title: Sklep Sveta (EU) 2015/312 z dne 24. februarja 2015 o imenovanju nemškega člana Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

text:
               27.2.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 56/36

         SKLEP SVETA (EU) 2015/312
   z dne 24. februarja 2015
   o imenovanju nemškega člana Evropskega ekonomsko-socialnega odbora
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 302 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga nemške vlade,
   ob upoštevanju mnenja Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 13. septembra 2010 sprejel Sklep 2010/570/EU, Euratom o imenovanju članov Evropskega ekonomsko-socialnega odbora za obdobje od 21. septembra 2010 do 20. septembra 2015 (1).

               (2)

               Zaradi konca mandata Horsta MUNDA se je sprostilo mesto člana Evropskega ekonomsko-socialnega odbora –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Dr. Dirk BERGRATH, Leiter des EU-Verbindungsbüros der IG Metall, se za preostanek mandata, ki se izteče 20. septembra 2015, imenuje za člana Evropskega ekonomsko-socialnega odbora.
   Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 24. februarja 2015

            Za Svet

            Predsednik

         E. RINKĒVIČS

      (1)  UL L 251, 25.9.2010, str. 8.


title: 2009/515/ES: Sklep Sveta z dne 22. junija 2009 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Državo Izrael o nekaterih vidikih zračnih prevozov

text:
               3.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 173/9

      SKLEP SVETA

   z dne 22. junija 2009
   o sklenitvi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Državo Izrael o nekaterih vidikih zračnih prevozov
   (2009/515/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 80(2) v povezavi s prvim stavkom prvega pododstavka člena 300(2) in prvim pododstavkom člena 300(3) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 5. junija 2003 pooblastil Komisijo, da s tretjimi državami začne pogajanja o zamenjavi nekaterih določb iz obstoječih dvostranskih sporazumov s sporazumom Skupnosti.

               (2)

               Komisija je v imenu Skupnosti v pogajanjih dosegla Sporazum med Evropsko skupnostjo in Državo Izrael o nekaterih vidikih zračnih prevozov (1) (Sporazum) v skladu z mehanizmi in direktivami iz Priloge k Sklepu Sveta, ki pooblašča Komisijo, da začne pogajanja s tretjimi državami o nadomestitvi nekaterih določb iz obstoječih dvostranskih sporazumov s sporazumom Skupnosti.

               (3)

               Sporazum je bil s pridržkom njegove poznejše sklenitve podpisan v imenu Skupnosti dne 9. decembra 2008 v skladu s Sklepom Sveta 2009/305/ES (2).

               (4)

               Sporazum bi bilo treba odobriti –

         SKLENIL:
   Člen 1
   Sporazum med Evropsko skupnostjo in Državo Izrael o nekaterih vidikih zračnih prevozov se odobri v imenu Skupnosti.
   Člen 2
   Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo(-e), pooblaščeno(-e), da pošlje(-jo) uradno obvestilo iz člena 8 Sporazuma.

      V Luxembourgu, 22. junija 2009

            Za Svet

            Predsednik

         J. ŠEBESTA

      (1)  UL L 90, 2.4.2009. str. 10.

      (2)  UL L 90, 2.4.2009. str. 9.


title: Sklep predsedstva Evropskega parlamenta z dne 7. oktobra 2015 o spremembi Sklepa predsedstva Evropskega parlamenta z dne 29. marca 2004 o izvajanju Uredbe (ES) št. 2004/2003 Evropskega parlamenta in Sveta o predpisih, ki urejajo delovanje političnih strank na evropski ravni, in pravilih glede njihovega financiranja

text:
               19.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 428/1

         SKLEP PREDSEDSTVA EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 7. oktobra 2015
   o spremembi Sklepa predsedstva Evropskega parlamenta z dne 29. marca 2004 o izvajanju Uredbe (ES) št. 2004/2003 Evropskega parlamenta in Sveta o predpisih, ki urejajo delovanje političnih strank na evropski ravni, in pravilih glede njihovega financiranja
   (2015/C 428/01)
   PREDSEDSTVO EVROPSKEGA PARLAMENTA –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 224 Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 2004/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 (1) in zlasti člena 9(1) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 (2) (v nadaljnjem besedilu: finančna uredba) in Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 (3) (v nadaljnjem besedilu: pravila uporabe finančne uredbe),
   ob upoštevanju člena 25(11) Poslovnika Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Člen 209(1) pravil uporabe finančne uredbe je obravnavan v členu II.7 Priloge 2A in členu II.7 Priloge 2B k Sklepu predsedstva Evropskega parlamenta z dne 29. marca 2004 (4) (v nadaljnjem besedilu: sklep).

               (2)

               V zadnjih letih je Evropski parlament v skladu s členom 104 finančne uredbe in členom 137 pravil uporabe finančne uredbe zahteval, da stranke in fundacije pridobijo najmanj tri ponudbe za posamezna javna naročila, katerih vrednost je višja od 15 000 EUR.

               (3)

               V skladu s členom 209(2) pravil uporabe finančne uredbe, kadar izvajanje ukrepa ali delovnega programa zahteva oddajo javnega naročila v vrednosti več kot 60 000 EUR, lahko odgovorni odredbodajalec od upravičenca zahteva, da spoštuje posebna pravila poleg tistih iz člena 209(1) pravil uporabe finančne uredbe. Navedena posebna pravila temeljijo na pravilih iz finančne uredbe in se določijo ob dolžnem upoštevanju vrednosti zadevnih naročil, sorazmerne velikosti prispevka Unije glede na celoten strošek ukrepa in tveganj. Poleg tega se takšna posebna pravila vključijo v sklep ali sporazum o dodelitvi nepovratnih sredstev.

               (4)

               Posledično člen 209(2) pravil uporabe finančne uredbe predstavlja ustrezno pravno podlago za oddajo naročil v okviru financiranja nepovratnih sredstev v vrednosti več kot 60 000 EUR in je zato ustrezno, da se ga uporabi kot pravno podlago za dodelitev nepovratnih sredstev, med drugim političnim strankam in fundacijam na evropski ravni v presežku navedenega zneska.

               (5)

               Ugotovitve revizije Evropskega računskega sodišča za proračunsko leto 2014 (5) vključujejo pripombo o neizpolnjevanju zahteve, da se za naročila, katerih vrednost je višja od 15 000 EUR, pridobijo najmanj tri ponudbe. Ko so stranke in fundacije imele možnost, da o tem podajo svoje mnenje, so poudarile, da ni bilo jasno, ali se ta zahteva nanaša zgolj na nova naročila in ali velja na ravni izdaje računa ali ravni dobavitelja. Poleg tega so dejale, da bi pri letnih javnih razpisih za nekatera naročila storitev, na primer čiščenja ali vzdrževanja, to ustvarilo nepotrebno upravno breme.

               (6)

               Splošno pravilo javnega naročanja bi bilo treba v skladu s členom 209 pravil uporabe finančne uredbe ter navedenimi ugotovitvami revizije in pripomb podrobneje pojasniti in pri tem upoštevati, da imajo evropske politične stranke in fundacije omejene človeške vire in zmogljivosti upravljanja ter da imajo posebne politične in ideološke usmeritve, ki vplivajo na izbiro dobavitelja. Ta posebni značaj je priznan tudi v členu II.2.1 Priloge 2A k sklepu, kjer je določeno, da „[p]olitična naklonjenost ni razlog za navzkrižje interesov v primeru sporazumov, sklenjenih med politično stranko in organizacijami, ki zastopajo enake politične vrednote“.

               (7)

               Zlasti bi bilo treba za izvedbena naročila, katerih vrednost je višja od 60 000 EUR na dobavitelja letno za posamezno storitev ali izdelek, pridobiti najmanj tri ponudbe. Naročila bi morala biti oddana za največ pet let. Ocena naročil bi morala biti evidentirana, izbira končnega dobavitelja pa zadostno obrazložena. V nekaterih posebnih razmerah na trgu bi moralo biti omogočeno, da bi se v ustrezno utemeljenih primerih naročilo oddalo zgolj na podlagi ene ponudbe. V teh primerih bi moralo biti dokazno breme na strani stranke ali fundacije, ki je upravičena do nepovratnih sredstev –

         JE SPREJELO NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Sklep se spremeni:

               1.

               v Prilogi 2A se člen II.7 nadomesti z naslednjim:
               „Člen II.7 – ODDAJA NAROČIL
               Kadar upravičenec za namen izvajanja delovnega programa odda naročila za blago ali storitve, ki sodijo med upravičene odhodke operativnega proračuna, se je dolžan obrniti na več ponudnikov in izbrati ekonomsko najugodnejšo ponudbo, za katero se šteje, da ponuja najboljše razmerje med storitvijo in ceno. Upravičenec spoštuje načeli preglednosti in enake obravnave ponudnikov in poskrbi, da ne pride do navzkrižja interesov. Za naročila, katerih vrednost je višja od 60 000 EUR na dobavitelja letno za blago ali storitev, upravičenec pridobi najmanj tri ponudbe, ki odgovorijo na pisno povabilo k oddaji ponudb, v katerem so podrobno navedene zahteve za javno naročilo. Upravičenec vodi evidenco o oceni ponudb in pisno utemelji izbiro končnega dobavitelja. Če se na pisno povabilo k oddaji ponudb prejmejo manj kot tri ponudbe, mora upravičenec dokazati, da jih za zadevno javno naročilo ni bilo mogoče pridobiti več.
               Naročila se ne smejo oddati za več kot pet let.
               Upravičenec je edini odgovoren za izvajanje delovnega programa in ravnanje v skladu z določbami sklepa. Upravičenec se mora zavezati, da bo poskrbel, da se izvajalec naročila v razmerju do Evropskega parlamenta odpove vsem pravicam na podlagi tega sklepa.“;

               2.

               v Prilogi 2B se člen II.7 nadomesti z naslednjim:
               „Člen II.7 – ODDAJA NAROČIL
               Kadar upravičenec za namen izvajanja delovnega programa odda naročila za blago ali storitve, ki sodijo med upravičene odhodke operativnega proračuna, se je dolžan obrniti na več ponudnikov in izbrati ekonomsko najugodnejšo ponudbo, za katero se šteje, da ponuja najboljše razmerje med storitvijo in ceno. Upravičenec spoštuje načeli preglednosti in enake obravnave ponudnikov in poskrbi, da ne pride do navzkrižja interesov. Za naročila, katerih vrednost je višja od 60 000 EUR na dobavitelja letno za blago ali storitev, upravičenec pridobi najmanj tri ponudbe, ki odgovorijo na pisno povabilo k oddaji ponudb, v katerem so podrobno navedene zahteve za javno naročilo. Upravičenec vodi evidenco o oceni ponudb in pisno utemelji izbiro končnega dobavitelja. Če se na pisno povabilo k oddaji ponudb prejmejo manj kot tri ponudbe, mora upravičenec dokazati, da jih za zadevno javno naročilo ni bilo mogoče pridobiti več.
               Naročila se ne smejo oddati za več kot pet let.
               Upravičenec je edini odgovoren za izvajanje delovnega programa in ravnanje v skladu z določbami sklepa. Upravičenec se mora zavezati, da bo poskrbel, da se izvajalec naročila v razmerju do Evropskega parlamenta odpove vsem pravicam na podlagi tega sklepa.“

         Člen 2
   Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
   Uporablja se od 1. januarja 2016.

