v trenutnih izjemnih okoliščinah šteje za ustrezen odziv na prošnje partneric za podporo pri gospodarski stabilizaciji. Program makrofinančne pomoči Unije bi z dopolnjevanjem virov iz kreditnega aranžmaja MDS podpiral gospodarsko stabilizacijo.

                     (8)

                     Makrofinančna pomoč Unije bi morala biti namenjena za podporo ponovni vzpostavitvi vzdržnega stanja v zunanjem financiranju partneric, s čimer bi se podprl ponoven gospodarski in družbeni razvoj.

                     (9)

                     Znesek makrofinančne pomoči Unije temelji na predhodni oceni preostalih potreb vsake partnerice po zunanjem financiranju in upošteva njeno zmožnost, da se financira z lastnimi sredstvi, zlasti mednarodnimi rezervami, ki so ji na voljo. Makrofinančna pomoč Unije bi morala dopolnjevati programe in sredstva, ki jih zagotavljata MDS in Svetovna banka. Pri določanju zneska pomoči se upoštevajo tudi potreba po zagotavljanju pravične porazdelitve bremena med Unijo in drugimi donatorji, drugi instrumenti Unije za zunanje financiranje, ki se že uporabljajo, in dodana vrednost vključenosti Unije na splošno.

                     (10)

                     Komisija bi morala zagotoviti, da je makrofinančna pomoč Unije pravno in vsebinsko skladna z glavnimi načeli in cilji različnih področij zunanjega delovanja in drugih ustreznih politik Unije ter z ukrepi, sprejetimi v okviru teh področij in politik.

                     (11)

                     Makrofinančna pomoč Unije bi morala podpirati zunanjo politiko Unije glede partneric. Komisija in Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD) bi morali v celotnem obdobju zagotavljanja makrofinančne pomoči tesno sodelovati pri usklajevanju in zagotavljanju doslednosti zunanje politike Unije.

                     (12)

                     Makrofinančna pomoč Unije bi morala podpirati zavezanost partneric vrednotam, ki jih delijo z Unijo, vključno z demokracijo, pravno državo, dobrim upravljanjem, spoštovanjem človekovih pravic, trajnostnim razvojem in zmanjševanjem revščine, ter njihovo zavezanost načelom odprte in pravične trgovine, ki temelji na pravilih.

                     (13)

                     Predpogoj za dodelitev makrofinančne pomoči Unije bi moral biti, da partnerice spoštujejo učinkovite demokratične mehanizme, vključno z večstrankarskim parlamentarnim sistemom, in pravno državo ter zagotavljajo spoštovanje človekovih pravic. Poleg tega bi morali posebni cilji makrofinančne pomoči Unije povečati učinkovitost, preglednost in odgovornost sistemov za upravljanje javnih financ v partnericah ter spodbuditi strukturne reforme, katerih cilj je podpiranje trajnostne rasti in fiskalna konsolidacija. Komisija in ESZD bi morali redno spremljati izpolnjevanje predpogojev in doseganje navedenih ciljev.

                     (14)

                     Da bi zagotovili učinkovito zaščito finančnih interesov Unije, povezanih z njeno makrofinančno pomočjo, bi morale partnerice sprejeti ustrezne ukrepe za preprečevanje goljufije, korupcije in vseh drugih nepravilnosti, povezanih s to pomočjo, ter boj proti tem pojavom. Poleg tega bi bilo treba sprejeti določbo, na podlagi katere bi Komisija izvajala preglede, Računsko sodišče revizije, Evropsko javno tožilstvo pa svoje pristojnosti.

                     (15)

                     Sprostitev makrofinančne pomoči Unije ne posega v pristojnosti Evropskega parlamenta in Sveta kot proračunskega organa.

                     (16)

                     Zneski rezervacij, potrebnih za makrofinančno pomoč, bi morali biti skladni z odobrenimi proračunskimi sredstvi iz večletnega finančnega okvira.

