title: Sklep Sveta (EU) 2019/2106 z dne 21. novembra 2019 o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Skupnem odboru, ustanovljenem s Sporazumom med Evropsko unijo in Švicarsko konfederacijo o povezavi njunih sistemov trgovanja z emisijami toplogrednih plinov, glede spremembe prilog I in II k Sporazumu

text:
                  10.12.2019

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 318/96

         SKLEP SVETA (EU) 2019/2106
         z dne 21. novembra 2019
         o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Skupnem odboru, ustanovljenem s Sporazumom med Evropsko unijo in Švicarsko konfederacijo o povezavi njunih sistemov trgovanja z emisijami toplogrednih plinov, glede spremembe prilog I in II k Sporazumu
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 192(1) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Sporazum med Evropsko unijo in Švicarsko konfederacijo o povezavi njunih sistemov trgovanja z emisijami toplogrednih plinov (1) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) je bil podpisan 23. novembra 2017 v skladu s Sklepom Sveta (EU) 2017/2240 (2).

                     (2)

                     Sporazum je bil sklenjen s Sklepom Sveta (EU) 2018/219 (3). V členu 2(2) navedenega sklepa je določeno, da se listina o odobritvi Unije priglasi šele takrat, ko Švicarska konfederacija uvede zahtevana pravila, s katerimi v svoj ETS vključi letalstvo, in ko se del B Priloge I k Sporazumu ustrezno spremeni.

                     (3)

                     V členu 13(2) Sporazuma je določeno, da lahko Skupni odbor spremeni prilogi k Sporazumu.

                     (4)

                     Skupni odbor na zasedanju 5. decembra 2019 sprejme sklep o spremembi prilog I in II k Sporazumu.

                     (5)

                     Primerno je, da se določi stališče, ki se v imenu Unije zastopa v Skupnem odboru, glede spremembe prilog I in II k Sporazumu, saj bosta spremenjeni prilogi za Unijo zavezujoči.

                     (6)

                     Ko Skupni odbor ustrezno spremeni prilogi I in II k Sporazumu, da se upošteva zadevni zakonodajni razvoj, vključno z zadevnimi pravili Švice, s katerimi se švicarski ETS razširi na letalstvo, se šteje, da so pogoji za povezavo iz Sporazuma izpolnjeni in bi zato morala Unija priglasiti svojo listino o odobritvi Švicarski konfederaciji.

                     (7)

                     Stališče Unije v Skupnem odboru bi zato moralo temeljiti na priloženem osnutku sklepa

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Stališče, ki se v imenu Evropske unije zastopa na drugem zasedanju Skupnega odbora, ustanovljenega s Sporazumom med Evropsko unijo in Švicarsko konfederacijo o povezavi njunih sistemov trgovanja z emisijami toplogrednih plinov, glede spremembe prilog I in II k Sporazumu je, da se podpre, da Skupni odbor sprejme spremembe navedenih prilog iz Dodatka k osnutku sklepa Skupnega odbora, priloženemu temu sklepu.
            Predstavniki Unije v Skupnem odboru se lahko za manjše tehnične spremembe navedenih prilog dogovorijo brez dodatnega sklepa Sveta.

            Člen 2
            Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.
            Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

            V Bruslju, 21. novembra 2019

                  Za Svet

                  Predsednica

               H. KOSONEN

            (1)  UL L 322, 7.12.2017, str. 3.

            (2)  Sklep Sveta (EU) 2017/2240 z dne 10. novembra 2017 o podpisu, v imenu Unije, in o začasni uporabi Sporazuma med Evropsko unijo in Švicarsko konfederacijo o povezavi njunih sistemov trgovanja z emisijami toplogrednih plinov (UL L 322, 7.12.2017, str. 1).

            (3)  Sklep Sveta (EU) 2018/219 z dne 23. januarja 2018 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Švicarsko konfederacijo o povezavi njunih sistemov trgovanja z emisijami toplogrednih plinov (UL L 43, 16.2.2018, str. 1).

            OSNUTEK
            SKLEP št. 2/2019 SKUPNEGA ODBORA, USTANOVLJENEGA S SPORAZUMOM MED EVROPSKO UNIJO IN ŠVICARSKO KONFEDERACIJO O POVEZAVI NJUNIH SISTEMOV TRGOVANJA Z EMISIJAMI TOPLOGREDNIH PLINOV
            z dne …
            o spremembi prilog I in II k Sporazumu med Evropsko unijo in Švicarsko konfederacijo o povezavi njunihvsistemov trgovanja z emisijami toplogrednih plinov
            SKUPNI ODBOR JE –
            ob upoštevanju Sporazuma med Evropsko unijo in Švicarsko konfederacijo o povezavi njunih sistemov trgovanja z emisijami toplogrednih plinov (1) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) in zlasti člena 13(2) Sporazuma,
            ob upoštevanju naslednjega:

                        (1)

                        Členi 11 do 13 Sporazuma se začasno uporabljajo od podpisa dne 23. novembra 2017.

                        (2)

                        V členu 13(2) Sporazuma je določeno, da lahko Skupni odbor spremeni prilogi k Sporazumu.

                        (3)

                        Dodatek k temu sklepu vsebuje spremembe prilog I in II k Sporazumu, ki posodabljajo zadevne vidike izvirnih prilog I in II, o katerih je bil sprejet dogovor leta 2015. Prav tako omogoča začasno rešitev za operacionalizacijo povezave med EU ETS in švicarskim ETS.

                        (4)

                        V skladu z delom B Priloge I k Sporazumu bi morala Unija v skladu s členom 25a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2), kakor je bila spremenjena z Direktivo (EU) 2018/410 Evropskega parlamenta in Sveta (3), dohodne lete z aerodromov, ki se nahajajo v Švici, izključiti s področja uporabe EU ETS. To ne vpliva na vključenost operatorjev zrakoplovov v EU ETS, kar temelji na Prilogi I k Direktivi 2003/87/ES, ki določa, da kategorija dejavnosti, za katere se uporablja Direktiva 2003/87/ES, vključuje vse lete, ki imajo pristanek ali vzletijo na aerodromu, ki se nahaja na ozemlju države članice.

                        (5)

                        Prilogo I k Sporazumu bi bilo treba pregledati v skladu s členom 13(7) Sporazuma, da se ohrani zdajšnja združljivost EU ETS in švicarskega ETS za obdobje trgovanja 2021-2030.Treba bi bilo zagotoviti, da se pri reviziji Priloge I k Sporazumu ohranja vsaj celovitost zadevnih nacionalnih ciljev Unije in Švice za zmanjševanje emisij ter celovitost in urejeno delovanje njunih trgov ogljika. Preprečita se selitev virov CO2 in izkrivljanje konkurence med povezanimi sistemi –

                  SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

               Člen 1
               Prilogi I in II k Sporazumu se nadomestita z besedilom iz prilog I in II Dodatka k temu sklepu.

               Člen 2
               Ta sklep začne veljati na datum začetka veljavnosti Sporazuma.

               V …, dne ….

                     Za Skupni odbor

                     Sekretar za Evropsko unijo

                     Predsednik

                     Sekretar za Švico

               (1)  UL EU L 322, 7.12.2017, str. 3.

               (2)  Direktiva 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o vzpostavitvi sistema za trgovanje s pravicami do emisije toplogrednih plinov v Uniji in o spremembi Direktive Sveta 96/61/ES (UL EU L 275, 25.10.2003, str. 32).

               (3)  Direktiva (EU) 2018/410 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 2018 o spremembi Direktive 2003/87/ES za krepitev stroškovno učinkovitega zmanjšanja emisij in nizkoogljičnih naložb ter Sklepa (EU) 2015/1814 (UL EU L 76, 19.3.2018, str. 3).

            DODATEK

                     PRILOGA I
                     OSNOVNA MERILA
                     A.   Osnovna merila za nepremične naprave
                     Ta oddelek se pregleda v skladu s členom 13(7) tega sporazuma, da se ohrani zdajšnja združljivost EU ETS in švicarskega ETS za obdobje trgovanja 2021–2030, kot predlaga švicarska vlada. Skupni odbor zagotovi, da se pri reviziji tega oddelka ohranja vsaj celovitost zadevnih nacionalnih zavez pogodbenic za zmanjševanje emisij in celovitost ter urejeno delovanje njunih trgov ogljika. Prepreči se selitev virov CO2 in izkrivljanje konkurence med povezanima sistemoma.

                                 Osnovna merila

                                 V EU ETS

                                 V švicarskem ETS

                                 1

                                 Obvezna narava sodelovanja v ETS

                                 Sodelovanje v ETS je obvezno za naprave, ki izvajajo v nadaljevanju navedene dejavnosti in izpuščajo v nadaljevanju navedene toplogredne pline.

                                 Sodelovanje v ETS je obvezno za naprave, ki izvajajo v nadaljevanju navedene dejavnosti in izpuščajo v nadaljevanju navedene toplogredne pline.

                                 2

                                 ETS zajema vsaj dejavnosti, določene v:

                                             —

                                             Prilogi I k Direktivi 2003/87/ES,

                                       kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma,

                                             —

                                             členu 40(1)Odloka o CO2 in Prilogi 6 k Odloku o CO2,

                                       kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 3

                                 ETS zajema vsaj toplogredne pline, določene v:

                                             —

                                             Prilogi II k Direktivi 2003/87/ES,

                                       kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                             —

                                             členu 1(1) Odloka o CO2,

                                       kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 4

                                 Za ETS se določi zgornja meja, ki je vsaj tako stroga kot tista v:

                                             —

                                             členu 9 in členu 9a Direktive 2003/87/ES,

                                       kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.
                                 Linearni faktor zmanjšanja 1,74 % na leto se bo povečal na 2,2 % na leto od leta 2021 in se bo uporabljal za vse sektorje v skladu z Direktivo (EU) 2018/410, kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                             —

                                             členu 18(1) in (2) Zakona o CO2,

                                             —

                                             členu 45(1) Odloka o CO2, kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                       Linearni faktor zmanjšanja 1,74 % na leto do leta 2020.