      (1)  Uredba (ES) št. 2004/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. novembra 2003 o predpisih, ki urejajo delovanje političnih strank na evropski ravni, in pravilih glede njihovega financiranja (UL L 297, 15.11.2003, str. 1).

      (2)  Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL L 298, 26.10.2012, str. 1).

      (3)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL L 362, 31.12.2012, str. 1).

      (4)  Sklep predsedstva Evropskega parlamenta z dne 29. marca 2004 o izvajanju Uredbe (ES) št. 2004/2003 Evropskega parlamenta in Sveta o predpisih, ki urejajo delovanje političnih strank na evropski ravni, in pravilih glede njihovega financiranja, kakor je bil spremenjen s sklepi predsedstva z dne 1. februarja 2006, 18. februarja 2008, 2. februarja 2011 in 13. januarja 2014 (UL C 63, 4.3.2014, str. 1).

      (5)  Letno poročilo Računskega sodišča o izvrševanju proračuna za proračunsko leto 2014 z odgovori institucij (UL C 373, 10.11.2015, str. 1).


title: Sklep Sveta z dne 4. novembra 2008 o imenovanju člana Evropskega svetovalnega odbora kot predstavnika Sveta

text:
               14.11.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 292/6

      SKLEP SVETA

   z dne 4. novembra 2008
   o imenovanju člana Evropskega svetovalnega odbora kot predstavnika Sveta
   (2008/C 292/03)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   Ob upoštevanju Sklepa št. 234/2008/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 o ustanovitvi Evropskega svetovalnega odbora za statistiko in razveljavitvi Sklepa Sveta 91/116/EGS je začel veljati 15. junija 2008.
   Ob upoštevanju priporočila Ekonomsko-finančnega odbora z dne 26. junija 2008.
   Svet je sklenil imenovati Mario Lucílio SALEMA E CARVALHO za članico predstavnico Sveta v Evropskemu svetovalnemu odboru za statistiko (ESAC).
   Ta sklep začne veljati 14. novembra 2008.
   V Bruslju, 4. novembra 2008


title: 2008/308/ES: Sklep Sveta z dne 7. aprila 2008 o imenovanju dveh avstrijskih članov in dveh avstrijskih nadomestnih članov Odbora regij

text:
               17.4.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 107/28

      SKLEP SVETA

   z dne 7. aprila 2008
   o imenovanju dveh avstrijskih članov in dveh avstrijskih nadomestnih članov Odbora regij
   (2008/308/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 263 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga avstrijske vlade,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 24. januarja 2006 sprejel Sklep št. 2006/116/ES o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2006 do 25. januarja 2010 (1).

               (2)

               Zaradi odstopa g. LINHARTA se je sprostilo eno mesto člana Odbora regij. Eno mesto člana se je sprostilo po smrti g. ZIMPERJA. Dve mesti nadomestnih članov Odbora regij sta se sprostili zaradi odstopa g. MÖDLHAMMERJA in g. VÖGERLEJA –

         SKLENIL:
   Člen 1
   Za preostanek mandata, ki se izteče 25. januarja 2010, se v Odbor regij imenujejo:

               (a)

               za člana:

                           —

                           ga. Marianne FÜGL, Vizebürgermeisterin, Marktgemeinde Traisen,

                           —

                           g. Erwin MOHR, Bürgermeister, Marktgemeinde Wolfurt,

                     in

               (b)

               za nadomestna člana:

                           —

                           g. Johannes PEINSTEINER, Bürgermeister, Marktgemeinde St. Wolfgang,

                           —

                           g. Markus LINHART, Bürgermeister der Stadt Bregenz.

         Člen 2
   Ta sklep začne učinkovati na dan sprejetja.

      V Luxembourgu, 7. aprila 2008

            Za Svet

            Predsednik

         R. ŽERJAV

      (1)  UL L 56, 25.2.2006, str. 75.


title: Sklep Komisije (Euratom) 2017/251 z dne 2. junija 2016 o sklenitvi, v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo, Sporazuma o nadaljnjem delovanju Mednarodnega znanstvenega in tehnološkega centra med Evropsko unijo in Euratomom kot eno pogodbenico ter Gruzijo, Japonsko, Kraljevino Norveško, Kirgiško republiko, Republiko Armenijo, Republiko Kazahstan, Republiko Korejo, Republiko Tadžikistan in Združenimi državami Amerike

text:
               14.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 37/17

         SKLEP KOMISIJE (Euratom) 2017/251
   z dne 2. junija 2016
   o sklenitvi, v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo, Sporazuma o nadaljnjem delovanju Mednarodnega znanstvenega in tehnološkega centra med Evropsko unijo in Euratomom kot eno pogodbenico ter Gruzijo, Japonsko, Kraljevino Norveško, Kirgiško republiko, Republiko Armenijo, Republiko Kazahstan, Republiko Korejo, Republiko Tadžikistan in Združenimi državami Amerike
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti drugega odstavka člena 101 Pogodbe,
   ob upoštevanju odobritve Sveta v skladu s členom 101 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo (1),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 21. oktobra 2013 Komisijo pooblastil, da začne pogajanja za sklenitev Sporazuma o nadaljnjem delovanju Mednarodnega znanstvenega in tehnološkega centra med Evropsko unijo in Euratomom kot eno pogodbenico ter Gruzijo, Japonsko, Kraljevino Norveško, Kirgiško republiko, Republiko Armenijo, Republiko Kazahstan, Republiko Korejo, Republiko Tadžikistan in Združenimi državami Amerike.

               (2)

               Ta pogajanja so bila uspešno zaključena 10. septembra 2015.

               (3)

               Sporazum so vse pogodbenice podpisale 9. decembra 2015 v Astani v Kazahstanu.

               (4)

               Sporazum zajema tudi zadeve, ki spadajo v pristojnosti Evropske skupnosti za atomsko energijo.

               (5)

               Sklenitev Sporazuma je predmet ločenega postopka glede zadev, ki so v pristojnosti Pogodbe o Evropski uniji in Pogodbe o delovanju Evropske unije.

               (6)

               V imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo bi bilo treba odobriti Sporazum o nadaljnjem delovanju Mednarodnega znanstvenega in tehnološkega centra med Evropsko unijo in Euratomom kot eno pogodbenico ter Gruzijo, Japonsko, Kraljevino Norveško, Kirgiško republiko, Republiko Armenijo, Republiko Kazahstan, Republiko Korejo, Republiko Tadžikistan in Združenimi državami Amerike –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   V imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo se odobri sklenitev Sporazuma o nadaljnjem delovanju Mednarodnega znanstvenega in tehnološkega centra med Evropsko unijo in Euratomom kot eno pogodbenico ter Gruzijo, Japonsko, Kraljevino Norveško, Kirgiško republiko, Republiko Armenijo, Republiko Kazahstan, Republiko Korejo, Republiko Tadžikistan in Združenimi državami Amerike (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) –
   Besedilo Sporazuma je priloženo Sklepu Sveta o sklenitvi Sporazuma o nadaljnjem delovanju (2).
   Člen 2
   Komisar, ki je pristojen za mednarodno sodelovanje in razvoj, je pooblaščen za izvedbo vseh potrebnih ukrepov v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo, da se izrazi soglasje Evropske skupnosti za atomsko energijo, da jo Sporazum zavezuje, zlasti za deponiranje uradnega obvestila iz člena 18 Sporazuma.

      V Bruslju, 2. junija 2016

            Za Komisijo

            Predsednik

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Sklep Sveta (Euratom) 2015/1990 z dne 26. oktobra 2015 o odobritvi sklenitve Sporazuma o nadaljnjem delovanju Mednarodnega znanstvenega in tehnološkega centra s strani Evropske komisije v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo (UL L 290, 6.11.2015, str. 8).

      (2)  Sklep Sveta (EU) 2017/248 z dne 6. februarja 2017 o sklenitvi Sporazuma o nadaljnjem delovanju Mednarodnega znanstvenega in tehnološkega centra (glej str. 1 tega Uradnega lista).


title: 2009/408/ES: Sklep Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji v skladu s točko 28 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju

text:
               29.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 132/10

      SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

   z dne 6. maja 2009
   o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji v skladu s točko 28 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju
   (2009/408/ES)
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI STA –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (1) ter zlasti točke 28 Sporazuma,
   ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1927/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o ustanovitvi Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (2) ter zlasti člena 12(3) te uredbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji (sklad) je bil ustanovljen za zagotavljanje dodatne podpore presežnim delavcem, ki so jih prizadele posledice velikih strukturnih sprememb v svetovnih trgovinskih tokovih, ter za pomoč pri njihovi ponovni vključitvi na trg dela.

               (2)

               Medinstitucionalni sporazum z dne 17. maja 2006 omogoča uporabo sredstev tega sklada do letne zgornje meje v višini 500 milijonov EUR.

               (3)

               Španija je 29. decembra 2008 vložila vlogo za uporabo sredstev sklada v zvezi z odpuščanjem presežnih delavcev v sektorju motornih vozil. Ta vloga izpolnjuje zahteve za določitev finančnih prispevkov, kakor je določeno v členu 10 Uredbe (ES) št. 1927/2006, zato Komisija predlaga, da se v ta namen uporabi znesek v višini 2 694 300 EUR.

               (4)

               Komisija tudi predlaga, da se iz sklada za tehnično pomoč v skladu s členom 8 Uredbe (ES) št. 1927/2006 uporabi 690 000 EUR.

               (5)

               Zato bi bilo treba uporabiti sredstva sklada, da bo zagotovljen finančni prispevek za vlogo, ki jo je vložila Španija, in za zadostitev potrebe po tehnični pomoči –

         SKLENILA:
   Člen 1
   V okviru splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2009 se iz Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji uporabi vsota 3 384 300 EUR v odobritvah za prevzem obveznosti in odobritvah plačil.
   Člen 2
   Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Strasbourgu, 6. maja 2009

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Svet

            Predsednik

         J. KOHOUT

      (1)  UL C 139, 14.6.2006, str. 1.

      (2)  UL L 406, 30.12.2006, str. 1.


title: 2007/542/ES: Sklep Sveta z dne 16. julija 2007 o imenovanju štirih ciprskih članov in štirih ciprskih nadomestnih članov Odbora regij

text:
               1.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 200/46

      SKLEP SVETA

   z dne 16. julija 2007
   o imenovanju štirih ciprskih članov in štirih ciprskih nadomestnih članov Odbora regij
   (2007/542/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 263 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga ciprske vlade,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 24. januarja 2006 sprejel Sklep 2006/116/ES o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2006 do 25. januarja 2010 (1).