                     (17)

                     Makrofinančno pomoč Unije bi morala upravljati Komisija. Da bi Evropski parlament in Svet lahko spremljala izvajanje tega sklepa, bi ju morala Komisija redno obveščati o razvoju dogodkov v zvezi s to pomočjo in jima posredovati ustrezne dokumente.

                     (18)

                     Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja tega sklepa bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (2).

                     (19)

                     Za makrofinančno pomoč Unije bi morali veljati pogoji gospodarske politike, ki se določijo v memorandumu o soglasju. Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja in zaradi učinkovitosti bi bilo treba na Komisijo prenesti pooblastila za pogajanja o teh pogojih z organi partneric pod nadzorom odbora predstavnikov držav članic v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011. V skladu z navedeno uredbo bi se moral praviloma uporabljati svetovalni postopek, razen v primerih, ki so določeni v navedeni uredbi. Ob upoštevanju potencialno pomembnega učinka pomoči, višje od 90 milijonov EUR, je primerno, da se za ukrepe, ki ta prag presegajo, uporablja postopek pregleda, kot je določeno v Uredbi (EU) št. 182/2011. Ob upoštevanju zneska makrofinančne pomoči Unije vsaki partnerici bi se moral za sprejetje memoranduma o soglasju s Črno goro uporabljati svetovalni postopek, za sprejetje memoranduma o soglasju z drugimi partnericami, ki jih zajema ta sklep, in ustrezno s tem za kakršno koli zmanjšanje oziroma začasno ali trajno ukinitev te pomoči pa postopek pregleda.

                     (20)

                     Ker cilja tega sklepa, in sicer podpreti gospodarstva partneric, ki se trenutno soočajo s šibkim plačilnobilančnim in fiskalnim položajem, ki se hitro poslabšuje, gospodarstvo pa pada v recesijo kot posledica pandemije COVID-19, države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi njegovega obsega in učinkov lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenega cilja.

                     (21)

                     Zaradi nujnosti, ki jo narekujejo izjemne okoliščine, ki jih je povzročila pandemija COVID-19 in s tem povezane gospodarske posledice, je bilo primerno določiti izjemo od roka osmih tednov iz člena 4 Protokola št. 1 o vlogi nacionalnih parlamentov v Evropski uniji, ki je priložen PEU, Pogodbi o delovanju Evropske unije in Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo.

                     (22)

                     Ta sklep bi moral nujno začeti veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije –

               SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1

               1.   Unija da na voljo makrofinančno pomoč (v nadaljnjem besedilu: makrofinančna pomoč Unije) Republiki Albaniji, Bosni in Hercegovini, Gruziji, Hašemitski kraljevini Jordaniji, Kosovu, Republiki Moldaviji, Črni gori, Republiki Severni Makedoniji, Republiki Tuniziji in Ukrajini (v nadaljnjem besedilu: partnerice) v višini največ 3 milijarde EUR, da bi podprla gospodarsko stabilizacijo in obsežen načrt reform partneric. Pomoč pomaga pokriti nujne plačilnobilančne potrebe partneric, kot so opredeljene v programu, ki ga podpira MDS, in se da na voljo, kot sledi:

                           (a)

                           180 milijonov EUR za Republiko Albanijo;

                           (b)

                           250 milijonov EUR za Bosno in Hercegovino;

                           (c)

                           150 milijonov EUR za Gruzijo;

                           (d)

                           200 milijonov EUR za Hašemitsko kraljevino Jordanijo;

                           (e)

                           100 milijonov EUR za Kosovo;

                           (f)

                           100 milijonov EUR za Republiko Moldavijo;

                           (g)

                           60 milijonov EUR za Črno goro;

                           (h)

                           160 milijonov EUR za Republiko Severno Makedonijo;

                           (i)

                           600 milijonov EUR za Republiko Tunizijo;

                           (j)

                           1,2 milijarde EUR za Ukrajino.

               2.   Celotni znesek makrofinančne pomoči Unije se vsaki partnerici zagotovi v obliki posojil. Na Komisijo se prenese pooblastilo, da si v imenu Unije izposodi potrebna sredstva na kapitalskih trgih ali od finančnih ustanov in jih nato posodi partnerici. Zapadlost posojil v povprečju ne sme preseči 15 let.