                                 5

                                 Mehanizem za stabilnost trga

                                 Leta 2015 je EU uvedla rezervo za stabilnost trga (Sklep (EU) 2015/1814), katere delovanje je bilo okrepljeno z Direktivo (EU) 2018/410.

                                             —

                                             člen 19(5) Zakona o CO2,

                                             —

                                             člen 48 Odloka o CO2,

                                       kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.
                                 Švicarska zakonodaja predvideva možnost zmanjšanja obsega dražbe, kadar se znatno povečajo pravice na trgu zaradi ekonomskih razlogov.
                                 Stranki sodelujeta z namenom razvoja ustreznega prispevka k stabilnosti trga.

                                 6

                                 Raven nadzora trga ETS je vsaj tako visoka, kot tiste, ki so določene v:

                                             —

                                             Direktivi 2014/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o trgih finančnih instrumentov ter spremembi Direktive 2002/92/ES in Direktive 2011/61/EU (MIFID II),

                                             —

                                             zveznem aktu o švicarskem organu za nadzor finančnih trgov z dne 22. junija 2007,

                                             —

                                             zveznem aktu o infrastrukturi finančnega trga in delovanju trga pri trgovanju z vrednostnimi papirji in izvedenimi finančnimi instrumenti z dne 19. junija 2015,

                                             —

                                             Uredbi (EU) št. 600/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o trgih finančnih instrumentov in spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (MIFIR),

                                             —

                                             Uredbi (EU) št. 596/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o zlorabi trga (uredba o zlorabi trga) ter razveljavitvi Direktive 2003/6/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter direktiv Komisije 2003/124/ES, 2003/125/ES in 2004/72/ES (MAR),

                                             —

                                             Direktivi 2014/57/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o kazenskih sankcijah za zlorabo trga (direktiva o zlorabi trga) (CS-MAD),

                                             —

                                             zveznem aktu o finančnih institucijah z dne 15. junija 2018,

                                             —

                                             zveznem aktu o boju proti pranju denarja in financiranju terorizma z dne 10. oktobra 1997,

                                       kot veljajo na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.
                                 Švicarska uredba o finančnem trgu ne opredeljuje pravne narave pravic do emisije. Pravice do emisije zlasti niso opredeljene kot vrednostni papirji v aktu o infrastrukturi finančnega trga in zato z njimi ni mogoče trgovati na reguliranih mestih trgovanja. Ker pravice do emisij niso opredeljene kot vrednostni papirji, se švicarska uredba o vrednostnih papirjih ne uporablja za trgovanje s pravicami do emisije v transakcijah OTC na sekundarnih trgih.

                                             —

                                             Direktivi (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (AMLD),

                                       kot veljajo na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 Pogodbe na izvedene finančne instrumente so opredeljene kot vrednostni papirji v skladu z aktom o infrastrukturi finančnega trga. To vključuje tudi izvedene finančne instrumente, ki imajo pravice do emisije kot osnovni instrument. Izvedeni finančni instrumenti pravic do emisije v transakcijah OTC med nefinančnimi in finančnimi nasprotnimi strankami so zajeti v določbah akta o infrastrukturi finančnega trga.

                                 7

                                 Sodelovanje v zvezi z nadzorom trga

                                 Pogodbenici vzpostavita ustrezne ureditve za sodelovanje v zvezi z nadzorom trga. Navedene ureditve za sodelovanje zadevajo izmenjavo informacij in izvrševanje obveznosti, ki izhajajo iz njunih zadevnih ureditev nadzora trga. Pogodbenici o vseh takih ureditvah obvestita Skupni odbor.

                                 8

                                 Kakovostne omejitve za mednarodne dobropise so vsaj tako stroge, kot tiste v:

                                             —

                                             členih 11a in 11b Direktive 2003/87/ES,

                                             —

                                             Uredbi Komisije (EU) št. 550/2011 z dne 7. junija 2011 o določanju nekaterih omejitev glede uporabe mednarodnih dobropisov iz projektov v zvezi z industrijskimi plini, skladno z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta,

                                             —

                                             členu 58 Uredbe Komisije (EU) št. 389/2013 z dne 2. maja 2013 o določitvi registra Unije v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter odločbama št. 280/2004/ES in št. 406/2009/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi uredb Komisije (EU) št. 920/2010 in št. 1193/2011,

                                       kot veljajo na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                             —

                                             členih 5 in 6 Zakona o CO2,

                                             —

                                             členu 4 in člena 4a(1) in Prilogi 2 Odloka o CO2,

                                       kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 9

                                 Količinske omejitve za mednarodne dobropise so vsaj tako stroge, kot tiste v:

                                             —

                                             členu 11a Direktive 2003/87/ES,

                                             —

                                             Uredbi Komisije (EU) št. 389/2013 z dne 2. maja 2013 o določitvi registra Unije v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter odločbama št. 280/2004/ES in št. 406/2009/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi uredb Komisije (EU) št. 920/2010 in št. 1193/2011,

                                             —

                                             Uredbi Komisije (EU) št. 1123/2013 z dne 8. novembra 2013 o določanju upravičenosti do mednarodnih dobropisov v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta,

                                       kot veljajo na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.
                                 Pravo Unije od leta 2021 dalje ne predvideva pravic za uporabo mednarodnih dobropisov.

                                             —

                                             členu 16(2) Zakona o CO2,

                                             —

                                             členu 55b Odloka o CO2,

                                       kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.
                                 Uporabo določb mednarodnih dobropisov omogočata le do leta 2020.

                                 10

                                 Število brezplačno dodeljenih pravic se izračuna na podlagi referenčnih meril in prilagoditvenih faktorjev. Največ pet odstotkov količine pravic za obdobje 2013–2020 se odstopi novim udeležencem. Pravice, ki se ne dodelijo brezplačno, se ponudijo na dražbi ali razveljavijo. V ta namen ETS izpolnjuje vsaj pogoje iz:

                                             —

                                             členov 10, 10a, 10b in 10c Direktive 2003/87/ES,

                                             —

                                             Sklepa Komisije 2011/278/EU z dne 27. aprila 2011 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta,

                                             —

                                             pogoje iz člena 18(3) in člena 19(2) do (6) Zakona o CO2,

                                             —

                                             pogoje iz člena 45(2) in členov 46, 46a, 46b, 46c in 48 ter Priloge 9 k Odloku o CO2,

                                       kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.
                                 Brezplačne dodelitve ne presegajo ravni dodelitev za naprave v EU ETS.

                                             —

                                             Sklepa Komisije 2013/448/EU z dne 5. septembra 2013 v zvezi z nacionalnimi izvedbenimi ukrepi za prehodno brezplačno dodeljevanje pravic do emisije toplogrednih plinov v skladu s členom 11(3) Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta,

                                             —

                                             Sklepa Komisije (EU) 2017/126 z dne 24. januarja 2017 o spremembi Sklepa 2013/448/EU glede uvedbe enotnega medsektorskega korekcijskega faktorja v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta

                                       (izračunov za določitev medsektorskega korekcijskega faktorja v EU ETS za obdobje 2013–2020),

                                             —

                                             Sklepa Komisije 2014/746/EU z dne 27. oktobra 2014 o določitvi seznama sektorjev in delov sektorjev v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta, ki veljajo za izpostavljene visokemu tveganju premestitve emisij CO2, za obdobje med letoma 2015 in 2019,

                                             —

                                             Direktive (EU) 2018/410 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. marca 2018 o spremembi Direktive 2003/87/ES za krepitev stroškovno učinkovitega zmanjšanja emisij in nizkoogljičnih naložb

                                       (seznam sektorjev, izpostavljenih selitvi virov CO2, za obdobje 2015–2020),

                                             —

                                             Delegirane uredbe Komisije (EU) 2019/331 z dne 19. decembra 2018 o določitvi prehodnih pravil za usklajeno brezplačno dodelitev pravic do emisije na ravni Unije v skladu s členom 10a Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta,

                                             —

                                             Delegiranega sklepa Komisije (EU) 2019/708 z dne 15. februarja 2019 o dopolnitvi Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z določitvijo ektorjev in delov sektorjev, ki veljajo za izpostavljene tveganju premestitve emisij CO2, za obdobje med letoma 2021 in 2030,

                                             —

                                             vsak medsektorski korekcijski faktor v sistemu EU ETS v obdobju 2021–2025 ali 2026–2030,

                                       kot veljajo na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 11

                                 V okviru ETS morajo biti predvidene sankcije, ki se uporabljajo v enakih okoliščinah in so enako stroge, kot tiste, določene v:

                                             —

                                             členu 16 Direktive 2003/87/ES,

                                       kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                             —

                                             členu 21 Zakona o CO2,

                                             —

                                             členu 56 Odloka o CO2,

                                       kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 12

                                 Zahteve glede spremljanja in poročanja v okviru ETS so vsaj tako stroge, kot je določeno v:

                                             —

                                             členu 14 in Prilogi IV k Direktivi 2003/87/ES,

                                             —

                                             Uredbi Komisije (EU) št. 601/2012 z dne 21. junija 2012 o spremljanju emisij toplogrednih plinov in poročanju o njih v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta,

                                             —

                                             Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2018/2066 z dne 19. decembra 2018 o spremljanju emisij toplogrednih plinov in poročanju o njih v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter spremembi Uredbe Komisije (EU) št. 601/2012,

                                       kot veljajo na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                             —

                                             členu 20 Zakona o CO2,

                                             —

                                             členih 50 do 53 in prilogah 16 in 17 Odloka o CO2,

                                       kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 13

                                 Zahteve glede preverjanja in akreditacije v okviru ETS so vsaj tako stroge kot v:

                                             —

                                             členu 15 in Prilogi V k Direktivi 2003/87/ES,

                                             —

                                             Uredbi Komisije (EU) št. 600/2012 z dne 21. junija 2012 o preverjanju poročil o emisijah toplogrednih plinov in poročil o tonskih kilometrih ter o akreditaciji preveriteljev v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta,

                                             —

                                             Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/2067 z dne 19. decembra 2018 o preverjanju podatkov in o akreditaciji preveriteljev v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta,

                                       kot veljajo na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                             —

                                             členih 51 do 54 Odloka o CO2,

                                       kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                           B.   Osnovna merila za letalstvo

                                 Osnovna merila

                                 Za EU

                                 Za Švico

                                 1

                                 Obvezna narava sodelovanja v ETS

                                 Sodelovanje v ETS je obvezno za letalske dejavnosti v skladu z merili, navedenimi v nadaljevanju.