               (2)

               Po izteku mandatov g. ZAMPELASA, g. SARIKASA, g. IACOVOUJA in g. ELENODOROUJA so se sprostila štiri mesta članov Odbora regij. Po izteku mandatov ge. PERICLEOUS, g. VIOLARISA, g. MICHAELA in g. KALLISA so se sprostila štiri mesta nadomestnih članov Odbora regij –

         SKLENIL:
   Člen 1
   Za preostanek mandata, torej do 25. januarja 2010, se v Odbor regij imenujejo:

               (a)

               kot člani:

                           —

                           g. Savvas ILIOFOTOU, župan, Strovolos, kot zamenjava za g. Michaela ZAMPELASA,

                           —

                           ga. Eleni LOUCAIDOU, mestna svetnica, Nikozija, kot zamenjava za g. Fidiasa SARIKASA,

                           —

                           g. Savvas SAVVA, predsednik sveta skupnosti, Alassa, kot zamenjava za g. Georga IACOVOUJA,

                           —

                           g. Michalis EVTHYMIOU, predsednik sveta skupnosti, Koili, kot zamenjava za g. Spyrosa ELENODOROUJA;

               (b)

               kot nadomestni člani:

                           —

                           g. Andreas MOISEOS, župan, Larnaca, kot zamenjava za go. Barbaro PERICLEOUS,

                           —

                           g. Costas HADJIKAKOU, mestni svetnik, Famagusta, kot zamenjava za g. Christakisa VIOLARISA,

                           —

                           g. Ioannis LAZARIDES, predsednik sveta skupnosti, Psimolofou, kot zamenjava za g. Dimitrisa MICHAELA,

                           —

                           g. Aris CONSTANTINOU, predsednik sveta skupnosti, Astromeritis, kot zamenjava za g. Nikosa KALLISA.

         Člen 2
   Ta sklep začne učinkovati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 16. julija 2007

            Za Svet

            Predsednik

         J. SILVA

      (1)  UL L 56, 25.2.2006, str. 75.


title: Sklep Evropskega parlamenta z dne 23. aprila 2009 o razrešnici glede izvrševanja proračuna Agencije Evropske unije za temeljne pravice za proračunsko leto 2007

text:
               26.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 255/198

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 23. aprila 2009
   o razrešnici glede izvrševanja proračuna Agencije Evropske unije za temeljne pravice za proračunsko leto 2007
   (2009/681/ES)
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju končnih letnih računovodskih izkazov Agencije Evropske unije za temeljne pravice za proračunsko leto 2007 (1),

               —

               ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o končnih letnih računovodskih izkazih Agencije Evropske unije za temeljne pravice za proračunsko leto 2007, skupaj z odgovori agencije (2),

               —

               ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 10. februarja 2009 (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               ob upoštevanju Pogodbe ES, zlasti člena 276,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (3), zlasti člena 185,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 168/2007 z dne 15. februarja 2007 o ustanovitvi Agencije Evropske unije za temeljne pravice (4) in zlasti člena 21 te uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 (5), zlasti člena 94,

               —

               ob upoštevanju člena 71 in Priloge V svojega poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenja Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve (A6-0176/2009),

               1.

               podeli razrešnico direktorju Agencije Evropske unije za temeljne pravice glede izvrševanja njenega proračuna za proračunsko leto 2007;

               2.

               navaja svoje pripombe v priloženi resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in resolucijo, ki je del sklepa, posreduje direktorju Agencije Evropske unije za temeljne pravice, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generalni sekretar

         Klaus WELLE

      (1)  UL C 278, 31.10.2008, str. 1.

      (2)  UL C 311, 5.12.2008, str. 7.

      (3)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (4)  UL L 53, 22.2.2007, str. 1.

      (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.
   RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 23. aprila 2009
   s pripombami, ki so del sklepa o razrešnici glede izvrševanja proračuna Agencije Evropske unije za temeljne pravice za proračunsko leto 2007
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju končnih letnih računovodskih izkazov Agencije Evropske unije za temeljne pravice za proračunsko leto 2007 (1),

               —

               ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o končnih letnih računovodskih izkazih Agencije Evropske unije za temeljne pravice za proračunsko leto 2007, skupaj z odgovori agencije (2),

               —

               ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 10. februarja 2009 (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               ob upoštevanju Pogodbe ES, zlasti člena 276,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (3), zlasti člena 185,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 168/2007 z dne 15. februarja 2007 o ustanovitvi Agencije Evropske unije za temeljne pravice (4) in zlasti člena 21 te uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 (5), zlasti člena 94,

               —

               ob upoštevanju člena 71 in Priloge V svojega poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenja Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve (A6-0176/2009),

               A.

               ker je Računsko sodišče navedlo, da je prejelo zadostno zagotovilo o zanesljivosti letnih računovodskih izkazov za proračunsko leto 2007 ter o zakonitosti in pravilnosti z njimi povezanih transakcij,

               B.

               ker je Parlament 22. aprila 2008 podelil razrešnico direktorju Agencije Evropske unije za temeljne pravice glede izvrševanja njenega proračuna za proračunsko leto 2006 (6),

               1.

               ugotavlja, da je bila Agencija Evropske unije za temeljne pravice ustanovljena z Uredbo (ES) št. 168/2007 in je nasledila Evropski center za spremljanje rasizma in ksenofobije, njena obvestila pa so bila s 1. marcem 2007 razširjena;

               2.

               opozarja, da bi si agencija morala prizadevati za doseganje sinergije in preprečevanje prekrivanja dejavnosti z drugimi institucijami, dejavnimi na področju človekovih pravic, zlasti s Svetom Evrope, k čemur je Evropski parlament pozval v resoluciji z dne 14. januarja 2009 (7);

               3.

               izraža obžalovanje, da je bil za sklep Parlamenta o razrešnici iz člena 21(10) Uredbe (ES) št. 168/2007 določen rok 30. aprila leta N + 2, ki ni usklajen z novim rokom 15. maja leta N + 2, določenim v spremenjeni Uredbi (ES, Euratom) št. 2343/2002 (8);

               4.

               na podlagi poročila agencije o izvrševanju proračuna in finančnem poslovodenju za leto 2007 ugotavlja, da je avgusta leta 2007 začela uporabljati računovodenje na podlagi nastanka poslovnega dogodka;

               5.

               pozdravlja ugotovitve Računskega sodišča, da so bile kljub preoblikovanju Evropskega centra za spremljanje rasizma in ksenofobije v Agencijo Evropske unije za temeljne pravice in precejšnjemu povečanju proračuna (14 200 000 EUR v primerjavi z 9 300 000 EUR, ki so bili v prejšnjem letu dodeljeni centru) sprejete obveznosti za skoraj vsa odobrena proračunska sredstva za leto 2007 (13 900 000 EUR);

               6.

               ugotavlja, da je OLAF sprožil preiskavo agencije; poziva agencijo in še posebej njenega direktorja, naj polno sodelujeta z uradom OLAF; poziva urad OLAF, agencijo in Komisijo, naj organu za podelitev razrešnice takoj, ko bo mogoče, poročajo o rezultatih preiskave in morebitnih nadaljnjih ukrepih;

         Pomanjkljivosti pri izvrševanju proračuna zaradi preoblikovanja Evropskega centra za spremljanje rasizma in ksenofobije v Agencijo Evropske unije za temeljne pravice

               7.

               je seznanjen z ugotovitvijo Računskega sodišča, da je bilo treba zaradi širitve pooblastil agencije v letu 2007 vseeno prenesti 7 500 000 EUR, kar je povzročilo zamudo pri sprejetju novega programa dela, imenovanju novega direktorja in izvajanju njenih dejavnosti;

               8.

               spodbuja agencijo, naj nadoknadi zamude in čim bolj omeji stornacije prenesenih proračunskih sredstev v skladu z obljubami, ki jih je dala Računskemu sodišču, ter naj v poročilu o izvrševanju proračuna in finančnem poslovodenju za leto 2008 poroča o doseženem napredku;

               9.

               ugotavlja, da je Računsko sodišče prav tako odkrilo, da je agencija z dopolnitvami k proračunu in z različnimi prerazporeditvami zmanjšala zneske v proračunskih vrsticah za odhodke za zaposlene za 798 000 EUR in se tako izognila storniranju neuporabljenih proračunskih sredstev za odhodke za zaposlene;

               10.

               je seznanjen z odgovorom agencije, da so bile dopolnitve k proračunu in prerazporeditve sredstev tesno povezane s preoblikovanjem in so zato izredne narave;

         Pomanjkljivosti postopkov javnih naročil

               11.

               je seznanjen z ugotovitvijo Računskega sodišča, da je objavljena metoda vrednotenja v enem postopku javnih naročil posredno zmanjšala relativno pomembnost cenovnega merila, kar je mogoče odvrnilo nekatere ponudnike in ni bilo v skladu z načelom dobrega finančnega poslovodenja;

               12.

               soglaša z odgovorom agencije, da bo ne glede na to, da je bila uporabljena metoda v skladu s finančno uredbo, uvedla novo metodo vrednotenja, ki jo predlaga Komisija, da se zagotovi čim večja stroškovna učinkovitost;

         Ukrepanje v obdobju po prejšnjih razrešnicah

               13.

               opozarja, da je Računsko sodišče za proračunsko leto 2004 za Evropski center za spremljanje rasizma in ksenofobije izdalo izjavo o zanesljivosti s pridržkom zaradi pomanjkljivosti v postopkih javnega naročanja, za proračunski leti 2005 in 2006 pa je sodišče prav tako kritično ocenilo izvajanje postopkov na tem področju;

               14.

               zato od agencije zahteva, naj zakonitosti postopkov javnih naročil nameni posebno pozornost;

               15.

               sporoča, da so druge pripombe k sklepu o razrešnici, ki so horizontalne narave, zbrane v resoluciji z dne 23. aprila 2009 o finančnem poslovodenju in nadzoru evropskih agencij (9).

      (1)  UL C 278, 31.10.2008, str. 1.

      (2)  UL C 311, 5.12.2008, str. 7.

      (3)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (4)  UL L 53, 22.2.2007, str. 1.

      (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.

      (6)  UL L 88, 31.3.2009, str. 142.

      (7)  Sprejeta besedila, P6_TA(2009)0019.

      (8)  Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES, Euratom) št. 652/2008 (UL L 181, 10.7.2008, str. 23).

      (9)  Glej stran 206 tega Uradnega lista.


title: Sklep Komisije z dne 14. januarja 2013 o imenovanju treh članov s področja javne politike v nadzorni svet Evropske svetovalne skupine za računovodsko poročanje

text:
               9.2.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 37/28

         SKLEP KOMISIJE
   z dne 14. januarja 2013
   o imenovanju treh članov s področja javne politike v nadzorni svet Evropske svetovalne skupine za računovodsko poročanje
   2013/C 37/06
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu z Uredbo (ES) št. 1606/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. julija 2002 o uporabi mednarodnih računovodskih standardov (1) računovodski tehnični odbor Komisiji pomaga pri ocenjevanju mednarodnih računovodskih standardov in ji pri tem zagotavlja strokovno znanje. Vlogo navedenega računovodskega tehničnega odbora opravlja Evropska svetovalna skupina za računovodsko poročanje (European Financial Reporting Advisory Group – EFRAG).

