title: 2004/859/ES: Sklep Sveta z dne 25. oktobra 2004 o sklenitvi Sporazuma v obliki izmenjave pisem med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Norveško o Protokolu 2 k dvostranskemu Sporazumu o prosti trgovini med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino NorveškoBesedilo velja za EGP.

text:
               17.12.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 370/70

         SKLEP SVETA
   z dne 25. oktobra 2004
   o sklenitvi Sporazuma v obliki izmenjave pisem med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Norveško o Protokolu 2 k dvostranskemu Sporazumu o prosti trgovini med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško
   (Besedilo velja za EGP)
   (2004/859/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 133 v povezavi s prvim stavkom prvega pododstavka člena 300(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Protokol 2 k dvostranskemu Sporazumu o prosti trgovini med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško (1) na eni strani in Protokol 3 k Sporazumu EGP, kakor je bil spremenjen s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 140/2001 (2), na drugi strani določata trgovinske režime za določene kmetijske in predelane kmetijske proizvode med pogodbenicama.

               (2)

               Ob sprejetju Sklepa št. 140/2001 sta ES in Norveška v skupni izjavi izjavili, da se morajo nekmetijski elementi carinskih dajatev na proizvode v Preglednici I Protokola 3 izločiti. Na podlagi tega so se pogovori med Komisijo in norveškimi državnimi uradniki zaključili 11. marca 2004. Nove tarifne koncesije se izvedejo s sklepom Skupnega odbora EGP, ki bo spremenil Protokol 3 Sporazuma EGP.

               (3)

               Sporazum v obliki izmenjave pisem med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Norveško o Protokolu 2 k dvostranskemu Sporazumu o prosti trgovini med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško je bil prav tako izpogajan z upoštevanjem rezultatov teh pogovorov.

               (4)

               Ukrepi, potrebni za izvajanje tega sklepa, se sprejmejo v skladu s Sklepom Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil (3).

               (5)

               Sporazum je treba odobriti –

         SKLENIL:
   Člen 1
   Sporazum v obliki izmenjave pisem med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Norveško o Protokolu 2 k dvostranskemu Sporazumu o prosti trgovini med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško se potrdi v imenu Skupnosti.
   Besedilo Sporazuma je priloženo k temu sklepu.
   Člen 2
   Predsednik Sveta je pooblaščen za imenovanje osebe, pooblaščene za podpis Sporazuma, ki zavezuje Skupnost.
   Člen 3
   Ukrepi, potrebni za izvajanje tega sklepa, se sprejmejo v skladu s postopkom iz člena 4(2).
   Člen 4
   1.   Komisiji pomaga upravljalni odbor za horizontalna vprašanja v zvezi s trgovino s predelanimi kmetijskimi proizvodi iz člena 16 Uredbe Sveta (ES) št. 3448/93 (4), v nadaljnjem besedilu „odbor“.
   2.   Pri sklicevanju na ta odstavek se uporabljata člena 4 in 7 Sklepa 1999/468/ES.
   Rok iz člena 4(3) Sklepa 1999/468/ES znaša en mesec.
   3.   Odbor sprejme svoj poslovnik.

      V Luxembourgu, 25. oktobra 2004

            Za Svet

            Predsednik

         R. VERDONK

      (1)  UL L 171, 27.6.1973, str. 2.

      (2)  UL L 22, 24.1.2002, str. 34.

      (3)  UL L 184, 17.7.1999, str. 23.

      (4)  UL L 318, 20.12.1993, str. 18. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 2580/2000 (UL L 298, 25.11.2000, str. 5).
   SPORAZUMA
   v obliki izmenjave pisem med Evropsko skupnostjo in Kraljevino Norveško o Protokolu 2 k dvostranskemu Sporazumu o prosti trgovini med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško
   Spoštovani,
   v čast mi je potrditi, da se Evropska skupnost strinja s „Potrjenim zapisnikom“, priloženim temu pismu, v zvezi s Protokolom 2 k dvostranskemu sporazumu o prosti trgovini med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško.
   Hvaležen bi vam bil, če bi potrdili, da se vlada Kraljevine Norveške strinja z vsebino tega pisma.
   Sprejmite izraze mojega globokega spoštovanja,
   Hecho en Bruselas, el
   V Bruselu dne
   Udfærdiget i Bruxelles, den
   Geschehen zu Brüssel am
   Brüssel,
   Έγινε στις Βρυξέλλες, στις
   Done at Brussels,
   Fait à Bruxelles, le
   Fatto a Bruxelles, addí
   Briselÿ,
   Priimta Briuselyje,
   Kelt Brüsszelben,
   Magÿmula fi Brussel,
   Gedaan te Brussel,
   Sporzÿdzono w Brukseli, dnia
   Feito em Bruxelas,
   V Bruseli,
   V Bruslju,
   Tehty Brysselissä
   Utfärdat i Bryssel den
   Întocmit la Bruxelles

      Por la Comunidad Europea

         Za Evropské společenství

      For Det Europæiske Fællesskab
      Für die Europäische Gemeinschaft
      Euroopa Ühenduse nimel
      Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
      For the European Community
      Pour la Communauté européenne
      Per la Comunità europea
      Eiropas Kopienas vārdā
      Europos bendrijos vardu
      az Európai Közösség részéről
      Għall-Komunità Ewropea
      Voor de Europese Gemeenschap
      W imieniu Wspólnoty Europejskiej
      Pela Comunidade Europeia
      Za Európske spoločenstvo
      za Evropsko skupnost
      Euroopan yhteisön puolesta
      På Europeiska gemenskapens vägnar

      POTRJEN ZAPISNIK
      I.   Uvod
      11. marca 2004, po več srečanjih med uradniki Norveške in Komisije, je bil sprejet sporazum o tarifnih znižanjih ali odpravi tarif za številne predelane kmetijske proizvode iz Protokola 3 Sporazuma EGP (1) in Protokola 2 Sporazuma o prosti trgovini iz leta 1973 med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško (2).
      Te koncesije bi morale Norveški in Skupnosti omogočiti boljši dostop na trg ter bi hkrati zahtevale spremembo Protokola 3 Sporazuma EGS pa tudi Protokola 2 dvostranskega sporazuma o prosti trgovini. Zato sta se pogodbenici dogovorili, da svojim organom v odobritev predložita nekatere spremembe uvoznega režima, ki ga pogodbenici uporabljata za nekatere predelane kmetijske proizvode. Spremembe se bo izvedlo s sklepom Skupnega odbora EGP, ki bo spremenil Protokol 3 k Sporazumu EGP, in s tem sporazumom v obliki izmenjave pisem med Evropsko Skupnostjo in Kraljevino Norveško.
      Spremembe v Protokolu št. 2 začnejo veljati 1. januarja 2005.
      Pogodbenici se strinjata, da bodo zadevni spodnji uvozni režimi nadomestili sporazum v obliki izmenjave pisem z dne 27. novembra 2002.
      II.   Norveški uvozni režimi
      S 1. januarjem 2005 bo Norveška za Skupnost odprla naslednje tarifne kvote:

                  Norveške tarifne oznake

                  Opis

                  Količina

                  Veljavna stopnja dajatve

                  1506.0021

                  Kostna mast, kostno olje in olje govejih nog

                  2 360 ton

                  Prosto

                  1518.0041

                  Laneno olje

                  100 ton

                  Prosto

            III.   Uvozni režimi Skupnosti
      S 1. januarjem 2005 bo Skupnost za Norveško odprla naslednje tarifne kvote:

                  Zaporedna številka

                  Tarifna oznaka KN

                  Opis

                  Količina

                  Veljavna stopnja dajatve

                  09.0765

                  1517 10 90

                  Margarina, razen tekoče margarine, ki vsebuje po teži do 10 % mlečnih maščob

                  2 470 ton

                  Prosto

                  09.0771

                  ex22071000
                  (oznaka TARIC 90)

                  Nedenaturirani etilni alkohol, z vsebnostjo alkohola 80 vol. % ali več, ki ni pridobljen iz kmetijskih proizvodov iz Priloge I k Pogodbi EGS

                  164 000 hektolitrov

                  Prosto

                  09.0772

                  ex22072000
                  (oznaka TARIC 90)

                  Denaturirani etilni alkohol in drugi destilati, s katero koli vsebnostjo alkohola, ki niso pridobljeni iz kmetijskih proizvodov iz Priloge I k Pogodbi EGS

                  14 340 hektolitrov

                  Prosto

                  09.0774

                  2403 10

                  Tobak za kajenje z dodatkom tobakovega nadomestka v kakršnem koli razmerju ali brez njega

                  370 ton

                  Prosto

            IV.   Režimi Skupnosti za določene brezalkoholne pijače

                  —

                  Od 1. januarja 2005 ti režimi začasno ukinjajo dajatev prost režim iz Protokola 2 dvostranskega Sporazuma o prosti trgovini za proizvode z oznako KN 2202 10 00 (za vode, vključno mineralne vode in sodavice, ki vsebujejo dodani sladkor ali druga sladila ali arome) in ex22029010 (za druge brezalkoholne pijače s sladkorjem (s saharozo ali z invertnim sladkorjem)).

                  —

                  Skupnost bo med 1. januarjem in 31. decembrom odprla letne dajatve proste tarifne kvote za proizvode iz Norveške z oznako KN 2202 10 00 (za vode, vključno mineralne vode in sodavice, ki vsebujejo dodani sladkor ali druga sladila ali arome) in ex22029010 (za druge brezalkoholne pijače, ki vsebujejo sladkor (saharozo ali invertni sladkor)) za naslednjo količino: 14.3 milijonov litrov za leto 2005. Poleg dodelitev kvot bo uvozna dajatev znašala 0,047€/liter. Uvozno dajatev se lahko letno pregleda na podlagi razlik v cenah sladkorja med Norveško in Skupnostjo.

                  —

                  31. oktobra 2005 in 31. oktobra vsako naslednje leto se v primeru, da je tarifna kvota izčrpana, tarifna kvota, ki velja od 1. januarja naslednjega leta, poviša za 10 %. Če kvota ni bila izčrpana na ta datum, se proizvodom iz odstavka 1 odobri neomejen dajatev prost dostop v Skupnost od 1. januarja do 31. decembra naslednje leto.

            V.   Tarifne kvote iz II, III in IV se odobrijo izdelkom s poreklom, v skladu s pravili o poreklu iz Protokola 3 Sporazuma o prosti trgovini med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško iz leta 1973.

   Spoštovani,
   v čast mi je potrditi prejem vašega pisma z današnjim datumom, v katerem je zapisano:

      „V čast mi je potrditi, da se Evropska skupnost strinja s „Potrjenim zapisnikom“, priloženim temu pismu, v zvezi s Protokolom 2 k dvostranskemu sporazumu o prosti trgovini med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Kraljevino Norveško.
      Hvaležen bi vam bil, če bi potrdili, da se vlada Kraljevine Norveške strinja z vsebino tega pisma.“

   V čast mi je potrditi, da se moja vlada strinja z vsebino vašega pisma in s predlaganim datumom začetka veljavnosti sprememb.
   Sprejmite izraze mojega globokega spoštovanja,
   Done at Brussels,
   Hecho en Bruselas, el
   V Bruselu dne
   Udfærdiget i Bruxelles, den
   Geschehen zu Brüssel am
   Brüssel,
   Έγινε στις Βρυξέλλες, στις
   Fait à Bruxelles, le
   Fatto a Bruxelles, addí
   Briselÿ,
   Priimta Briuselyje,
   Kelt Brüsszelben,
   Magÿmula fi Brussel,
   Gedaan te Brussel,
   Sporzÿdzono w Brukseli, dnia
   Feito em Bruxelas,
   V Bruseli,
   V Bruslju,
   Tehty Brysselissä
   Utfärdat i Bryssel den
   Întocmit la Bruxelles

      For the Government of the Kingdom of Norway
      Por el Gobierno del Reino de Noruega
      Za vládu Norského království
      På vegne af Kongeriget Norges regering
      Im Namen des Königreichs Norwegen
      Norra Kuningriigi valitsuse nimel
      Για την Κυβέρνηση του Βασιλείου της Νορβηγίας
      Pour le gouvernement du Royaume de Norvège
      Per il Governo del Regno di Norvegia
      Norvēģijas Karalistes valdības vārdā
      Norvegijos Karalystės Vyriausybės vardu
      A Norvég Királyság Kormánya részéről
      Għall-Gvern tar-Renju tan-Norveġja
      Voor de Regering van het Koninkrijk Noorwegen
      W imieniu Rządu Królestwa Norwegii
      Pelo Governo do Reino da Noruega
      Za vládu Nórskeho kráľovstva
      Za vlado Kraljevine Norveške
      Norjan kuningaskunnan hallituksen puolesta
      För Konungariket Norges regering

      (1)  UL L 22, 24.1.2002, str. 34.