               3.   Sprostitev makrofinančne pomoči Unije upravlja Komisija v skladu s sporazumi ali dogovori, sklenjenimi med MDS in partnerico. Komisija Evropski parlament in Svet redno obvešča o razvoju dogodkov glede makrofinančne pomoči Unije, vključno v zvezi z izplačili, in tema institucijama pravočasno predloži ustrezne dokumente.

               4.   Makrofinančna pomoč Unije se da na voljo za obdobje 12 mesecev z začetkom na prvi dan po začetku veljavnosti memoranduma o soglasju iz člena 3(1).

               5.   Če se finančne potrebe partnerice v obdobju izplačevanja makrofinančne pomoči Unije znatno zmanjšajo glede na začetne napovedi, Komisija v skladu s členom 7(2) zmanjša znesek pomoči, pomoč začasno prekine ali ukine.

            Člen 2

               1.   Predpogoj za dodelitev makrofinančne pomoči Unije je, da partnerica spoštuje učinkovite demokratične mehanizme, vključno z večstrankarskim parlamentarnim sistemom, in pravno državo ter zagotavlja spoštovanje človekovih pravic.

               2.   Komisija in ESZD spremljata izpolnjevanje predpogoja, določenega v odstavku 1, v celotnem obdobju makrofinančne pomoči Unije.

               3.   Odstavka 1 in 2 se uporabljata v skladu s Sklepom Sveta 2010/427/EU (3).

            Člen 3

               1.   Komisija se v skladu s členom 7(2) z organi vsake partnerice dogovori o jasno opredeljenih pogojih gospodarske politike in finančnih pogojih, pri čemer se osredotoči na strukturne reforme in zdrave javne finance, od katerih je odvisna makrofinančna pomoč Unije. Ti pogoji gospodarske politike in finančni pogoji se določijo v memorandumu o soglasju, ki vključuje časovni okvir za izpolnjevanje teh pogojev. Pogoji gospodarske politike in finančni pogoji, določeni v memorandumu o soglasju, morajo biti skladni s sporazumi ali dogovori iz člena 1(3), vključno s programi makroekonomskega prilagajanja in programi strukturnih reform, ki jih partnerica izvaja ob podpori MDS.

               2.   Namen pogojev iz odstavka 1 je zlasti povečanje učinkovitosti, preglednosti in odgovornosti sistemov za upravljanje javnih financ v partnericah, vključno v zvezi z uporabo makrofinančne pomoči Unije. Pri oblikovanju ukrepov politike se ustrezno upošteva tudi napredek v zvezi z vzajemnim odpiranjem trgov, razvojem pravične trgovine, ki temelji na pravilih, ter drugimi prednostnimi nalogami v okviru zunanje politike Unije. Komisija redno spremlja napredek pri doseganju teh ciljev.

               3.   Podrobni finančni pogoji makrofinančne pomoči Unije se določijo v sporazumu o posojilu, ki ga skleneta Komisija in organi vsake partnerice posebej (v nadaljnjem besedilu: sporazum o posojilu).

               4.   Komisija redno preverja, ali so pogoji iz člena 4(3) še vedno izpolnjeni, med drugim tudi, ali so gospodarske politike partnerice v skladu s cilji makrofinančne pomoči Unije. Pri tem Komisija tesno sodeluje z MDS in Svetovno banko ter po potrebi z Evropskim parlamentom in Svetom.

            Člen 4

               1.   Ob upoštevanju pogojev iz odstavka 3 da Komisija makrofinančno pomoč Unije na voljo v dveh posojilnih obrokih. Višina posameznega obroka se določi v memorandumu o soglasju.

               2.   Za zneske makrofinančne pomoči Unije se po potrebi oblikujejo rezervacije v skladu z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 480/2009 (4).

               3.   Komisija se odloči za izplačilo obrokov, če so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:

                           (a)

                           predpogoj, določen v členu 2;

                           (b)

                           trajno zadovoljivi rezultati pri izvajanju nepreventivnega kreditnega aranžmaja z MDS;

                           (c)

                           zadovoljivo izvajanje gospodarske politike in finančnih pogojev, dogovorjenih v memorandumu o soglasju.