               (2)

               EFRAG so leta 2001 ustanovile evropske organizacije, ki zastopajo izdajatelje, vlagatelje in računovodsko stroko, vključene v postopek računovodskega poročanja.

               (3)

               Člani nadzornega sveta EFRAG so tudi štirje člani s področja javne politike, izbrani posebej na podlagi izkušenj, ki jih imajo v oblikovanju javne politike na nacionalni ali evropski ravni. V skladu z oddelkom 3.2 dodatka 1 Statuta EFRAG, ki velja od 11. junija 2009, člane s področja javne politike imenuje Komisija. Člane nadzornega sveta EFRAG imenuje generalna skupščina EFRAG.

               (4)

               V sporočilu z dne 26. februarja 2010 je Komisija pooblastila člana Komisije, pristojnega za notranji trg in storitve, da v njenem imenu in na njeno odgovornost v okviru izvajanja Uredbe (ES) št. 1606/2002 (2) sprejme ukrepe za imenovanje članov s področja javne politike v Evropsko svetovalno skupino za računovodsko poročanje (EFRAG) za celoten mandat.

               (5)

               Po javnem razpisu za zbiranje kandidatur (3) je Komisija izbrala tri kandidate, ki naj bi jih za člane s področja javne politike imenovala v nadzorni svet EFRAG –

         SKLENILA:
   Edini člen
   Komisija za člane s področja javne politike v nadzorni svet Evropske svetovalne skupine za računovodsko poročanje imenuje naslednje osebe:

               Carlo BIANCHERI

               Adriana DUȚESCU

               Carlos SORIA SENDRA

      V Bruslju, 14. januarja 2013

            Za Komisijo

         Michel BARNIER

            Član Komisije

      (1)  UL L 243, 11.9.2002, str. 1.

      (2)  SEC(2010) 229; PV(2010)1907 final, 3. marca 2010, točka 14.5.

      (3)  UL C 93, 30.3.2012, str. 32.


title: Sklep Sveta z dne 8. decembra 2003 o pristopu Kanade k Sporazumu o ustanovitvi mednarodnega znanstveno-tehnološkega centra med Združenimi državami Amerike, Japonsko, Rusko federacijo in, kot eno pogodbenico, Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in Evropsko gospodarsko skupnostjo.

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

32003D0877

Uradni list L 327 , 16/12/2003 str. 0033 - 0033

		Sklep Svetaz dne 8. decembra 2003o pristopu Kanade k Sporazumu o ustanovitvi mednarodnega znanstveno-tehnološkega centra med Združenimi državami Amerike, Japonsko, Rusko federacijo in, kot eno pogodbenico, Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in Evropsko gospodarsko skupnostjo.(2003/877/ES, Euratom)SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo,ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 3955/92 z dne 21. decembra 1992 glede sklenitve Sporazuma o ustanovitvi mednarodnega znanstveno-tehnološkega centra med Združenimi državami Amerike, Japonsko, Rusko federacijo in kot eno pogodbenico Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in Evropsko gospodarsko skupnostjo [1], v imenu Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 3(1), (3) in (4) Uredbe,ob upoštevanju obvestila Komisije,ob upoštevanju naslednjega:(1) Evropska skupnost za atomsko energijo in Evropska gospodarska skupnost kot ena pogodbenica (v nadaljevanju "Skupnosti") sta 21. decembra 1992 sklenili Sporazum o ustanovitvi mednarodnega znanstveno-tehnološkega centra med njima in Združenimi državami Amerike, Japonsko in Rusko federacijo (v nadaljevanju "Sporazum").(2) Dne 28. marca 2003 je Kanada uradno obvestila upravni odbor Mednarodnega znanstveno-tehnološkega centra (v nadaljevanju besedila "Odbor centra") o svojem namenu, da postane pogodbenica Sporazuma. V skladu s členom XIII Sporazuma, je Odbor centra odgovoren za odobritev tega pristopa.(3) Skupnosti na Odboru centra zastopa predsedstvo Sveta in Komisija. Stališče Skupnosti glede vprašanj, ki izhajajo iz člena XIII Sporazuma, sprejme Svet in ga običajno izrazi predsedstvo –SKLENIL:Člen 1Pristop Kanade k Sporazumu o ustanovitvi mednarodnega znanstveno-tehnološkega centra med Združenimi državami Amerike, Japonsko, Rusko federacijo in kot eno pogodbenico Evropsko skupnostjo za atomsko energijo in Evropsko gospodarsko skupnostjo se odobri v imenu Skupnosti.Člen 2Predsedstvo Sveta znotraj Odbora centra izrazi odobritev Skupnosti za pristop Kanade k Sporazumu.V Bruslju, 8. decembra 2003Za SvetPredsednikF. Frattini[1] UL L 409, 31.12.1992, str. 1.--------------------------------------------------


title: 2012/58/EU: Sklep Sveta z dne 23. januarja 2012 o začetku avtomatizirane izmenjave podatkov o DNK na Češkem

text:
               2.2.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 30/15

         SKLEP SVETA
   z dne 23. januarja 2012
   o začetku avtomatizirane izmenjave podatkov o DNK na Češkem
   (2012/58/EU)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Sklepa Sveta 2008/615/PNZ z dne 23. junija 2008 o poglobitvi čezmejnega sodelovanja, zlasti na področju boja proti terorizmu in čezmejnemu kriminalu (1), zlasti člena 2(3) in člena 25 Sklepa,
   ob upoštevanju Sklepa Sveta 2008/616/PNZ z dne 23. junija 2008 o izvajanju Sklepa 2008/615/PNZ (2), zlasti člena 20 Sklepa in poglavja 4 Priloge k Sklepu,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s Protokolom o prehodni ureditvi, priloženemu k Pogodbi o Evropski uniji, Pogodbi o delovanju Evropske unije in Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo, akti institucij, organov, uradov in agencij Unije, sprejeti pred začetkom veljavnosti Lizbonske pogodbe, ohranijo pravni učinek, dokler niso razveljavljeni, razglašeni za nične ali spremenjeni zaradi izvajanja Pogodb.

               (2)

               Skladno s tem se uporablja člen 25 Sklepa 2008/615/PNZ, Svet pa mora soglasno odločiti, ali države članice izvajajo določbe poglavja 6 navedenega sklepa.

               (3)

               Člen 20 Sklepa 2008/616/PNZ določa, da se sklepi iz člena 25(2) Sklepa 2008/615/PNZ sprejemajo na podlagi poročila o oceni, ki temelji na vprašalniku. Kar zadeva avtomatizirano izmenjavo podatkov v skladu s poglavjem 2 Sklepa 2008/615/PNZ, se poročilo o oceni pripravi na podlagi ocenjevalnega obiska in preskusa.

               (4)

               Češka je v skladu s členom 36(2) Sklepa 2008/615/PNZ obvestila generalni sekretariat Sveta o nacionalnih zbirkah podatkov o preiskavah DNK, za katere se uporabljajo členi 2 do 6 navedenega sklepa, ter o pogojih za avtomatizirano iskanje iz člena 3(1) navedenega sklepa.

               (5)

               V skladu s točko 1.1 poglavja 4 Priloge k Sklepu 2008/616/PNZ se vprašalnik, ki ga je pripravila ustrezna delovna skupina Sveta, nanaša na vsako avtomatizirano izmenjavo podatkov in ga država članica izpolni takoj, ko meni, da izpolnjuje predpogoje za delitev podatkov v ustrezni kategoriji podatkov.

               (6)

               Češka je izpolnila vprašalnik o varstvu podatkov in vprašalnik o izmenjavi podatkov o DNK.

               (7)

               Češka je opravila uspešen preskus s Slovaško.

               (8)

               Na Češkem je bil opravljen ocenjevalni obisk, o katerem je slovaška ocenjevalna skupina pripravila poročilo in ga poslala ustrezni delovni skupini Sveta.

               (9)

               Celovito poročilo o oceni, v katerem so povzeti rezultati vprašalnika, ocenjevalnega obiska in preskusa izmenjave podatkov o DNK, je bilo predloženo Svetu –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Češka za namene avtomatiziranega iskanja in primerjave podatkov o DNK v celoti izvaja splošne določbe o varstvu podatkov iz poglavja 6 Sklepa 2008/615/PNZ ter je upravičena prejemati in pošiljati osebne podatke na podlagi členov 3 in 4 navedenega sklepa in sicer z dnem začetka veljavnosti tega sklepa.
   Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 23. januarja 2012

            Za Svet

            Predsednica

         M. GJERSKOV

      (1)  UL L 210, 6.8.2008, str. 1.

      (2)  UL L 210, 6.8.2008, str. 12.


title: 2012/22/EU: Sklep Sveta z dne 12. decembra 2011 o pristopu Evropske unije k Protokolu iz leta 2002 k Atenski konvenciji o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 1974, z izjemo členov 10 in 11 Konvencije

text:
               12.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 8/1

         SKLEP SVETA
   z dne 12. decembra 2011
   o pristopu Evropske unije k Protokolu iz leta 2002 k Atenski konvenciji o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 1974, z izjemo členov 10 in 11 Konvencije
   (2012/22/EU)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 100(2) v povezavi s točko (a) člena 218(6) in prvim pododstavkom člena 218(8) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju odobritve Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Protokol iz leta 2002 k Atenski konvenciji o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 1974 (v nadaljnjem besedilu: Atenski protokol) je bistvena izboljšava ureditve odgovornosti prevoznikov in nadomestil za potnike v pomorskem prometu. Njen namen je predvsem določiti objektivno odgovornost za prevoznike, vključno z obveznim zavarovanjem s pravico neposredne tožbe zoper zavarovalnico do določenega zneska ter pravila o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb. Atenski protokol je torej v skladu s cilji Unije za izboljšanje pravne ureditve odgovornosti prevoznikov.

               (2)

               Atenski protokol spreminja Atensko konvencijo o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 1974 (v nadaljnjem besedilu: Atenska konvencija) ter v členu 15 določa, da se obe listini med pogodbenicami Atenskega protokola bereta in tolmačita kot enotna listina.

               (3)

               Večina pravil Atenskega protokola je bila vključena v pravo Unije z Uredbo (ES) št. 392/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o odgovornosti prevoznikov potnikov po morju v primeru nesreč (1). Unija je tako izvajala pristojnost glede zadev, ki jih ureja navedena uredba. Države članice zadržijo pristojnosti glede številnih določb Atenskega protokola, kot je na primer klavzula o neuporabi, v skladu s katero lahko same določijo mejo odgovornosti, ki je višja od predpisane z Atenskim protokolom. Zadeve, ki so v pristojnosti držav članic v skladu z Atenskim protokolom in zadeve, ki spadajo v izključno pristojnost Unije so medsebojno odvisne. Iz tega razloga, bi morale države članice v zadevah, ki so v skladu z Atenskim protokolom v njihovi pristojnosti, delovati usklajeno ob upoštevanju njihove obveznosti odkritega sodelovanja.