      (2)  UL L 171, 27.6.1973, str. 2.


title: Sklep Sveta (SZVP) 2015/1924 z dne 26. oktobra 2015 o spremembi Sklepa 2011/101/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju

text:
               27.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 281/10

         SKLEP SVETA (SZVP) 2015/1924
   z dne 26. oktobra 2015
   o spremembi Sklepa 2011/101/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 29 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 15. februarja 2011 sprejel Sklep 2011/101/SZVP (1).

               (2)

               Eno umrlo osebo bi bilo treba črtati iz prilog I in II k navedenemu sklepu.

               (3)

               Sklep 2011/101/SZVP bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Prilogi I in II k Sklepu 2011/101/SZVP se spremenita v skladu s Prilogo k temu sklepu.
   Člen 2
   Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Luxembourgu, 26. oktobra 2015

            Za Svet

            Predsednica

         F. MOGHERINI

      (1)  Sklep Sveta 2011/101/SZVP z dne 15. februarja 2011 o omejevalnih ukrepih proti Zimbabveju (UL L 42, 16.2.2011, str. 6).

      PRILOGA

                  I.

                  V Prilogi I k Sklepu 2011/101/SZVP se vnos za naslednjo fizično osebo črta iz oddelka „I. Osebe“:

                              Ime (in vsi vzdevki)

                                          51.

                                          MIDZI, Amos Bernard (Mugenva)

                  II.

                  V Prilogi II k Sklepu 2011/101/SZVP se vnos za naslednjo fizično osebo črta iz oddelka „I. Osebe“:

                              Ime (in vsi vzdevki)

                                          41.

                                          MIDZI, Amos Bernard (Mugenva)


title: 2010/367/: Sklep Komisije z dne 25. junija 2010 o izvajanju programov nadzora za aviarno influenco pri perutnini in divjih pticah v državah članicah (notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 4190)  (Besedilo velja za EGP )

text:
               1.7.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 166/22

         SKLEP KOMISIJE
   z dne 25. junija 2010
   o izvajanju programov nadzora za aviarno influenco pri perutnini in divjih pticah v državah članicah
   (notificirano pod dokumentarno številko C(2010) 4190)
   (Besedilo velja za EGP)
   (2010/367/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Direktive Sveta 90/425/EGS z dne 26. junija 1990 o veterinarskih in zootehničnih pregledih, ki se zaradi vzpostavitve notranjega trga izvajajo v trgovini znotraj Skupnosti z nekaterimi živimi živalmi in proizvodi (1), ter zlasti člena 10(4) Direktive,
   ob upoštevanju Direktive Sveta 2005/94/ES z dne 20. decembra 2005 o ukrepih Skupnosti za obvladovanje aviarne influence in razveljavitvi Direktive 92/40/EGS (2) ter zlasti člena 4(2) Direktive,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Aviarna influenca je kužna virusna bolezen pri pticah, vključno s perutnino. Okužbe domače perutnine z virusi aviarne influence povzročajo dve glavni obliki navedene bolezni, ki se ločita po virulenci. Nizko patogena oblika na splošno povzroča samo blage simptome, medtem ko visoka patogena oblika povzroča visoko umrljivost pri večini vrst perutnine. Navedena bolezen lahko resno vpliva na donosnost reje perutnine.

               (2)

               Direktiva 2005/94/ES določa ukrepe za obvladovanje izbruhov visoko patogene aviarne influence (HPAI) in nizko patogene aviarne influence (LPAI), ki ju povzročijo virusi aviarne influence podtipov H5 in H7, kot je opredeljeno v navedeni direktivi, pri perutnini in drugih pticah v ujetništvu. Direktiva 2005/94/ES določa tudi nekatere preventivne ukrepe v zvezi z nadzorom in zgodnjim odkrivanjem virusov aviarne influence.

               (3)

               Direktiva 2005/94/ES določa, da države članice izvajajo obvezne programe nadzora. Cilj navedenih programov nadzora je opredelitev kroženja virusov LPAI pri perutnini, zlasti pri vodnih vrstah perutnine, preden se razširijo med populacijo perutnine, tako da se lahko sprejmejo nadzorni ukrepi za morebitno preprečitev mutacije v virus HPAI, kar bi lahko imelo hude posledice.

               (4)

               Direktiva 2005/94/ES določa tudi programe nadzora, ki jih je treba izvajati pri divjih pticah, da se na podlagi redno posodobljene ocene tveganja prispeva k obstoječemu znanju o tveganjih, ki jih predstavljajo divje ptice v zvezi s katerim koli virusom influence aviarnega izvora pri pticah.

               (5)

               Odločba Komisije 2007/268/EC z dne 13. aprila 2007 o izvajanju programov nadzora za aviarno influenco pri perutnini in divjih pticah v državah članicah ter o spremembi Odločbe 2004/450/ES (3) je bila sprejeta z namenom določitve smernic za izvajanje takih programov nadzora.

               (6)

               Izkušnje, pridobljene z izvajanjem programov nadzora v državah članicah, ter nova znanstvena dognanja in ugotovitve raziskav od datuma sprejetja navedene odločbe kažejo, da za nekatere vrste perutnine in kategorije reje perutnine v primerjavi z drugimi velja višja raven tveganja okužbe z virusi aviarne influence, tudi ob upoštevanju lege kmetijskega gospodarstva in drugih dejavnikov tveganja.

               (7)

               Zaradi nevarnosti vnosa virusa HPAI podtipa H5N1 iz jugovzhodne Azije v Evropo ob njegovi širitvi proti zahodu leta 2005 so bili sprejeti dodatni ukrepi za pripravljenost na bolezen in zgodnje odkrivanje navedenega tipa virusa pri perutnini in divjih pticah.

               (8)

               Odločba Komisije 2005/731/ES z dne 17. oktobra 2005 o določitvi dodatnih zahtev za nadzor aviarne influence pri prosto živečih pticah (4) zahteva, da države članice zagotovijo, da se pristojni organi uradno obvestijo o vsaki nenormalni umrljivosti ali večjih izbruhih bolezni, ki se pojavijo pri divjih pticah in zlasti divjih vodnih pticah. Prav tako je treba izvesti vzorčenje in laboratorijsko testiranje prisotnosti virusa aviarne influence.

               (9)

               V ta sklep je primerno vključiti zahteve iz Odločbe 2005/731/ES.

               (10)

               Od leta 2006 do leta 2009 je bilo za aviarno influenco vzorčenih in testiranih več kot 350 000 divjih ptic. V povprečju je bil v državah članicah nadzor izveden z vzorčenjem 75 % živih ptic in 25 % bolnih ali mrtvih ptic.

               (11)

               Testi za HPAI podtipa H5N1 so bili pri več kot 1 000 mrtvih ali bolnih pticah pozitivni, medtem ko so bili v navedenem štiriletnem obdobju testi za navedeni virus pozitivni samo pri petih pticah, ki so bile vzorčene kot zdrave žive ptice. Podtipi LPAI so bili skoraj izključno izolirani od vzorcev, odvzetih živim pticam.

               (12)

               Ugotovitve iz letnih poročil o nadzoru aviarne influence (5) v Uniji, ki jih pripravlja referenčni laboratorij EU za aviarno influenco, znanstvena mnenja Evropske agencije za varnost hrane (EFSA) (6)
                   (7)
                   (8) ter delo nedavno ustanovljene delovne skupine za nadzor bolezni živali (TFADS) so poudarili, da je treba uvesti nekatere spremembe sedanje strategije nadzora pri perutnini in divjih pticah, da se nadalje spodbudi pristop, ki temelji na analizi tveganja in se šteje za najprimernejšo strategijo nadzora za obveščanje pristojnih organov za namene preprečevanja in obvladovanja bolezni, da se zaščitijo gospodarstva za rejo perutnine in drugih ptic v ujetništvu.

               (13)

               Z nadzorom, ki temelji na analizi tveganja, je treba dopolniti sisteme zgodnjega odkrivanja okužbe z aviarno influenco pri perutnini, na primer tiste, ki so že določeni v členu 2 Odločbe Komisije 2005/734/ES z dne 19. oktobra 2005 o določitvi ukrepov biološke varnosti za zmanjšanje tveganja prenosa visoko patogene aviarne influence, ki jo povzroča virus influence A H5N1, s ptic, ki živijo v divjini, na perutnino in druge ptice v ujetništvu ter zagotavljanje sistema zgodnjega odkrivanja na območjih z izrazitim tveganjem (9), ter v poglavju II(2) Priloge k Odločbi Komisije 2006/437/ES z dne 4. avgusta 2006 o odobritvi diagnostičnega priročnika za aviarno influenco v skladu z Direktivo Sveta 2005/94/ES (10).

               (14)

               Smernice za nadzor aviarne influence pri perutnini in divjih pticah iz Odločbe 2007/268/ES je zato glede na pridobljene izkušnje in znanstveni vpogled treba pregledati ter jih nadomestiti s smernicami iz tega sklepa.

               (15)

               Zaradi doslednosti zakonodaje Unije je treba vzorčenje in laboratorijsko testiranje izvajati v skladu s postopki iz Odločbe 2006/437/ES, razen če ni drugače določeno.

               (16)

               Zaradi doslednosti zakonodaje Unije je treba pri izvajanju programov nadzora pri divjih pticah v celoti upoštevati zahteve iz Direktive 2009/147/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. novembra 2009 o ohranjanju prosto živečih ptic (11), zlasti v zvezi z metodo nadzora in postopki vzorčenja, opisanih v oddelkih 2 in 3 dela 1 Priloge II k temu sklepu.

               (17)

               Odločbi 2005/731/ES in 2007/268/ES je treba razveljaviti.

               (18)

               Ukrepi, predvideni s tem sklepom, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za zagotovitev, da pristojni organi sklenejo ustrezne dogovore z organizacijami za opazovanje in obročkanje divjih ptic, lov in drugimi zadevnimi organizacijami, da zagotovijo, da so navedene organizacije obvezane nemudoma obvestiti pristojne organe o vsaki nenormalni umrljivosti ali večjih izbruhih bolezni, ki se pojavijo pri divjih pticah in zlasti divjih vodnih pticah.
   Člen 2
   1.   Takoj ko pristojni organ prejme kakršno koli uradno obvestilo iz člena 1 in kadar ni ugotovljen jasni vzrok za bolezen razen aviarne influence, države članice zagotovijo, da pristojni organ:

               (a)

               odvzame primerne vzorce mrtvih ptic in po možnosti drugih ptic, ki so bile v stiku z mrtvimi pticami;

               (b)

               na navedenih vzorcih opravi laboratorijske teste za odkrivanje virusa aviarne influence.

         2.   Postopki vzorčenja in testiranja se izvajajo v skladu s poglavji od II do VIII Diagnostičnega priročnika za aviarno influenco, ki je bil odobren z Odločbo 2006/437/ES.
   3.   Države članice nemudoma obvestijo Komisijo, če so rezultati laboratorijskih testov iz odstavka 1(b) na virus visoko patogene aviarne influence (HPAI) pozitivni.
   Člen 3
   Programi nadzora za aviarno influenco pri perutnini in divjih pticah, ki jih države članice izvajajo v skladu s členom 4(1) Direktive 2005/94/ES, ustrezajo smernicam iz prilog I in II k temu sklepu.
   Člen 4
   Pristojni organ brez poseganja v zahteve iz zakonodaje Unije zagotovi, da se Komisija vsakih šest mesecev obvešča o vseh pozitivnih in negativnih rezultatih seroloških in viroloških preiskav za aviarno influenco v okviru programov nadzora pri perutnini in divjih pticah. Prek spletnega sistema Komisije se predložijo vsako leto do 31. julija za predhodnih šest mesecev (od 1. januarja do 30. junija) in do 31. januarja za predhodnih šest mesecev (od 1. julija do 31. decembra).
   Člen 5
   Odločbi 2005/731/ES in 2007/268/ES se razveljavita.
   Člen 6
   Ta sklep je naslovljen na države članice.

      V Bruslju, 25. junija 2010

            Za Komisijo

         John DALLI

            Član Komisije

      (1)  UL L 224, 18.8.1990, str. 29.