                     Drugi obrok se načeloma ne izplača prej kot v treh mesecih po izplačilu prvega obroka.

               4.   Kadar pogoji iz prvega pododstavka odstavka 3 niso izpolnjeni, Komisija začasno prekine ali ukine izplačilo makrofinančne pomoči Unije. V teh primerih Evropski parlament in Svet obvesti o razlogih za začasno prekinitev ali ukinitev.

               5.   Makrofinančna pomoč Unije se izplača centralni banki partnerice. V skladu z določbami, ki se dogovorijo v memorandumu o soglasju, vključno s potrditvijo preostalih potreb po proračunskem financiranju, se lahko sredstva Unije prenesejo ministrstvu za finance kot končnemu upravičencu.

            Člen 5

               1.   Najemanje in dajanje posojil, povezanih z makrofinančno pomočjo Unije, se izvedeta v eurih z istim datumom valute, pri čemer Unija ni vključena v spremembe rokov zapadlosti ali izpostavljena tečajnemu ali obrestnemu tveganju ali drugemu poslovnemu tveganju.

               2.   Kadar okoliščine to dovoljujejo in če partnerica za to zaprosi, lahko Komisija sprejme potrebne ukrepe za vključitev klavzule o predčasnem odplačilu v posojilne pogoje, pri čemer mora biti ustrezna klavzula vključena tudi v pogoje za najemanje posojil.

               3.   Kadar okoliščine dovoljujejo izboljšanje obrestne mere posojila in če partnerica za to zaprosi, se lahko Komisija odloči za refinanciranje vseh ali dela prvotno najetih posojil ali prestrukturira ustrezne finančne pogoje. Posli refinanciranja ali prestrukturiranja se izvedejo v skladu z odstavkoma 1 in 4 ter ne učinkujejo na podaljšanje zapadlosti zadevnega posojila ali povečanje zneska neodplačanega kapitala na dan refinanciranja ali prestrukturiranja.

               4.   Vse stroške, ki jih ima Unija v zvezi z najemanjem in dajanjem posojil v skladu s tem sklepom, krije partnerica.

               5.   Komisija obvesti Evropski parlament in Svet o razvoju dogodkov v zvezi s posli iz odstavkov 2 in 3.

            Člen 6

               1.   Makrofinančna pomoč Unije se izvaja v skladu z Uredbo (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta (5).

               2.   Makrofinančna pomoč Unije se izvaja v okviru neposrednega upravljanja.

               3.   Sporazum o posojilu vsebuje določbe, ki:

                           (a)

                           zagotavljajo, da partnerica redno preverja, da se je financiranje iz splošnega proračuna Unije uporabljalo pravilno, sprejme ustrezne ukrepe za preprečevanje nepravilnosti in goljufij ter po potrebi uporabi pravna sredstva za izterjavo vseh nepravilno porabljenih sredstev, zagotovljenih na podlagi tega sklepa;

                           (b)

                           zagotavljajo zaščito finančnih interesov Unije, zlasti z določitvijo posebnih ukrepov za preprečevanje goljufij, korupcije in drugih nepravilnosti v zvezi z makrofinančno pomočjo Unije ter za boj proti tem pojavom, v skladu z uredbama Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (6) in (Euratom, ES) št. 2185/96 (7) ter Uredbo (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (8), za tiste države članice, ki sodelujejo v okrepljenem sodelovanju v zvezi z Evropskim javnim tožilstvom pa v skladu z Uredbo Sveta (EU) 2017/1939 (9). V ta namen ima Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) izrecno pooblastilo za izvajanje preiskav, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem, vključno z digitalnimi forenzičnimi operacijami in razgovori;

                           (c)

                           izrecno pooblaščajo Komisijo ali njene predstavnike, da izvajajo preglede, vključno s pregledi in inšpekcijami na kraju samem;

                           (d)