               (4)

               Atenski protokol lahko ratificirajo, sprejmejo, odobrijo ali k njemu pristopijo države ali organizacije za regionalno gospodarsko povezovanje, ustanovljene na pobudo suverenih držav, ki so pristojnost za nekatere zadeve, ki jih ureja Atenski protokol, prenesle na te organizacije.

               (5)

               Organizacije za regionalno gospodarsko povezovanje lahko v skladu s členom 17(2)(b) in členom 19 Atenskega protokola sklenejo Atenski protokol.

               (6)

               Pravni odbor Mednarodne pomorske organizacije je oktobra 2006 sprejel pridržek in smernice IMO za izvajanje Atenske konvencije (v nadaljnjem besedilu: smernice IMO), ki obravnavajo nekatera vprašanja Atenske konvencije, zlasti nadomestilo za škodo, nastalo zaradi terorističnih dejanj.

               (7)

               Uredba (ES) št. 392/2009 v prilogah povzema ustrezne določbe konsolidirane različice Atenske konvencije, kakor je bila spremenjena z Atenskim protokolom in smernicami IMO.

               (8)

               V skladu s členom 19 Atenskega protokola mora organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje ob podpisu, ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu podati izjavo o obsegu svojih pristojnosti v zvezi z zadevami, ki jih ureja Atenski protokol.

               (9)

               Unija bi zato morala pristopiti k Atenskemu protokolu ter podati pridržek iz smernic IMO. Takega pridržka ne bi smeli tolmačiti kot spreminjanja sedanje delitve pristojnosti med Unijo in državami članicami v zvezi z izdajanjem potrdil in nadzorom s strani državnih organov.

               (10)

               Nekatere določbe Atenskega protokola zadevajo pravosodno sodelovanje v civilnih zadevah in torej spadajo v področje uporabe naslova V tretjega dela PDEU. Poseben sklep s temi določbami je v postopku sprejemanja, sprejet pa bo vzporedno s tem sklepom.

               (11)

               Države članice, ki bodo ratificirale Atenski protokol ali k njemu pristopile, bi morale, če je mogoče, to storiti sočasno. Države članice bi zato morale izmenjati podatke o stanju postopkov njihove ratifikacije ali pristopa, da bi pripravile, kolikor je to mogoče, sočasno deponiranje listin o ratifikaciji protokola ali pristopu k njemu. Države članice bi morale ob ratifikaciji Atenskega protokola ali pristopu k njemu podati pridržek iz smernic IMO –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Pristop Evropske unije k Protokolu iz leta 2002 k Atenski konvenciji o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 1974 (v nadaljnjem besedilu: Atenski protokol) se v zvezi z zadevami, ki spadajo v izključno pristojnost Unije, z izjemo členov 10 in 11, odobri v imenu Evropske Unije.
   Besedilo Atenskega protokola, z izjemo členov 10 in 11 je navedeno v Prilogi.
   Člen 2
   1.   Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo(-e), pooblaščeno(-e) za deponiranje listine o pristopu Unije k Atenskemu protokolu v skladu s členom 17(2)(c) in 17(3) ter členom 19 navedenega protokola.
   2.   Ob deponiranju listine o pristopu Unija priloži naslednjo izjavo o pristojnosti:

                  „1.

                  Člen 19 Atenskega protokola iz leta 2002 k Atenski konvenciji o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 1974 določa, da lahko organizacije za regionalno gospodarsko povezovanje, ki so jih ustanovile suverene države in ki so na te organizacije prenesle pristojnosti za nekatere zadeve, ki jih ureja navedeni protokol, podpišejo Atenski protokol, če podajo izjavo iz navedenega člena. Unija se je odločila pristopiti k Atenskemu protokolu in zato daje navedeno izjavo.

                  2.

                  Sedanje članice Evropske unije so Kraljevina Belgija, Republika Bolgarija, Češka republika, Kraljevina Danska, Zvezna republika Nemčija, Republika Estonija, Irska, Helenska republika, Kraljevina Španija, Francoska republika, Italijanska republika, Republika Ciper, Republika Latvija, Republika Litva, Veliko vojvodstvo Luksemburg, Republika Madžarska, Malta, Kraljevina Nizozemska, Republika Avstrija, Republika Poljska, Portugalska republika, Romunija, Republika Slovenija, Slovaška republika, Republika Finska, Kraljevina Švedska in Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske.

                  3.

                  Ta izjava se ne uporablja za ozemlja držav članic Evropske unije, na katerih se Pogodba o delovanju Evropske unije (PDEU) ne uporablja, in ne vpliva na akte ali stališča, ki jih v okviru Protokola v imenu in interesu navedenih ozemelj sprejmejo zadevne države članice.

                  4.

                  Države članice Evropske unije so na Unijo prenesle izključno pristojnost za ukrepe, sprejete na podlagi člena 100 PDEU. Taki ukrepi so bili s sprejetjem Uredbe (ES) št. 392/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o odgovornosti prevoznikov potnikov po morju v primeru nesreč sprejeti, kar zadeva člen 1 in 1a, člen 2(2), člene 3 do 16 ter člene 18, 20 in 21 Atenske konvencije, kakor je bila spremenjena z Atenskim protokolom, in določbe smernic IMO.

                  5.

                  Izvajanje pristojnosti, ki so jo države članice prenesle na Evropsko unijo v skladu s PDEU, se samo po sebi nenehno razvija. V okviru PDEU lahko pristojne institucije sprejemajo odločitve, s katerimi se določi obseg pristojnosti Evropske unije. Evropska unija si zato pridržuje pravico, da ustrezno spremeni to izjavo, ne da bi bil to predpogoj za izvajanje pristojnosti za zadeve, ki jih ureja Atenski protokol. Evropska unija bo o spremenjeni izjavi uradno obvestila generalnega sekretarja Mednarodne pomorske organizacije.“

   3.   Oseba ali osebe, imenovane v skladu z odstavkom 1 tega člena, pridržek iz smernic IMO podajo ob deponiranju listine o pristopu Unije k Atenskemu protokolu.
   Člen 3
   Unija listino o pristopu k Atenskemu protokolu deponira do 31. decembra 2011.
   Člen 4
   1.   Države članice sprejmejo potrebne ukrepe za deponiranje listin o ratifikaciji ali pristopu k Atenskemu protokolu v razumnem roku in, če je mogoče, do 31. decembra 2011.
   2.   Države članice podajo pridržek iz smernic IMO ob deponiranju svojih listin o ratifikaciji Atenskega protokola ali pristopu k njemu.

      V Bruslju, 12. decembra 2011

            Za Svet

            Predsednik

         S. NOWAK

      (1)  UL L 131, 28.5.2009, str. 24.

      PRILOGA

         PREVOD
         PROTOKOL IZ LETA 2002 K ATENSKI KONVENCIJI O PREVOZU POTNIKOV IN NJIHOVE PRTLJAGE PO MORJU IZ LETA 1974
         DRŽAVE POGODBENICE TEGA PROTOKOLA, KI
         MENIJO, da je treba spremeniti Atensko konvencijo o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju, ki je bila podpisana 13. decembra 1974 v Atenah, da bi določili višje odškodnine, uvedli objektivno odgovornost, vzpostavili poenostavljen postopek za posodobitev omejitvenih zneskov in zagotovili obvezno zavarovanje v korist potnikov,
         OPOZARJAJO, da je bila s protokolom iz leta 1976 h Konvenciji kot obračunska enota namesto zlatega franka uvedena posebna pravica črpanja,
         UGOTAVLJAJO, da protokol iz leta 1990 h Konvenciji, ki določa višje odškodnine in poenostavljeni postopek za posodobitev omejitvenih zneskov, ni začel veljati,
         SO SE DOGOVORILE o naslednjem:
         Člen 1
         Za namene tega protokola:

                     1.

                     „Konvencija“ pomeni besedilo Atenske konvencije o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 1974.

                     2.

                     „Organizacija“ pomeni Mednarodno pomorsko organizacijo.

                     3.

                     „Generalni sekretar“ pomeni generalnega sekretarja Organizacije.

               Člen 2
         V členu 1 Konvencije se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:

                        „1.

                                    (a)

                                    „prevoznik“ pomeni osebo, ki je sklenila prevozno pogodbo ali je bila le-ta sklenjena v njenem imenu, ne glede na to, ali prevoz dejansko opravi ta oseba ali dejanski prevoznik;

                                    (b)

                                    „dejanski prevoznik“ pomeni osebo, ki ni prevoznik in je lahko lastnik, zakupnik ali upravljavec ladje, ki dejansko opravi prevoz ali del prevoza, ter

                                    (c)

                                    „prevoznik, ki dejansko opravi prevoz ali del prevoza“ pomeni dejanskega prevoznika ali, v primeru, da prevoznik dejansko opravi prevoz, prevoznika.“

         Člen 3
         1.   V členu 1 Konvencije se odstavek 10 nadomesti z naslednjim:

            „10.   „Organizacija“ pomeni Mednarodno pomorsko organizacijo.“

         2.   V členu 1 Konvencije se doda naslednji odstavek 11:

            „11.   „Generalni sekretar“ pomeni generalnega sekretarja Organizacije.“

         Člen 4
         Člen 3 Konvencije se nadomesti z naslednjim:

            „Člen 3
            Odgovornost prevoznika
            1.   Za škodo, nastalo zaradi smrti ali telesne poškodbe potnika, ki je posledica ladijske nesreče, prevoznik odgovarja do 250 000 obračunskih enot na posameznega potnika v posameznem primeru, razen če prevoznik dokaže, da je nesreča:

                        (a)

                        posledica vojne, sovražnosti, državljanske vojne, vstaje ali izjemnega, neizogibnega ali neobvladljivega naravnega pojava ali

                        (b)

                        je nastala zaradi dejanja ali opustitve dejanja z namenom povzročitve nesreče s strani tretje osebe.