      (2)  UL L 10, 14.1.2006, str. 16.

      (3)  UL L 115, 3.5.2007, str. 3.

      (4)  UL L 274, 20.10.2005, str. 93.

      (5)  Spletna stran Evropske komisije: http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/controlmeasures/avian/eu_resp_surveillance_en.htm

      (6)  The EFSA Journal (2005) 266, str. 1–21. Znanstveno mnenje o vplivih aviarne influence na zdravje in dobro počutje živali.

      (7)  The EFSA Journal (2008) 715, str. 1–161. Znanstveno mnenje o vplivih aviarne influence na zdravje in dobro počutje živali in tveganjih njenega vnosa na gospodarstvih EU za rejo perutnine.

      (8)  The EFSA Journal [2006] 357, str. 1–46. Znanstveno mnenje o pticah selivkah in njihovi možni vlogi pri širjenju visoko patogene aviarne influence.

      (9)  UL L 274, 20.10.2005, str. 105.

      (10)  UL L 237, 31.8.2006, str. 1.

      (11)  UL L 20, 26.1.2010, str. 7.

      PRILOGA I

         Smernice o izvajanju programov nadzora za aviarno influenco pri perutnini

      1.   Cilji programov nadzora

      Cilj programov nadzora za aviarno influenco pri perutnini je obveščanje pristojnih organov o kroženju virusa aviarne influence z namenom obvladovanja bolezni v skladu z Direktivo 2005/94/ES v okviru celoletnega odkrivanja z aktivnim nadzorom za:

                  (a)

                  nizko patogeno aviarno influenco (LPAI) podtipov H5 in H7 pri kurah (Galliformes) (in sicer kokoših, puranih, pegatkah, fazanih, jerebicah in prepelicah) in ratitih, ki dopolnjuje druge obstoječe sisteme zgodnjega odkrivanja;

                  (b)

                  LPAI podtipov H5 in H7 ter visoko patogeno aviarno influenco (HPAI) pri domačih vodnih pticah (in sicer racah, goseh in mlakaricah za obnovo populacije pernate divjadi).

            2.   Metoda nadzora

      Vzorčenje in serološko testiranje na gospodarstvih za rejo perutnine se izvajata z namenom odkrivanja prisotnosti protiteles proti aviarni influenci, kot je opredeljeno v Direktivi 2005/94/ES.
      Navedeni aktivni nadzor dopolnjuje sisteme zgodnjega odkrivanja, ki so že uvedeni v državah članicah, kot je določeno v Odločbi 2005/734/ES in poglavju II Diagnostičnega priročnika za aviarno influenco, odobrenega z Odločbo Komisije 2006/437/ES (v nadaljnjem besedilu: Diagnostični priročnik), zlasti tiste sisteme, ki se izvajajo na gospodarstvih za rejo perutnine, za katere velja višja raven tveganja vnosa aviarne influence.
      Za nadzor živalskih bolezni obstajata dve mednarodno priznani metodi, in sicer (a) nadzor, ki temelji na analizi tveganja, in (b) nadzor, ki temelji na reprezentativnem vzorčenju.
      2.1   Nadzor, ki temelji na analizi tveganja

      Nadzor, ki temelji na analizi tveganja, je priporočena metoda za ciljno usmerjeno in učinkovito izvajanje nadzora nad aviarno influenco.
      Države članice, ki izberejo navedeno metodo, opredelijo zadevne poti tveganja za okužbe jat perutnine in okvir vzorčenja za gospodarstva za rejo perutnine, za katere velja višja raven tveganja okužbe z aviarno influenco.
      Merila in dejavniki tveganja iz oddelka 4.1 niso dokončni, vendar nakazujejo, kako usmerjati vzorčenje in testiranje vrst perutnine in kategorije reje perutnine v različnih rejnih sistemih. Glede na posamezno zdravstveno stanje živali v zadevnih državah članicah jih je morda treba različno obravnavati.
      2.2   Nadzor, ki temelji na reprezentativnem vzorčenju

      Če država članica ne more izvesti zadostno utemeljene ocene poti tveganja za okužbo jat perutnine na svojem ozemlju, izvede nadzor, ki temelji na sistemu reprezentativnega vzorčenja. Število vzorčenih gospodarstev za rejo perutnine mora ustrezati številu iz preglednic 1 in 2 glede na vrste perutnine.
      Vzorčenje za serološko testiranje za aviarno influenco se porazdeli po celotnem ozemlju države članice, tako da vzorci lahko veljajo za reprezentativne za celotno državo članico.
      3.   Ciljne populacije

      V program nadzora se vključi vzorčenje naslednjih vrst perutnine in rejnih kategorij:

                  (a)

                  kokoši nesnice;

                  (b)

                  kokoši nesnice iz proste reje;

                  (c)

                  piščanci za vzrejo;

                  (d)

                  purani za vzrejo;

                  (e)

                  race za vzrejo;

                  (f)

                  gosi za vzrejo;

                  (g)

                  pitovni purani;

                  (h)

                  pitovne race;

                  (i)

                  pitovne gosi;

                  (j)

                  gojena pernata divjad (kure – Galliformes), zlasti odrasle ptice, kot so matične ptice;

                  (k)

                  gojena pernata divjad (vodne ptice);

                  (l)

                  ratiti.

            Vendar se v naslednjih določenih izjemnih okoliščinah lahko vključijo tudi naslednje kategorije perutnine:

                  (m)

                  brojlerji, toda samo ko: (i) so v velikem številu v prosti reji in (ii) zanje velja višja raven tveganja okužbe z aviarno influenco;

                  (n)

                  dvoriščne jate; na splošno imajo manjšo vlogo pri kroženju in širjenju virusa, njihovo vzorčenje pa zahteva veliko sredstev; vendar v nekaterih državah članicah za dvoriščne jate lahko velja višja raven tveganja aviarne influence zaradi njihovega velikega števila, njihove bližine komercialnim gospodarstvom za rejo perutnine, prisotnosti v lokalni/regionalni trgovini ter drugih meril in dejavnikov tveganja, kot so navedeni v oddelku 4.1, zlasti glede sestave vrst.

            Kadar se za kategorijo reje perutnine predloži dobro argumentirana utemeljitev v zvezi z ravnjo tveganja (na primer za piščance za vzrejo, ki se gojijo pod strogimi pogoji biološke varnosti), se navedena kategorija lahko tudi izključi iz vzorčenja.
      4.   Metoda nadzora, ki temelji na analizi tveganja

      Izbiro nadzora, ki temelji na analizi tveganja, je treba določiti na podlagi analize na ravni države članice, pri čemer se upoštevajo vsaj naslednja merila in dejavniki tveganja:
      4.1   Merila in dejavniki tveganja

      4.1.1   Merila in dejavniki tveganja za vnos virusa na gospodarstva za rejo perutnine zaradi neposredne ali posredne izpostavljenosti divjim pticam, zlasti „ciljnim vrstam“

                  (a)

                  Gospodarstvo za rejo perutnine se nahaja v bližini vlažnih območij, ribnikov, močvirij, jezer, rek ali morske obale, kjer se lahko zbirajo divje vodne ptice selivke.

                  (b)

                  Gospodarstvo za rejo perutnine se nahaja na območju z veliko gostoto divjih ptic selivk, zlasti tistih ptic, ki so označene kot „ciljne vrste“ za odkrivanje HPAI H5N1 in vključene v del 2 Priloge II.

                  (c)

                  Gospodarstvo za rejo perutnine se nahaja v bližini počivališč in gojišč divjih vodnih ptic selivk, zlasti kadar so ta območja povezana s premiki ptic selivk na območja, kjer je znan pojav HPAI H5N1 pri divjih pticah ali perutnini.

                  (d)

                  Gospodarstva za rejo perutnine s prosto rejo ali gospodarstva za rejo perutnine, kjer se perutnina ali druge ptice v ujetništvu gojijo na prostem kjer koli, kjer se stik z divjimi pticami ne more zadovoljivo preprečiti.

                  (e)

                  Nizka raven biološke varnosti na gospodarstvu za rejo perutnine, vključno z metodo skladiščenja krme in uporabo površinskih voda.

            4.1.2   Merila in dejavniki tveganja širjenja virusa znotraj gospodarstva za rejo perutnine in med gospodarstvi za rejo perutnine ter posledice (vpliv) širjenja aviarne influence s perutnine na perutnino in med gospodarstvi za rejo perutnine

                  (a)

                  Prisotnost več kot ene vrste perutnine na istem gospodarstvu za rejo perutnine, zlasti prisotnost domačih rac in gosi skupaj z drugimi vrstami perutnine.

                  (b)

                  Tip reje perutnine in vrste perutnine na gospodarstvu, za katerega so podatki o nadzoru pokazali povišano stopnjo odkrivanja okužbe z aviarno influenco v državi članici, na primer gospodarstva za rejo rac in pri perutnini, namenjeni za obnovo populacije pernate divjadi (zlasti gojene mlakarice).

                  (c)

                  Gospodarstvo za rejo perutnine se nahaja na območju z veliko gostoto gospodarstev za rejo perutnine.

                  (d)

                  Trgovinski tokovi, tudi uvoz in povezana pogostost neposrednih in posrednih premikov perutnine ter drugi dejavniki, vključno z vozili, opremo in osebami.

                  (e)

                  Prisotnost kategorij dolgožive perutnine in skupin različno stare perutnine na kmetijskem gospodarstvu (kot so nesnice).

            4.2   Ciljno usmerjanje v ogrožene populacije

      Raven ciljnega usmerjanja mora odražati število in lokalno tehtanje dejavnikov tveganja na gospodarstvu za rejo perutnine.
      Pristojni organ lahko v svoji oceni pri pripravi metode nadzora upošteva druge dejavnike tveganja, ki morajo biti primerno označeni in utemeljeni v njihovem programu nadzora.
      4.3   Ciljno usmerjanje v vzorčena gospodarstva za rejo perutnine

      Preglednici 1 in 2 se lahko uporabita kot osnova za ugotavljanje števila vzorčenih gospodarstev za rejo perutnine na ogroženo populacijo.
      5.   Metoda reprezentativnega vzorčenja

      Pri reprezentativnem vzorčenju iz oddelka 2.2 se število vzorčenih gospodarstev za rejo perutnine izračuna na podlagi podatkov iz preglednic 1 in 2 glede na vrste perutnine na gospodarstvu za rejo perutnine.
      5.1   Število vzorčenih gospodarstev za rejo perutnine za serološko testiranje za aviarno influenco

      5.1.1   Število vzorčenih gospodarstev za rejo perutnine (razen gospodarstev za rejo rac, gosi in mlakaric)

      Za vsako kategorijo reje perutnine, razen tistih za race, gosi in mlakarice, se število vzorčenih gospodarstev za rejo perutnine določi tako, da se pri 95-odstotnem intervalu zaupanja zagotovi identifikacija vsaj enega okuženega gospodarstva za rejo perutnine, kadar je prevalenca okuženih gospodarstev za rejo perutnine vsaj 5-odstotna.
      Vzorčenje se izvede v skladu s preglednico 1:

         Preglednica 1

         Število vzorčenih gospodarstev za rejo perutnine (razen gospodarstev za rejo rac, gosi in mlakaric) v vsaki kategoriji reje perutnine

                  Število gospodarstev na kategorijo reje perutnine na državo članico

                  Število vzorčenih gospodarstev za rejo perutnine

                  Do vključno 34

                  Vsa

                  35–50

                  35

                  51–80

                  42

                  81–250

                  53

                  > 250

                  60

            5.1.2   Število vzorčenih gospodarstev za rejo rac, gosi in mlakaric
          (1)

      Število vzorčenih gospodarstev za rejo rac, gosi in mlakaric se določi tako, da se pri 99-odstotnem intervalu zaupanja zagotovi identifikacija vsaj enega okuženega gospodarstva za rejo perutnine, če je prevalenca okuženih gospodarstev za rejo perutnine vsaj 5-odstotna.
      Vzorčenje se izvede v skladu s preglednico 2:

         Preglednica 2

         Število vzorčenih gospodarstev za rejo rac, gosi in mlakaric

                  Število gospodarstev za rejo rac, gosi in mlakaric na državo članico

                  Število vzorčenih gospodarstev za rejo rac, gosi in mlakaric

                  Do vključno 46

                  Vsa

                  47–60

                  47

                  61–100

                  59

                  101–350

                  80

                  > 350

                  90

            5.2   Število perutnine (ptic) za vzorčenje na gospodarstvu za rejo perutnine

      Vrednosti iz točk 5.2.1 in 5.2.2 se uporabljajo za gospodarstva za rejo perutnine, vzorčena na podlagi nadzora, ki temelji na analizi tveganja, in na podlagi reprezentativnega vzorčenja.
      5.2.1   Število ptic (razen rac, gosi in mlakaric) za vzorčenje na gospodarstvu za rejo perutnine