                                 Sodelovanje v ETS je obvezno za letalske dejavnosti v skladu z merili, navedenimi v nadaljevanju.

                                 2

                                 Obseg vključenih letalskih dejavnosti in toplogrednih plinov ter pripisovanje letov in njihovih emisij v skladu z načelom odhodnega leta, kot je določeno v:

                                             —

                                             Direktivi 2003/87/ES, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) 2017/2392 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2017 zaradi začasnega odstopanja od izvrševanja v zvezi z leti v in iz držav, s katerimi ni bil sklenjen sporazum v skladu s členom 25 Direktive 2003/87/ES,

                                             —

                                             členih 17, 29, 35 in 56 ter Prilogi VII k Uredbi Komisije (EU) št. 389/2013 z dne 2. maja 2013 o določitvi registra Unije v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter odločbama št. 280/2004/ES in št. 406/2009/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi uredb Komisije (EU) št. 920/2010 in št. 1193/2011,

                                       kot veljajo na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 1. Področje uporabe
                                 Leti, ki imajo pristanek ali vzlet na aerodromu na ozemlju Švice, razen letov, ki vzletajo z aerodroma na območju EGP.
                                 Vsa začasna odstopanja glede področja uporabe ETS, kot so odstopanja v smislu člena 28a Direktive 2003/87/ES, se lahko v švicarskem ETS uporabljajo v skladu z odstopanji, uvedenimi v EU ETS. Pri letalskih dejavnostih so zajete samo emisije CO2.

                                 Od 1. januarja 2020 so zajeti leti z aerodromov, ki so v Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: EGP), na aerodrome na ozemlju Švice, medtem ko so leti z aerodromov na ozemlju Švice na aerodrome v EGP od 1. januarja 2020 izključeni iz EU ETS v skladu s členom 25a Direktive 2003/87/ES.

                                 2. Omejitve področja uporabe
                                 Splošno področje uporabe iz točke 1 ne vključuje:

                                             1.

                                             letov izključno za prevoz v okviru službenih potovanj vladajočega monarha ali njegovih/njenih bližnjih sorodnikov, predsednikov držav, predsednikov vlad in vladnih ministrov, kadar je to z ustreznim kazalnikom statusa navedeno v načrtu leta;

                                             2.

                                             vojaških, carinskih in policijskih letov;

                                             3.

                                             letov za iskanje in reševanje, letov za gašenje požarov, letov v humanitarne namene in letov v primeru nujne medicinske pomoči;

                                             4.

                                             letov, ki potekajo izključno na podlagi pravil vizualnega letenja, kakor so določena v Prilogi 2 h Konvenciji o mednarodnem civilnem letalstvu z dne 7. decembra 1944;

                                             5.

                                             letov, ki se zaključijo na istem aerodromu, s katerega je zrakoplov vzletel, in med katerimi ni bilo načrtovanih vmesnih postankov;

                                             6.

                                             letov za usposabljanje, opravljenih izključno za namene pridobitve ali podaljšanja licence ali ocenjevanja letalskega osebja v pilotski kabini, kadar je to utemeljeno z ustreznim zaznamkom v načrtu leta, v kolikor let ni namenjen prevozu potnikov in/ali tovora ali dostavljanju ali prevažanju zrakoplova;

                                             7.

                                             letov, ki se izvajajo izključno za namene znanstvenih raziskav;

                                             8.

                                             letov, ki se izvajajo izključno za namene preverjanja, preizkušanja ali certificiranja zrakoplovov ali njihove opreme ali zemeljske opreme;

                                             9.

                                             letov, ki se izvajajo z zrakoplovi s potrjeno največjo vzletno maso, manjšo od 5 700

                                             10.

                                             letov komercialnih operatorjev zrakoplovov, katerih skupne letne emisije so nižje od 10 000  ton na leto za lete, zajete v švicarski ETS, ali ki sodelujejo v švicarskem ETS in v treh zaporednih štirimesečnih obdobjih opravijo manj kot 243 letov na posamezno obdobje, če operatorji niso zajeti v EU ETS;

                                             11.

                                             letov nekomercialnih operatorjev zrakoplovov, zajetih v švicarski ETS, katerih skupne letne emisije so nižje od 1 000  ton na leto, v skladu z ustreznim odstopanjem, ki se uporablja v EU ETS, če operatorji niso zajeti v EU ETS.

                                       Te omejitve področja uporabe so določene v:

                                             —

                                             členu 16a Zakona o CO2,

                                             —

                                             členu 46d in členu 55(2) Odloka o CO2 in Prilogi 13 k Odloku o CO2,

                                       kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 3

                                 Izmenjava ustreznih podatkov o uporabi omejitev obsega vključenih letalskih dejavnosti

                                 Pogodbenici sodelujeta v zvezi z uporabo omejitev obsega vključenosti v švicarski ETS in EU ETS za komercialne in nekomercialne operatorje v skladu s to prilogo. Obe pogodbenici zlasti zagotovita pravočasen prenos vseh ustreznih podatkov, da omogočita pravilno določitev letov in operatorjev zrakoplovov, ki so zajeti v švicarskem ETS in EU ETS.

                                 4

                                 Zgornja meja (skupna količina pravic, ki jih je treba dodeliti operatorjem zrakoplovov)

                                 Člen 3c Direktive 2003/87/ES,
                                 kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma
                                 V členu 3c Direktive 2003/87/ES so bile prvotno dodeljene naslednje pravice:

                                             —

                                             15 % se jih ponudi na dražbi,

                                             —

                                             3 % se jih prihrani za posebno rezervo,

                                             —

                                             82 % se jih dodeli brezplačno.

                                       Dodelitve so bile spremenjene z Uredbo (EU) št. 421/2014, pri čemer se je dodelitev brezplačnih pravic zmanjšala sorazmerno z zmanjšanjem obveznosti predaje (člen 28a(2) Direktive 2003/87/ES). Uredba (EU) 2017/2392, kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma je ta pristop podaljšala do leta 2023 in uporablja linearni faktor zmanjšanja v višini 2,2 % od 1. januarja 2021.

                                 Zgornja meja temelji na podobni ravni strogosti kot tista v EU ETS, zlasti kar zadeva odstotno stopnjo zmanjšanja med leti in obdobji trgovanja. Pravice v okviru zgornje meje se dodelijo, kot sledi:

                                             —

                                             15 % se jih ponudi na dražbi,

                                             —

                                             3 % se jih prihrani za posebno rezervo,

                                             —

                                             82 % se jih dodeli brezplačno.

                                       Ta razdelitev se lahko pregleda v skladu s členoma 6 in 7 tega sporazuma.

                                 Do leta 2020 se količina pravic v okviru zgornje meje izračunava z metodo od spodaj navzgor na podlagi pravic, ki jih je treba dodeliti brezplačno, v skladu z zgoraj navedeno razdelitvijo v okviru zgornje meje. Za vsa začasna odstopanja glede področja uporabe ETS je treba ustrezno sorazmerno prilagoditi količine pravic, ki jih je treba dodeliti.
                                 Od leta 2021 se količina pravic v okviru zgornje meje določi na podlagi zgornje meje iz leta 2020, pri čemer se upošteva morebitna odstotna stopnja zmanjšanja v skladu z EU ETS.
                                 To je določeno v:

                                             —

                                             členu 18 Zakona o CO2,

                                             —

                                             členu 46e Odloka o CO2 in Prilogi 15 k Odloku o CO2,

                                       kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 5

                                 Dodeljevanje pravic za letalstvo z dražbo pravic

                                             —

                                             člen 3d in člen 28a(3) Direktive 2003/87/ES,

                                       kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 Dražbo švicarskih pravic do emisije, ki jih je treba ponuditi na dražbi, izvede pristojni švicarski organ. Švica je upravičena do prihodkov, ustvarjenih z dražbo švicarskih pravic.
                                 To je določeno v:

                                             —

                                             členu 19a(2) in (4) Zakona o CO2,

                                             —

                                             členu 48 Odloka o CO2 in Prilogi 15 k Odloku o CO2,

                                       kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 6

                                 Posebna rezerva za nekatere operatorje zrakoplovov

                                             —

                                             člen 3f Direktive 2003/87/ES,

                                       kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 Pravice se prihranijo za posebno rezervo za nove udeležence in hitro rastoče subjekte, vendar Švica glede na to, da je referenčno leto za pridobitev podatkov o švicarskih letalskih dejavnostih leto 2018, do leta 2020 ne bo imela posebne rezerve.
                                 Ta posebna rezerva je določena v:

                                             —

                                             členu 18(3) Zakona o CO2,

                                             —

                                             členu 46e Odloka o CO2 in Prilogi 15 k Odloku o CO2,

                                       kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 7

                                 Referenčno merilo za brezplačno dodelitev pravic operatorjem zrakoplovov

                                             —

                                             člen 3e Direktive 2003/87/ES,

                                       kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.
                                 Letno referenčno merilo znaša 0,000642186914222035 pravice na tonski kilometer.

                                 Referenčno merilo ni višje od tistega v EU ETS.
                                 Do leta 2020 letno referenčno merilo znaša 0,000642186914222035 pravice na tonski kilometer.
                                 To referenčno merilo je določeno v:

                                             —

                                             členu 46f(1) in (2) Odloka o CO2 ter Prilogi 15 k Odloku o CO2,

                                       kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 8

                                 Brezplačna dodelitev pravic do emisije operatorjem zrakoplovov

                                             —

                                             člen 3e Direktive 2003/87/ES,

                                       kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.
                                 V skladu s členom 25a Direktive 2003/87/ES bi bilo treba izdajo pravic prilagoditi sorazmerno z ustreznimi obveznostmi poročanja in predaje, ki izhajajo iz dejanskega obsega vključenih letov med EGP in Švico v EU ETS.