                  Če in v kolikor škoda presega navedeno mejo, je prav tako odgovoren prevoznik, razen če ne dokaže, da do nesreče, ki je povzročila škodo, ni prišlo namenoma ali zaradi malomarnosti prevoznika.
            2.   Prevoznik odgovarja za škodo, nastalo zaradi smrti ali telesne poškodbe potnika, ki ni posledica ladijske nesreče, če je do nesreče, ki je povzročila škodo, prišlo namenoma ali zaradi njegove malomarnosti. Breme dokazovanja namena ali malomarnosti nosi tožnik.
            3.   V primeru škode zaradi izgube ali poškodovanja kabinske prtljage prevoznik odgovarja, če je do nesreče, ki je povzročila škodo, prišlo namenoma ali zaradi njegove malomarnosti. Za škodo, ki je nastala zaradi ladijske nesreče, se domneva, da je nastala namenoma ali zaradi malomarnosti prevoznika.
            4.   Prevoznik odgovarja za škodo, nastalo zaradi izgube ali poškodovanja prtljage, ki ni kabinska prtljaga, razen če dokaže, da do nesreče, ki je povzročila škodo, ni prišlo namenoma ali zaradi malomarnosti prevoznika.
            5.   V tem členu:

                        (a)

                        „ladijska nesreča“ pomeni brodolom, prevrnitev, trčenje ali nasedanje ladje, eksplozijo, požar ali okvaro ladje;

                        (b)

                        „namenoma ali zaradi malomarnost prevoznika“ vključuje namen ali malomarnost uslužbencev prevoznika pri opravljanju nalog v okviru svojega dela;

                        (c)

                        „okvara ladje“ pomeni vsako nepravilno delovanje, okvaro ali nespoštovanje ustreznih varnostnih predpisov glede katerega koli dela ladje ali njene opreme, ki se uporablja za umik, evakuacijo, vkrcavanje in izkrcavanje potnikov; pogon, krmiljenje, varno plovbo, privezovanje, sidranje, vplutje ali izplutje s priveza ali sidrišča, nadzorovanje škode zaradi poplave; ali za sprožitev reševalnih naprav, ter

                        (d)

                        „škoda“ ne vključuje kaznovalnih ali odvračilnih odškodnin.

                  6.   Odgovornost prevoznika v skladu s tem členom se nanaša le na škodo, nastalo v nesrečah, ki so se zgodile med prevozom. Dokazno breme, da je do nesreče, ki je povzročila škodo, prišlo med prevozom, pa tudi glede obsega škode, nosi tožnik.
            7.   Nič v tej konvenciji ne posega v regresno pravico prevoznika zoper katero koli tretjo osebo ali ugovor zaradi deljene odgovornosti v skladu s členom 6 te konvencije. Nič v tem členu ne posega v pravico do omejitve odgovornosti v skladu s členoma 7 in 8 te konvencije.
            8.   Domneva o odgovornosti za namen ali malomarnost določene stranke ali naložitev dokaznega bremena tej stranki ne preprečuje preučitve dokazov v prid tej stranki.“

         Člen 5
         V Konvenciji se doda člen 4a:

            „Člen 4a
            Obvezno zavarovanje
            1.   Pri prevozu potnikov z ladjo, ki je v državi pogodbenici registrirana za prevoz več kot dvanajst potnikov, in če se uporablja ta konvencija, ima vsak prevoznik, ki prevoz ali del prevoza dejansko opravi, urejeno zavarovanje ali drugo finančno jamstvo, na primer bančno garancijo ali podoben finančni instrument za kritje odgovornosti v skladu s to konvencijo za smrt ali telesne poškodbe potnikov. Omejitev obveznega zavarovanja ali drugega finančnega jamstva ne sme biti nižja od 250 000 obračunskih enot na potnika za vsak posamezen primer.
            2.   Potrdilo, da zavarovanje ali drugo finančno jamstvo velja v skladu z določbami Konvencije, se izda za vsako ladjo, potem ko ustrezni organ države pogodbenice presodi, ali so bile izpolnjene zahteve iz odstavka 1. Za ladjo, registrirano v državi pogodbenici, tako potrdilo izda ali potrdi ustrezni organ države, v kateri je ladja vpisana v register; za ladjo, ki v državi pogodbenici ni registrirana, lahko takšno potrdilo izda ali potrdi ustrezni organ vsake države pogodbenice. Vzorec potrdila je določen v prilogi k tej konvenciji in vsebuje naslednje podatke:

                        (a)

                        ime ladje, razpoznavno številčno ali črkovno oznako in pristanišče registracije;

                        (b)

                        ime in glavni kraj poslovanja prevoznika, ki dejansko opravlja prevoz ali del prevoza;

                        (c)

                        identifikacijsko številko ladje IMO;

                        (d)

                        vrsto in trajanje zavarovanja;

                        (e)

                        ime in glavni kraj poslovanja zavarovalnice ali druge osebe, ki zagotavlja finančno jamstvo, in, če je primerno, kraj poslovanja, v katerem je bilo sklenjeno zavarovanje ali drugo jamstvo, ter

                        (f)

                        čas veljavnosti potrdila, ki ne sme biti daljši od časa veljavnosti zavarovanja ali drugega finančnega jamstva.

                        3.

                                    (a)

                                    Država pogodbenica lahko za izdajo potrdila pooblasti od nje priznano institucijo ali organizacijo. Ta institucija ali organizacija državo obvesti o izdaji vsakega potrdila. V vseh primerih država pogodbenica v celoti jamči za popolnost in točnost tako izdanega potrdila ter zagotovi vse potrebno za izpolnitev te obveznosti.

                                    (b)

                                    Država pogodbenica generalnemu sekretarju sporoči:

                                                (i)

                                                posebne obveznosti in pogoje pooblastila, ki ga je dodelila priznani instituciji ali organizaciji;

                                                (ii)

                                                preklic takšnega pooblastila; in

                                                (iii)

                                                datum začetka veljavnosti ali preklica pooblastila.

                                          Dodeljeno pooblastilo začne učinkovati šele tri mesece od dne, ko je bil o tem obveščen generalni sekretar.

                                    (c)

                                    Institucija ali organizacija, pooblaščena za izdajo potrdil v skladu s tem odstavkom, je pooblaščena najmanj za preklic teh potrdil, če pogoji, pod katerimi so bila izdana, niso več izpolnjeni. V vseh primerih institucija ali organizacija o preklicu obvesti državo, v imenu katere je bilo potrdilo izdano.

                  4.   Potrdilo je sestavljeno v uradnem jeziku ali uradnih jezikih države izdajateljice. Če uporabljeni jezik ni angleščina, francoščina ali španščina, besedilo vsebuje prevod v enega od teh jezikov; če tako določi zadevna država, se njen uradni jezik lahko izpusti.
            5.   Potrdilo se hrani na ladji, kopija pa se deponira pri organu, ki vodi ladijski register, ali, če ladja ni registrirana v državi pogodbenici, pri organu države, ki je potrdilo izdal ali potrdil.
            6.   Zavarovanje ali drugo finančno jamstvo ne izpolnjuje zahtev tega člena, če lahko preneha iz drugih razlogov, kot je potek veljavnosti zavarovanja ali finančnega jamstva, določenega v potrdilu, pred iztekom treh mesecev od dne vročitve obvestila o poteku organu iz odstavka 5, razen če je bilo potrdilo izročeno temu organu ali je bilo v navedenem obdobju izdano novo potrdilo. Podobno se navedene določbe uporabljajo za vsako spremembo, ki povzroči, da zavarovanje ali drugo finančno jamstvo ne izpolnjuje več zahtev tega člena.
            7.   Država ladijskega registra določi pogoje za izdajo in veljavnost potrdila ob upoštevanju določb tega člena.
            8.   Konvencija državi pogodbenici v ničemer ne preprečuje, da bi se opirala na informacije, ki jih pridobi od drugih držav, Organizacije ali drugih mednarodnih organizacij glede finančnega stanja ponudnikov zavarovanj ali drugih finančnih jamstev za namene te konvencije. V teh primerih država pogodbenica, ki se opira na zadevne informacije, ni razbremenjena odgovornosti, ki jo ima kot država izdajateljica potrdila.
            9.   Potrdila, ki jih izda ali potrdi organ države pogodbenice, sprejmejo druge države pogodbenice za namene te konvencije in jih obravnavajo enakovredno s potrdili, ki so jih izdale ali potrdile same, četudi so bila izdana ali potrjena za ladjo, ki ni registrirana v državi pogodbenici. Država pogodbenica lahko kadar koli zahteva posvetovanje z državo, ki je potrdilo izdala ali potrdila, če sumi, da je zavarovalnica ali porok, naveden v potrdilu, finančno nesposoben izpolniti svoje obveznosti v skladu s to konvencijo.
            10.   Vsak odškodninski zahtevek, ki ga krije zavarovanje ali drugo finančno jamstvo v skladu s tem členom, je mogoče vložiti neposredno zoper zavarovalnico ali drugo osebo, ki zagotavlja finančno jamstvo. V takšnem primeru se znesek, določen v odstavku 1, nanaša na omejitev odgovornosti zavarovalnice ali druge osebe, ki zagotavlja finančno jamstvo, četudi prevoznik ali dejanski prevoznik ni upravičen do omejitve odgovornosti. Toženec lahko še naprej uveljavlja ugovore (razen stečaja ali prisilne poravnave), ki bi jih bil v skladu s to konvencijo upravičen uveljavljati prevoznik iz odstavka 1. Toženec lahko poleg tega uveljavlja ugovor, da je škoda posledica naklepa zavarovanca, vendar toženec ne more uveljavljati drugih ugovorov, do katerih bi bil upravičen v postopku zavarovanca zoper toženca. Toženec ima v vsakem primeru pravico zahtevati, da se prevoznik in dejanski prevoznik vključita v postopek.
            11.   Vsi zneski, ki jih zagotovi zavarovalnica ali ki se zagotovijo iz drugega finančnega jamstva v skladu z odstavkom 1, so na voljo izključno za poplačilo zahtevkov v skladu s Konvencijo, vsa izplačila takšnih zneskov pa bodo odgovornost, ki izhaja iz Konvencije, razbremenila do višine plačanega zneska.
            12.   Država pogodbenica ladji pod njeno zastavo, za katero se uporablja ta člen, dovoli plovbo le, če je bilo potrdilo izdano v skladu z odstavkom 2 ali 15.
            13.   Ob upoštevanju določb tega člena vsaka država pogodbenica v skladu s svojo nacionalno zakonodajo zagotovi, da zavarovanje ali drugo finančno jamstvo v obsegu iz odstavka 1 velja za vsako ladjo, registrirano za prevoz več kot dvanajstih potnikov, ne glede na to, kje je registrirana, za vplutje v pristanišče na njenem ozemlju ali izplutje iz njega, v kolikor se uporablja ta konvencija.
            14.   Ne glede na določbe odstavka 5 lahko država pogodbenica obvesti generalnega sekretarja, da za namene odstavka 13 ladjam ob vplutju v pristanišča na njenem ozemlju ali izplutju iz njih ni treba imeti ali predložiti potrdila, zahtevanega v odstavku 2, če je država pogodbenica, ki je potrdilo izdala, generalnega sekretarja obvestila, da vodi evidenco v elektronski obliki, ki je dostopna vsem državam pogodbenicam in potrjuje obstoj potrdila ter omogoča državam pogodbenicam, da izpolnijo svoje obveznosti v skladu z odstavkom 13.
            15.   Če zavarovanje ali drugo finančno jamstvo za ladjo v lasti države pogodbenice ni urejeno, se ustrezne določbe tega člena za takšno ladjo ne uporabljajo, ladja pa mora imeti potrdilo, ki ga izda ustrezni organ države ladijskega registra, ki navaja, da je ladja v lasti te države in da je odgovornost zavarovana ustrezno znesku, določenemu v skladu z odstavkom 1. Oblika takšnega potrdila mora čim bolj ustrezati vzorcu, predpisanemu v odstavku 2.“