      Število ptic za vzorčenje na gospodarstvu za rejo perutnine se določi tako, da se zagotovi 95-odstotna verjetnost identifikacije vsaj ene seropozitivne ptice, če je prevalenca seropozitivnih ptic ≥ 30-odstotna.
      Vzorci krvi za serološke preiskave se odvzamejo v vseh kategorijah reje perutnine in pri vseh vrstah perutnine, in sicer se odvzamejo najmanj 5 do 10 pticam (razen rac, gosi in mlakaric) na gospodarstvo za rejo perutnine ter v primeru več kot enega prostora za rejo na gospodarstvu tudi iz različnih prostorov za rejo.
      Če je na gospodarstvu več prostorov za rejo, se vzorci odvzamejo vsaj petim pticam na prostor.
      5.2.2   Število rac, gosi in mlakaric za vzorčenje na gospodarstvu

      Število rac, gosi in mlakaric za vzorčenje na gospodarstvu za rejo perutnine se določi tako, da se zagotovi 95-odstotna verjetnost identifikacije vsaj ene seropozitivne ptice, če je prevalenca seropozitivnih ptic ≥ 30-odstotna.
      Na vsakem izbranem gospodarstvu za rejo perutnine se za serološko testiranje odvzame dvajset vzorcev krvi (2).
      6.   Postopki vzorčenja za serološko testiranje

      Časovno obdobje za vzorčenje na gospodarstvih za rejo perutnine sovpada s sezonsko rejo za vsako kategorijo reje perutnine, vzorčenje pa se lahko opravi tudi v klavnici. Ta praksa vzorčenja ne sme ogroziti pristopa, ciljno usmerjenega v tveganje, glede na merila in dejavnike tveganja iz oddelka 4.1.
      Za optimizacijo učinkovitosti in v izogib nepotrebnemu vstopu oseb na gospodarstva za rejo perutnine se vzorčenje, kadar koli je to mogoče, kombinira z vzorčenjem za druge namene, na primer v okviru nadzora salmonele in mikoplazme. Vendar tako kombiniranje ne sme ogroziti zahtev za nadzor, ki temelji na analizi tveganja.
      7.   Vzorčenje za virološko testiranje

      Vzorčenje za virološko testiranje za aviarno influenco se ne uporablja kot alternativa za serološko testiranje in se mora opravljati samo v okviru preiskav po serološko pozitivnih rezultatih testiranja za aviarno influenco.
      8.   Pogostost in obdobje testiranja

      Vzorčenje gospodarstev za rejo perutnine se izvaja vsako leto. Vendar pa se države članice na podlagi ocene tveganja lahko odločijo za bolj pogosto vzorčenje in testiranje. To odločitev je treba podrobno utemeljiti v programu nadzora.
      Vzorčenje se opravlja v skladu z odobrenim programom nadzora od 1. januarja do 31. decembra leta izvajanja navedenega programa.
      9.   Laboratorijsko testiranje

      Testiranje vzorcev izvajajo nacionalni referenčni laboratoriji za aviarno influenco (NRL) v državah članicah ali drugi laboratoriji, ki jih pooblastijo pristojni organi in ki so pod nadzorom NRL.
      Laboratorijski testi se izvajajo v skladu z Diagnostičnim priročnikom, ki določa postopke za potrditev in diferencialno diagnozo aviarne influence.
      Če pa država članica želi uporabiti laboratorijske teste, ki niso določeni v Diagnostičnem priročniku ali opisani v Priročniku diagnostičnih testov in cepiv za kopenske živali Svetovne organizacije za zdravje živali, mora ustreznost navedenih testov pred njihovo uporabo najprej potrditi referenčni laboratorij EU (EURL) na podlagi preverjenih podatkov.
      Vse pozitivne serološke rezultate potrdijo NRL s testom inhibicije hemaglutinacije, in sicer z uporabo določenih sevov, ki jih priskrbi EURL:

                  (a)

                  za podtip H5:

                              (i)

                              začetni test s teal/England/7894/06 (H5N3);

                              (ii)

                              testiranje vseh pozitivnih vzorcev s chicken/Scotland/59(H5N1), da se izločijo protitelesa, navzkrižno reaktivna z N3;

                  (b)

                  za podtip H7:

                              (i)

                              začetni test s turkey/England/647/77 (H7N7);

                              (ii)

                              testiranje vseh pozitivnih rezultatov z African Starling/983/79 (H7N1), da se izločijo protitelesa, navzkrižno reaktivna z N7.

            Vsem pozitivnim serološkim rezultatom morajo na gospodarstvu za rejo perutnine slediti epidemiološke preiskave in nadaljnje vzorčenje za testiranje z virološko metodo, da se ugotovi, ali je na gospodarstvu za rejo perutnine prisotna aktivna okužba z virusom aviarne influence. Ugotovitve vseh navedenih preiskav se sporočijo Komisiji.
      Vsi izolati virusa aviarne influence se predložijo EURL v skladu z zakonodajo Unije glede na naloge in dolžnosti nacionalnih referenčnih laboratorijev, kot so določeni v Prilogi VII k Direktivi 2005/94/ES, razen če je bilo odobreno odstopanje v skladu z odstavkom 4(d) poglavja V Diagnostičnega priročnika. Virusi podtipa H5/H7 se nemudoma pošljejo EURL, na njih pa se opravijo standardni karakterizacijski testi (nukleotidno sekvenciranje/IVPI) v skladu z Diagnostičnim priročnikom.
      Uporabljajo se posebni protokoli, ki jih EURL zagotovi za predložitev vzorcev in diagnostičnega materiala. Pristojni organ zagotovi dobro izmenjavo informacij med EURL in NRL.

         (1)  Za odkrivanje gospodarstev za rejo rac in gosi s pozitivnimi rezultati velja višja raven zaupanja zaradi dokazov o manjši verjetnosti, da bodo s pasivnim nadzorom ali sistemi zgodnjega odkrivanja odkrili okuženo gospodarstvo za rejo rac in gosi v primerjavi z okuženim gospodarstvom za rejo kur (Galliformes).

         (2)  Povečanje velikosti vzorca v primerjavi s 5.2.1 je nujno zaradi manjše občutljivosti diagnostičnega testa pri vodnih pticah.

      PRILOGA II
      DEL 1

         Smernice o izvajanju programov nadzora za aviarno influenco pri divjih pticah

      1.   Cilji nadzora

      Cilj programa nadzora za aviarno influenco pri divjih pticah je pravočasno odkritje HPAI podtipa H5N1 pri divjih pticah, da se zaščiti perutnina na gospodarstvih za rejo perutnine in zavaruje veterinarsko javno zdravje.
      2.   Oblika nadzora

                  (a)

                  Nadzor, ki temelji na analizi tveganja, se izvaja kot „pasivni“ sistem nadzora z laboratorijskimi preiskavami umirajočih ali mrtvih divjih ptic, zlasti pa je usmerjen v preiskave vrst vodnih ptic.

                  (b)

                  Nadzor je posebej usmerjen v divje ptice, zlasti vodne ptice selivke, tj. „ciljne vrste“, za katere velja višja raven tveganja okužbe z virusom HPAI H5N1 in njegovega prenosa.

                  (c)

                  Nadzor je usmerjen na območja blizu morja, jezer in vodnih poti, kjer so bile najdene mrtve ptice, zlasti ko so ta območja v neposredni bližini gospodarstev za rejo perutnine in zlasti na območjih z visoko gostoto gospodarstev za rejo perutnine.

                  (d)

                  Za pripravo programa nadzora, pomoč pri identifikaciji vrst in optimizacijo vzorčenja, prilagojenega razmeram v posameznih državah, se zagotovi tesno sodelovanje med epidemiologi in ornitologi ter pristojnim organom za ohranjanje narave.

                  (e)

                  Dejavnosti nadzora se okrepijo z ozaveščanjem ter aktivnim iskanjem in spremljanjem mrtvih ali umirajočih divjih ptic, zlasti „ciljnih vrst“, če to zahtevajo epidemiološke razmere za virus HPAI H5N1. To se lahko sproži z odkritjem virusa HPAI H5N1 pri perutnini in/ali divjih pticah v sosednjih državah članicah in tretjih državah ali državah, ki so z zadevno državo članico povezane prek premikov divjih ptic selivk, zlasti „ciljnih vrst“. V navedenem primeru se upoštevajo posebni vzorci selitev in vrste divjih ptic, ki se med državami članicami lahko razlikujejo.

            3.   Postopki vzorčenja

                  (a)

                  Postopki vzorčenja se izvajajo v skladu z Diagnostičnim priročnikom.

                  (b)

                  Kloakalni brisi in brisi sapnika/žrela in/ali tkiva mrtvih ali umirajočih divjih ptic se vzorčijo za molekularno detekcijo (PCR) in/ali izolacijo virusa.

                  (c)

                  Posebno pozornost je treba nameniti shranjevanju in prevozu vzorcev v skladu z odstavkoma 5 in 6 poglavja IV Diagnostičnega priročnika. Vsi izolati virusa aviarne influence pri divjih pticah se pošljejo EURL, razen če je bilo odobreno odstopanje v skladu z odstavkom 4(d) poglavja V Diagnostičnega priročnika. Virusi podtipa H5/H7 se nemudoma pošljejo EURL, na njih pa se opravijo standardni karakterizacijski testi (nukleotidno sekvenciranje/IVPI) v skladu z Diagnostičnim priročnikom.

                  (d)

                  Vzorčenje se ne opravlja po 31. decembru leta izvajanja programa nadzora.

            4.   Laboratorijsko testiranje

      Laboratorijski testi se izvajajo v skladu z Diagnostičnim priročnikom.
      Testiranje vzorcev izvajajo NRL v državah članicah ali drugi laboratoriji, ki jih pooblastijo pristojni organi in ki so pod nadzorom NRL.
      Če pa država članica želi uporabiti laboratorijske teste, ki niso določeni v Diagnostičnem priročniku ali opisani v Priročniku diagnostičnih testov in cepiv za kopenske živali Svetovne organizacije za zdravje živali, mora ustreznost navedenih testov pred njihovo uporabo najprej potrditi referenčni laboratorij EU (EURL) na podlagi preverjenih podatkov.
      Izvede se začetno presejanje z metodo M gene PCR, ki mu najpozneje v dveh tednih sledi hitri test pozitivnih vzorcev za H5. V primeru pozitivnih rezultatov za H5 se čim prej analizira cepitveno mesto, da se ugotovi, ali gre za visoko patogeno aviarno influenco (HPAI) ali nizko patogeno aviarno influenco (LPAI). Kadar se potrdi HPAI H5, je potrebna hitra nadaljnja analiza za določitev tipa N, tudi če se s tako analizo samo izloči N1.
      5.   Nadaljnje ukrepanje

                  —

                  V primeru potrjenih pozitivnih primerov HPAI H5(N1) (1) se uporabijo nadzorni ukrepi iz Odločbe Komisije 2006/563/ES z dne 11. avgusta 2006 o nekaterih zaščitnih ukrepih v zvezi z visoko patogeno aviarno influenco podtipa H5N1 pri prosto živečih pticah v Skupnosti in razveljavitvi Odločbe 2006/115/ES (2).

                  —

                  Kot del epidemiološke preiskave je pomembno opredeliti območja, povezana z navedenimi primeri, da se po možnosti predvidijo nadaljnji vdori virusa aviarne influence, zlasti na območja, pomembna za rejo perutnine, kot so območja z visoko gostoto gospodarstev za rejo perutnine.

            DEL 2

         Seznam ciljnih vrst divjih ptic za vzorčenje in testiranje za aviarno influenco – „ciljne vrste“

                  Št.

                  Znanstveno ime

                  Splošno ime

                  1.

                     Accipiter gentilis

                  kragulj

                  2.

                     Accipiter nisus

                  skobec

                  3.

                     Anas acuta

                  dolgorepa raca

                  4.

                     Anas clypeata

                  žličarica

                  5.

                     Anas crecca

                  kreheljc

                  6.

                     Anas penelope

                  žvižgavka

                  7.