                                 Število pravic do emisije, ki se brezplačno dodelijo operatorjem zrakoplova, se izračuna s pomnožitvijo njihovih sporočenih podatkov o tonskih kilometrih v referenčnem letu z ustreznim referenčnim merilom.
                                 Ta brezplačna dodelitev je določena v:

                                             —

                                             členu 19a(3) in (4) Zakona o CO2,

                                             —

                                             členu 46f(1) in (2) Odloka o CO2 ter Prilogi 15 k Odloku o CO2,

                                       kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 9

                                 Kakovostne omejitve za mednarodne dobropise so vsaj tako stroge, kot tiste v:

                                             —

                                             členih 11a in 11b Direktive 2003/87/ES,

                                             —

                                             Uredbi Komisije (EU) št. 389/2013 z dne 2. maja 2013 o določitvi registra Unije v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter odločbama št. 280/2004/ES in št. 406/2009/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi uredb Komisije (EU) št. 920/2010 in št. 1193/2011,

                                       kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                             —

                                             členih 5 in 6 Zakona o CO2,

                                             —

                                             členu 4 in členu 4a(1) Odloka o CO2 in Prilogi 2 k Odloku o CO2,

                                       kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 10

                                 Količinske omejitve za uporabo mednarodnih dobropisov

                                             —

                                             člen 11a Direktive 2003/87/ES,

                                             —

                                             Uredba Komisije (EU) št. 389/2013 z dne 2. maja 2013 o določitvi registra Unije v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter odločbama št. 280/2004/ES in št. 406/2009/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi uredb Komisije (EU) št. 920/2010 in št. 1193/2011,

                                             —

                                             Uredba Komisije (EU) št. 1123/2013 z dne 8. novembra 2013 o določanju upravičenosti do mednarodnih dobropisov v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta,

                                       kot veljajo na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 Uporaba mednarodnih dobropisov do leta 2020 znaša 1,5 % preverjenih emisij.
                                 To je določeno v:

                                             —

                                             členu 55d Odloka o CO2,

                                       kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 11

                                 Pridobivanje podatkov o tonskih kilometrih za referenčno leto

                                             —

                                             člen 3e Direktive 2003/87/ES,

                                       kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 Brez poseganja v določbe v nadaljevanju se podatki o tonskih kilometrih pridobijo istočasno kot podatki o tonskih kilometrih za EU ETS in z uporabo istega pristopa.
                                 Leto 2018 se do leta 2020 upošteva kot referenčno leto za pridobitev podatkov za švicarske letalske dejavnosti v skladu z odlokom o pridobivanju podatkov o tonskih kilometrih in pripravi načrtov spremljanja v zvezi z razdaljami, ki jih pokriva zrakoplov, kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.
                                 To je določeno v:

                                             —

                                             členu 19a(3) in (4) Zakona o CO2,

                                             —

                                             odloku o pridobivanju podatkov o tonskih kilometrih in pripravi načrtov spremljanja v zvezi z razdaljami, ki jih pokriva zrakoplov,

                                       kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 12

                                 Spremljanje in poročanje

                                             —

                                             člen 14 Direktive 2003/87/ES in Priloga IV k Direktivi 2003/87/ES,

                                             —

                                             Uredba Komisije (EU) št. 601/2012 z dne 21. junija 2012 o spremljanju emisij toplogrednih plinov in poročanju o njih v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta,

                                             —

                                             Izvedbeni uredbi Komisije (EU) 2018/2066 z dne 19. decembra 2018 o spremljanju emisij toplogrednih plinov in poročanju o njih v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter spremembi Uredbe Komisije (EU) št. 601/2012,

                                 Določbe o spremljanju in poročanju so enako stroge kot tiste za EU ETS.
                                 To je določeno v:

                                             —

                                             členu 20 Zakona o CO2,

                                             —

                                             členih 50 do 52 Odloka o CO2 in prilogah 16 in 17 k Odloku o CO2,

                                       kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                             —

                                             Delegirana uredba Komisije (EU) 2019/1603 o dopolnitvi Direktive 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z ukrepi Mednarodne organizacije civilnega letalstva za spremljanje in preverjanje emisij iz letalstva ter poročanje o njih za namene izvajanja globalnega tržnega ukrepa,

                                       kot veljajo na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 13

                                 Preverjanje in akreditacija

                                             —

                                             člen 15 Direktive 2003/87/ES in Priloga V k Direktivi 2003/87/ES,

                                             —

                                             Uredba Komisije (EU) št. 600/2012 z dne 21. junija 2012 o preverjanju poročil o emisijah toplogrednih plinov in poročil o tonskih kilometrih ter o akreditaciji preveriteljev v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta,

                                 Določbe o preverjanju in akreditaciji so enako stroge kot tiste v EU ETS.
                                 To je določeno v:

                                             —

                                             členu 52(4) in (5) Odloka o CO2 ter Prilogi 18 k Odloku o CO2,

                                       kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                             —

                                             Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/2067 z dne 19. decembra 2018 o preverjanju podatkov in o akreditaciji preveriteljev v skladu z Direktivo 2003/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta,

                                       kot veljajo na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 14

                                 Upravljanje

                                 Uporabljajo se merila iz člena 18a Direktive 2003/87/ES. V ta namen se Švica v skladu s členom 25a Direktive 2003/87/ES šteje za državo članico upravljavko, kar zadeva dodelitev naloge upravljanja operatorjev zrakoplovov Švici in državam članicam EU (EGP).

                                 V skladu z Odlokom o CO2, kot velja na datum začetka veljavnosti tega sporazuma, je Švica odgovorna za upravljanje operatorjev zrakoplovov:

                                             —

                                             z veljavno operativno licenco, ki jim jo je odobrila Švica, ali

                                             —

                                             z največjimi ocenjenimi pripisanimi emisijami iz letalstva v Švici v okviru povezanih ETS.

                                 V skladu s členom 25a Direktive 2003/87/ES so pristojni organi držav članic EU (EGP) odgovorni za vse naloge v zvezi z upravljanjem operatorjev zrakoplovov, ki so jim dodeljeni, vključno z nalogami v zvezi s švicarskim ETS (npr. prejemanje potrjenih poročil o emisijah, ki zajemajo letalske dejavnosti EU in Švice, dodeljevanje, izdajanje in prenos pravic, skladnost in izvajanje).
                                 Evropska komisija se s pristojnimi švicarskimi organi dvostransko dogovori o predaji ustreznih dokumentov in informacij.

                                 Pristojni švicarski organi so odgovorni za vse naloge v zvezi z upravljanjem operatorjev zrakoplovov, dodeljenih Švici, vključno z nalogami v zvezi z EU ETS (npr. prejemanje potrjenih poročil o emisijah, ki zajemajo letalske dejavnosti EU in Švice, dodeljevanje, izdajanje in prenos pravic, skladnost in izvajanje).
                                 Pristojni švicarski organi se z Evropsko komisijo dvostransko dogovorijo o predaji ustreznih dokumentov in informacij.

                                 Evropska komisija zlasti zagotovi prenos količine brezplačno dodeljenih pravic do emisije na operatorje zrakoplovov, ki jih upravlja Švica.
                                 V primeru dvostranskega sporazuma glede upravljanja letov z letališča EuroAirport Basel–Mulhouse–Freiburg ali na to letališče, ki ne vključuje nobene spremembe Direktive 2003/87/EU, Evropska komisija po potrebi olajša izvajanje takega sporazuma, če ta ne povzroča dvojnega štetja.

                                 Švicarski pristojni organi zlasti prenesejo količino brezplačno dodeljenih švicarskih pravic do emisije na operatorje zrakoplovov, ki jih upravljajo države članice EU (EGP).
                                 To je določeno v:

                                             —

                                             členu 39(1a) Zakona o CO2,

                                             —

                                             členu 46d Odloka o CO2 in Prilogi 14 k Odloku CO2,

                                       kot veljata na datum začetka veljavnosti tega sporazuma.

                                 15

                                 Predaja

                                 Pristojni organi držav članic EU (EGP) pri ocenjevanju skladnosti operatorjev zrakoplovov na podlagi količine predanih pravic najprej prištejejo emisije, zajete v švicarskem ETS, in preostalo količino predanih pravic prištejejo emisijam, zajetim v sistemu EU ETS.

                                 Pristojni organi Švice pri ocenjevanju skladnosti operatorjev zrakoplovov na podlagi količine predanih pravic najprej prištejejo emisije, zajete v EU ETS, in preostalo količino predanih pravic prištejejo emisijam, zajetim v švicarskem ETS.

                                 16

                                 Izvajanje zakonodaje

                                 Pogodbenici določbe svojih sistemov ETS v zvezi z operatorji zrakoplovov, ki ne izpolnjujejo obveznosti v okviru zadevnega ETS, izvajata ne glede na to, ali operatorja upravlja pristojni organ EU (EGP) ali pristojni švicarski organ, če so pri izvajanju s strani organa, ki upravlja operatorja, potrebni dodatni ukrepi.

                                 17

                                 Dodeljevanje operatorjev zrakoplovov za namene upravljanja

                                 V skladu s členom 25a Direktive 2003/87/ES se na seznamu operatorjev zrakoplovov, ki ga Evropska komisija objavi v skladu s členom 18a(3) Direktive 2003/87/ES, za vsakega operatorja zrakoplova navede država upravljavka, vključno s Švico.
                                 Švica operatorje zrakoplovov, ki so ji po začetku veljavnosti tega sporazuma prvič dodeljeni, upravlja po 30. aprilu leta, v katerem so ji dodeljeni, in pred 1. avgustom navedenega leta.
                                 Pogodbenici sodelujeta pri izmenjavi ustreznih dokumentov in informacij.
                                 Dodelitev operatorja zrakoplova ne bo vplivala na vključenost navedenega operatorja v ustreznem ETS (tj. operator, ki je vključen v EU ETS in ga upravlja pristojni švicarski organ, bo imel v okviru EU ETS enako raven obveznosti kot v okviru švicarskega ETS in obratno).