         Člen 6
         Člen 7 Konvencije se nadomesti z naslednjim:

            „Člen 7
            Omejitev odgovornosti za smrt ali poškodbo
            1.   Odgovornost prevoznika za smrt ali telesno poškodbo potnika v skladu s členom 3 v nobenem primeru ne presega 400 000 obračunskih enot na potnika v posameznem primeru. Če je v skladu z veljavno zakonodajo sodišča, pred katerim teče postopek, dodeljena odškodnina v obliki večkratnih periodičnih izplačil, skupna vrednost plačil ne preseže navedene omejitve.
            2.   Država pogodbenica lahko s posebnimi določbami nacionalne zakonodaje uredi omejitev odgovornosti, določeno v odstavku 1, pod pogojem, da nacionalna omejitev odgovornosti, če ta sploh obstaja, ni nižja od tiste, predpisane v odstavku 1. Država pogodbenica, ki izkoristi možnost iz tega odstavka, obvesti generalnega sekretarja o višini sprejete omejitve odgovornosti oziroma o tem, da ta ne obstaja.“

         Člen 7
         Člen 8 Konvencije se nadomesti z naslednjim:

            „Člen 8
            Omejitev odgovornosti za izgubo ali poškodovanje prtljage in vozil
            1.   Odgovornost prevoznika za izgubo ali poškodovanje kabinske prtljage v nobenem primeru ne presega 2 250 obračunskih enot na potnika na prevoz.
            2.   Odgovornost prevoznika za izgubo ali poškodovanje vozil, vključno z vso prtljago v ali na vozilu, v nobenem primeru ne presega 12 700 obračunskih enot na vozilo na prevoz.
            3.   Odgovornost prevoznika za izgubo ali poškodovanje prtljage, razen prtljage iz odstavkov 1 in 2, v nobenem primeru ne presega 3 375 obračunskih enot na potnika na prevoz.
            4.   Prevoznik in potnik se lahko dogovorita, da prevoznik odgovarja s franšizo, ki ni višja od 330 obračunskih enot v primeru poškodovanja vozila in ni višja od 149 obračunskih enot na potnika v primeru izgube ali poškodovanja ostale prtljage; ta znesek se odšteje od izgube ali škode.“

         Člen 8
         Člen 9 Konvencije se nadomesti z naslednjim:

            „Člen 9
            Obračunska enota in pretvorba
            1.   Obračunska enota v tej konvenciji je posebna pravica črpanja, kot jo je opredelil Mednarodni denarni sklad. Zneski, navedeni v členih 3(1), 4a(1), 7(1) in 8 se pretvorijo v nacionalno valuto države sodišča, pred katerim poteka postopek, na osnovi vrednosti te valute v razmerju do posebne pravice črpanja na dan izdaje sodne odločbe ali na dan, o katerem se dogovorita stranki. Glede na posebno pravico črpanja se vrednost nacionalne valute države pogodbenice, ki je članica Mednarodnega denarnega sklada, izračuna po cenitveni metodi, ki jo na zadevni dan uporablja Mednarodni denarni sklad za svoje operacije in transakcije. Glede na posebno pravico črpanja se vrednost nacionalne valute države pogodbenice, ki ni članica Mednarodnega denarnega sklada, izračuna na način, ki ga določi ta država pogodbenica.
            2.   Kljub temu pa lahko država pogodbenica, ki ni članica Mednarodnega denarnega sklada in katere zakonodaja ne omogoča uporabe določb odstavka 1, ob ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu k tej konvenciji ali kadar koli pozneje izjavi, da je obračunska enota iz odstavka 1 enaka znesku 15 zlatih frankov. Zlati frank iz tega odstavka je enak petinšestdesetim in pol miligramom zlata čistosti devetsto tisočin. Pretvorba zlatega franka v nacionalno valuto se opravi v skladu z zakonodajo zadevne države.
            3.   Izračun iz zadnjega stavka odstavka 1 in pretvorba iz odstavka 2 se opravita tako, da je, kolikor je to mogoče, vrednost za zneske iz členov 3(1), 4a(1), 7(1) in 8, izražena v nacionalni valuti države pogodbenice, enaka dejanski vrednosti, pridobljeni z uporabo prvih treh stavkov odstavka 1. Države obvestijo generalnega sekretarja o načinu izračuna po odstavku 1 oziroma o rezultatu pretvorbe iz odstavka 2, ko deponirajo listino o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu k tej konvenciji in kadar pride do spremembe v načinu izračuna oziroma v rezultatu pretvorbe.“

         Člen 9
         V členu 16 Konvencije se odstavek 3 nadomesti z naslednjim:

            „3.   Zakonodaja sodišča, pred katerim teče postopek, ureja podlago za začasno odložitev in prekinitev teka zastaralnih rokov, vendar tožba na podlagi te konvencije v nobenem primeru ne more biti vložena po izteku katerega koli izmed naslednjih rokov:

                        (a)

                        pet let od dne izkrcanja potnika ali od dne, ko bi do izkrcanja moralo priti, kar koli se zgodi pozneje, ali, če to nastopi prej,

                        (b)

                        tri leta od dne, ko je tožnik izvedel ali bi moral izvedeti za telesno poškodbo, izgubo ali škodo, nastalo zaradi nesreče.“

         Člen 10
         [ni ponovno natisnjen]
         Člen 11
         [ni ponovno natisnjen]
         Člen 12
         Člen 18 Konvencije se nadomesti z naslednjim:

            „Člen 18
            Ničnost pogodbenih določil
            Pogodbena določila, dogovorjena pred nastankom nesreče, ki je povzročila smrt ali telesno poškodbo potnika ali izgubo ali poškodovanje prtljage, katerih namen je katero koli osebo, ki je odškodninsko odgovorna po tej konvenciji, razbremeniti odgovornosti do potnika ali predpisati nižjo omejitev odgovornosti, kot je določena s to konvencijo, razen v primerih iz člena 8(4), in določila, katerih namen je prevaliti dokazno breme s prevoznika ali dejanskega prevoznika ali katerih posledica je omejitev možnosti, navedenih v členu 17 (1) in (2), so nična, vendar pa ničnost takih pogodbenih določil ne pomeni ničnosti celotne prevozne pogodbe, za katero še naprej veljajo določbe te konvencije.“

         Člen 13
         Člen 20 Konvencije se nadomesti z naslednjim:

            „Člen 20
            Jedrska škoda
            Ta konvencija ne določa odgovornosti za škodo, nastalo zaradi jedrske nesreče:

                        (a)

                        če je upravljavec jedrskega objekta odgovoren za škodo v skladu bodisi s Pariško konvencijo z dne 29. julija 1960 o odgovornosti tretjih oseb na področju jedrske energije, kot je bila spremenjena z Dodatnim protokolom z dne 28. januarja 1964, bodisi z Dunajsko konvencijo z dne 21. maja 1963 o civilni odgovornosti za jedrsko škodo ali katero koli njuno veljavno spremembo ali protokolom, ali

                        (b)

                        če je upravljavec jedrskega objekta za takšno škodo odgovoren po nacionalni zakonodaji, ki ureja takšno odgovornost, in če je ta zakonodaja v vseh pogledih enako naklonjena prizadetim osebam kot Pariška ali Dunajska konvencija ali katera koli njuna veljavna sprememba ali protokol.“

         Člen 14
         Vzorec potrdila
         1.   Vzorec potrdila iz priloge k temu protokolu se vključi v Konvencijo kot njena priloga.
         2.   V Konvenciji se doda člen 1a:

            „Člen 1a
            Priloga
            Priloga k tej konvenciji je njen sestavni del.“

         Člen 15
         Razlaga in uporaba
         1.   Konvencija in ta protokol se med pogodbenicami tega protokola bereta in razlagata kot ena listina.
         2.   Konvencija, kakor je bila spremenjena s tem protokolom, se uporablja samo za zahtevke, ki so posledica nesreč, ki se zgodijo po začetku veljavnosti tega protokola v vsaki državi pogodbenici.
         3.   Členi 1 do 22 Konvencije, kakor je bila spremenjena s tem protokolom, skupaj s členi 17 do 25 tega protokola in njegovo prilogo predstavljajo Atensko konvencijo o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 2002.
         Člen 16
         V Konvenciji se doda člen 22a:

            „Člen 22a
            Končne določbe Konvencije
            Končne določbe te konvencije so členi 17 do 25 Protokola iz leta 2002 k Atenski konvenciji o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju iz leta 1974. Sklicevanje na države pogodbenice v tej konvenciji se šteje kot sklicevanje na države pogodbenice tega protokola.“

         KONČNE DOLOČBE
         Člen 17
         Podpis, ratifikacija, sprejetje, odobritev in pristop
         1.   Ta protokol je na voljo za podpis na sedežu Organizacije od 1. maja 2003 do 30. aprila 2004, po tem datumu pa ostane odprt za pristop.
         2.   Države lahko izrazijo svoje soglasje, da jih ta protokol zavezuje:

                     (a)

                     s podpisom brez pridržka do ratifikacije, sprejetja ali odobritve; ali

                     (b)

                     s podpisom s pridržkom ratifikacije, sprejetja ali odobritve, ki mu sledijo ratifikacija, sprejetje ali odobritev; ali

                     (c)

                     s pristopom.

               3.   Ratifikacija, sprejem, odobritev ali pristop se opravi z deponiranjem listine pri generalnem sekretarju.
         4.   Vsaka listina o ratifikaciji, sprejemu, odobritvi ali pristopu, deponirana po začetku veljavnosti sprememb tega protokola za vse obstoječe države pogodbenice ali po izvršitvi vseh ukrepov, potrebnih za začetek veljavnosti sprememb za te države pogodbenice, se uporablja za ta protokol, kakor je bil spremenjen..
         5.   Država ne izrazi svojega soglasja o zavezanosti k temu protokolu, razen če se, kot pogodbenica, odpove:

                     (a)

                     Atenski konvenciji o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju, sprejeti v Atenah dne 13. decembra 1974;

                     (b)

                     Protokolu k Atenski konvenciji o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju, sprejetem v Londonu dne 19. novembra 1976; in

                     (c)

                     Protokolu iz leta 1990 o spremembi Atenske konvencije o prevozu potnikov in njihove prtljage po morju, sprejetem v Londonu dne 29. marca 1990,

               z začetkom veljavnosti od datuma, ko ta protokol stopi v veljavo za to državo v skladu s členom 20.
         Člen 18
         Države z več pravnimi sistemi
         1.   Če ima država dve ali več ozemeljskih enot, v katerih se glede zadev, obravnavanih v tem protokolu, uporabljajo različni pravni sistemi, lahko ob podpisu, ratifikaciji, sprejemu, odobritvi ali pristopu izjavi, da se ta protokol uporablja na vseh ozemeljskih enotah ali le na omejenem številu ozemeljskih enot in lahko kadar koli spremeni svojo izjavo s predložitvijo nove izjave.
         2.   Takšno izjavo je treba posredovati generalnemu sekretarju in v njej izrecno navesti ozemeljske enote, za katere ta protokol velja.
         3.   V zvezi z državo pogodbenico, ki je podala tako izjavo:

                     (a)

                     se sklicevanje na državo ladijskega registra in sklicevanje na državo, ki je izdala ali potrdila potrdilo o obveznem zavarovanju, šteje kot sklicevanje na ozemeljsko enoto, v kateri je ladja registrirana in ki izdaja ali potrjuje potrdila;

                     (b)

                     se sklicevanje na zahteve nacionalne zakonodaje, nacionalnih omejitev odgovornosti in nacionalne valute, šteje za sklicevanje na zahteve zakonodaje, omejitev odgovornosti in valuto zadevne ozemeljske enote; in

                     (c)

                     se sklicevanje na sodišča in sodbe, ki jih morajo države pogodbenice priznati, šteje kot sklicevanje na sodišča in sodbe zadevne ozemeljske enote.