                     Anas platyrhynchos

                  mlakarica

                  8.

                     Anas querquedula

                  reglja

                  9.

                     Anas strepera

                  konopnica

                  10.

                     Anser albifrons albifrons

                  beločela gos (evropska rasa)

                  11.

                     Anser anser

                  siva gos

                  12.

                     Anser brachyrhynchus

                  kratkokljuna gos

                  13.

                     Anser erythropus

                  rdečenoga gos

                  14.

                     Anser fabalis

                  njivska gos

                  15.

                     Ardea cinerea

                  siva čaplja

                  16.

                     Aythya ferina

                  sivka

                  17.

                     Aythya fuligula

                  čopasta črnica

                  18.

                     Branta bernicla

                  grivasta gos

                  19.

                     Branta canadensis

                  kanadska gos

                  20.

                     Branta leucopsis

                  belolična gos

                  21.

                     Branta ruficollis

                  rdečevrata gos

                  22.

                     Bubo bubo

                  velika uharica

                  23.

                     Buteo buteo

                  kanja

                  24.

                     Buteo lagopus

                  koconoga kanja

                  25.

                     Cairina moschata

                  moškatna bleščavka

                  26.

                     Ciconia ciconia

                  bela štorklja

                  27.

                     Circus aeruginosus

                  rjavi lunj

                  28.

                     Cygnus columbianus

                  mali labod

                  29.

                     Cygnus cygnus

                  labod pevec

                  30.

                     Cygnus olor

                  labod grbec

                  31.

                     Falco peregrinus

                  sokol selec

                  32.

                     Falco tinnunculus

                  navadna postovka

                  33.

                     Fulica atra

                  črna liska

                  34.

                     Larus canus

                  sivi galeb

                  35.

                     Larus ridibundus

                  rečni galeb

                  36.

                     Limosa limosa

                  črnorepi kljunač

                  37.

                     Marmaronetta angustirostris

                  marmorna raca

                  38.

                     Mergus albellus

                  mala žagarica

                  39.

                     Milvus migrans

                  črni škarnik

                  40.

                     Milvus milvus

                  rjavi škarnik

                  41.

                     Netta rufina

                  tatarska žvižgavka

                  42.

                     Phalacrocorax carbo

                  veliki kormoran

                  43.

                     Philomachus pugnax

                  togotnik

                  44.

                     Pica pica

                  sraka

                  45.

                     Pluvialis apricaria

                  zlata prosenka

                  46.

                     Podiceps cristatus

                  čopasti ponirek

                  47.

                     Podiceps nigricollis

                  črnovrati ponirek

                  48.

                     Porphyrio porphyrio

                  afriška sultanka

                  49.

                     Tachybaptus ruficollis

                  mali ponirek

                  50.

                     Vanellus vanellus

                  priba

         (1)  Ukrepi za nadzor bolezni se izvajajo na podlagi potrditve HPAI H5 in suma na N1.

         (2)  UL L 222, 15.8.2006, str. 11.


title: Sklep Sveta z dne 20. novembra 2012 o imenovanju članov in nadomestnih članov Svetovalnega odbora za prosto gibanje delavcev za Italijo

text:
               22.11.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 360/4

         SKLEP SVETA
   z dne 20. novembra 2012
   o imenovanju članov in nadomestnih članov Svetovalnega odbora za prosto gibanje delavcev za Italijo
   2012/C 360/03
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 492/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2011 o prostem gibanju delavcev v Uniji (1) in zlasti členov 23 in 24 Uredbe,
   ob upoštevanju seznamov kandidatov, ki so jih Svetu posredovale vlade držav članic,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je s Sklepom z dne 4. oktobra 2012 (2) imenoval člane in nadomestne člane Svetovalnega odbora za prosto gibanje delavcev za obdobje od 25. septembra 2012 do 24. septembra 2014.

               (2)

               Italijanska vlada je predložila predloge za imenovanje na več prostih mest –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Za člane in nadomestne člane Svetovalnega odbora za prosto gibanje delavcev se za obdobje do 24. septembra 2014 imenujejo:
   I.   PREDSTAVNIKI VLADE

               Država

               Člana

               Nadomestni član

               Italija

               Grazia STRANO
               Daniele LUNETTA

               Iolanda Valeria GUTTADAURO

   II.   PREDSTAVNIKI SINDIKATOV

               Država

               Člana

               Nadomestni član

               Italija

               Ornella CILONA
               Ilaria FONTANIN

               Giuseppe CASUCCI

   III.   PREDSTAVNIKI ZDRUŽENJ DELODAJALCEV

               Država

               Člana

               Nadomestni član

               Italija

               Armando OCCHIPINTI
               Paola ASTORRI

               Yasaman PARPINCHEE

         Člen 2
   Svet bo pozneje imenoval še člane in nadomestne člane, ki trenutno še niso bili določeni.
   Člen 3
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 20. novembra 2012

            Za Svet

            Predsednik

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  UL L 141, 27.5.2011, str. 1.

      (2)  UL C 302, 6.10.2012, str. 1.


title: Sklep generalnih sekretarjev Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, sodnega tajnika Evropskega sodišča, generalnih sekretarjev Računskega sodišča, Ekonomsko-socialnega odbora in Odbora regij ter predstavnika Evropskega varuha človekovih pravic z dne 25. julija 2002 o organizaciji in delovanju Urada za izbor osebja Evropskih skupnosti

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

32002D0621

Uradni list L 197 , 26/07/2002 str. 0056 - 0059

		Sklep generalnih sekretarjev Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, sodnega tajnika Evropskega sodišča, generalnih sekretarjev Računskega sodišča, Ekonomsko-socialnega odbora in Odbora regij ter predstavnika Evropskega varuha človekovih pravicz dne 25. julija 2002o organizaciji in delovanju Urada za izbor osebja Evropskih skupnosti(2002/621/ES)GENERALNI SEKRETARJI EVROPSKEGA PARLAMENTA, SVETA IN KOMISIJE, SODNI TAJNIK EVROPSKEGA SODIŠČA, GENERALNI SEKRETARJI RAČUNSKEGA SODIŠČA, EKONOMSKO-SOCIALNEGA ODBORA IN ODBORA REGIJ TER PREDSTAVNIK EVROPSKEGA VARUHA ČLOVEKOVIH PRAVIC –ob upoštevanju Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti in Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropskih skupnosti, določenih z Uredbo Sveta (EGS, Euratom, ESPJ), št. 259/68 [1],ob upoštevanju Sklepa Evropskega parlamenta, Sveta, Komisije, Sodišča, Računskega Sodišča, Ekonomsko-socialnega odbora, Odbora regij in Evropskega varuha človekovih pravic z dne 25. julija 2002 o ustanovitvi Urada za izbor osebja Evropskih skupnosti in zlasti člena 5 Sklep [2],ob upoštevanju naslednjega:(1) V skladu s členom 27 Kadrovskih predpisov so institucije zavezane zagotoviti kadrovanje, usmerjeno k zagotavljanju uradniške službe z najvišjim standardom sposobnosti, učinkovitosti in integritete ter kadrovanje na najširši možni geografski podlagi izmed državljanov držav članic Skupnosti, brez razlikovanja glede rase, političnih, filozofskih ali verskih prepričanj, spola ali spolne usmeritve ter brez navedbe njihovega zakonskega stanu ali družinskih razmer.(2) Tretji pododstavek člena 1(1) Priloge III Kadrovskih predpisov določa področje odgovornosti Skupnega odbora, drugi odstavek člena 3 navedene Priloge pa navaja način, kako naj poteka imenovanje članov izbirne komisije za organizacijo javnih razpisov–SO SKLENILI:Člen 1Naloge urada1. Urad organizira javne razpise z namenom, da bi zagotovil uradniške službe pod optimalnimi strokovnimi in finančnimi pogoji za institucije Evropskih skupnosti. Urad sestavi rezervne sezname, ki institucijam omogočijo kadrovati visoko usposobljeno osebje v skladu s potrebami, ki jih določijo institucije.2. Natančneje določeno so naloge urada:(a) organizacija javnih razpisov na zahtevo posameznih institucij z namenom priprave rezervnih seznamov primernih kandidatov za imenovanje za uradnike. Razpisi se organizirajo v skladu s Kadrovskimi predpisi na podlagi usklajenih meril, določenih v skladu s členom 6(c) in v skladu z delovnim programom, ki ga odobri upravni odbor;(b) tesno sodelovanje z institucijami s ciljem ocenitve prihodnjih kadrovskih potreb, navedenih s strani institucij, in priprava in izvajanje programov razpisov za pravočasno izpolnitev teh potreb;(c) izdelava metod in tehnik izbiranja na podlagi najboljše prakse in v skladu z opisi znanj, določenih za različne kategorije osebja institucij;(d) upravljanje in preverjanje uporabe rezervnih seznamov, izdelanih na podlagi medinstitucionalnih razpisov;(e) predložitev letnih poročil o svojih dejavnostih institucijam.Člen 2Dolžnosti institucijOrgan za imenovanja pri vsaki instituciji da uradu na razpolago zadostno število članov izbirne komisije, izpraševalcev in nadzornikov na podlagi "kvote", ki jo odobri upravi odbor, kot je predvideno v členu 6(i), da bi omogočil nemoten potek izbirnih postopkov v skladu s členom 3 Priloge III h Kadrovskim predpisom.Člen 3Druge storitve1. Na podlagi sporazuma med vodjo urada in katerim koli organom, uradom ali agencijo lahko urad organizira postopke za izbiro osebja za zaposlitev osebja v teh organih, uradih ali agencijah. Pred sklenitvijo takega sporazuma vodja urada zaprosi upravi odbor za soglasje. Vsak tak dogovor vsebuje finančne dogovore v zvezi s storitvami, ki jih zagotavlja urad.2. Na zahtevo lahko urad zagotovi tehnično podporo pri internih razpisih, ki jih organizirajo posamezne institucije, organi, uradi ali agencije.3. Na zahtevo posameznih institucij urad organizira postopek izbiranja drugih uslužbencev s ciljem sestaviti rezervne sezname primernih kandidatov in/ali podatkovnih baz, iz katerih lahko posamezne institucije kadrujejo druge uslužbence.4. Te dejavnosti se v skladu s členom 6(f) vključijo v delovni program urada, če zadevna institucija pravočasno predloži zahtevo.Člen 4Pritožbe in zahtevki1. Vodja urada izvaja pristojnosti, podeljene organu za imenovanja s členom 90 Kadrovskih predpisov v zvezi z vsemi zahtevki ali pritožbami, ki se nanašajo na naloge urada.2. V primeru kakršnih koli takih pritožb se vodja urada posvetuje s predsednikom upravnega odbora, pri katerem namerava potrditi prvotno odločitev.3. Urad odgovarja na zahtevke Evropskega varuha človekovih pravic v zvezi s katero koli zadevo, ki sodi v njegovo pristojnost na podlagi tega sklepa.Člen 5Upravni odbor1. Za urad se ustanovi upravi odbor, sestavljen iz enega člana, ki ga imenuje vsaka institucija, in treh predstavnikov zaposlenih s statusom opazovalca, ki jih soglasno imenujejo odbori zaposlenih v institucijah.2. Upravni odbor med svojimi člani z navadno večino izvoli predsednika z dvoletnim mandatom.3. Upravni odbor sprejme svoj poslovnik z navadno večino, potem ko ga je predložil institucijam.4. Upravni odbor se sestaja na pobudo predsednika ali na zahtevo enega svojih članov.5. Kadar upravi odbor odloča z navadno večino, ima vsaka institucija en glas. V primeru enakega števila glasov odloča glas predsednika.6. Kadar upravi odbor odloča s kvalificirano večino, imajo institucije naslednje število glasov: Komisija 18 glasov; Evropski parlament sedem glasov; Svet sedem glasov; Sodišče tri glasove, Računsko sodišče dva glasova; Ekonomsko-socialni odbor dva glasova; Odbor regij dva glasova; Evropski varuh človekovih pravic en glas. Kvalificirana večina znaša 24 glasov za odločitev.Člen 6Naloge upravnega odboraV skupnem interesu institucij upravi odbor:(a) s kvalificirano večino odobri pravilnik, ki ureja delovanje urada;(b) na predlog vodje urada z navadno večino odobri pravila, ki se nanašajo na delovanje urada;(c) na predlog vodje urada v skladu s sporazumom o enotnih načelih skupne politike izbiranja in kadrovanja ter načelih za upravljanje z rezervnimi seznami, skupaj z ustreznimi določbami kadrovskih predpisov, ki naj ga sklenejo generalni sekretarji Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, sodni tajnik Sodišča, generalni sekretarji Računskega sodišča, Ekonomsko-ekonomskega odbora in Odbora regij ter predstavnik Evropskega varuha človekovih pravic, s kvalificirano večino odobri načela, ki urejajo politiko izbiranja, po kateri naj bi se ravnal urad;(d) v proračunskem postopku na podlagi osnutka, ki ga pripravi vodja urada, z navadno večino izdela ocene prihodkov in izdatkov urada ter jo pošlje Komisiji z namenom, izdelave ocene prihodkov in izdatkov Komisije; obenem predlaga Komisiji morebitne prilagoditve načrta ustanovitve urada, za katere meni, da so potrebne;(e) z navadno večino odobri vrsto in cene dodatnih storitev, ki jih sme urad proti plačilu opravljati za institucije, organe, urade in agencije, ter pogoje, pod katerimi jih urad lahko opravlja;(f) na predlog vodje urada soglasno odobri delovni program, zlasti pa še načrtovanje in časovni razpored razpisov, ki naj bi jih organizirali. Delovni program zajema tudi storitve brez povezave z javnimi razpisi, izdanimi za institucije, organe, urade in agencije;(g) na podlagi predloga, ki ga pripravi vodja urada, s kvalificirano večino odobri letno upravno poročilo, ki zajema vse posamezne postavke prihodkov in izdatkov v zvezi z delom in storitvami, ki jih je opravil urad. Pred 1. majem vsako leto pošlje institucijam poročilo o predhodnem poslovnem letu, sestavljeno v luči analitičnih računov;(h) z navadno večino odobri pošteno, uravnovešeno razčlenitev spremenljivih in neposrednih stroškov, ki se posameznim institucijam zaračunavajo za namene analiz, in jo sproti dopolnjujejo vsaka tri leta;(i) se na podlagi kadrovskih potreb z navadno večino dogovori o pravilih, po katerih naj bi vsaka institucija dala uradu na razpolago primerno število članov izbirne komisije, izpraševalcev in nadzornikov;(j) z navadno večino odobri pogoje, pod katerimi lahko urad podeli soglasje institucijam, da organizirajo lastne razpise v skladu s členom 2(1) sklepa o institucijah.Člen 7Imenovanje osebja1. Urad upravlja vodja, ki ga imenuje Komisija, potem ko upravi odbor z navadno večino izda pozitivno mnenje. Upravni odbor intenzivno sodeluje v postopkih, ki jih je treba izvesti pred imenovanjem vodje urada, zlasti pa še pri oblikovanju objave prostega delovnega mesta in preučevanju vlog.2. Vodja urada je pooblaščenec za imenovanja o zaposlenih v uradu.3. Komisija glede vodje urada obvešča upravi odbor o imenovanjih, podpisih pogodb, podelitvi napredovanj in uvedbi disciplinskih postopkov proti uradnikom ali drugim uslužbencem; vodja urada pa obvešča upravi odbor o navedenem v zvezi z zaposlenimi, za katere imenovanje je sam pooblaščenec.4. Uradniki vseh institucij Skupnosti so obveščeni o prostih delovnih mestih v uradu takoj, ko se organ za imenovanja odloči zapolniti ta delovna mesta.5. Vodja urada se imenuje za mandat petih let, z možnostjo ponovne izvolitve za še en mandat.Člen 8Naloge vodje urada; upravljanje osebja1. Vodja urada je odgovoren za nemoteno delovanje urada. Na področju pristojnosti upravnega odbora deluje skladno s pooblastili. Upravnemu odboru zagotavlja administrativna dela, mu poroča o izpolnjevanju svojih nalog in mu predaja kakršne koli predloge za nemoteno delovanje urada.2. Upravni postopki, povezani z vsakdanjim upravljanjem osebja, kot so plače, dopusti in zavarovanja za primer bolezni, nezgode in upokojitve, se izvajajo pod enakimi pogoji kot za uradnike in druge uslužbence Komisije. Seznam ni zaključen in urad ga lahko sporazumno s Komisijo razširi na pokrivanje drugih področij.Člen 9Finančne zadeve1. Proračunska sredstva, dodeljena uradu, katerih skupni znesek se vnese v ločeno proračunsko postavko v razdelku proračuna, povezanem s Komisijo, se podrobno navedejo v prilogi k temu razdelku. Ta priloga je v obliki izkaza prihodkov in izdatkov, ki je nadalje razdeljen na enak način kot razdelki proračuna.2. Organizacijska shema urada se priloži organizacijski shemi Komisije.3. Na podlagi predloga upravnega odbora Komisija, v zvezi s proračunskimi sredstvi za urad, določenimi v prilogi, določi pooblastila vodji urada, pri čemer se določijo meje in pogoji, ki veljajo za tako določitev pooblastil. Na koncu poslovnega leta upravi odbor obvesti proračunski organ o razčlenitvi zneskov, pridobljenih kot povračilo za izredne storitve, ki jih je izvedel urad, v okviru proračunske postavke v prilogi.4. Računi urada se pripravijo v skladu z računovodskimi predpisi in metodami, ki jih določi računovodja Skupnosti. Urad vodi ločene obračune prihodkov in plačil za zagotovljene storitve.Člen 10PregledTa sklep se pregleda po preteku obdobja treh let od ustanovitve urada.Člen 11Dan začetka veljavnostiTa sklep začne učinkovati na dan objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti.Za Evropski parlamentGeneralni sekretarJ. PriestleyZa KomisijoGeneralni sekretarD. O'SullivanZa Računsko SodiščeGeneralni sekretarM. HervéZa Odbor regijGeneralni sekretarV. FalconeZa SvetNamestnik generalnega sekretarjaP. De BoissieuZa SodiščeSodni tajnikR. GrassZa Ekonomsko-socialni odborGeneralni sekretarP. VenturiniEvropski varuh človekovih pravicJ. Søderman[1] UL L 56, 4.3.1968, str. 1.[2] UL L 197, 26.7.2002, str. 53.--------------------------------------------------