                           izrecno pooblaščajo Komisijo in Računsko sodišče, da izvajata revizije v obdobju, ko je makrofinančna pomoč Unije na voljo, in po njem, vključno z revizijami dokumentov in revizijami na kraju samem, kot so operativne ocene;

                           (e)

                           zagotavljajo, da je Unija upravičena do predčasnega poplačila posojila, kadar se ugotovi, da je partnerica v zvezi z upravljanjem makrofinančne pomoči Unije vpletena v goljufijo ali korupcijo ali kakršno koli drugo nezakonito dejavnost, ki škodi finančnim interesom Unije, in

                           (f)

                           zagotavljajo, da vse stroške, ki jih ima Unija in se nanašajo na najemanje in dajanje posojil v skladu s tem sklepom, krije partnerica.

               4.   Komisija pred izvedbo makrofinančne pomoči Unije z operativnimi ocenami presodi ustreznost finančne ureditve, upravnih postopkov ter mehanizmov notranje in zunanje kontrole partnerice, ki so relevantni za pomoč.

            Člen 7

               1.   Komisiji pomaga odbor. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.

               2.   Pri sklicevanju na ta odstavek se za makrofinančno pomoč Unije za Črno goro uporablja člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011, za makrofinančno pomoč Unije drugim partnericam, ki jih zajema ta sklep, pa člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.

            Člen 8

               1.   Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu vsako leto do 30. junija predloži poročilo o izvajanju tega sklepa v predhodnem letu, vključno z oceno tega izvajanja. V poročilu:

                           (a)

                           oceni napredek, dosežen pri izvajanju makrofinančne pomoči Unije;

                           (b)

                           oceni gospodarske razmere in obete za partnerice ter napredek, dosežen pri izvajanju ukrepov politike iz člena 3(1);

                           (c)

                           navede povezavo med pogoji gospodarske politike, določenimi v memorandumu o soglasju, tekočimi gospodarskimi in fiskalnimi rezultati partneric ter odločitvami Komisije o izplačilu obrokov makrofinančne pomoči Unije.

               2.   Komisija najpozneje dve leti po koncu obdobja razpoložljivosti iz člena 1(4) Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o naknadni oceni, v katerem ovrednoti rezultate in učinkovitost zaključenih ukrepov makrofinančne pomoči Unije ter navede, v kolikšni meri so prispevali k ciljem pomoči.

            Člen 9
            Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

            V Bruslju, 25. maja 2020

                  Za Evropski parlament

                  Predsednik

               D. M. SASSOLI

                  Za Svet

                  Predsednica

               A. METELKO-ZGOMBIĆ

            (1)  Stališče Evropskega parlamenta z dne 15. maja 2020 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in odločitev Sveta z dne 20. maja 2020.

            (*)  To poimenovanje ne posega v stališča glede statusa ter je v skladu z RVSZN 1244 (1999) in mnenjem Meddržavnega sodišča o razglasitvi neodvisnosti Kosova.

            (2)  Uredba (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (UL L 55, 28.2.2011, str. 13).

            (3)  Sklep Sveta 2010/427/EU z dne 26. julija 2010 o organizaciji in delovanju Evropske službe za zunanje delovanje (UL L 201, 3.8.2010, str. 30).

            (4)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 480/2009 z dne 25. maja 2009 o ustanovitvi Jamstvenega sklada za zunanje ukrepe (UL L 145, 10.6.2009, str. 10).

            (5)  Uredba (EU, Euratom) 2018/1046 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. julija 2018 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, spremembi uredb (EU) št. 1296/2013, (EU) št. 1301/2013, (EU) št. 1303/2013, (EU) št. 1304/2013, (EU) št. 1309/2013, (EU) št. 1316/2013, (EU) št. 223/2014, (EU) št. 283/2014 in Sklepa št. 541/2014/EU ter razveljavitvi Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 (UL L 193, 30.7.2018, str. 1).

            (6)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL L 312, 23.12.1995, str. 1).