               Člen 19
         Organizacije za regionalno gospodarsko povezovanje
         1.   Organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje, ki je sestavljena iz suverenih držav, ki so pristojnost glede določenih zadev, urejenih s tem protokolom, prenesle nanjo, lahko podpiše, ratificira, sprejme in odobri ta protokol ali k njemu pristopi. Organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje, ki je pogodbenica tega protokola, ima pravice in obveznosti države pogodbenice, v obsegu, v katerem ima organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje pristojnost v zadevah, ki jih ureja ta protokol.
         2.   Če organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje uveljavlja svojo volilno pravico v zadevah, za katere je pristojna, ji pripada število glasov, ki je enako številu držav članic pogodbenic tega protokola, ki so nanjo prenesle pristojnost glede obravnavanih zadev. Organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje ne uveljavlja svoje volilne pravice, če jo uveljavljajo njene države članice, in obratno.
         3.   Če je število držav pogodbenic v tem protokolu pomembno, med drugim pri členih 20 in 23, se organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje poleg držav pogodbenic, ki so njene članice, ne šteje kot država pogodbenica.
         4.   Ob podpisu, ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje generalnemu sekretarju poda izjavo, ki navaja zadeve, ki jih ureja ta protokol in glede katerih so države članice, podpisnice ali pogodbenice tega protokola, pristojnost prenesle na organizacijo, in morebitne omejitve obsega pristojnosti. Organizacija za regionalno gospodarsko povezovanje generalnega sekretarja nemudoma obvesti o vseh spremembah glede delitve pristojnosti, vključno z novimi prenosi pristojnosti, določenimi v izjavi iz tega odstavka. Takšne izjave so na voljo pri generalnem sekretarju v skladu s členom 24 tega protokola.
         5.   Za države pogodbenice, članice organizacije za regionalno gospodarsko povezovanje, ki je pogodbenica tega protokola, se šteje, da so pristojne odločati v vseh zadevah protokola, glede katerih pristojnost organizacije ni bila izrecno izražena ali določena z odstavkom 4.
         Člen 20
         Začetek veljavnosti
         1.   Protokol začne veljati dvanajst mesecev po datumu, ko ga je brez zadržka do ratifikacije, sprejetja ali odobritve podpisalo 10 držav ali so te pri generalnem sekretarju deponirale listino o ratifikaciji, sprejetju, odobritvi ali pristopu.
         2.   Za vsako državo, ki ratificira, sprejme in odobri ta protokol ali k njemu pristopi po izpolnitvi pogojev iz odstavka 1, začne ta protokol veljati tri mesece po datumu, ko ta država deponira ustrezno listino, vendar ne pred začetkom veljavnosti tega protokola v skladu z odstavkom 1.
         Člen 21
         Odpoved
         1.   Vsaka država pogodbenica se lahko temu protokolu odpove kadar koli po začetku njegove veljavnosti za zadevno državo.
         2.   Odpoved se opravi z deponiranjem listine o odpovedi pri generalnem sekretarju.
         3.   Odpoved začne veljati dvanajst mesecev po deponiranju listine o odpovedi pri generalnem sekretarju ali po izteku obdobja, ki je lahko daljše in je določeno v tej listini.
         4.   Med državami pogodbenicami tega protokola se odpoved Konvenciji katere koli pogodbenice v skladu s členom 25 Konvencije ne tolmači kot odpoved Konvenciji, kot je bila spremenjena s tem protokolom.
         Člen 22
         Revizija in spremembe
         1.   Organizacija lahko za revizijo ali spreminjanje tega protokola skliče konferenco.
         2.   Organizacija skliče konferenco držav pogodbenic tega protokola za revizijo ali spreminjanje tega protokola na zahtevo vsaj tretjine držav pogodbenic.
         Člen 23
         Spremembe omejitev
         1.   Brez poseganja v določbe člena 22 se posebni postopek iz tega člena uporablja zgolj za spreminjanje omejitev, določenih v členih 3(1), 4a(1), 7(1) in členu 8 Konvencije, kakor je bila spremenjena s tem protokolom.
         2.   Na zahtevo vsaj polovice, v vsakem primeru pa najmanj šestih držav pogodbenic tega protokola, generalni sekretar vsak predlog za spremembo omejitev, vključno s franšizami, določenimi v členih 3(1), 4a(1), 7(1) in 8 s tem protokolom spremenjene Konvencije, razpošlje vsem članicam Organizacije in vsem državam pogodbenicam.
         3.   Vsaka predlagana in na zgornji način razposlana sprememba se predloži v preučitev pravnemu odboru Organizacije (v nadaljnjem besedilu: pravni odbor) vsaj šest mesecev po tem, ko je bila razposlana.
         4.   Vse države pogodbenice Konvencije, kot je bila spremenjena s tem protokolom, so upravičene sodelovati v postopku pravnega odbora za preučitev in sprejetje sprememb, četudi niso članice Organizacije.
         5.   Spremembe se sprejmejo z dvotretjinsko večino držav pogodbenic Konvencije, kot je bila spremenjena s tem protokolom, ki so navzoče in glasujejo v pravnem odboru, razširjenem skladno s odstavkom 4, pod pogojem, da je pri glasovanju prisotna vsaj polovica držav pogodbenic Konvencije, kot je bila spremenjena s tem protokolom.
         6.   Pri obravnavi predloga o spremembi omejitev upošteva pravni odbor izkušnje, pridobljene ob nesrečah, in zlasti višino škode, ki je pri tem nastala, spremembe denarnih vrednosti ter učinek predlagane spremembe na stroške zavarovanja.

                     7.

                                 (a)

                                 Nobena sprememba omejitev po tem členu se ne sme obravnavati prej kot pet let od dne, ko je bil ta protokol dan na voljo za podpis, niti prej kot v petih letih od dne začetka veljavnosti predhodne spremembe po tem členu.

                                 (b)

                                 Nobena omejitev se ne sme zvišati tako, da preseže znesek, ki ustreza omejitvi, predpisani s Konvencijo, kot je bila spremenjena s tem protokolom, povečani za šest odstotkov letno, ob uporabi obrestno obrestnega računa od dne, ko je bil ta protokol dan na voljo za podpis.

                                 (c)

                                 Nobena omejitev se ne sme zvišati tako, da preseže znesek, ki ustreza omejitvi, predpisani s Konvencijo, kot je bila spremenjena s tem protokolom, pomnoženi s tri.

               8.   Organizacija uradno obvesti vse države pogodbenice o vsaki spremembi, sprejeti v skladu z odstavkom 5. Sprememba se šteje za sprejeto po izteku osemnajstmesečnega roka od dne uradnega obvestila, razen če je v navedenem roku vsaj četrtina držav, ki so bile ob sprejetju spremembe države pogodbenice, generalnemu sekretarju sporočila, da spremembe ne sprejmejo. V tem primeru je sprememba zavrnjena in nima učinkov.
         9.   Sprememba, ki se šteje za sprejeto v skladu z odstavkom 8, začne veljati osemnajst mesecev po sprejetju.
         10.   Sprememba zavezuje vse države pogodbenice, razen če v skladu s členom 21(1) in (2) ne odpovejo tega protokola vsaj šest mesecev pred začetkom veljavnosti spremembe. Odpoved začne učinkovati z začetkom veljavnosti spremembe.
         11.   Kadar se sprememba sprejme, vendar se osemnajstmesečni rok za njeno sprejetje še ni iztekel, je država, ki postane država pogodbenica v tem obdobju, vezana s to spremembo, če ta začne veljati. Država, ki postane pogodbenica po tem obdobju, je vezana s spremembo, ki je bila sprejeta v skladu z odstavkom 8. V primerih iz tega odstavka je država vezana s spremembo, ko ta začne veljati ali, če se to zgodi pozneje, ko za zadevno državo začne veljati ta protokol.
         Člen 24
         Depozitar
         1.   Protokol in vse nadaljnje spremembe, sprejete v skladu s členom 23, se deponirajo pri generalnem sekretarju.
         2.   Generalni sekretar:

                     (a)

                     vse države, ki so ta protokol podpisale ali k njemu pristopile, obvesti o:

                                 (i)

                                 datumu vsakega novega podpisa ali deponiranja listine o ratifikaciji, sprejemu, odobritvi ali pristopu;

                                 (ii)

                                 vsaki izjavi in sporočilu v skladu s členi 9(2) in (3), 18(1) in 19(4) Konvencije, kot je bila spremenjena s tem protokolom;

                                 (iii)

                                 datumu začetka veljavnosti tega protokola;

                                 (iv)

                                 vsakem predlogu sprememb omejitev, podanem v skladu s členom 23(2) tega protokola;

                                 (v)

                                 spremembah, sprejetih v skladu s členom 23(5) tega protokola;

                                 (vi)

                                 vseh spremembah, za katere se šteje, da so bile sprejete v skladu s členom 23(8) tega protokola, in datumu začetka veljavnosti teh sprememb v skladu z odstavkoma 9 in 10 tega člena;

                                 (vii)

                                 deponiranju vsake listine o odpovedi tega protokola, skupaj z datumom deponiranja in datumom njegovega začetka veljavnosti;

                                 (viii)

                                 vsakem sporočilu, zahtevanem v skladu s katerim koli členom tega protokola;

                     (b)

                     posreduje overjene kopije tega protokola vsem državam podpisnicah ali pristopnicam.

               3.   Ob začetkom veljavnosti tega protokola posreduje generalni sekretar v skladu s členom 102 Ustanovne listine Združenih narodov besedilo Sekretariatu Združenih narodov, da ga evidentira in objavi.
         Člen 25
         Jeziki
         Protokol je napisan v enem izvirniku v arabščini, kitajščini, angleščini, francoščini, ruščini in španščini, pri čemer je vsako od besedil enako verodostojno.

            V LONDONU, prvi dan v novembru, dva tisoč dva.
            V POTRDITEV TEGA so spodaj podpisani predstavniki, ki so jih v ta namen pooblastile njihove vlade, podpisali ta protokol.

         PRILOGA K ATENSKEMU PROTOKOLU