title: Sklep Sveta z dne 26. februarja 2001 o sklenitvi Sporazuma o sodelovanju med Evropsko skupnostjo in Ljudsko republiko Bangladeš o partnerstvu in razvoju

text:
Avis juridique important

|

32001D0332

Official Journal L 118 , 27/04/2001 P. 0047 - 0047

Sklep Svetaz dne 26. februarja 2001o sklenitvi Sporazuma o sodelovanju med Evropsko skupnostjo in Ljudsko republiko Bangladeš o partnerstvu in razvoju(2001/332/ES)SVET EVROPSKE UNIJE JE -ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti ter zlasti členov 133 in 181 v zvezi s prvim stavkom člena 300(2) in prvim pododstavkom člena 300(3) Pogodbe,ob upoštevanju predloga Komisije [1],ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta,ob upoštevanju naslednjega:(1) Politika Skupnosti v skladu s členom 177 Pogodbe na področju razvojnega sodelovanja bi morala pospeševati trajnostni gospodarski in socialni razvoj držav v razvoju, njihovo enakomerno in postopno vključevanje v svetovno gospodarstvo ter boj proti revščini v teh državah.(2) Skupnost bi morala pri uresničevanju svojih ciljev na področju zunanjih odnosov odobriti Sporazum o sodelovanju med Evropsko skupnostjo in Ljudsko demokratično republiko Bangladeš o partnerstvu in razvoju -SKLENIL:Člen 1S tem sklepom se v imenu Skupnosti odobri Sporazum o sodelovanju med Evropsko skupnostjo in Ljudsko republiko Bangladeš o partnerstvu in razvoju.Besedilo Sporazuma je priloženo k temu sklepu.Člen 2Predsednik Sveta da uradno obvestilo, predvideno v členu 20 Sporazuma.Člen 3V Skupni komisiji, določeni v členu 12 Sporazuma, Skupnost zastopa Komisija, ki ji pomagajo predstavniki držav članic.Člen 4Ta uredba se objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.V Bruslju, 26. februarja 2001Za SvetPredsednikA. Lindh[1] UL C 143, 21.5.1999, str. 8.


title: Sklep Sveta (EU) 2016/2312 z dne 8. decembra 2016 o pooblastilu Republiki Avstriji in Romuniji, da v interesu Evropske unije sprejmeta pristop Peruja k Haaški konvenciji iz leta 1980 o civilnopravnih vidikih mednarodnega protipravnega odvzema otrok

text:
               20.12.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 345/56

         SKLEP SVETA (EU) 2016/2312
   z dne 8. decembra 2016
   o pooblastilu Republiki Avstriji in Romuniji, da v interesu Evropske unije sprejmeta pristop Peruja k Haaški konvenciji iz leta 1980 o civilnopravnih vidikih mednarodnega protipravnega odvzema otrok
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 81(3) v povezavi s členom 218 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropska unija je kot enega izmed svojih ciljev določila spodbujanje varstva otrokovih pravic, kakor je navedeno v členu 3 Pogodbe o Evropski uniji. Ukrepi za zaščito otrok zoper nezakonito premestitev ali zadržanje so bistveni del te politike.

               (2)

               Svet je sprejel Uredbo (ES) št. 2201/2003 (2) (v nadaljnjem besedilu: Uredba Bruselj IIa), katere namen je zaščititi otroke pred škodljivimi posledicami njihove neupravičene premestitve ali zadržanja ter vzpostaviti postopke za zagotovitev njihove hitre vrnitve v državo običajnega prebivališča ter zagotoviti varstvo pravic do stikov z otrokom in pravic do varstva in vzgoje.

               (3)

               Uredba Bruselj IIa dopolnjuje in krepi določbe Haaške konvencije z dne 25. oktobra 1980 o civilnopravnih vidikih mednarodnega protipravnega odvzema otrok (v nadaljnjem besedilu: Haaška konvencija iz leta 1980), ki na mednarodni ravni uvaja sistem obveznosti in sodelovanja med državami pogodbenicami in med centralnimi organi, ter katere namen je zagotoviti hitro vrnitev neupravičeno premeščenih ali zadržanih otrok.

               (4)

               Vse države članice Unije so pogodbenice Haaške konvencije iz leta 1980.

               (5)

               Unija spodbuja tretje države k pristopu h Haaški konvenciji iz leta 1980 in podpira njeno pravilno izvajanje, tako da skupaj z državami članicami sodeluje med drugim v posebnih komisijah, ki jih redno organizira Haaška konferenca o mednarodnem zasebnem pravu.

               (6)

               Skupni pravni okvir, ki se uporablja za odnose med državami članicami Unije in tretjimi državami, bi lahko bil najboljša rešitev za občutljive primere mednarodnega protipravnega odvzema otrok.

               (7)

               Haaška konvencija iz leta 1980 določa, da se navedena konvencija uporablja med državo pristopnico in tistimi državami pogodbenicami, ki so izjavile, da sprejemajo pristop.

               (8)

               Haaška konvencija iz leta 1980 ne omogoča, da bi organizacije za regionalno gospodarsko povezovanje, kakršna je Unija, postale njene pogodbenice. Zato Unija ne more pristopiti k navedeni konvenciji, niti ne more predložiti izjave o sprejetju države pristopnice.

               (9)

               Na podlagi mnenja 1/13 Sodišča Evropske unije izjave o sprejetju v okviru Haaške konvencije iz leta 1980 sodijo v izključno zunanjo pristojnost Unije.

               (10)

               Peru je listino o pristopu k Haaški konvenciji iz leta 1980 predložil 28. aprila 2001. Haaška konvencija iz leta 1980 je za Peru začela veljati 1. avgusta 2001.

               (11)

               Vse države članice, z izjemo Republike Avstrije, Kraljevine Danske in Romunije, so že sprejele pristop Peruja k Haaški konvenciji iz leta 1980. Ocena razmer v Peruju je privedla do sklepa, da lahko Republika Avstrija in Romunija v interesu Unije sprejmeta pristop Peruja v skladu s pogoji iz Haaške konvencije iz leta 1980.

               (12)

               Republika Avstrija in Romunija bi morali biti zato pooblaščeni, da v interesu Unije predložita svoji izjavi o sprejetju pristopa Peruja v skladu s pogoji iz tega sklepa. Druge države članice Unije, ki so že sprejele pristop Peruja k Haaški konvenciji iz leta 1980, ne bi smele predložiti novih izjav o sprejetju, saj obstoječe izjave po mednarodnem javnem pravu ostajajo veljavne.