                                 18

                                 Načini izvajanja

                                 Skupni odbor po podpisu tega sporazuma v skladu s členi 12, 13 in 22 tega sporazuma oblikuje in sprejme vse nadaljnje načine, potrebne za organizacijo dela in sodelovanja v okviru sistema „vse na enem mestu“ za imetnike računov iz letalskega sektorja. Ti načini se uporabljajo od datuma začetka uporabe tega sporazuma.

                                 19

                                 Pomoč Eurocontrola

                                 Za del tega sporazuma, ki se nanaša na letalstvo, Evropska komisija vključi Švico v pooblastila, podeljena Eurocontrolu v zvezi z EU ETS.

                           C.   Osnovna merila za registre
                     ETS vsake pogodbenice vključuje register in evidenco transakcij, ki izpolnjujeta naslednja osnovna merila v zvezi z varnostnimi mehanizmi in postopki ter v zvezi z odprtjem in upravljanjem računov.
                     Osnovna merila v zvezi z varnostnimi mehanizmi in postopki
                     Registri in evidence transakcij varujejo zaupnost, celovitost, razpoložljivost in verodostojnost podatkov, shranjenih v sistemu. V ta namen pogodbenici izvajata naslednje varnostne mehanizme:

                                 Osnovna merila

                                 Za dostop do računov je potreben mehanizem dvostopenjske avtentikacije za vse uporabnike, ki dostopajo do računa.

                                 Za začetek in odobritev transakcij je potreben mehanizem za podpisovanje transakcij. Potrditvena koda se uporabnikom pošlje po drugem kanalu.

                                 Vse naslednje postopke začne ena oseba, potrdi pa druga (načelo štirih oči):

                                             —

                                             vse postopke, ki jih izvaja administrator, razen če veljajo utemeljene izjeme, kot so določene s tehničnimi standardi za povezavo,

                                             —

                                             vse prenose enot, razen če se uporablja alternativni ukrep, ki zagotavlja enako raven varnosti.

                                 Vzpostavljen je sistem obveščanja, ki uporabnikom pošlje opozorilo, kadar se izvajajo postopki, ki se nanašajo na njihove račune in vsebino računov.

                                 Med začetkom prenosa in njegovo izvedbo preteče najmanj 24 ur, da vsi uporabniki prejmejo informacije in da se ustavijo vsi domnevno nezakoniti prenosi.

                                 Švicarski administrator in centralni administrator Unije sprejmeta ukrepe za obveščanje uporabnikov o njihovih odgovornostih v zvezi z varnostjo njihovih sistemov (npr. osebni računalnik, omrežje) in ravnanjem s podatki/iskanjem po internetu.

                                 Kar zadeva pravice, se emisije za leto 2020 lahko krijejo le s pravicami, izdanimi v obdobju 2013–2020.

                           Osnovna merila v zvezi z odprtjem in upravljanjem računov

                                 Osnovna merila

                                 Odprtje računa upravljavca/imetniškega računa upravljavca

                                 Vloga upravljavca ali pristojnega organa za odprtje računa upravljavca/imetniškega računa upravljavca se naslovi na nacionalnega administratorja (v primeru Švice je to Zvezni urad za okolje – FOEN). Vloga mora vsebovati dovolj informacij za določitev naprave ETS in ustrezne identifikacijske oznake naprave.

                                 Odprtje računa operaterja zrakoplova/imetniškega računa operaterja zrakoplova

                                 Vsak operater zrakoplova, vključen v švicarski ETS in/ali EU ETS, ima en račun operaterja zrakoplova. Pri operaterjih zrakoplovov, ki jih upravljajo švicarski pristojni organi, se tak račun hrani v švicarskem registru. Vloga operaterja zrakoplova ali pooblaščenega zastopnika operaterja zrakoplova se naslovi na nacionalnega administratorja (v primeru Švice je to FOEN) in pošlje v 30 delovnih dneh od odobritve načrta spremljanja operaterja zrakoplova ali njegovega posredovanja švicarskim organom s strani države članice EU (EGS). Vloga mora vsebovati edinstveno oznako zrakoplova, ki ga upravlja vložnik in spada pod švicarski ETS in/ali EU ETS.

                                 Odprtje osebnega računa/imetniški račun

                                 Vloga za odprtje osebnega računa se naslovi na nacionalnega administratorja (v primeru Švice je to FOEN). Vsebuje dovolj informacij za identifikacijo imetnika računa/vložnika in vsebuje vsaj:

                                             —

                                             za fizično osebo: dokazilo o identiteti in kontaktne podatke,

                                             —

                                             za pravno osebo:

                                             —

                                             izpisek iz poslovnega registra ali

                                             —

                                             akte o ustanovitvi pravne osebe in dokument, ki dokazuje registracijo pravne osebe,

                                             —

                                             izpis iz kazenske evidence za fizično osebo, pri pravni osebi pa izpis iz kazenske evidence za njene direktorje.

                                 Pooblaščeni zastopniki/zastopniki računov

                                 Vsak račun ima vsaj enega pooblaščenega zastopnika/zastopnika računa, ki ga imenuje oseba, ki zaprosi za račun. Pooblaščeni zastopniki/zastopniki računa začenjajo transakcije in druge postopke v imenu imetnika računa. Ob imenovanju pooblaščenega zastopnika/zastopnika računa se posredujejo naslednje informacije o pooblaščenem zastopniku/zastopniku računa:

                                             —

                                             ime in kontaktni podatki,

                                             —

                                             osebni dokument,

                                             —

                                             izpis iz kazenske evidence.

                                 Pregledovanje dokumentov

                                 Vse kopije dokumentov, ki se pri odprtju osebnega računa/imetniškega računa ali imenovanju pooblaščenega zastopnika/zastopnika računa predložijo kot dokazi, morajo biti overjene kot verodostojne kopije. Kopije dokumentov, ki so bili izdani zunaj države, ki zahteva kopijo, morajo biti legalizirane. Datum overitve ali uradnih kopij ne sme biti starejši od treh mesecev pred dnem vložitve vloge.

                                 Zavrnitev vloge za odprtje ali posodobitev računa ali imenovanje pooblaščenega zastopnika/zastopnika računa

                                 Nacionalni administrator (v primeru Švice je to FOEN) lahko vlogo za odprtje ali posodobitev računa ali imenovanje pooblaščenega zastopnika/zastopnika računa zavrne, če je zavrnitev razumna in upravičena. Zavrnitev mora biti utemeljena z vsaj enim od naslednjih razlogov:

                                             —

                                             predloženi informacije in dokumenti so nepopolni, zastareli ali kakor koli drugače nenatančni ali napačni,

                                             —

                                             kandidat za zastopnika je v preiskavi ali je bil v zadnjih petih letih obsojen zaradi goljufije v zvezi s pravicami do emisije ali kjotskimi enotami, pranja denarja, financiranja terorizma ali drugih hudih kaznivih dejanj, za namene katerih bi se ta račun lahko uporabil,

                                             —

                                             z razlogi, določenimi v nacionalnem pravu ali pravu Unije.

                                 Redno pregledovanje informacij o računih

                                 Imetniki računov nacionalnemu administratorju (v primeru Švice je to FOEN) takoj sporočijo vse spremembe podatkov o računu ali uporabniku, pri čemer spremembe podprejo z informacijami, ki jih zahteva nacionalni administrator, ki je odgovoren za pravočasno odobritev posodobitve informacij.

                                 Nacionalni administrator vsaj enkrat na tri leta preveri, ali so informacije v zvezi z računom še vedno popolne, posodobljene, natančne in resnične, ter od imetnika računa po potrebi zahteva, naj priglasi vse spremembe.

                                 Začasna prekinitev dostopa do računa

                                 Kadar so kršene določbe na podlagi člena 3 tega sporazuma v zvezi z registrom ali če poteka preiskava v zvezi z morebitno kršitvijo teh določb, se dostop do računov lahko začasno prekine.

                                 Zaupnost in razkritje informacij

                                 Informacije, vključno z vsebino vseh računov, vsemi opravljenimi transakcijami, edinstvenimi identifikacijskimi oznakami enot v primeru pravic ter edinstvenimi številčnimi vrednostmi serijskih številk enot v primeru kjotskih enot, ki se hranijo ali so udeležene v določeni transakciji, shranjene v EUTL ali SSTL, registru Unije, registru Švice ali katerem koli drugem registru Kjotskega protokola, se štejejo za zaupne.

                                 Taki zaupni podatki se lahko zagotovijo zadevnim javnim subjektom na podlagi njihovega zahtevka, če je namen tega zahtevka uresničitev zakonitega cilja ter če je zahtevek upravičen, potreben in sorazmeren za namene preiskave, odkrivanja, sodnega pregona, upravljanja ali pobiranja davkov, revizije in finančnega nadzora za preprečevanje goljufij, pranja denarja, financiranja terorizma ali drugih hudih kaznivih dejanj, tržne manipulacije ali drugih kršitev prava Unije ali nacionalnega prava države članice EGP ali Švice in boj proti njim ter za zagotovitev dobrega delovanja EU ETS in švicarskega ETS.

                           D.   Osnovna merila za dražbene sisteme in dejavnosti dražbe
                     Subjekti, ki izvajajo dražbe pravic v sistemih ETS pogodbenic, izpolnjujejo naslednja osnovna merila in v skladu z njimi izvajajo dražbe:

                                 Osnovna merila

                                 1

                                 Subjekt, ki izvaja dražbo, se izbere po postopku, ki zagotavlja preglednost, sorazmernost, enako obravnavo, nediskriminacijo in konkurenco med različnimi potencialnimi dražbenimi sistemi na podlagi zakonodaje Unije ali nacionalne zakonodaje o javnem naročanju.