            (7)  Uredba Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 z dne 11. novembra 1996 o pregledih in inšpekcijah na kraju samem, ki jih opravlja Komisija za zaščito finančnih interesov Evropskih skupnosti pred goljufijami in drugimi nepravilnostmi (UL L 292, 15.11.1996, str. 2).

            (8)  Uredba (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. septembra 2013 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta in Uredbe Sveta (Euratom) št. 1074/1999 (UL L 248, 18.9.2013, str. 1).

            (9)  Uredba Sveta (EU) 2017/1939 z dne 12. oktobra 2017 o izvajanju okrepljenega sodelovanja v zvezi z ustanovitvijo Evropskega javnega tožilstva (EJT) (UL L 283, 31.10.2017, str. 1).


title: Sklep Sveta (EU) 2020/702 z dne 20. maja 2020 o dodatnem podaljšanju začasnega odstopanja od Poslovnika Sveta, uvedenega s Sklepom (EU) 2020/430 in podaljšanega s Sklepom (EU) 2020/556, zaradi težav pri potovanjih, ki jih je povzročila pandemija COVID-19 v Uniji

text:
                  27.5.2020

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 165/38

         SKLEP SVETA (EU) 2020/702
         z dne 20. maja 2020
         o dodatnem podaljšanju začasnega odstopanja od Poslovnika Sveta, uvedenega s Sklepom (EU) 2020/430 in podaljšanega s Sklepom (EU) 2020/556, zaradi težav pri potovanjih, ki jih je povzročila pandemija COVID-19 v Uniji
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 240(3) Pogodbe,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Sklep Sveta (EU) 2020/430 (1) je uvedel enomesečno odstopanje od prvega pododstavka člena 12(1) Poslovnika Sveta (2) v zvezi z odločitvami o uporabi rednega pisnega postopka, kadar take odločitve sprejme Odbor stalnih predstavnikov vlad držav članic (Coreper). To odstopanje je bilo predvideno do 23. aprila 2020.

                     (2)

                     Sklep (EU) 2020/430 določa, da lahko Svet navedeni sklep podaljša, če je to upravičeno zaradi nadaljevanja izjemnih okoliščin. Svet je 21. aprila 2020 s Sklepom (EU) 2020/556 (3) odstopanje iz člena 1 Sklepa (EU) 2020/430 podaljšal za obdobje enega meseca od 23. aprila 2020. Navedeno podaljšanje odstopanja se izteče 23. maja 2020.

                     (3)

                     Izjemne okoliščine, ki jih je povzročila pandemija COVID-19, se nadaljujejo, pri čemer še vedno veljajo številni izredni preventivni ukrepi in ukrepi za preprečevanje širjenja virusa, ki so jih sprejele države članice, zato je treba odstopanje iz člena 1 Sklepa (EU) 2020/430, kot je bilo podaljšano s Sklepom (EU) 2020/556, podaljšati za dodatno omejeno obdobje do 10. julija 2020 –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Odstopanje iz člena 1 Sklepa (EU) 2020/430, kot je bilo podaljšano s Sklepom (EU) 2020/556, se dodatno podaljša do 10. julija 2020.

            Člen 2
            Ta sklep začne učinkovati na dan sprejetja.
            Objavi se v Uradnem listu Evropske unije.

            V Bruslju, 20. maja 2020

                  Za Svet

                  Predsednik

               G. GRLIĆ RADMAN

            (1)  Sklep Sveta (EU) 2020/430 z dne 23. marca 2020 o začasnem odstopanju od Poslovnika Sveta zaradi težav pri potovanjih, ki jih je povzročila pandemija COVID-19 v Uniji (UL L 88 I, 24.3.2020, str. 1).

            (2)  Sklep Sveta 2009/937/EU z dne 1. decembra 2009 o sprejetju Poslovnika Sveta (UL L 325, 11.12.2009, str. 35).