               (13)

               Uredba Bruselj IIa zavezuje tudi Združeno Kraljestvo in Irsko, ki zato sodelujeta pri sprejetju in uporabi tega sklepa.

               (14)

               V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zato zanjo ni zavezujoč in se v njej ne uporablja –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   1.   Republika Avstrija in Romunija sta pooblaščeni, da v interesu Unije sprejmeta pristop Peruja k Haaški konvenciji z dne 25. oktobra 1980 o civilnopravnih vidikih mednarodnega protipravnega odvzema otrok (v nadaljnjem besedilu: Haaška konvencija iz leta 1980).
   2.   Državi članici iz odstavka 1 najpozneje do 9. decembra 2017 predložita naslednjo izjavo o sprejetju v interesu Unije pristopa Peruja k Haaški konvenciji iz leta 1980:

      „[Celotno ime DRŽAVE ČLANICE] izjavlja, da v skladu s Sklepom Sveta (EU) 2016/2312 sprejema pristop Peruja k Haaški konvenciji z dne 25. oktobra 1980 o civilnopravnih vidikih mednarodnega protipravnega odvzema otrok.“

   3.   Obe državi članici Svet in Komisijo obvestita o predložitvi izjave o sprejetju pristopa Peruja ter Komisiji sporočita besedilo izjave v dveh mesecih po predložitvi.
   Člen 2
   Tiste države članice, ki so predložile izjavo o sprejetju pristopa Peruja k Haaški konvenciji iz leta 1980 pred datumom sprejetja tega sklepa, ne predložijo nove izjave.
   Člen 3
   Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
   Člen 4
   Ta sklep je naslovljen na Republiko Avstrijo in Romunijo.

      V Bruslju, 8. decembra 2016

            Za Svet

            Predsednica

         L. ŽITŇANSKÁ

      (1)  Mnenje Evropskega parlamenta z dne 5. oktobra 2016 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

      (2)  Uredba Sveta (ES) št. 2201/2003 z dne 27. novembra 2003 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v zakonskih sporih in sporih v zvezi s starševsko odgovornostjo ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1347/2000 (UL L 338, 23.12.2003, str. 1).


               24.3.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 93/243

         P7_TA(2014)0059
   Imenovanje člana Računskega sodišča (Klaus-Heiner LEHNE – DE)
   Sklep Evropskega parlamenta z dne 4. februarja 2014 o imenovanju Klausa Heinerja Lehneja za člana Računskega sodišča (C7-0423/2013 – 2013/0813(NLE))
   (Posvetovanje)
   (2017/C 093/40)

      Evropski parlament,

               —

               ob upoštevanju člena 286(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, v skladu s katerim se je Svet posvetoval s Parlamentom (C7-0423/2013),

               —

               ob upoštevanju člena 108 Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A7-0050/2014),

               A.

               ker je Odbor za proračunski nadzor ocenil kandidatova priporočila, zlasti glede na zahteve iz člena 286(1) Pogodbe o delovanju Evropske unije;

               B.

               ker je Odbor za proračunski nadzor na seji 23. januarja 2014 poslušal predstavitev kandidata Sveta za člana Računskega sodišča;

               1.

               odobri predlog Sveta, da se Klaus Heiner Lehne imenuje za člana Računskega sodišča;

               2.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep posreduje Svetu in v vednost Računskemu sodišču, drugim institucijam Evropske unije in revizorskim organom držav članic.


title: Sklep Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 21. julija 2015 o zagotavljanju in zbiranju informacij za makrobonitetni nadzor nad finančnim sistemom v Uniji in razveljavitvi Sklepa ESRB/2011/6 (ESRB/2015/2)

text:
               27.11.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 394/4

         SKLEP EVROPSKEGA ODBORA ZA SISTEMSKA TVEGANJA
   z dne 21. julija 2015
   o zagotavljanju in zbiranju informacij za makrobonitetni nadzor nad finančnim sistemom v Uniji in razveljavitvi Sklepa ESRB/2011/6
   (ESRB/2015/2)
   (2015/C 394/03)
   SPLOŠNI ODBOR EVROPSKEGA ODBORA ZA SISTEMSKA TVEGANJA JE –
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1092/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o makrobonitetnem nadzoru nad finančnim sistemom Evropske unije in ustanovitvi Evropskega odbora za sistemska tveganja (1) ter zlasti členov 3(2), 4(2) in 8(2) in člena 15 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) št. 1096/2010 z dne 17. novembra 2010 o dodelitvi posebnih nalog Evropski centralni banki v zvezi z delovanjem Evropskega odbora za sistemska tveganja (2) ter zlasti člena 2(b), člena 5 in člena 6(4) Uredbe,
   ob upoštevanju Sklepa ESRB/2011/1 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 20. januarja 2011 o sprejetju Poslovnika Evropskega odbora za sistemska tveganja (3) in zlasti člena 28(1) Sklepa,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Člen 3(2) Uredbe (EU) št. 1092/2010 določa, da mora Evropski odbor za sistemska tveganja (ESRB) opredeljevati in/ali zbirati ter analizirati vse informacije, ki so pomembne in potrebne za makrobonitetni nadzor nad finančnim sistemom v Uniji, da bi pripomogel k preprečitvi ali ublažitvi sistemskih tveganj za finančno stabilnost v Uniji, ki so posledica razvoja znotraj finančnega sistema, upoštevajoč makroekonomski razvoj, da bi se tako izognili obdobjem obsežnejših finančnih težav.

               (2)

               Člen 15(2) Uredbe (EU) št. 1092/2010 določa, da morajo evropski nadzorni organi (ESA), Evropski sistem centralnih bank (ESCB), Evropska komisija, nacionalni nadzorni organi in nacionalni statistični organi tesno sodelovati z ESRB in mu zagotavljati vse informacije, ki jih potrebuje za izpolnjevanje svojih nalog v skladu z zakonodajo Unije.

               (3)

               V skladu s členom 15(3) Uredbe (EU) št. 1092/2010 lahko ESRB zahteva informacije od ESA, praviloma v povzeti ali agregirani obliki, tako da ni mogoče prepoznati posameznih finančnih institucij.

               (4)

               V uvodni izjavi 10 Uredbe (EU) št. 1096/2010 je navedeno, da bi ECB „morala imeti nalogo zagotavljati statistično podporo ESRB“, v skladu z uvodno izjavo 9 navedene uredbe.

               (5)

               Ta sklep ne posega v pravico ECB, da za lastne potrebe uporablja informacije, ki jih zbira v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 2533/98 z dne 23. novembra 1998 o zbiranju statističnih informacij s strani Evropske centralne banke (4).

               (6)

               ESRB, ECB in ESA so se dogovorili, da se obstoječi okvir rednega zagotavljanja agregiranih informacij posodobi, da bo izpolnjeval potrebe ESRB –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Področje uporabe
   Ta sklep določa agregirane informacije, ki jih ESRB potrebuje za opravljanje svojih nalog, ter podrobna pravila za zagotavljanje in zbiranje teh informacij.
   Člen 2
   Redno zagotavljanje agregiranih informacij
   1.   Redno zagotavljanje agregiranih informacij, ki jih ESRB potrebuje za opravljanje svojih nalog, poteka, kakor je določeno v prilogah I in II.
   2.   Agregirane informacije, določene v Prilogi I, zagotavlja ECB.
   3.   Agregirane informacije, določene v Prilogi II, zagotavljajo ustrezni ESA.
   4.   Sekretariat ESRB:

               (a)

               določi, kjer je potrebno, tehnične specifikacije v zvezi z informacijami iz odstavka 1, potem ko se posvetuje z ECB in/ali ESA, kadar je to primerno; in

               (b)

               zbira informacije iz odstavka 1 ter temu ustrezno sodeluje z ECB in ESA.

         Člen 3
   Priložnostno zagotavljanje agregiranih informacij
   Postopki, po katerih ravna sekretariat ESRB pri izvajanju priložnostnih zahtev za agregirane informacije, so določeni v Prilogi III.
   Člen 4
   Končne in prehodne določbe
   1.   Sklep ESRB/2011/6 (5) se razveljavi z učinkom od začetka veljavnosti tega sklepa.
   2.   Priloga II k temu sklepu se uporablja od datuma, ko začne veljati ta sklep, od datuma, ko se prvič pripravijo kazalniki iz navedene priloge, ali od datuma, ko se določijo zadevne tehnične specifikacije o zagotavljanju podatkov iz navedene priloge, kar koli je pozneje.
   Člen 5
   Začetek veljavnosti
   Ta sklep začne veljati 21. julija 2015.

      V Frankfurtu na Majni, 21. julija 2015

            Predsednik ESRB

         Mario DRAGHI

      (1)  UL L 331, 15.12.2010, str. 1.

      (2)  UL L 331, 15.12.2010, str. 162.

      (3)  UL C 58, 24.2.2011, str. 4.

      (4)  UL L 318, 27.11.1998, str. 8.

      (5)  Sklep ESRB/2011/6 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 21. septembra 2011 o zagotavljanju in zbiranju informacij za makrobonitetni nadzor nad finančnim sistemom v Uniji (UL C 302, 13.10.2011, str. 3).

      PRILOGA I
      Redno zagotavljanje agregiranih informacij s strani Evropske centralne banke

                  1.

                  ECB redno in v skladu z memorandumom o soglasju med ECB in ESRB o izmenjavi informacij, ki niso zaupne narave, z dne 25. septembra 2013 (v nadaljnjem besedilu: memorandum o soglasju) in naknadnimi spremembami memoranduma o soglasju, zagotavlja ESRB skupne podatke, kakor so opredeljeni v memorandumu o soglasju (v nadaljnjem besedilu: skupni podatki).

                  2.

                  Skupni podatki so na voljo sekretariatu ESRB v skladu s pogoji za dostop do skupnih podatkov in njihovo uporabo, kakor so določeni v memorandumu o soglasju. ECB lahko na svojo pobudo ali na zahtevo ESRB spremeni vsebino skupnih podatkov, zlasti zato, da upošteva spremembe: (a) sestave nizov podatkov ali delovanja skladišča statističnih podatkov (Statistical Data Warehouse) ECB, (b) v zvezi s soglasjem za izmenjavo neobjavljenih podatkov, ki ga ECB pridobi od subjekta, od katerega podatki izvirajo, ali (c) v zvezi z obsegom ali načinom opravljanja zakonsko predpisanih nalog ESRB ali njegovih s tem povezanih potreb po podatkih.

                  3.

                  ECB da na voljo ESRB tudi agregirane podatke, ki niso vključeni v okvir skupnih podatkov, pod pogojem, da ne vsebujejo zaupnih statističnih informacij, kakor so opredeljene v členu 1(12) Uredbe Sveta (ES) št. 2533/98 (1), in da ni mogoče prepoznati posameznih finančnih institucij, razen če so zadevni podatki že javno dostopni. Sekretariat ESRB po posvetovanju z ECB določi tehnične specifikacije za dostop do teh podatkov, kadar so ti označeni kot neobjavljeni.

         (1)  Uredba Sveta (ES) št. 2533/98 z dne 23. novembra 1998 o zbiranju statističnih informacij s strani Evropske centralne banke (UL L 318, 27.11.1998, str. 8).

      PRILOGA II
      Redno zagotavljanje agregiranih informacij s strani evropskih nadzornih organov

         Splošno pravilo

      Evropski nadzorni organi (ESA) ESRB redno zagotavljajo agregirane informacije, določene v tej prilogi. Informacije, ki se zagotavljajo, zajemajo podatke o najmanj treh poročevalskih enotah, od katerih nobena nima 85-odstotnega ali večjega deleža na zadevnem trgu, ki lahko zajema eno ali več držav članic ali Unijo kot celoto. Če se poleg agregiranih informacij zagotavljajo tudi mere razpršenosti, pa agregirane informacije zajemajo podatke o najmanj petih poročevalskih enotah, kadar izhajajo iz javno dostopnih podatkov, in podatke o najmanj šestih poročevalskih enotah, kadar je treba varovati zaupne podatke na ravni družbe.

         Evropski bančni organ (EBA)

      EBA poroča kazalnike tveganja in orodja za podrobno analizo tveganja, kakor so določeni v notranjih dokumentih EBA. Kazalniki tveganja in orodja za podrobno analizo tveganja se poročajo za vsako državo članico, če so izpolnjeni pogoji iz splošnega pravila, in za Unijo kot celoto, pri čemer se izključi dvojno štetje poročevalskih enot. V posebnih primerih se je mogoče dogovoriti za druge agregacije. Podatki se pošljejo dva delovna dneva po datumih predložitve, določenih v členu 4 Sklepa EBA EBA/DC/090 z dne 14. maja 2014.

         Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine (EIOPA)

                  1.

                  EIOPA poroča vrsto kazalnikov, ki so izvedeni iz podatkov, ki so EIOPA na voljo na podlagi rednega nadzornega poročanja po Solventnosti II, ki se predloži nacionalnim nadzornim organom in kot ga EIOPA opredeli v ta namen. Kazalniki se poročajo za vsako državo članico, če so izpolnjeni pogoji iz splošnega pravila, in za Unijo kot celoto, pri čemer se izključi dvojno štetje poročevalskih enot. V posebnih primerih se lahko opredelijo druge agregacije. Datumi predložitve bodo dvostransko dogovorjeni po začetku uporabe pravnega okvira Solventnost II.

                  2.

                  Sekretariat ESRB lahko v soglasju z EIOPA določi tehnične specifikacije za redno poročanje dodatnih agregiranih podatkov, ki morajo temeljiti na podatkih, ki so EIOPA že na voljo na podlagi rednega nadzornega poročanja po Solventnosti II, ki se predloži nacionalnim nadzornim organom.

         Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA)

      Sekretariat ESRB v soglasju z ESMA določi tehnične specifikacije o podatkih, ki se posredujejo ESRB na podlagi veljavne sektorske zakonodaje. V tehničnih specifikacijah se določijo tudi pogostost poročanja in roki za poročanje.

      PRILOGA III
      Priložnostne zahteve ESRB za agregirane informacije

         Splošno

      ESRB lahko zahteva zagotovitev agregiranih informacij na priložnostni osnovi. Take priložnostne zahteve za informacije se lahko izpolnijo z:

                  (a)

                  zagotovitvijo informacij, ki so že na voljo prek Evropskega sistema centralnih bank (ESCB), evropskih nadzornih organov (ESA) ali komercialnih ponudnikov podatkov ali prek zbirk podatkov mednarodnih organizacij, npr. Banke za mednarodne poravnave (BIS); ali

                  (b)

                  izvedbo priložnostnih raziskav.

         Načela

      Sekretariat ESRB, ECB in ESA (v nadaljnjem besedilu: stranke) pri izpolnjevanju priložnostnih zahtev za informacije:

                  (a)

                  ravnajo v skladu z dogovorjenimi postopkovnimi koraki, ki jih je treba izvajati pregledno;

                  (b)

                  se izogibajo čezmerni interakciji s poročevalskimi enotami;

                  (c)

                  čim več uporabljajo obstoječe informacije za različne analitične in operativne namene, pri čemer spoštujejo potrebne pravne omejitve in ukrepe za zaščito zaupnosti;

                  (d)

                  v največji možni meri uporabljajo obstoječe, kadar je primerno usklajene metodologije in zbiranja podatkov;

                  (e)

                  razvijajo dobre prakse za priložnostne raziskave, tako da uvedejo mehanizme dajanja povratnih informacij in izmenjujejo informacije o metodologijah med vsemi zainteresiranimi strankami.

            A.   ZAGOTAVLJANJE RAZPOLOŽLJIVIH INFORMACIJ

                  1.

                  Sekretariat ESRB lahko po posvetovanju z ECB ali zadevnimi ESA pošlje priložnostno zahtevo za poročanje podatkov, ki se ne zagotavljajo redno v skladu s Prilogo I in Prilogo II, so pa že na voljo ESCB ali ESA (v nadaljnjem besedilu skupaj: naslovniki), v kateri navede opis zahtevanih podatkov. Sekretariat ESRB in zadevne stranke se dogovorijo o roku za predložitev zahtevanih podatkov.

                  2.

                  Naslovniki zagotovijo zahtevane informacije v skladu s pravili in postopki, določenimi v veljavnem pravu, kar med drugim obsega:

                              (a)

                              Statut Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke;

                              (b)

                              Uredbo Sveta (ES) št. 2533/98;

                              (c)

                              Uredbo (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (1);

                              (d)

                              Uredbo (EU) št. 1094/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (2);

                              (e)

                              Uredbo (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (3);

                              (f)

                              Uredbo Sveta (EU) št. 1096/2010 (4).

                  3.

                  Sekretariat ESRB bo nato podatke zagotovil telesu ESRB, ki jih zahteva.

                  4.

                  Če je zahtevo za informacije mogoče izpolniti z uporabo podatkov, ki so na voljo prek komercialnih ponudnikov, se ti podatki zagotovijo telesu ESRB, ki jih zahteva, prek Sekretariata ESRB skupaj z oceno kakovosti in informacijami o stroških.

            B.   PRILOŽNOSTNA RAZISKAVA

      1.   Ugotavljanje potrebnosti priložnostne raziskave

                  1.1

                  Ne glede na zgoraj navedeno bodo začetne priložnostne zahteve za agregirane informacije, ki jih predložijo telesa ESRB, na splošno najprej sprožile fazo preučitve, ki jo lahko izvedejo zainteresirana telesa sama, sekretariat ESRB ali ECB. Cilj take preučitve je ugotoviti, ali je treba izvesti priložnostno raziskavo. V fazi preučitve se bo zlasti presodilo, kateri kvantitativni in kvalitativni podatki so že na voljo in ali ustrezajo namenu. Kadar razpoložljivi podatki ne ustrezajo namenu in nastopi potreba, da se podatki zberejo od poročevalskih enot s pomočjo priložnostne raziskave, se lahko v fazi preučitve že določijo ustrezna poročevalska populacija in okvirni stroški, ki jih bodo imele poročevalske enote z izvedbo priložnostne raziskave.

                  1.2

                  ESRB in eden ali več ESA se lahko dogovorijo, da zaradi skupnega zanimanja za določeno tematiko sprožijo skupno priložnostno raziskavo, in v tem primeru faza preučitve ni potrebna.

            2.   Vrste priložnostnih raziskav

      Uporabita se lahko dve vrsti priložnostnih raziskav:

                  (a)

                  raziskave vrste 1 se osredotočajo na specifična vprašanja, npr. ustrezno oceno izpostavljenosti, njihov cilj pa je običajno ta, da se v okviru rednih postopkov zbiranja podatkov zagotovijo podrobnejše razčlenitve, npr. postavke „od tega“. Raziskave vrste 1 lahko zajemajo tudi nabore podatkov, ki so predmet (rednega) zbiranja podatkov v drugem okviru ali s strani druge organizacije, kot je Mednarodni denarni sklad ali BIS, zanje pa že obstajajo uveljavljeni metodološki okviri;

                  (b)

                  raziskave vrste 2 zajemajo pojave, ki pred tem še niso bili analizirani in v zvezi z njimi ni bila vzpostavljena metodologija niti se ne izvaja redno zbiranje podatkov. Raziskave vrste 2 so na splošno bolj delovno intenzivne od raziskav vrste 1 in morda nimajo referenčnih vrednosti. Zaradi potrebe po določitvi ustreznih poročevalskih enot in vzpostavitvi metodološkega okvira je lahko potrebno veliko časa, preden se informacije zberejo.

            3.   Postopek

                  3.1

                  Splošni odbor ESRB (v nadaljnjem besedilu: splošni odbor) bo odločil, ali naj se agregirane informacije zberejo s priložnostno raziskavo, ob upoštevanju verjetnih stroškov, ki so s tem povezani, in časovnega okvira za izvedbo take raziskave.

         Faza preučitve

                  3.2

                  Telesa ESRB sporočijo svoje začetne zahteve za priložnostno zbiranje agregiranih informacij sekretariatu ESRB, ki jim v sodelovanju s kontaktno skupino ESRB za podatke in ECB nudi podporo pri presoji razpoložljivih informacij z namenom, da bi čim bolj povečali uporabo predhodno zbranih informacij in se izognili povečanju bremena poročanja. Kadar se ugotovi, da razpoložljivi podatki ne ustrezajo namenu in je treba podatke zbrati od poročevalskih enot s priložnostno raziskavo, podtelo ESRB ob podpori sekretariata ESRB, začetno zahtevo za informacije preoblikuje v dejanske zahteve za podatke, razpoložljivost in kakovost zadevnih informacij pa se presodita znotraj zadevnih organizacij. V fazi preučitve se je mogoče opreti tudi na ESCB, vključno z Odborom ESCB za statistiko (STC), Odborom ESCB za finančno stabilnost (FSC), ali na druge vire znotraj Evropskega statističnega sistema, komercialne ponudnike podatkov in mednarodne organizacije, npr. BIS.

                  3.3

                  Če se v fazi preučitve ugotovi, da: (a) so podatki, ki ustrezajo namenu, ali sprejemljivi približki na voljo in dovolj kakovostni, in (b) je lastnik dal dovoljenje za uporabo podatkov, ki niso v celoti javni, priložnostna raziskava ni potrebna in se uporabijo postopki iz oddelka A.

                  3.4

                  V primeru, da: (a) so podatki, ki ustrezajo namenu, in/ali približki na voljo, vendar je njihova kakovost neznana ali nezadostna; (b) podatki in približki niso na voljo; ali (c) dovoljenje poročevalske enote za uporabo podatkov, ki niso v celoti javni, ni bilo pridobljeno, sekretariat ESRB v sodelovanju z ECB zagotovi telesom, ki podatke zahtevajo, rezultate presoje razpoložljivosti informacij ter predlaga možne vire in metodologije za priložnostno raziskavo, kar vključuje: (i) kategorije in število poročevalskih enot, (ii) kanale za poročanje, npr. STC, FSC ali ESA, (iii) oceno stroškov in časovnega okvira, (iv) morebitne pričakovane težave.

         Faza zbiranja podatkov

                  3.5

                  Potem ko sekretariat ESRB prejme rezultate preučitve, pošlje predlog nadaljnjih ukrepov skupaj s približno oceno koristi in stroškov v potrditev splošnemu odboru. Splošni odbor odloči, ali naj se sproži priložnostna raziskava, pri čemer je lahko potrebna udeležba poročevalskih enot. V odločitvi splošnega odbora o odobritvi take zahteve se lahko določijo zlasti: (a) stopnja podrobnosti zahtevanih informacij na ravni institucij in postavk, (b) ureditev zaupnosti, ki se bo uporabila, zlasti to, kdo bo lahko dostopal do posameznih podatkov ter kako se bodo podatki hranili in pošiljali, (c) roki za zagotovitev informacij.

                  3.6

                  Kadar priložnostno raziskavo izvaja eden od ESA, stopi sekretariat ESRB neposredno v stik s tem ESA. Podatki se lahko pošljejo prek ECB, ob popolnem spoštovanju člena 8 Uredbe (EU) št. 1092/2010 (5).

                  3.7

                  Kadar priložnostno raziskavo izvaja ESCB, stopi sekretariat ESRB v stik z ECB, ki nato stopi v stik z možnimi poročevalskimi enotami prek pristojnih nacionalnih organov v okviru ustreznih odborov ESCB in ob spoštovanju veljavnih omejitev glede zaupnosti.

                  3.8

                  Po zaključku vsake priložnostne raziskave si stranke izmenjajo informacije o izvedbi raziskave ter zlasti o uporabljenih metodologijah in kontrolah kakovosti in težavah, s katerimi so se soočile, da bi izboljšali uspešnost in učinkovitost bodočih raziskav.

         (1)  Uredba (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ) in o spremembi Sklepa št. 716/2009/ES ter razveljavitvi Sklepa Komisije 2009/78/ES (UL L 331, 15.12.2010, str. 12).

         (2)  Uredba (EU) št. 1094/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine), in o spremembi Sklepa št. 716/2009/ES ter razveljavitvi Sklepa Komisije 2009/79/ES (UL L 331, 15.12.2010, str. 48).

         (3)  Uredba (EU) št. 1095/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge) in o spremembi Sklepa št. 716/2009/ES ter razveljavitvi Sklepa Komisije 2009/77/ES (UL L 331, 15.12.2010, str. 84).

         (4)  Uredba Sveta (EU) št. 1096/2010 z dne 17. novembra 2010 o dodelitvi posebnih nalog Evropski centralni banki v zvezi z delovanjem Evropskega odbora za sistemska tveganja (UL L 331, 15.12.2010, str. 162).

         (5)  Uredba (EU) št. 1092/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o makrobonitetnem nadzoru nad finančnim sistemom Evropske unije in ustanovitvi Evropskega odbora za sistemska tveganja (UL L 331, 15.12.2010, str. 1).