                                 2

                                 Subjekt, ki izvaja dražbo, je pooblaščen za to dejavnost, pri izvajanju svojih dejavnosti pa zagotavlja potrebne zaščitne ukrepe, ki med drugim vključujejo ureditve za opredelitev in upravljanje morebitnih škodljivih posledic kakršnih koli nasprotij interesov, za opredelitev in obvladovanje tveganj, ki jim je izpostavljen trg, ter za zagotovitev preglednih in nediskrecijskih pravil in postopkov za pošteno in urejeno izvajanje dražb ter zadostnih finančnih sredstev, da se omogoči urejeno delovanje.

                                 3

                                 Za dostop do dražb veljajo minimalne zahteve glede ustreznega skrbnega preverjanja strank, da se zagotovi, da udeleženci ne ogrozijo delovanja dražb.

                                 4

                                 Postopek dražbe je predvidljiv, zlasti kar zadeva časovni načrt in zaporedje prodaje ter ocenjene količine pravic, ki bodo na razpolago. Glavni elementi metode izvajanja dražb, vključno s časovnim razporedom, datumi in ocenjeno količino pravic za prodajo, se vsaj en mesec pred začetkom dražb objavijo na spletišču subjekta, ki izvaja dražbo. Vse pomembne spremembe je treba prav tako čim prej vnaprej objaviti.

                                 5

                                 Cilj izvajanja dražb pravic je zmanjšati vse vplive na ETS vsake pogodbenice. Subjekt, odgovoren za izvajanje dražb, zagotovi, da enotne poravnalne cene ne odstopajo bistveno od ustrezne cene pravic na sekundarnem trgu v obdobju dražb, saj bi tako stanje kazalo pomanjkljivost dražb. Metodologijo, ki določa odstopanje iz prejšnje povedi, je treba priglasiti pristojnim organom, ki izvajajo funkcije nadzora trga.

                                 6

                                 Vse nezaupne informacije v zvezi z dražbami, vključno z vso zakonodajo ter vsemi smernicami in obrazci, se odprto in pregledno objavijo. Izidi vsake izvedene dražbe, vključno z ustreznimi nezaupnimi informacijami, se objavijo takoj, ko je to praktično izvedljivo. Poročila o izidih dražb se objavijo vsaj enkrat na leto.

                                 7

                                 Za dražbe pravic veljajo ustrezna pravila in postopki za zmanjšanje tveganja protikonkurenčnega ravnanja, zlorabe trga, pranja denarja in financiranja terorizma prek dražb. Kolikor je to mogoče, so ta pravila in postopki manj strogi kot tisti, ki se uporabljajo za finančne trge v ustrezni zakonodaji pogodbenic. Subjekt, ki izvaja dražbo, je odgovoren zlasti za vzpostavitev ukrepov, postopkov in procesov, ki zagotavljajo neoporečnost dražb. Spremlja tudi ravnanje udeležencev na trgu, v primeru protikonkurenčnega ravnanja, zlorabe trga, pranja denarja ali financiranja terorizma pa o tem uradno obvesti pristojne javne organe.

                                 8

                                 Pristojni organi ustrezno nadzorujejo subjekt, ki izvaja dražbe, in prodajo pravic na dražbah. Imenovani pristojni organi imajo potrebne pravne pristojnosti in tehnične ureditve za nadzor:

                                             —

                                             organizacije in ravnanja upravljavcev dražbenih sistemov,

                                             —

                                             organizacije in ravnanja poklicnih posrednikov, ki delujejo v imenu strank,

                                             —

                                             ravnanja in transakcij udeležencev na trgu, da se preprečijo trgovanje z notranjimi informacijami in tržne manipulacije,

                                             —

                                             transakcij udeležencev na trgu, da se preprečita pranje denarja in financiranje terorizma.

                                       Kolikor je to mogoče, nadzor ni manj strog kot nadzor, ki se izvaja za finančne trge, v ustrezni pravni ureditvi pogodbenic.

                           Švica si prizadeva nalogo izvajanja dražb svojih pravic dodeliti zasebnemu subjektu v skladu s pravili o javnem naročanju.
                     Če je število pravic, ki jih je treba v enem letu ponuditi na dražbi, pod fiksno zgornjo mejo, lahko Švica do sklenitve pogodbe s takim subjektom še naprej uporablja sedanjo ureditev izvajanja dražb, tj. dražbe še naprej izvaja FOEN, pod naslednjimi pogoji:

                                 1.

                                 zgornja meja je 1 000 000 pravic, vključno s pravicami, ki jih je treba na dražbi ponuditi za letalske dejavnosti;

                                 2.

                                 uporabljajo se osnovna merila 1 do 8, razen meril 1 in 2, medtem ko se zadnji stavek merila 5 ter merili 7 in 8 za FOEN uporabljajo le, kolikor je to mogoče.

                           Osnovno merilo 3 se uporablja skupaj z naslednjo določbo: dostop do licitiranja na dražbah švicarskih pravic na podlagi ureditev izvajanja dražb, ki so se uporabljale ob podpisu tega sporazuma, se zagotovi vsem subjektom v EGP, ki imajo dostop do licitiranja na dražbah v Uniji.
                     Švica lahko za izvajanje dražb pooblasti subjekte s sedežem v EGP.

                     PRILOGA II
                     TEHNIČNI STANDARDI ZA POVEZAVO
                     Da bi bila povezava med EU ETS in švicarskim ETS operativna, se vzpostavi začasna rešitev do maja 2020 ali čim prej po tem datumu. Pogodbenici sodelujeta, da začasno rešitev čim prej nadomestita s stalno povezavo med registri.
                     Tehnični standardi za povezavo določajo:

                                 —

                                 zgradbo komunikacijske vezi,

                                 —

                                 varnost prenosa podatkov,

                                 —

                                 seznam funkcij (transakcije, usklajevanje, …),

                                 —

                                 opredelitev spletnih storitev,

                                 —

                                 zahteve glede zapisovanja podatkov,

                                 —

                                 operativne ureditve (služba za pomoč uporabnikom, podpora),

                                 —

                                 načrt za aktivacijo komunikacije in postopek testiranja,

                                 —

                                 postopek testiranja varnosti.

                           V tehničnih standardih za povezavo je določeno, da morajo administratorji sprejeti vse razumne ukrepe za zagotovitev, da SSTL, EUTL in komunikacijska vez delujejo 24 ur na dan in 7 dni na teden, ter da morajo biti motnje v delovanju SSTL, EUTL in komunikacijske vezi čim manjše.
                     V tehničnih standardih za povezavo je določeno, da so komunikacije med SSTL in EUTL sestavljene iz varnih izmenjav sporočil spletnih storitev na podlagi naslednjih tehnologij (1):

                                 —

                                 spletnih storitev, ki uporabljajo protokol Simple Object Access (SOAP) ali enakovredne storitve,

                                 —

                                 navideznega zasebnega omrežja (Virtual Private Network – VPN) na osnovi strojne opreme,

                                 —

                                 XML (Extensible Markup Language – razširljivi označevalni jezik),

                                 —

                                 digitalnega podpisa in

                                 —

                                 omrežnih časovnih protokolov.

                           Tehnični standardi za povezavo določajo dodatne varnostne zahteve za švicarski register, SSTL, register Unije in EUTL ter se dokumentirajo v „načrtu upravljanja varnosti“. Določajo zlasti, da:

                                 —

                                 če obstaja sum, da je varnost švicarskega registra, SSTL, registra Unije ali EUTL ogrožena, se pogodbenici takoj medsebojno obvestita o tem ter prekineta povezavo med SSTL in EUTL,

                                 —

                                 se pogodbenici zavežeta, da si bosta v primeru kršitve varnostnih predpisov takoj izmenjali informacije. Če so na voljo tehnični podatki, si administrator švicarskega registra in centralni administrator Unije v 24 urah po kršitvi varnostnih predpisov izmenjata poročilo o incidentu (datum, vzrok, vpliv, popravni ukrepi).

                           Postopek testiranja varnosti, določen s tehničnimi standardi za povezavo, se izvede pred vzpostavitvijo komunikacijske vezi med SSTL in EUTL in ko je potrebna nova različica ali izdaja SSTL ali EUTL.
                     Tehnični standardi za povezavo poleg produkcijskega okolja zagotavljajo dve testni okolji, in sicer testno razvojno okolje in sprejemno okolje.
                     Pogodbenici prek administratorja švicarskega registra in centralnega administratorja Unije zagotovita dokaze, da je bila v preteklih dvanajstih mesecih v skladu z varnostnimi zahtevami, ki jih določajo tehnični standardi za povezavo, opravljena neodvisna ocena varnosti njunih sistemov. Pri vseh večjih novih izdajah programske opreme se v skladu z varnostnimi zahtevami, ki jih določajo tehnični standardi za povezavo, opravita testiranje varnosti in zlasti penetracijsko testiranje. Penetracijskega testiranja ne izvede razvijalec programske opreme ali njegov podizvajalec.

               (1)  Navedene tehnologije se trenutno uporabljajo za vzpostavitev povezave med registrom Unije in mednarodno evidenco transakcij ter med švicarskim registrom in mednarodno evidenco transakcij.“


title: Sklep Sveta (EU) 2019/2107 z dne 28. novembra 2019 o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Svetu Mednarodne organizacije civilnega letalstva glede revizije poglavja 9 Priloge 9 (Poenostavitve) h Konvenciji o mednarodnem civilnem letalstvu v zvezi s standardi in priporočenimi praksami glede podatkov iz evidence podatkov o potnikih

text:
                  10.12.2019

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 318/117

         SKLEP SVETA (EU) 2019/2107
         z dne 28. novembra 2019
         o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Svetu Mednarodne organizacije civilnega letalstva glede revizije poglavja 9 Priloge 9 (Poenostavitve) h Konvenciji o mednarodnem civilnem letalstvu v zvezi s standardi in priporočenimi praksami glede podatkov iz evidence podatkov o potnikih
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 16(2) in točke (a) člena 87(2) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Konvencija o mednarodnem civilnem letalstvu (v nadaljnjem besedilu: Čikaška konvencija), ki ureja mednarodni zračni prevoz, je začela veljati 4. aprila 1947. Z njo je bila ustanovljena Mednarodna organizacija civilnega letalstva (ICAO).

                     (2)

                     Države članice Unije so pogodbenice Čikaške konvencije in države članice ICAO, medtem ko ima Unija status opazovalke v nekaterih organih ICAO, vključno s Skupščino in drugimi tehničnimi organi.

                     (3)

                     V skladu s točko (l) člena 54 Čikaške konvencije Svet ICAO sprejme mednarodne standarde in priporočene prakse.

                     (4)

                     Varnostni svet Združenih narodov (ZN) je v resoluciji 2396 (2017) z dne 21. decembra 2017 (RVSZN 2396 (2017)) določil, da morajo države članice ZN razviti zmogljivosti za zbiranje, obdelavo in analizo – z namenom podpore standardom in priporočenim praksam ICAO – podatkov iz evidence podatkov o potnikih (PNR) ter zagotoviti, da se podatki iz PNR uporabljajo in delijo z vsemi njihovimi pristojnimi nacionalnimi organi ob polnem spoštovanju človekovih pravic in temeljnih svoboščin, in sicer za namen preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih kaznivih dejanj in z njimi povezanih potovanj.

                     (5)

                     RVSZN 2396 (2017) je ICAO tudi pozvala, naj sodeluje z državami članicami ZN pri oblikovanju standarda za zbiranje, uporabo, obdelavo in varstvo podatkov iz PNR.

                     (6)

                     Standardi in priporočene prakse v zvezi s podatki iz PNR so določeni v delih A in D poglavja 9 Priloge 9 (Poenostavitve) k Čikaški konvenciji. Te standarde in priporočene prakse dopolnjujejo dodatne smernice, zlasti dokument ICAO 9944, ki določa smernice o podatkih iz PNR.

                     (7)

                     Odbor ICAO za zračni prevoz je marca 2019 ustanovil projektno skupino, ki jo sestavljajo strokovnjaki iz tistih držav članic ICAO, ki sodelujejo v odboru ICAO za poenostavitve, in ki naj bi obravnavala predloge za nove standarde in priporočene prakse glede zbiranja, uporabe, obdelave in varstva podatkov iz PNR v skladu z RVSZN 2396 (2017) (v nadaljnjem besedilu: projektna skupina). V projektni skupini je zastopanih več držav članic Unije. Komisija v projektni skupini sodeluje kot opazovalka.

                     (8)

                     40. zasedanje Skupščine ICAO je potekalo od 24. septembra do 4. Oktobra 2019. Rezultati Skupščine ICAO bodo opredelili politično usmeritev ICAO za naslednja leta, tudi v zvezi s sprejetjem novih standardov in priporočenih praks glede PNR.

                     (9)

                     Svet je 16. septembra 2019 potrdil informativni dokument o standardih in načelih glede zbiranja, uporabe, obdelave in varstva podatkov iz PNR, ki naj bi bil predložen na 40. zasedanju Skupščine ICAO (v nadaljnjem besedilu: informativni dokument). Informativni dokument je Skupščini ICAO predložila Finska v imenu Unije in njenih držav članic ter drugih držav članic Evropske konference civilnega letalstva.

                     (10)

                     Informativni dokument določa stališče Unije o spoštovanju temeljnih načel, ki bi pomagalo zagotoviti spoštovanje ustavnih in regulativnih zahtev v zvezi s temeljnimi pravicami do zasebnosti in varstva podatkov pri obdelavi podatkov iz PNR za namene boja proti terorizmu in hudim kaznivim dejanjem. ICAO je bil pozvan, naj taka načela vključi v vse morebitne prihodnje standarde za PNR in revidirane Smernice ICAO o podatkih iz PNR (dokument 9944).

                     (11)

                     Unija je sprejela skupna pravila o podatkih iz PNR, in sicer z Direktivo (EU) 2016/681 Evropskega parlamenta in Sveta (1), katere področje uporabe se v veliki meri prekriva s področjem, ki ga pokrivajo predvideni novi standardi in priporočene prakse. Direktiva (EU) 2016/681 vključuje zlasti celovit sklop pravil za zaščito temeljnih pravic do zasebnosti in varstva osebnih podatkov v okviru prenosa podatkov iz PNR s strani letalskih prevoznikov v države članice za namene preprečevanja, odkrivanja, preiskovanja in pregona terorističnih in hudih kaznivih dejanj.

                     (12)

                     Trenutno sta veljavna dva mednarodna sporazuma o obdelavi in prenosu podatkov iz PNR med Unijo in tretjo državo, in sicer Avstralijo (2) in Združenimi državami (3). Sodišče Evropske unije je 26. julija 2017 podalo mnenje o predvidenem sporazumu med Unijo in Kanado, ki je bil podpisan 25. junija 2014 (4) (v nadaljnjem besedilu: Mnenje 1/15).

                     (13)

                     Primerno je, da se določi stališče, ki se v imenu Unije zastopa v Svetu ICAO, saj bodo morebitni prihodnji standardi in priporočene prakse na področju podatkov iz PNR, zlasti spremembe poglavja 9 Priloge 9 (Poenostavitve) k Čikaški konvenciji, odločilno vplivali na vsebino prava Unije, in sicer na Direktivo (EU) 2016/681 in obstoječe mednarodne sporazume o podatkih iz PNR. Države članice Unije morajo v skladu z dolžnostjo lojalnega sodelovanja zagovarjati to stališče ves čas dela v organizaciji ICAO za pripravo standardov in priporočenih praks.

                     (14)

                     Stališče Unije iz Priloge je določeno v skladu z veljavnim pravnim okvirom Unije o varstvu podatkov in podatkih iz PNR, in sicer Uredbo (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta (5), Direktivo (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta (6) in Direktivo (EU) 2016/681 ter Pogodbo in Listino Evropske unije o temeljnih pravicah, kakor se razlagata v ustrezni sodni praksi Sodišča Evropske unije, zlasti v Mnenju 1/15.

                     (15)

                     Stališče Unije bi morale izraziti države članice Unije, ki so članice Sveta ICAO, pri čemer bi morale nastopati skupaj.

                     (16)

                     Združeno kraljestvo in Irsko zavezuje Direktiva (EU) 2016/681, zato sodelujeta pri sprejetju tega sklepa.

                     (17)

                     V skladu s členoma 1 in 2 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zato zanjo ni zavezujoč in se v njej ne uporablja –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Stališče, ki se v imenu Unije zastopa v Svetu Mednarodne organizacije za civilno letalstvo (ICAO) glede revizije poglavja 9 Priloge 9 (Poenostavitve) h Konvenciji o mednarodnem civilnem letalstvu v zvezi s sprejetjem standardov in priporočenih praks glede podatkov iz PNR, je določeno v Prilogi k temu sklepu.

            Člen 2
            Stališče iz člena 1 izrazijo države članice Unije, ki so članice Sveta ICAO, pri čemer nastopajo skupaj.

            Člen 3
            Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

            V Bruslju, 28. novembra 2019

                  Za Svet

                  Predsednik

               T. HARAKKA

            (1)  Direktiva (EU) 2016/681 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o uporabi podatkov iz evidence podatkov o potnikih (PNR) za preprečevanje, odkrivanje, preiskovanje in pregon terorističnih in hudih kaznivih dejanj (UL L 119, 4.5.2016, str. 132).

            (2)  UL L 186, 14.7.2012, str. 4.

            (3)  UL L 215, 11.8.2012, str. 5.

            (4)  Mnenje 1/15 Sodišča (veliki senat) z dne 26. julija 2017, ECLI:EU:C:2017:592.

            (5)  Uredba (EU) 2016/679 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Direktive 95/46/ES (Splošna uredba o varstvu podatkov) (UL L 119, 4.5.2016, str. 1).

            (6)  Direktiva (EU) 2016/680 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. aprila 2016 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov, ki jih pristojni organi obdelujejo za namene preprečevanja, preiskovanja, odkrivanja ali pregona kaznivih dejanj ali izvrševanja kazenskih sankcij, in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Okvirnega sklepa Sveta 2008/977/PNZ (UL L 119, 4.5.2016, str. 89).

            PRILOGA
            STALIŠČE, KI SE V IMENU EVROPSKE UNIJE ZASTOPA V SVETU MEDNARODNE ORGANIZACIJE CIVILNEGA LETALSTVA GLEDE REVIZIJE POGLAVJA 9 PRILOGE 9 (POENOSTAVITVE) H KONVENCIJI O MEDNARODNEM CIVILNEM LETALSTVU V ZVEZI S STANDARDI IN PRIPOROČENIMI PRAKSAMI GLEDE PODATKOV IZ EVIDENCE PODATKOV O POTNIKIH
            Splošna načela
            V okviru dejavnosti Mednarodne organizacije za civilno letalstvo (ICAO) glede revizije poglavja 9 Priloge 9 (Poenostavitve) k Čikaški konvenciji v zvezi z razvojem standardov in priporočenih praks glede podatkov iz evidence podatkov o potnikih (PNR) države članice Unije, ki nastopajo skupaj v interesu Unije:

                        (a)

                        delujejo v skladu s cilji, za katere si prizadeva Unija v okviru svoje politike PNR, zlasti za zagotavljanje varnosti, za zaščito življenja in varnosti ljudi, ter zagotavljajo polno spoštovanje temeljnih pravic, zlasti pravic do zasebnosti in varstva osebnih podatkov;

                        (b)

                        v vseh državah članicah ICAO ozaveščajo o standardih in načelih Unije, povezanih s prenosom podatkov iz PNR, ki izhajajo iz ustreznega prava Unije in sodne prakse Sodišča Evropske unije;

                        (c)

                        spodbujajo razvoj večstranskih rešitev, ki so v skladu s temeljnimi pravicami v zvezi s prenosom podatkov iz PNR s strani letalskih prevoznikov organom preprečevanja, odkrivanja, preiskovanja in pregona kaznivih dejanj v interesu zagotavljanja pravne varnosti in spoštovanja temeljnih pravic in racionalizacije obveznosti, ki jih imajo letalski prevozniki;

                        (d)

                        spodbujajo izmenjavo podatkov iz PNR in rezultatov njihove obdelave v državah članicah ICAO, kadar je to potrebno za preprečevanje, odkrivanje, preiskovanje ali pregon terorističnih ali hudih kaznivih dejanj ob polnem spoštovanju temeljnih pravic in svoboščin;

                        (e)

                        še naprej podpirajo razvoj standardov ICAO za zbiranje, uporabo, obdelavo in varstvo podatkov iz PNR v skladu z RVSZN 2396 (2017);

                        (f)

                        v vseh državah članicah ICAO še naprej podpirajo razvoj zmogljivosti za zbiranje, obdelavo in analizo podatkov iz PNR z namenom nadaljnjega razvoja standardov in priporočenih praks ICAO ter za zagotovitev, da se podatki iz PNR uporabljajo in delijo z vsemi pristojnimi nacionalnimi organi držav članic ICAO ob polnem spoštovanju človekovih pravic in temeljnih svoboščin, in sicer za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih kaznivih dejanj in z njimi povezanih potovanj, kot zahteva RVSZN 2396 (2017);

                        (g)

                        kot ozadje uporabljajo informativni dokument o standardih in načelih glede zbiranja, uporabe, obdelave in varstva podatkov iz PNR (Dok. A40-WP/530), ki ga je Finska v imenu Evropske unije in njenih držav članic ter drugih držav članic Evropske konference civilnega letalstva predložila na 40. zasedanju Skupščine ICAO;

                        (h)

                        spodbujajo oblikovanje razmer, ki omogočajo, da se mednarodni zračni prevoz razvija v okviru odprtega, liberaliziranega in globalnega trga ter še naprej raste, obenem pa ne ogrožajo varnosti ter zagotavljajo uvedbo ustreznih zaščitnih ukrepov.

                  Usmeritve
            Države članice Unije, ki nastopajo skupaj v interesu Unije, podpirajo vključitev naslednjih standardov in načel v vse morebitne prihodnje standarde in priporočene prakse ICAO v zvezi s podatki iz PNR:

                        1.

                        Kar zadeva načine pošiljanja podatkov iz PNR:

                                    (a)

                                    Način prenosa: za zaščito osebnih podatkov, ki jih vsebujejo sistemi letalskih prevoznikov, in za zagotovitev, da ti še naprej nadzorujejo te sisteme, bi bilo treba podatke prenašati izključno z uporabo sistema „push“.

                                    (b)

                                    Protokoli za prenos podatkov: spodbujati bi bilo treba uporabo ustreznih, varnih in odprtih standardnih protokolov kot dela mednarodno sprejetih referenčnih protokolov za prenos podatkov iz PNR, da bi se postopno povečala njihova uporaba in bi sčasoma nadomestili lastniške standarde.

                                    (c)

                                    Pogostost prenosa podatkov: pogostost in časovna razporeditev prenosov podatkov iz PNR ne bi smela nerazumno obremeniti letalskih prevoznikov in bi morala biti omejena na tisto, kar je nujno potrebno za namene preprečevanja, odkrivanja, preiskovanja in pregona kaznivih dejanj in varovanja meja v boju proti terorizmu in hudim kaznivim dejanjem.

                                    (d)

                                    Letalski prevozniki nimajo obveznosti zbiranja dodatnih podatkov: od letalskih prevoznikov se ne bi smelo zahtevati, da zbirajo dodatne podatke iz PNR poleg tistih, ki jih že zdaj, ali da zbirajo določene vrste podatkov, ampak le prenos podatkov, ki jih že zbirajo v okviru svojega poslovanja.

                        2.

                        Kar zadeva načine obdelave podatkov iz PNR:

                                    (a)

                                    Čas prenosa in obdelave: podatki iz PNR se lahko ob upoštevanju ustreznih jamstev za varstvo zasebnosti zadevnih oseb dajo na voljo dovolj zgodaj pred prihodom ali odhodom leta, s čimer se organom zagotovi več časa za obdelavo in analizo podatkov ter potencialno tudi za ukrepanje.

                                    (b)

                                    Primerjava z vnaprej določenimi merili in zbirkami podatkov: organi bi morali podatke iz PNR obdelovati ob uporabi z dokazi podprtih meril in podatkovnih zbirk, ki so relevantne za boj proti terorizmu in hudim kaznivim dejanjem.

                        3.

                        Kar zadeva varstvo osebnih podatkov:

                                    (a)

                                    Zakonitost, pravičnost in preglednost obdelave: za obdelavo osebnih podatkov je potrebna zakonita podlaga, da se posamezniki seznanijo s tveganji, zaščitnimi ukrepi in pravicami v zvezi z obdelavo njihovih osebnih podatkov ter kako lahko uveljavljajo svoje pravice v zvezi z obdelavo.

                                    (b)

                                    Omejitev namenov: nameni, za katere lahko organi uporabijo podatke iz PNR, morajo biti jasno določeni in ne smejo presegati obsega, ki je nujno potreben glede na zastavljene cilje, zlasti za namene preprečevanja, odkrivanja, preiskovanja in pregona kaznivih dejanj in varovanja meja v boju proti terorizmu in hudim kaznivim dejanjem.

                                    (c)

                                    Obseg podatkov iz PNR: podatke iz PNR, ki jih morajo prenesti letalski prevozniki, je treba jasno opredeliti in izčrpno našteti. Ta seznam bi moral biti standardiziran, da se zagotovi čim manjši obseg takih podatkov, hkrati pa prepreči obdelava občutljivih podatkov, vključno s podatki, ki razkrivajo rasno ali etnično poreklo, politično prepričanje ali vero oziroma filozofsko prepričanje, članstvo v sindikatu, zdravstveno stanje, spolno življenje ali spolno usmerjenost.

                                    (d)

                                    Uporaba podatkov iz PNR: nadaljnja obdelava podatkov iz PNR bi morala biti omejena na namene prvotnega prenosa, in sicer na podlagi objektivnih meril ter ob upoštevanju vsebinskih in postopkovnih pogojev v skladu z zahtevami, ki se uporabljajo za prenose osebnih podatkov.

                                    (e)

                                    Avtomatizirana obdelava podatkov iz PNR: avtomatizirana obdelava mora temeljiti na objektivnih, nediskriminatornih in zanesljivih predhodno določenih merilih ter se ne bi smela uporabljati kot edina podlaga za kakršne koli odločitve, ki imajo škodljive pravne učinke ali resno vplivajo na osebo.

                                    (f)

                                    Hramba podatkov: obdobje hrambe podatkov iz PNR bi moralo biti omejeno in ne bi smelo biti daljše, kot je potrebno za prvotni zadani cilj. Izbris podatkov bi bilo treba zagotoviti v skladu s pravnimi zahtevami države izvora. Ob koncu obdobja hrambe bi bilo treba podatke iz PNR izbrisati ali anonimizirati.

                                    (g)

                                    Razkritje podatkov iz PNR pooblaščenim organom: nadaljnje razkritje podatkov iz PNR drugim vladnim organom v isti državi ali drugim državam članicam ICAO za vsak primer posebej se lahko opravi le, če organ prejemnik izvaja naloge, povezane z bojem proti terorizmu ali hudim mednarodnim kaznivim dejanjem, in zagotavlja enako varstvo, kot ga zagotavlja organ, ki razkriva informacije.

                                    (h)

                                    Varnost podatkov: sprejeti je treba ustrezne ukrepe za zaščito varnosti, zaupnosti in celovitosti podatkov iz PNR.

                                    (i)

                                    Preglednost in obveščanje: posameznike je treba ob upoštevanju potrebnih in sorazmernih omejitev obvestiti o obdelavi njihovih podatkov iz PNR in jih obvestiti o pravicah in pravnih sredstvih, ki so jim na voljo.

                                    (j)

                                    Dostop, popravek in izbris: ob upoštevanju potrebnih in sorazmernih omejitev bi morali imeti posamezniki pravico do dostopa do svojih podatkov iz PNR in pravico do njihovega popravka.

                                    (k)

                                    Pravno varstvo: posamezniki bi morali imeti pravico do učinkovitega upravnega in sodnega varstva, če menijo, da so bile kršene njihove pravice do zasebnosti in varstva podatkov.

                                    (l)

                                    Nadzor in odgovornost: organi, ki uporabljajo podatke iz PNR, bi morali biti odgovorni neodvisnemu javnemu organu z učinkovitimi pooblastili za preiskovanje in izvrševanje, ki bi moral biti sposoben izvajati svoje naloge neodvisno od kakršnega koli vpliva, zlasti s strani organov preprečevanja, odkrivanja, preiskovanja in pregona kaznivih dejanj.

                        4.

                        Kar zadeva izmenjavo podatkov iz PNR med organi preprečevanja, odkrivanja, preiskovanja in pregona kaznivih dejanj:

                                    (a)

                                    Spodbujanje izmenjave informacij: spodbujati bi bilo treba izmenjavo podatkov iz PNR za vsak primer posebej med organi preprečevanja, odkrivanja, preiskovanja in pregona kaznivih dejanj različnih držav članic ICAO, da se izboljša mednarodno sodelovanje pri preprečevanju, odkrivanju, preiskovanju in pregonu terorizma in hudih kaznivih dejanj.

                                    (b)

                                    Varnost izmenjave informacij: izmenjava informacij bi morala potekati prek ustreznih kanalov, ki zagotavljajo ustrezno varnost podatkov, in bi morala biti v celoti skladna z mednarodnimi in nacionalnimi pravnimi okviri za varstvo osebnih podatkov.