            (3)  Sklep Sveta (EU) 2020/556 z dne 21. aprila 2020 o podaljšanju začasnega odstopanja od Poslovnika Sveta, uvedenega s Sklepom (EU) 2020/430, zaradi težav pri potovanjih, ki jih je povzročila pandemija COVID-19 v Uniji (UL L 128 I, 23.4.2020, str. 1).


title: Sklep Sveta (SZVP) 2019/1297 z dne 31. julija 2019 o spremembi Sklepa (SZVP) 2016/2382 o ustanovitvi Evropske akademije za varnost in obrambo (EAVO)

text:
                  2.8.2019

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 204/36

         SKLEP SVETA (SZVP) 2019/1297
         z dne 31. julija 2019
         o spremembi Sklepa (SZVP) 2016/2382 o ustanovitvi Evropske akademije za varnost in obrambo (EAVO)
         SVET EVROPSKE UNIJE –
         ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti členov 28(1), 42(4) in 43(2) Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Svet je 21. decembra 2016 sprejel Sklep (SZVP) 2016/2382 (1) o ustanovitvi Evropske akademije za varnost in obrambo (EAVO).

                     (2)

                     Svet je 14. maja 2018 sprejel Sklep (SZVP) 2018/712 (2), s katerim je EAVO pooblastil za vzpostavitev platforme za kibernetsko izobraževanje, usposabljanje, ocenjevanje in kibernetske vaje, pri čemer je ugotovil, da je treba zagotoviti dopolnjevanje z drugimi prizadevanji in pobudami Unije.

                     (3)

                     Svet je 6. novembra 2018 sprejel Sklep (SZVP) 2018/1655 (3) o spremembi Sklepa (SZVP) 2016/2382 in določitvi referenčnega finančnega zneska za obdobje od 1. januarja 2019 do 31. decembra 2019.

                     (4)

                     Politični in varnostni odbor je 20. septembra 2018 sprejel mandat Skupine EU za civilno usposabljanje kot posebne sestave Odbora za civilne vidike kriznega upravljanja.

                     (5)

                     Države članice so 15. marca 2019 na seji Skupine EU za civilno usposabljanje izrazile potrebo po finančni podpori Unije civilnim koordinatorjem za usposabljanje.

                     (6)

                     Usmerjevalni odbor EAVO je 3. junija 2019 sklenil, da bi moral EAVO upravljati potne in nastanitvene stroške civilnih koordinatorjev za usposabljanje.

                     (7)

                     Sklep (SZVP) 2016/2382 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            V členu 4(3) Sklepa (SZVP) 2016/2382 se doda naslednja točka:

                           „(j)

                           podpira Odbor za civilne vidike kriznega upravljanja in Skupino EU za civilno usposabljanje z upravljanjem potnih in nastanitvenih stroškov, povezanih z dejavnostmi civilnih koordinatorjev za usposabljanje.“.

            Člen 2
            Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

            V Bruslju, 31. julija 2019

                  Za Svet

                  Predsednica

               T. TUPPURAINEN

            (1)  Sklep Sveta (SZVP) 2016/2382 z dne 21. decembra 2016 o ustanovitvi Evropske akademije za varnost in obrambo (EAVO) in razveljavitvi Sklepa 2013/189/SZVP (UL L 352, 23.12.2016, str. 60).

            (2)  Sklep Sveta (SZVP) 2018/712 z dne 14. maja 2018 o spremembi Sklepa (SZVP) 2016/2382 o ustanovitvi Evropske akademije za varnost in obrambo (EAVO) (UL L 119, 15.5.2018, str. 37).

            (3)  Sklep Sveta (SZVP) 2018/1655 z dne 6. novembra 2018 o spremembi Sklepa (SZVP) 2016/2382 o ustanovitvi Evropske akademije za varnost in obrambo (EAVO) (UL L 276, 7.11.2018, str. 9).


Odločba Komisije z dne 14/08/2019 o razglasitvi združljivosti koncentracije s skupnim trgom (Zadeva št. COMP/M.9397 - Mirova / GE / Desarrollo Eólico Las Majas) v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 139/2004 (Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno)


Odločba Komisije z dne 12/08/2019 o razglasitvi združljivosti koncentracije s skupnim trgom (Zadeva št. COMP/M.9441 - EDF Pulse Croissance Holding / Energy2market GmbH) v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 139/2004 (Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno)