title: 2014/365/EU: Sklep Sveta z dne 12. junija 2014 o stališču, ki se ga sprejme v imenu Evropske unije v okviru Skupnega odbora EGP glede spremembe Protokola 30 k Sporazumu EGP glede posebnih določb o organizaciji sodelovanja na področju statistike

text:
               18.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 178/14

         SKLEP SVETA
   z dne 12. junija 2014
   o stališču, ki se ga sprejme v imenu Evropske unije v okviru Skupnega odbora EGP glede spremembe Protokola 30 k Sporazumu EGP glede posebnih določb o organizaciji sodelovanja na področju statistike

      (2014/365/EU)

   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 338(1) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2894/94 z dne 28. novembra 1994 o pravilih za izvajanje Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (1) in zlasti člena 1(3) Uredbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Sporazum o Evropskem gospodarskem prostoru (2) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP) je začel veljati 1. januarja 1994.

               (2)

               V skladu s členom 98 Sporazuma EGP lahko Skupni odbor EGP med drugim odloči spremeniti Protokol 30 k navedenemu sporazumu.

               (3)

               Priloga XXI k Sporazumu EGP vsebuje posebne določbe v zvezi s statistiko.

               (4)

               Statistični program EGP za obdobje 2014 do 2017 bi moral temeljiti na Uredbi (EU) št. 99/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3), kot je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 1383/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o spremembi Uredbe (EU) št. 99/2013 (4), ter vključevati tiste dele programa, ki so potrebni za opis in spremljanje vseh ustreznih gospodarskih, socialnih ter okoljskih vidikov Evropskega gospodarskega prostora.

               (5)

               Statistični program EGP za obdobje 2003 do 2007 se ne uporablja več in bi ga bilo treba v okviru Sporazuma EGP črtati.

               (6)

               Protokol 30 k Sporazumu EGP bi bilo zato treba spremeniti, da se omogoči to razširjeno sodelovanje od 1. januarja 2014.

               (7)

               Stališče Unije v Skupnem odboru EGP bi moralo temeljiti na priloženem osnutku sklepa –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Stališče, ki se v imenu Evropske unije sprejme v okviru Skupnega odbora EGP o predloženi spremembi Protokola 30 k Sporazumu EGP glede posebnih določb o organizaciji sodelovanja na področju statistike, temelji na osnutku sklepa Skupnega odbora EGP, priloženega temu sklepu.
   Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Luxembourgu, 12. junija 2014

            Za Svet

            Predsednik

         Y. MANIATIS

      (1)  UL L 305, 30.11.1994, str. 6.

      (2)  UL L 1, 3.1.1994, str. 3.

      (3)  Uredba (EU) št. 99/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2013 o evropskem statističnem programu za obdobje 2013–2017 (UL L 39, 9.2.2013, str. 12).

      (4)  Uredba (EU) št. 1383/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o spremembi Uredbe (EU) št. 99/2013 o evropskem statističnem programu za obdobje 2013–2017 (UL L 354, 28.12.2013, str. 84).

      OSNUTEK
      SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP št. .../2014
      z dne
      o spremembi Protokola 30 k Sporazumu EGP glede posebnih določb o organizaciji sodelovanja na področju statistike
      SKUPNI ODBOR EGP JE –
      ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP) in zlasti člena 98 navedenega sporazuma,
      ob upoštevanju naslednjega:

                  (1)

                  Statistični program EGP za obdobje 2014 do 2017 bi moral temeljiti na Uredbi (EU) št. 99/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1), kot je bila spremenjena z Uredbo (EU) št. 1383/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o spremembi Uredbe (EU) št. 99/2013 o evropskem statističnem programu za obdobje 2013–2017 (2), ter vključevati tiste dele programa, ki so potrebni za opis in spremljanje vseh ustreznih gospodarskih, socialnih ter okoljskih vidikov Evropskega gospodarskega prostora.

                  (2)

                  Statistični program EGP za obdobje 2003 do 2007 se ne uporablja več in bi ga bilo treba v skladu s Sporazumom EGP črtati.

                  (3)

                  Protokol 30 k Sporazumu EGP bi bilo zato treba spremeniti, da se omogoči to razširjeno sodelovanje od 1. januarja 2014 –

            SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
      Člen 1
      Protokol 30 k Sporazumu EGP se spremeni:

                  (1)

                  beseda „2013“ v naslovu člena 5 se nadomesti z besedami „2013 do 2017“;

                  (2)

                  v členu 5(1) se doda naslednje:
                  „, kakor jo spreminja:

                              —

                                 32013 R 1383: Uredba (EU) št. 1383/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 (UL L 354, 28.12.2013, str. 84).“;

                  (3)

                  besede „31. decembra 2013“ v členu 5(2) se nadomestijo z besedami „31. decembra 2017“;

                  (4)

                  besedilo člena 5(3) se nadomesti z naslednjim:
                  „Poseben letni statistični program EGP za obdobje 2013 do 2017 skupaj oblikujeta Statistični urad Efte in Eurostat. Letni statistični program EGP temelji na delu letnega delovnega programa, ki ga oblikuje Komisija v skladu z Uredbo (EU) št. 99/2013, in se pripravi sočasno z njim. Pogodbenice v skladu s svojimi notranjimi postopki odobrijo letni statistični program EGP.“;

                  (5)

                  besedilo člena 5(4) se nadomesti z naslednjim:
                  „Države Efte finančno prispevajo v skladu s členom 82(1)(a) Sporazuma in njegovih finančnih predpisov do zneska, ki predstavlja 75 odstotkov zneska proračunskih postavk 29 02 05 (Evropski statistični program 2013–2017) in 29 01 04 05 (Politika na področju statističnih informacij – odhodki za upravno poslovodenje) v proračunu Evropske unije za leto 2013, in do zneska, ki predstavlja 75 odstotkov zneska proračunskih postavk 29 02 01 (Evropski statistični program za obdobje 2013–2017) in 29 01 04 01 (Politika na področju statističnih informacij – odhodki za upravno poslovodenje) v proračunu Evropske unije za obdobje 2014 do 2017.“;

                  (6)

                  besedilo člena 2 se črta.

            Člen 2
      Ta sklep začne veljati dan po predložitvi zadnjega uradnega obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma EGP (3).
      Uporablja se od 1. januarja 2014.
      Člen 3
      Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.

         V Bruslju,

               Za Skupni odbor EGP

               Predsednik

               Sekretarja

               Skupnega odbora EGP

         (1)  UL L 39, 9.2.2013, str. 12.

         (2)  UL L 354, 28.12.2013, str. 84.

         (3)  [Navedena ni nobena ustavna zahteva.] [Navedene so ustavne zahteve.]


title: Sklep Sveta 2011/169/SZVP z dne 21. marca 2011 o spremembi Sklepa Sveta 2010/638/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Republiki Gvineji

text:
               22.3.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 76/59

         SKLEP SVETA 2011/169/SZVP
   z dne 21. marca 2011
   o spremembi Sklepa Sveta 2010/638/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Republiki Gvineji
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 29 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 27. oktobra 2009 sprejel Skupno stališče 2009/788/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Republiki Gvineji (1) zaradi nasilnega zatrtja političnih protestov v Conakryju 28. septembra 2009 s strani varnostnih sil.

               (2)

               Svet je 25. oktobra 2010 sprejel Sklep 2010/638/SZVP (2) o podaljšanju omejevalnih ukrepov do 27. oktobra 2011 in razveljavitvi Skupnega stališča 2009/788/SZVP.

               (3)

               Sklep 2010/638/SZVP bi bilo treba spremeniti glede na politične razmere in poročilo mednarodne preiskovalne komisije za ugotovitev dejstev in okoliščin o dogodkih v Gvineji 28. septembra 2009 –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Sklep 2010/638/SZVP se spremeni:

               1.

               v členu 3 se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:
               „1.   Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da osebam, ki so po ugotovitvah mednarodne preiskovalne komisije odgovorne za dogodke v Gvineji 28. septembra 2009, in z njimi povezanim osebam, navedenim na seznamu v Prilogi, preprečijo vstop na svoje ozemlje ali tranzit preko svojega ozemlja.“;

               2.

               v členu 4 se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:
               „1.   Vsa sredstva in gospodarski viri, ki pripadajo, so v lasti, s katerimi razpolagajo ali jih nadzorujejo osebe, ki so po ugotovitvah mednarodne preiskovalne komisije odgovorne za dogodke v Gvineji 28. septembra 2009, in z njimi povezane fizične ali pravne osebe, subjekti ali organi s seznama v Prilogi, se zamrznejo.“;

               3.

               Priloga k Sklepu 2010/638/SZVP se nadomesti s Prilogo k temu sklepu.

         Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 21. marca 2011

            Za Svet

            Predsednik

         C. ASHTON

      (1)  UL L 281, 28.10.2009, str. 7.

      (2)  UL L 280, 26.10.2010, str. 10.

      PRILOGA

            „PRILOGA

               Seznam oseb iz členov 3 in 4

                        Ime
                        (in morebitni vzdevki)

                        Podatki za ugotavljanje istovetnosti
                        (datum in kraj rojstva (d. r. in k. r.), številka potnega lista (št. p. l. )/osebne izkaznice (o. i.), …)

                        Razlogi

                        1.

                        Stotnik Moussa Dadis CAMARA

                        d. r.: 1.1.1964 ali 29.12.1968
                        št. p. l.: R0001318

                        Oseba, ki je po ugotovitvah mednarodne preiskovalne komisije odgovorna za dogodke v Gvineji 28. septembra 2009

                        2.

                        Major Moussa Tiégboro CAMARA

                        d. r.: 1.1.1968
                        št. p. l.: 7190

                        Oseba, ki je po ugotovitvah mednarodne preiskovalne komisije odgovorna za dogodke v Gvineji 28. septembra 2009

                        3.

                        Polkovnik dr. Abdoulaye Chérif DIABY

                        d. r.: 26.2.1957
                        št. p. l.: 13683

                        Oseba, ki je po ugotovitvah mednarodne preiskovalne komisije odgovorna za dogodke v Gvineji 28. septembra 2009

                        4.

                        Podpolkovnik Aboubacar Chérif (imenovan tudi Toumba) DIAKITÉ

                        Oseba, ki je po ugotovitvah mednarodne preiskovalne komisije odgovorna za dogodke v Gvineji 28. septembra 2009

                        5.

                        Poročnik Jean-Claude PIVI (imenovan tudi Coplan)

                        d. r.: 1.1.1960

                        Oseba, ki je po ugotovitvah mednarodne preiskovalne komisije odgovorna za dogodke v Gvineji 28. septembra 2009.“


title: 2013/611/EU: Sklep Evropskega parlamenta z dne 17. aprila 2013 o zaključku poslovnih knjig Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic za proračunsko leto 2011

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 308/328

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 17. aprila 2013
   o zaključku poslovnih knjig Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic za proračunsko leto 2011
   (2013/611/EU)
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju končnih letnih računovodskih izkazov Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic za proračunsko leto 2011,

               —

               ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o letnih računovodskih izkazih Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic za proračunsko leto 2011, skupaj z odgovori agencije (1)

               —

               ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 12. februarja 2013 (05753/2013 – C7-0041/2013),

               —

               ob upoštevanju člena 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (2), zlasti člena 185 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (3), zlasti člena 208 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2007/2004 z dne 26. oktobra 2004 o ustanovitvi Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (4), zlasti člena 30 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (5), zlasti člena 94 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju člena 77 in Priloge VI Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor ter mnenja Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve (A7-0079/2013),

               1.

               odobri zaključek poslovnih knjig Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije za proračunsko leto 2011;

               2.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep posreduje izvršnemu direktorju Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Martin SCHULZ

            Generalni sekretar

         Klaus WELLE

      (1)  UL C 388, 15.12.2012, str. 202.

      (2)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (3)  UL L 298, 26.10.2012, str. 1.

      (4)  UL L 349, 25.11.2004, str. 1.

      (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.


title: Sklep Sveta z dne 31. marca 1992 o varnosti informacijskih sistemov

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

31992D0242

Uradni list L 123 , 08/05/1992 str. 0019 - 0025 finska posebna izdaja: poglavje 16 zvezek 2 str. 0025  švedska posebna izdaja: poglavje 16 zvezek 2 str. 0025

		Sklep Svetaz dne 31. marca 1992o varnosti informacijskih sistemov(92/242/EGS)SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JEob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti, zlasti člena 235,ob upoštevanju predloga Komisije [1],ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [2],ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [3],ker je naloga Komisije, da z vzpostavitvijo skupnega trga in s postopnim približevanjem ekonomskih politik držav članic spodbudi skladen razvoj gospodarskih dejavnosti v celotni Skupnosti, trajen in uravnovešen razmah, večjo stabilnost, pospešen dvig življenjskega standarda in tesnejše stike med državami članicami;ker postajajo informacije, ki se shranjujejo, obdelujejo in prenašajo elektronsko, v gospodarskih in socialnih dejavnostih čedalje pomembnejše;ker se zaradi uvedbe učinkovitih globalnih komunikacij in vedno bolj razširjene uporabe elektronske obdelave podatkov posveča večja pozornost potrebi po ustreznem varstvu;ker je Evropski parlament v svojih razpravah in sklepih večkrat poudaril pomen varnosti informacijskih sistemov;ker je Ekonomsko-socialni odbor poudaril, da je treba obravnavati vprašanja varnosti informacijskih sistemov v okviru ukrepanja Skupnosti, predvsem glede vpliva dokončne vzpostavitve notranjega trga;ker ukrepanje na nacionalni in mednarodni ravni ter na ravni Skupnosti zagotavlja dobro podlago;ker obstaja tesna povezava med telekomunikacijami, informacijskimi tehnologijami, standardizacijo, informacijskim trgom, politiko raziskav in tehnološkega razvoja (RTR) ter že opravljenim delom Skupnosti na tem področju;ker je treba uskladiti prizadevanje z opiranjem na tekoče delo na nacionalni in mednarodni ravni ter s spodbujanjem sodelovanja med glavnimi udeleženci; ker je zato primerno ravnanje po usklajenem delovnem načrtu;ker je zaradi celovite varnosti informacijskih sistemov treba uvesti strategije, ki bodo omogočale prost pretok informacij na notranjem trgu in zagotavljale varno uporabo informacijskih sistemov po vsej Skupnosti;ker mora vsaka država članica upoštevati obveznosti, ki jih nalagata varnost in javni red;ker vključuje odgovornost držav članic na tem področju usklajeno ravnanje, ki temelji na tesnem sodelovanju z visokimi uradniki držav članic;ker je treba predvideti ukrep, ki bo vključeval delovni načrt za začetno obdobje 24 mesecev in oblikovanje odbora visokih uradnikov z dolgoročnim pooblastilom za svetovanje Komisiji o ukrepih glede varnosti informacijskih sistemov,ker je znesek, ki je potreben za izvajanje ukrepa za začetno obdobje 24 mesecev, ocenjen na 12 milijonov ekujev; ker znaša za leto 1992 ocenjeni potrebni znesek v okviru sedanjih finančnih perspektiv 2 milijona ekujev;ker se morajo zneski, ki jih je treba nameniti za financiranje programa v obdobju po proračunskem letu 1992, vključiti v veljavni finančni okvir Skupnosti,SKLENIL:Člen 1S tem sklepom se sprejme ukrep za varnost informacijskih sistemov. Ukrep vsebuje:- razvijanje globalnih strategij, ki bi zagotovile varnost informacijskih sistemov (delovni načrt) za začetno obdobje 24 mesecev, in- ustanovitev odbora visokih uradnikov z dolgoročnim pooblastilom — v nadaljevanju "odbor" – za svetovanje Komisiji o ukrepih, ki jih je treba uvesti glede varnosti informacijskih sistemov.Člen 21. Komisija se redno posvetuje z odborom o vprašanjih varnosti informacijskih sistemov v različnih dejavnostih, ki jih vodi Skupnost, predvsem pri določanju delovnih strategij in programov.2. Kot je določeno v prilogi, vsebuje delovni načrt pripravljalna dela v zvezi z naslednjimi tematskimi področji:I. razvijanje okvirne strategije za varnost informacijskih sistemov;II. ugotavljanje potreb uporabnikov in ponudnikov storitev za varnost informacijskih sistemov;III. izdelava rešitev za nekatere kratkoročne in srednjeročne potrebe uporabnikov, dobaviteljev in ponudnikov storitev;IV. razvijanje specifikacij, standardiziranje, ocenjevanje in certificiranje varnosti informacijskih sistemov;V. tehnološki in funkcionalni razvoj varnosti informacijskih sistemov;VI. zagotovitev varnosti informacijskih sistemov.Člen 31. Finančna sredstva Skupnosti, ki so potrebna za izvajanje ukrepa, se za začetno obdobje ocenjujejo na 12 milijonov ekujev, od tega v okviru finančnih perspektiv 1988-1992 za leto 1992 dva milijona ekujev.Za naslednje obdobje izvajanja programa bo treba znesek vključiti v veljavni finančni okvir Skupnosti.2. Proračunski organ določi razpoložljiva sredstva za posamezno proračunsko obdobje ob upoštevanju načel gospodarnosti, opredeljenih v členu 2 Finančne uredbe za splošni proračun Evropskih skupnosti.Člen 4Skupina neodvisnih strokovnjakov opravi za Komisijo oceno doseženega napredka v začetnem obdobju. Poročilo te skupine se dopolnjeno z morebitnimi pripombami Komisije predloži Evropskemu parlamentu in Svetu.Člen 51. Komisija je pristojna za izvajanje delovnega načrta. Pomaga ji odbor, ki ga sestavljajo predstavniki držav članic in mu predseduje predstavnik Komisije.2. Delovni načrt se izvaja skladno s cilji iz člena 2 in se po potrebi prilagaja. V njem so določeni natančni cilji in vrste ukrepov, ki jih je treba uvesti, pa tudi finančne določbe, ki se nanje nanašajo. Komisija izvaja razpise na podlagi delovnega načrta.3. Delovni načrt se izvaja v tesnem sodelovanju z udeleženci iz sektorja. V njem se upoštevajo, spodbujajo in dopolnjujejo tekoče evropske in mednarodne dejavnosti standardiziranja na tem področju.Člen 61. Postopek iz člena 7 se uporablja za:- ukrepe v zvezi s politiko Skupnosti glede varnosti informacijskih sistemov.2. Postopek iz člena 8 se uporablja za:- izdelavo in sprotno prilagajanje delovnega načrta iz člena 5,- vsebino razpisov, ocenjevanje ponudb in ocenjeni znesek prispevka Skupnosti za ukrepe, če je višji od 200000 ekujev,- sodelovanje organizacij zunaj Skupnosti pri dejavnostih iz tega sklepa,- podrobnosti glede razširjanja, varovanja in uporabe rezultatov, doseženih z ukrepi,- ukrepe, ki jih je treba sprejeti za oceno programa.3. Če je znesek prispevka Skupnosti za ukrepe nižji ali enak 200000 ekujem, Komisija obvesti odbor o ukrepih, ki jih je treba uvesti, in o rezultatu njene ocene.Člen 7Predstavnik Komisije predloži odboru osnutek za ukrepe, ki jih je treba sprejeti. Odbor izda — po potrebi z glasovanjem — mnenje o osnutku v roku, ki ga lahko določi predsednik glede na nujnost zadeve.Mnenje se zapiše v zapisnik; poleg tega lahko vsaka država članica zahteva, da se njeno stališče zabeleži v zapisniku.Komisija, kolikor je možno, upošteva mnenje odbora in ga obvesti, kako je upoštevala to mnenje.Člen 8Predstavnik Komisije predloži odboru osnutek za ukrepe, ki jih je treba sprejeti. Odbor izda mnenje v roku, ki ga lahko določi predsednik glede na nujnost zadeve. Mnenje se sprejme z večino, določeno v členu 148(2) Pogodbe, ki je potrebna za sprejemanje sklepov Sveta na predlog Komisije. Na glasovanju v odboru se glasovi predstavnikov držav članic ponderirajo v skladu z omenjenim členom. Predsednik ne glasuje.Komisija sprejme predvidene ukrepe, če so ti v skladu z mnenjem odbora.Če predvideni ukrepi niso skladni z mnenjem odbora ali če se mnenje ne sprejme, Komisija nemudoma predloži Svetu predlog ukrepov, ki jih je treba sprejeti. Svet odloči s kvalificirano večino.Če Svet v treh mesecih po predložitvi zadeve ne sprejme sklepa, Komisija uvede predlagane ukrepe, razen če se je Svet s preprosto večino izrekel proti njim.V Bruslju, 31. marca 1992Za SvetPredsednikVitor Martins[1] UL C 277, 5.11.1990, str. 18.[2] UL C 94, 13.3.1992.[3] UL C 159, 17.6.1991, str. 38.--------------------------------------------------PRILOGAPovzetek področij ukrepovSMERNICE ZA DELOVNI NAČRT O VARNOSTI INFORMACIJSKIH SISTEMOVUVODCilj delovnega načrta je razvijati globalne strategije, da bi se uporabnikom in proizvajalcem elektronsko shranjenih, obdelanih ali prenesenih informacij zagotovilo ustrezno varstvo informacijskih sistemov pred nenamernim ali namernim ogrožanjem.V delovnem načrtu se upoštevajo in dopolnjujejo tekoče dejavnosti standardiziranja s tega področja po svetu.Delovni načrt vsebuje naslednja področja ukrepov:- razvijanje okvirne strategije za varnost informacijskih sistemov,- ugotavljanje potreb uporabnikov in ponudnikov storitev na področju varnosti informacijskih sistemov,- izdelava rešitev za nekatere kratkoročne in srednjeročne potrebe uporabnikov, dobaviteljev in ponudnikov storitev,- razvijanje specifikacij, standardiziranje, ocenjevanje in certificiranje varnosti informacijskih sistemov,- tehnološki in funkcionalni razvoj varnosti informacijskih sistemov,- zagotovitev varnosti informacijskih sistemov.Delovni načrt izvaja Komisija v tesni povezavi s podobnimi ukrepi v državah članicah in skupaj z ukrepi Skupnosti za raziskave in razvoj.1. Področje ukrepov I: Razvijanje okvirne strategije za varnost informacijskih sistemov1.1 ProblematikaVarnost informacijskih sistemov je lastnost, ki se mora zagotoviti na vseh področjih sodobne družbe. Elektronske informacijske storitve zahtevajo varno telekomunikacijsko infrastrukturo, varno strojno in programsko opremo ter varno uporabo in upravljanje. Treba je vzpostaviti globalno strategijo in upoštevati vse vidike varnosti informacijskih sistemov ter se izogniti razdrobljenim pristopom. Vsaka strategija za varnost elektronsko obdelane informacije mora upoštevati željo družbe, da deluje uspešno in da se v hitro spreminjajočem svetu zaščiti.1.2 CiljIzdelati je treba okvirno strategijo za uskladitev socialnih, gospodarskih in političnih ciljev s tehničnimi, operativnimi in zakonodajnimi možnostmi Skupnosti na mednarodni ravni. Udeleženci v sektorjih, ki sodelujejo pri razvijanju skupne vizije in usklajene okvirne strategije, morajo najti občutljivo ravnovesje med različnimi potrebami, cilji in obveznostmi. To je pogoj za usklajevanje interesov in potreb pri določanju politike, pa tudi pri industrijskem razvoju.1.3 Sedanje stanje in prizadevanjeZa sedanje stanje je značilna rastoča zavest, da je ukrepanje nujno. Vendar je zelo verjetno, da bodo brez pobude za usklajenost ukrepi, razpršeni po sektorjih, povzročili dejansko sporni položaj in tako postopoma še več pravnih, socialnih in gospodarskih problemov.1.4 Zahteve, možnosti in prednostiZnotraj tega okvira bi se morala obravnavati in preučiti analiza in obvladovanje tveganja v zvezi z ogroženostjo informacijskih in sorodnih storitev, uskladitvijo zakonov in drugih predpisov o zlorabi in napačni uporabi informatike in telekomunikacij, upravnimi infrastrukturami, skupaj z varnostnimi politikami in načinom njihovega uspešnega uvajanja v razne industrije in discipline ter v zvezi z družbenim življenjem in varstvom informacijske zasebnosti (na primer uporaba sistemov za ugotavljanje identičnosti, avtentifikacijo, nezatajljivost in morebitno dovoljenje v demokratičnem okolju).Da bi izdelali fizične in logične arhitekture za varne porazdeljene informacijske storitve, standarde, smernice in definicije za zagotovljene varnostne izdelke in storitve, pilotne projekte in prototipe, so potrebne jasne usmeritve, ki zagotavljajo ustreznost raznih upravnih struktur ter drugih arhitektur in standardov glede potreb specifičnih sektorjev.Treba je ustvariti zavest o varnosti, da bi uporabnike spodbudili k večji skrbi za varnost informacijskih tehnologij (IT).2. Področje ukrepov II: Ugotavljanje potreb uporabnikov in ponudnikov storitev za varnost informacijskih sistemov2.1 ProblematikaVarnost informacijskih sistemov je nujni pogoj za neokrnjenost in verodostojnost poslovnih aplikacij, varstvo intelektualne lastnine in zaupnosti. To povzroča problem občutljivega ravnovesja — in včasih možnost izbire med spodbujanjem proste trgovine in varstvom informacijske zasebnosti in intelektualne lastnine. Izbira in kompromisi morajo temeljiti na globalni presoji potreb in posledic možne izbire glede varnosti informacijskih sistemov, zato da bi zadovoljili te potrebe.Zahteve uporabnikov se nanašajo na varnostne funkcije informacijskih sistemov v zvezi s tehnološkimi, delovnimi in zakonodajnimi vidiki. Za razvijanje ustreznih in učinkovitih ukrepov je zato potrebna sistematična raziskava zahtev za varnost informacijskih sistemov.2.2 CiljTreba je določiti vrsto in značilnosti zahtev uporabnikov in ponudnikov storitev ter njihov odnos do ukrepov za varnost informacijskih sistemov.2.3 Sedanje stanje in prizadevanjeDoslej še ni bil uveden noben skupni ukrep za ugotavljanje hitro spreminjajočih se zahtev glavnih udeležencev pri varnosti informacijskih sistemov. Nekatere države članice Skupnosti so določile potrebo po usklajevanju svojih dejavnosti (posebno "meril za ocenjevanje varnosti informacijskih tehnologij"). Zelo pomembna so enotna ocenjevalna merila in pravila za medsebojno priznavanje potrdil o oceni.2.4 Zahteve, možnosti in prednostiZa usklajeno in pregledno obravnavanje upravičenih zahtev udeležencev v sektorju je treba izdelati usklajeno razvrstitev zahtev uporabnikov in njihovega odnosa do zagotavljanja varnosti informacijskih sistemov.Prav tako je treba ugotoviti potrebe za zakone, predpise in kodekse ravnanja, pri čemer je treba oceniti usmeritve glede značilnosti storitev in tehnologije, določiti druge možne strategije, ki bodo omogočile dosego ciljev z uporabo upravnih, storitvenih, operativnih in tehničnih določb, ter oceniti učinkovitost, prijaznost do uporabnika, stroške alternativnih možnosti in strategij varnosti informacijskih sistemov za uporabnike, ponudnike storitev in operaterje.3. Področje ukrepov III: Izdelava rešitev za nekatere kratkoročne in srednjeročne potrebe uporabnikov, dobaviteljev in ponudnikov storitev3.1 ProblematikaDanes je z ukrepi "izolacije", t. j. tradicionalnimi organizacijskimi in tehničnimi ukrepi, možno uspešno preprečevati nedovoljeni dostop do računalnikov od zunaj. Enako velja za elektronsko komunikacijo znotraj zaprte skupine uporabnikov v namenskem omrežju. Čisto drugače pa je, če so informacije na voljo več skupinam uporabnikov ali se izmenjujejo po javnem oz. vsem dostopnem omrežju. Niti tehnologija, terminali in storitve niti ustrezni standardi in postopki v tem primeru praviloma ne morejo primerljivo zagotoviti varnosti informacijskih sistemov.3.2 CiljCilj je kratkoročna izdelava rešitev, ki bi ustrezale najnujnejšim potrebam uporabnikov, ponudnikov storitev in proizvajalcev. To vključuje uporabo skupnih meril za ocenjevanje varnosti informacijskih tehnologij. Ta merila morajo biti odprta za prihodnje potrebe in rešitve.3.3 Sedanje stanje in prizadevanjeNekatere skupine uporabnikov so za svojo lastno uporabo razvile tehnike in postopke, ki posebej upoštevajo potrebe po avtentifikaciji, neokrnjenosti in nezatajljivosti. Praviloma se uporabljajo magnetne ali pametne kartice. Nekateri uporabljajo bolj ali manj visoko razvite kriptografske tehnike. V ta namen je treba pogosto določiti "organe" za posebne skupine uporabnikov. Vendar je težko posploševati te tehnike in postopke ter tako zadovoljiti potrebe v odprtem okolju.ISO razvija varnost informacijskih sistemov OSI (ISO DIS 7498-2) in CCITT v okviru X400. V sporočila je možno vdelati tudi varnostne segmente. Avtentifikacija, neokrnjenost in nezatajljivost se obravnavajo kot deli sporočil (EDIFACT) in deli X400 MHS.Pravni okvir RIP (računalniška izmenjava podatkov) se zdaj šele razvija. Mednarodna trgovinska zbornica je objavila enotne kodekse ravnanja za izmenjavo poslovnih podatkov po telekomunikacijskih omrežjih.Več držav (na primer Nemčija, Francija, Združeno kraljestvo in Združene države Amerike) so razvile ali razvijajo merila za ocenjevanje verodostojnosti informacijsko-telekomunikacijskih izdelkov in sistemov ter ustrezne postopke za ocenjevanje. Ta merila so bila usklajena s proizvajalci v posameznih državah in bodo omogočila razvoj vedno več zanesljivih izdelkov in sistemov, najprej preprostih izdelkov. Ustanovitev organizacij po državah, pristojnih za vodenje ocenjevanja in izdajanja potrdil, bo to prizadevanje še okrepila.Večina uporabnikov meni, da so predpisi o zaupnosti v tem trenutku manj pomembni. Vendar se bo to v prihodnosti zaradi splošnega razširjanja sodobnih komunikacijskih in predvsem storitev mobilne telefonije verjetno spremenilo.3.4 Zahteve, možnosti in prednostiČim prej je treba razviti postopke, standarde, izdelke in orodje, ki bodo sposobni zagotavljati varnost informacijskih sistemov kot takih (računalniki, zunanje naprave) in javnih komunikacijskih omrežij. Prednost bi morale imeti avtentifikacija, neokrnjenost in nezatajljivost. Za ugotavljanje primernosti predlaganih rešitev bi morali izdelati pilotne projekte. Rešitve za nekatere prednostne potrebe glede RIP se preučujejo po programu TEDIS in se usklajujejo v širšem okviru tega delovnega načrta.4. Področje ukrepov IV: Razvijanje specifikacij, standardiziranje, ocenjevanje in certificiranje varnosti informacijskih sistemov4.1 ProblematikaPotrebe po varnosti informacijskih sistemov je zaznati povsod, zato je obstoj skupnih specifikacij in standardov ključnega pomena. Pomanjkanje usklajenih standardov in specifikacij za varnost informacijskih tehnologij bi bilo lahko velika ovira za napredek pri informacijsko podprtih postopkih in storitvah v celotnem gospodarstvu in družbi. Prav tako je treba uvesti ukrepe za pospeševanje razvijanja ter uporabe tehnologije in standardov na raznih sorodnih področjih komunikacijskih in računalniških omrežij, ki so za uporabnike, industrijo in uprave odločilnega pomena.4.2 CiljPotrebni so ukrepi za podpiranje in izvajanje posebnih varnostnih funkcij na splošnih področjih OSI, ONP, ISDN/IBC in pri upravljanju omrežja. Tehnike in načini preverjanja, s certificiranjem za medsebojno priznavanje vred, so tesno povezani s standardiziranjem in specifikacijo. Vedno ko je to možno, je treba podpirati rešitve, sprejete na mednarodni ravni. Prav tako bi bilo treba spodbuditi razvijanje in uporabo informacijskih sistemov z varnostnimi funkcijami.4.3 Sedanje stanje in prizadevanjePredvsem Združene države Amerike so prevzele glavne pobude glede vprašanja varnosti informacijskih sistemov. V Evropi se to vprašanje obravnava v zvezi s standardizacijo informacijske tehnologije in telekomunikacij v okviru ETSI in CEN/CENELEC kot priprava dela CCITT in ISO na tem področju.Ker je za to področje vedno več zanimanja, delo v Združenih državah Amerike hitro napreduje; oboji, prodajalci in ponudniki storitev, krepijo svoje prizadevanje na tem področju. V Evropi so Francija, Nemčija in Združeno kraljestvo vsaka zase začele izvajati podobne dejavnosti, medtem ko se skupno prizadevanje, primerljivo s tistim v Združenih državah Amerike, razvija le počasi.4.4 Zahteve, možnosti in prednostiGlede varnosti informacijskih sistemov so zakonodajni, operativni, upravni in tehnični vidiki med seboj tesno povezani. Pri standardih je treba upoštevati pravne predpise, treba je tudi dokazati, da se določbe o varnosti informacijskih sistemov skladajo s standardi in predpisi. Predpisi morajo v več ozirih vsebovati specifikacije, ki se ne omejujejo na tradicionalni cilj standardizacije, to pomeni, da vključujejo kodekse ravnanja. Zahteve v zvezi s standardi in kodeksi ravnanja se izražajo na vseh varnostnih področjih informacijskih sistemov. Pri tem je treba razlikovati med varnostnimi zahtevami, ki ustrezajo varnostnim ciljem, in nekaterimi tehničnimi zahtevami, ki bi se lahko zaupale pristojnim evropskim organom za standardizacijo (CEN/CENELEC/ETSI).Specifikacije in standardi morajo zajemati varnostne storitve informacijskih sistemov (avtentifikacija oseb in podjetij, protokoli nezatajljivosti, pravno veljavni elektronski dokaz, preverjanje upravičenosti), njihove komunikacijske storitve (varstvo informacijske zasebnosti pri slikovni, glasovni in podatkovni komunikaciji, varstvo slikovnih in podatkovnih zbirk, varnost sestavljenih storitev), njihovo upravljanje komunikacij in varnosti (sistem javnih/zasebnih ključev za delovanje odprtih omrežij, varstvo upravljanja omrežja, varstvo ponudnikov storitev) in njihovo certificiranje (merila in stopnje varnosti, postopki za zagotavljanje varnosti informacijskih sistemov).5. Področje ukrepov V: Tehnološki in funkcionalni razvoj varnosti informacijskih sistemov5.1 ProblematikaSistematično raziskovalno delo in tehnološki razvoj, ki bi spodbudila iskanje gospodarsko rentabilnih in uporabnih rešitev za vrsto sedanjih in prihodnjih potreb po varnosti informacijskih storitev, sta pogoj za razvoj trga storitev in konkurenčnosti celotnega evropskega gospodarstva.Pri vsakem tehnološkem razvoju varnosti informacijskih sistemov bo treba upoštevati varnost računalnikov, pa tudi komunikacij, saj gre pri večini sedanjih sistemov za porazdeljene sisteme, dostop do katerih je mogoč s komunikacijskimi storitvami.5.2 CiljSistematično raziskovalno delo in tehnološki razvoj za iskanje gospodarsko rentabilnih in uporabnih rešitev za vrsto sedanjih in prihodnjih potreb po varnosti informacijskih storitev.5.3 Zahteve, možnosti in prednostiDelo za varnost informacijskih sistemov bi moralo zajemati strategije za razvijanje in izvajanje, tehnologije, pa tudi združevanje in preverjanje.Strateške naloge RTR bi morale vključevati študijo teoretičnih modelov za varne sisteme (varne pred kompromitiranjem, nedovoljenimi spremembami in odpovedjo storitve), modele v zvezi s funkcionalnimi zahtevami, modele tveganja in varnostne arhitekture.Tehnološko orientirane raziskave in razvoj bi morali vključevati avtentifikacijo uporabnika in sporočila (na primer z analizo glasu ali elektronskimi podpisi), tehnične vmesnike in protokole za šifriranje, mehanizme za nadzirani dostop in metode za izdelavo dokazljivo varnih sistemov.Preverjanje in veljavnost varnosti tehničnega sistema in njegove uporabnosti se preučuje s projekti za združevanje in preverjanje.Poleg ureditve in razvijanja varnostne tehnologije so potrebni spremljevalni ukrepi pri oblikovanju, sprotnem dopolnjevanju in dosledni uporabi standardov ter validacije in certificiranja izdelkov informacijske tehnologije in telekomunikacijskih izdelkov glede njihovih varnostnih značilnosti, skupaj z validacijo in certificiranjem metod za razvijanje in izvajanje sistemov.Tretji okvirni program Skupnosti za RTR bi lahko uporabili za pospeševanje skupnih projektov na predkonkurenčni in prednormativni ravni.6. Področje ukrepov VI: Zagotovitev varnosti informacijskih sistemov6.1 ProblematikaGlede na vrsto varnostnih značilnosti informacijskih sistemov je treba zahtevane funkcije vdelati v razna mesta informacijskega sistema, skupaj s terminali/računalniki, storitvami, upravljanjem omrežij, napravami za šifriranje, pametnimi karticami, javnimi in zasebnimi ključi itd. Nekatere od teh funkcij bodo verjetno vdelane v strojno ali programsko opremo, ki jo zagotovijo prodajalci, druge pa bodo del porazdeljenih sistemov (na primer upravljanje omrežij), v lasti posameznih uporabnikov (na primer pametne kartice) ali pa jih bo zagotavljala posebna organizacija (na primer javni in zasebni ključi).Večino varnostnih izdelkov in storitev bodo pretežno zagotavljali prodajalci, ponudniki storitev ali operaterji. Za nekatere posebne naloge, npr. zagotavljanje javnih in zasebnih ključev in dovoljenje za nadzor, se bodo morale po potrebi določiti in pooblastiti ustrezne organizacije.Enako velja za certificiranje izdelkov, ocenjevanje in preverjanje kakovosti storitev; to so naloge, ki se morajo zaupati organizacijam, delujočim neodvisno od interesov prodajalcev, ponudnikov storitev ali operaterjev. Takšne organizacije so lahko zasebne ali javne oz. jih za izpolnjevanje teh nalog pooblasti država.6.2 CiljDa bi pospešili skladno izvajanje varnosti informacijskih sistemov v Skupnosti glede varovanja javnih in poslovnih interesov, bo nujna izdelava usklajenega načina izvajanja varnosti informacijskih sistemov. Ko bodo neodvisne organizacije prejele pooblastilo, bo treba določiti in sprejeti njihove naloge in pogoje za delovanje ter jih po potrebi zakonsko opredeliti. Cilj je doseči jasno določeno in usklajeno razdelitev pristojnosti med raznimi udeleženci na ravni Skupnosti, kar je prvi pogoj za medsebojno priznavanje.6.3 Sedanje stanje in prizadevanjeZa zdaj je izvajanje varnosti informacijskih sistemov dobro organizirano samo na posameznih področjih in se omejuje le na njihove posebne potrebe. Organizacija na evropski ravni je večinoma neformalna, medsebojno priznavanje preverjanja in certificiranja še ni bilo uvedeno zunaj nekaterih zaprtih skupin. Zaradi čedalje večjega pomena varnosti informacijskih sistemov bo postala nujna določitev usklajenega ravnanja na tem področju na evropski in tudi mednarodni ravni.6.4 Zahteve, možnosti in prednostiZaradi števila zadevnih udeležencev in tesne povezave z vprašanji ureditve in zakonodaje je pomembno, da se doseže soglasje glede načel, ki bi morala urejati izvajanje varnosti informacijskih sistemov.Pri določitvi usklajenega načina ravnanja na tem področju bo treba obravnavati vidike določanja in specifikacije nalog, ki bodo že zaradi narave same zahtevale sodelovanje neodvisnih organov (ali sodelujočih organov). To bi lahko zajemalo naloge, kakršna je upravljanje sistema javnih/zasebnih ključev.Poleg tega je treba dovolj zgodaj določiti in podrobno opredeliti naloge, ki se morajo zaradi javnega interesa zaupati neodvisnim organom (ali sodelujočim organom). Te naloge bi lahko na primer vključevale nadzor, zagotavljanje kakovosti, preverjanje, certificiranje in podobno.--------------------------------------------------


title: 2010/212/CFSP: Sklep Sveta 212/2010/SZVP z dne 29. marca 2010 o stališču Evropske unije na pregledni konferenci pogodbenic Pogodbe o neširjenju jedrskega orožja za leto 2010

text:
               10.4.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 90/8

         SKLEP SVETA 212/2010/SZVP
   z dne 29. marca 2010
   o stališču Evropske unije na pregledni konferenci pogodbenic Pogodbe o neširjenju jedrskega orožja za leto 2010
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 29 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropska unija še vedno meni, da je Pogodba o neširjenju jedrskega orožja (NPT) glavni mejnik v globalnem sistemu neširjenja jedrskega orožja, bistvena podlaga za nadaljnjo jedrsko razorožitev v skladu s členom VI NPT in pomemben element pri okrepljenem razvoju uporabe jedrske energije v miroljubne namene.

               (2)

               Evropski svet je 12. decembra 2003 sprejel Strategijo EU proti širjenju orožja za množično uničevanje, ki je podlaga za usmerjanje ukrepanja na tem področju. Svet je 8. decembra 2008 sprejel „Nove smernice za ukrepanje Evropske unije proti širjenju orožja za množično uničevanje in njegovih izstrelitvenih sistemov“.

               (3)

               Evropski svet je 12. decembra 2008 potrdil izjavo Sveta o krepitvi mednarodne varnosti, v kateri je ponovno potrdil svojo zavezanost preprečevanju širjenja orožja za množično uničevanje in z njim povezanih izstrelitvenih sistemov ter podprl konkretne in realistične pobude za razoroževanje, ki jih je Unija predstavila na generalni skupščini Združenih narodov.

               (4)

               Varnostni svet Združenih narodov je soglasno sprejel Resolucijo 1540 (2004), v kateri je širjenje orožja za množično uničevanje in z njim povezanih izstrelitvenih sistemov opredelil kot grožnjo svetovnemu miru in mednarodni varnosti. Svet je 12. junija 2006 sprejel Skupni ukrep 2006/419/SZVP (1), 14. maja 2008 pa Skupni ukrep 2008/368/SZVP (2); oba ukrepa sta namenjena podpori pri izvajanju Resolucije Varnostnega sveta Združenih narodov 1540 (2004) ter v okviru izvajanja Strategije EU proti širjenju orožja za množično uničevanje.

               (5)

               Varnostni svet Združenih narodov je na srečanju na ravni voditeljev držav ali vlad soglasno sprejel Resolucijo 1887 (2009), katere cilj je zagotoviti večjo varnost na svetovni ravni in ustvariti razmere za svet brez jedrskega orožja, v skladu s cilji NPT, s spodbujanjem mednarodne stabilnosti in ob spoštovanju načela, da je treba zagotoviti enako stopnjo varnosti za vse; Varnostni svet je pozval vse države, ki niso pogodbenice NPT, naj ji kot države brez jedrskega orožja pristopijo, ter vse pogodbenice, naj v celoti izpolnijo vse v njej določene obveznosti in zaveze ter sodelujejo, da bodo pogodbenice NPT na pregledni konferenci leta 2010 lahko uspešno okrepile pogodbo ter zastavile realne in uresničljive cilje na vseh treh področjih (neširjenje orožja, uporaba jedrske energije v miroljubne namene in razoroževanje).

               (6)

               Po letu 2004 je Svet sprejel več skupnih ukrepov za podporo dejavnostim Mednarodne agencije za atomsko energijo (IAEA) na področju jedrske varnosti in preverjanja ter v okviru izvajanja Strategije EU proti širjenju orožja za množično uničevanje, med drugim nazadnje Skupni ukrep 2008/314/SZVP (3).

               (7)

               Svet je 8. decembra 2008 sprejel sklepe Sveta o prispevku EU v znesku do 25 milijonov EUR za vzpostavitev banke jedrskega goriva pod okriljem IAEA.

               (8)

               Svet je po letu 2006 sprejel več skupnih ukrepov o podpori dejavnostim pripravljalne komisije Organizacije iz Pogodbe o celoviti prepovedi jedrskih poskusov za okrepitev zmogljivosti opazovanja in preverjanja. Nazadnje ti ukrepi vključujejo Skupni ukrep 2008/588/SZVP (4). Svet si je prav tako prizadeval za čimprejšnji začetek veljavnosti in vsesplošno uporabo Pogodbe o celoviti prepovedi jedrskih poskusov (CTBT).

               (9)

               Predsednik Združenih držav je sklical vrh o jedrski varnosti, ki bo 13. aprila 2010; njegov cilj je okrepitev zaveze o prizadevanjih za jedrsko varnost na svetovni ravni in med drugim tudi obravnava nevarnosti jedrskega terorizma.

               (10)

               Na konferenci za pregled in podaljšanje NPT leta 1995, so pogodbenice sprejele sklepe o podaljšanju NPT za nedoločen čas, načelih in ciljih neširjenja jedrskega orožja in razoroževanja ter krepitvi preglednega postopka za NPT; sprejele so tudi resolucijo o Bližnjem vzhodu.

               (11)

               Na pregledni konferenci NPT leta 2000 je bil sprejet končni dokument.

               (12)

               Svet je 25. aprila 2005 sprejel Skupno stališče 2005/329/PESC (5) v zvezi s pregledno konferenco pogodbenic Pogodbe o neširjenju jedrskega orožja iz leta 2005.

               (13)

               Pripravljalni odbor za pregledno konferenco NPT leta 2010 je zasedal trikrat, od 30. aprila do 11. maja 2007 na Dunaju, od 28. aprila do 9. maja 2008 v Ženevi in od 4. do 15. maja 2009 v New Yorku.

               (14)

               Glede na rezultate preglednih konferenc NPT iz let 2000 in 2005, razprave na treh zasedanjih pripravljalnega odbora za pregledno konferenco NPT v letu 2010 in na sedanje stanje bi bilo treba posodobiti in nadalje razviti cilje iz Skupnega stališča 2005/329/SZVP ter iz njega izhajajoče pobude –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Cilj Unije je krepitev mednarodnega sistema za preprečevanje širjenja jedrskega orožja; z ugodnimi in uravnoteženimi rezultati pregledne konference pogodbenic Pogodbe o neširjenju jedrskega orožja za leto 2010 (NPT) je treba zagotoviti očiten in realen napredek pri uresničevanju v njej določenih ciljev.
   Za uresničitev tega cilja bi morala Unija sprejeti vrsto konkretnih, učinkovitih, pragmatičnih in sporazumnih ukrepov za okrepitev mednarodnih prizadevanj pri preprečevanju širjenja orožja za množično uničevanje, spodbujanju razoroževanja ter zagotavljanju odgovornega razvoja uporabe jedrske energije v miroljubne namene v državah, ki želijo razviti zmogljivosti na tem področju. V ta namen je Unija pripravila in pregledni konferenci NPT predložila delovni dokument, ki vključuje daljnosežne predloge EU o vseh treh področjih NPT (6) o neširjenju jedrskega orožja; ti predlogi bodo vključeni v ambiciozen akcijski načrt, ki bo sprejet na pregledni konferenci NPT leta 2010.
   Člen 2
   Na pregledni konferenci NPT leta 2010 si bo Unija prizadevala zagotoviti, da bodo države pogodbenice NPT (v nadaljnjem besedilu: države pogodbenice) obravnavale naslednje prednostne naloge:

               1.

               ponovna potrditev zaveze vseh držav pogodbenic, da bodo uresničevale svoje obveznosti in cilje, določene v NTP, ter za vsesplošno veljavnost NTP;

               2.

               doslednejše izvajanje NPT na podlagi sprejetja vrste konkretnih, učinkovitih, pragmatičnih in sporazumnih ukrepov za pospešitev mednarodnih prizadevanj pri preprečevanju širjenja orožja za množično uničevanje, spodbujanju razoroževanja in zagotavljanju odgovornega razvoja uporabe jedrske energije v miroljubne namene, ter napredek pri izvajanju resolucije o Bližnjem vzhodu, sprejete na pregledni konferenci NPT leta 1995;

               3.

               ponovna potrditev zaveze za postopke nadzora nad jedrskim orožjem in razoroževanjem, zlasti z globalnim zmanjšanjem zalog jedrskega orožja v skladu s členom VI NPT, ob upoštevanju posebne odgovornosti držav, ki imajo največje zaloge, ob hkratnem poudarjanju potrebe po konkretnem napredku na tem področju, in z dogovori o posebnih in hitrih ukrepih, med drugim o čimprejšnjem začetku veljavnosti Pogodbe o celoviti prepovedi jedrskih poskusov (CTBT) ter začetku pogajanj o Pogodbi o prepovedi cepljivih materialov (FMCT) na konferenci o razoroževanju, pri čemer je oboje nujno potrebno pri uresničevanju obveznosti in končnega cilja iz člena VI NPT;

               4.

               zagotovitev večje učinkovitosti in celovitosti sistema za preprečevanje širjenja orožja s sklenitvijo celovitega sporazuma o nadzornih ukrepih in dodatnega protokola kot standarda za preverjanje v skladu s členom III NPT;

               5.

               krepitev NPT s skupnim dogovorom pogodbenic o učinkovitem odzivu v primeru odstopa države pogodbenice od NPT;

               6.

               spoštovanje NPT ob upoštevanju sedanjih glavnih izzivov v zvezi s preprečevanjem širjenja jedrskega orožja, zlasti v Demokratični republiki Koreji in Islamski republiki Iran, s skupnim dogovorom pogodbenic o odločnem in učinkovitem odzivu na primere kršenja;

               7.

               širše sprejetje in podpora koncepta odgovornega razvoja uporabe jedrske energije v miroljubne namene v najboljših razmerah glede varnosti, zaščite in neširjenja orožja, ter večstranskih pristopov do jedrskega gorivnega ciklusa.

         Člen 3
   Za uresničitev cilja iz člena 1 in prednostnih nalog iz člena 2, Unija:

               (a)

               na pregledni konferenci NPT za leto 2010 prispeva k strukturiranemu in uravnoteženemu pregledu delovanja NPT in izvajanja zavez, ki so jih države pogodbenice prevzele v okviru Pogodbe, ter sodeluje pri določitvi področij, na katerih bi si morali v prihodnosti prizadevati za dodaten napredek, in načinih za dosego tega napredka, še zlasti v zvezi s pregledno konferenco NPT, ki bo leta 2015;

               (b)

               na podlagi okvira, vzpostavljenega z NPT, prispeva k oblikovanju soglasja, tako da podpre sklepe in resolucijo o Bližnjem vzhodu, ki so bili leta 1995 sprejeti na konferenci za pregled in podaljšanje NPT, in končni dokument pregledne konference NPT iz leta 2000 ter ob upoštevanju sedanjega stanja med drugim spodbuja naslednje bistvene elemente:

                           1.

                           prizadevanja za ohranitev celovitosti NPT ter okrepitev njenega vpliva in izvajanja;

                           2.

                           ugotovitev, da je NPT edinstven in nenadomestljiv večstranski sporazum za ohranjanje in utrjevanje svetovnega miru ter mednarodne varnosti in stabilnosti, saj vzpostavlja pravni okvir za preprečevanje širjenja jedrskega orožja in nadaljnji razvoj sistema preverjanja, ki zagotavlja, da države brez jedrskega orožja jedrsko energijo uporabljajo izključno v miroljubne namene, in je bistvena podlaga za nadaljnje jedrsko razoroževanje v skladu s členom VI Pogodbe, ter pomemben element pri nadaljnjem razvoju uporabe jedrske energije v miroljubne namene; pri tem je treba poudariti, da NPT s tremi področji, ki se medsebojno dopolnjujejo, pomeni zaščito skupnih varnostnih interesov vseh pogodbenic;

                           3.

                           poudarjanje dejstva, da je absolutno treba zagotoviti polno spoštovanje vseh določb NPT s strani vseh držav pogodbenic;

                           4.

                           poudarjanje, da morajo politike in strategije pogodbenic biti skladne z določbami NPT;

                           5.

                           prizadevanje za vsesplošni pristop k NPT; poziv vsem državam, ki niso pogodbenice NPT, naj čim prej pristopijo kot države brez jedrskega orožja, in v obdobju pred pristopom sprejmejo v njej določene pogoje in zaveze glede neširjenja in razoroževanja;

                           6.

                           zadovoljstvo zaradi prispevka civilne družbe pri spodbujanju načel in ciljev NPT;

                     RAZOROŽEVANJE

                           7.

                           ponovna potrditev zavezanosti prizadevanjem za večjo varnost na svetovni ravni in ustvarjanju pogojev za svet brez jedrskega orožja v skladu s cilji NPT; prepričanje, da so pri uresničevanju tega cilja pomembne tudi vmesne faze, ki lahko prinesejo večjo varnost za vse;

                           8.

                           zadovoljstvo zaradi precejšnjega zmanjšanja količine jedrskega orožja po koncu hladne vojne, med drugim tudi v dveh državah članicah Unije; poudarjanje potrebe po splošnem zmanjšanju zalog jedrskega orožja v prizadevanju za postopno, sistematično jedrsko razorožitev v skladu s členom VI NPT ob upoštevanju posebne odgovornosti držav, ki imajo največje zaloge; v tej zvezi tudi zadovoljstvo zaradi pogajanj o novem sporazumu START med Združenimi državami in Rusko federacijo; ponovno poudarjanje potrebe po večjem napredku pri zmanjšanju zalog orožja teh držav in zmanjšanju operativne pripravljenosti njihovih sistemov jedrskega orožja na najnižjo potrebno raven;

                           9.

                           glede nestrateškega jedrskega orožja:

                                       (i)

                                       poziv vsem državam pogodbenicam, ki imajo takšno orožje, da ga vključijo v postopke splošnega nadzora orožja in razoroževanja, katerih cilj je zagotoviti preverljivo in nepovratno zmanjšanje količin tega orožja in njegovo uničenje;

                                       (ii)

                                       dogovor o nujnosti sprejetja nadaljnjih ukrepov za izboljšanje preglednosti in krepitev zaupanja zaradi spodbujanja nadaljnjega jedrskega razoroževanja;

                                       (iii)

                                       spodbujanje Združenih držav in Ruske federacije pri nadaljnjem razvoju enostranskih predsedniških pobud iz let 1991/92 in pri vključevanju nestrateškega jedrskega orožja v naslednji krog dvostranskega zmanjšanja količin jedrskega orožja, s čimer bi znižali zgornjo mejo njunih zalog strateškega in nestrateškega jedrskega orožja;

                           10.

                           priznanje uporabe načela nepreklicnosti pri izvajanju vseh ukrepov na področju jedrskega razoroževanja in nadzora nad orožjem, kar ob upoštevanju navedenih pogojev prispeva k vzdrževanju in krepitvi mednarodnega miru, varnosti in stabilnosti;

                           11.

                           priznanje pomena, ki ga imajo z vidika jedrske razorožitve programi uničenja in odstranitve jedrskega orožja ter odstranitev cepljivih snovi, kakor so opredeljene v okviru svetovnega partnerstva G8;

                           12.

                           prizadevanja za preverljivost, preglednost in druge ukrepe jedrskih sil za vzpostavitev zaupanja, namenjene spodbujanju nadaljnjega napredka v razoroževanju; s tem v zvezi veselje zaradi večje preglednosti glede jedrskega orožja v nekaterih državah z jedrskim orožjem, med drugim tudi v dveh državah članicah Unije, ter poziv drugim državam, da storijo enako;

                           13.

                           ponovna potrditev zaveze za pogodbeni nadzor nad jedrskim orožjem in razoroževanjem ter poudarjanje potrebe po obnovitvi večstranskih prizadevanj in ponovni vzpostavitvi večstranskih instrumentov, zlasti konference o razoroževanju;

                           14.

                           poziv državam, naj nemudoma in brezpogojno podpišejo ter ratificirajo Pogodbo o celoviti prepovedi izvajanja jedrskih poskusov (CTBT), zlasti devetim preostalim državam, naštetim v Prilogi II CTBT, ki tega še niso storile, saj je CTBT bistven del režima jedrskega razorožitve in neširjenja jedrskega orožja, ter poziv k čimprejšnjemu začetku veljavnosti CTBT; s tem v zvezi veselje, ker so se Združene države nedavno zavezale k čimprejšnji ratifikaciji CTBT;

                           15.

                           do začetka veljavnosti CTBT poziv vsem državam, naj spoštujejo moratorij za jedrske poskuse, se vzdržijo ukrepov, ki bi bili v nasprotju z obveznostmi in določbami CTBT, in čim prej razgradijo vse jedrske poskusne naprave na način, ki bo pregleden in odprt za mednarodno skupnost; zadovoljstvo z delom, ki ga je opravila pripravljalna komisija Organizacije za CTBT, ter poudarjanje njegovega pomena, zlasti v zvezi z mednarodnim sistemom nadzorovanja;

                           16.

                           zadovoljstvo zaradi soglasnega sprejetja programa dela Konference za razorožitev v letu 2009 in na tej podlagi ponovni poziv za takojšnji začetek in hitro sklenitev pogajanj FMCT na podlagi dokumenta CD/1299 z dne 24. marca 1995 in v njem opredeljenega mandata, kot je dogovorjeno v Sklepu konference o razoroževanju za vzpostavitev delovnega programa zasedanja za leto 2009 z dne 29. maja 2009 (CD/1864);

                           17.

                           do začetka veljavnosti FMCT poziv vsem zadevnim državam, naj razglasijo in potrdijo takojšen moratorij na proizvodnjo cepljivih snovi za izdelavo jedrskega orožja ali drugih jedrskih eksplozivnih teles, obrate, namenjene proizvodnji cepljivih snovi za jedrsko orožje, pa naj razgradijo ali jih pretvorijo v obrate za izključno ne-eksplozivno uporabo; zadovoljstvo zaradi ukrepanja petih držav z jedrskim orožjem, zlasti tistih iz Unije, ki so sprejele sklep o ustreznih moratorijih in razgradnji takih obratov;

                           18.

                           poziv vsem zadevnim državam, naj sprejmejo primerne praktične ukrepe za zmanjšanje nevarnosti naključne jedrske vojne;

                           19.

                           prizadevanja za obravnavo vprašanja varnostnih zagotovil za države članice, ki nimajo jedrskega orožja in so pogodbenice;

                           20.

                           poziv državam, ki imajo jedrsko orožje, naj ponovno potrdijo obstoječa varnostna zagotovila Varnostnega sveta Združenih narodov iz Resolucije 984 (1995), v katerih je ta priznal, da takšna varnostna zagotovila krepijo sistem za preprečevanje širjenja jedrskega orožja; države naj tudi podpišejo ter ratificirajo ustrezne protokole k pogodbam o vzpostavitvi območij brez jedrskega orožja, sestavljenih po opravljenih potrebnih posvetovanjih v skladu s smernicami Komisije združenih narodov za razorožitev (UNDC) iz leta 1999, in jim tako priznajo pravico do varnostnih zagotovil na podlagi pogodb;

                           21.

                           poudarjanje nujnosti okrepitve splošnega nadzora nad orožjem in procesa razorožitve ter poziv k nadaljnjemu napredku pri vseh vidikih razoroževanja za krepitev svetovne varnosti;

                           22.

                           prizadevanja za začetek posvetovanj o Pogodbi za prepoved izstrelkov zemlja-zemlja kratkega in srednjega dometa;

                           23.

                           poziv k splošnemu pristopu k haaškemu kodeksu ravnanja proti širjenju balističnih izstrelkov in k učinkovitemu izvajanju tega kodeksa;

                           24.

                           poudarjanje pomena splošnega pristopa h Konvenciji o biološkem in toksičnem orožju in Konvenciji o kemičnem orožju ter izvajanja teh konvencij, ter konvencij, ukrepov in pobud, ki prispevajo k nadzoru konvencionalnega orožja;

                           25.

                           prizadevanja za odpravo regionalne nestabilnosti in negotovosti ter vseh konfliktnih razmer, ki so pogosto vzrok številnih programov oborožitev;

                     NEŠIRJENJE OROŽJA

                           26.

                           priznanje, da so se v zadnjih letih pojavili veliki izzivi v zvezi s preprečevanjem širjenja jedrskega orožja, zlasti v Demokratični republiki Koreji in Islamski republiki Iran; pri tem je treba poudariti, da mora biti mednarodna skupnost pripravljena, da se nanje odzove, ter da je nanje treba odgovoriti z učinkovitim ukrepanjem;

                           27.

                           poudarjanje nujnosti okrepitve vloge Varnostnega sveta Združenih narodov kot končnega razsodnika, da bi lahko v skladu s statutom Mednarodne agencije za atomsko energijo (IAEA) primerno ukrepal v primeru nespoštovanja obveznosti, ki izhajajo iz NPT, vključno z uporabo nadzornih ukrepov;

                           28.

                           opominjanje na možne posledice, ki bi jih za mednarodni mir in varnost imel odstop od NPT; mednarodno skupnost je treba pozvati, naj se premišljeno in takoj odzove na vsako obvestilo o odstopu države od Pogodbe in njegovih posledicah; pri tem je treba poudariti zahtevo, da se mora na vsako obvestilo o odstopu države takoj in zlasti brez odlašanja odzvati Varnostni svet Združenih narodov; prav tako je v tej zvezi treba pozvati pogodbenice NTP, naj spodbujajo sprejetje ukrepov, med drugim tudi sporazume o ohranitvi ustreznih nadzornih ukrepov IAEA v zvezi z jedrskimi materiali, opremo, tehnologijo in obrati, ki se razvijajo v miroljubne namene;

                           29.

                           zahteve za prekinitev jedrskega sodelovanja z državami, za katere IAEA ne more v zadostni meri zagotoviti, da je njihov jedrski program zasnovan izključno v miroljubne namene; sodelovanje naj se prekine, dokler IAEA ne priskrbi teh zagotovil;

                           30.

                           poziv vsem državam na Bližnjem vzhodu, naj si med drugim prizadevajo za vzpostavitev območja brez jedrskega orožja in drugega orožja za množično uničenje ter z njima povezanih izstrelitvenih sistemov, ki ga bo dejansko mogoče nadzirati, ter se vzdržijo sprejemanja ukrepov, ki bi onemogočali dosego tega cilja; treba je doseči dogovor o praktičnem izvajanju procesa in vanj vključiti vse države v regiji; cilj tega dogovora je pospešeno izvajanje resolucije o Bližnjem vzhodu;

                           31.

                           poziv pogodbenicam, zlasti tistim, ki imajo jedrsko orožje, naj v skladu z resolucijo o Bližnjem vzhodu iz leta 1995 razširijo sodelovanje in si v največji možni meri prizadevajo za vzpostavitev s strani regionalnih strani območja brez jedrskega orožja in drugega orožja za množično uničevanje ter z njima povezanih izstrelitvenih sistemov, ki ga bo mogoče nadzirati;

                           32.

                           upoštevanje dejstva, da je varnost v Evropi povezana z varnostjo v Sredozemlju, in v ta namen opredelitev izvajanja režima neširjenja jedrskega orožja v tej regiji kot prednostne naloge;

                           33.

                           priznanje pomena, ki ga za mir in varnost imajo območja brez jedrskega orožja, nastala na podlagi sporazumov, ki jih prosto sklepajo države zadevne regije v skladu s smernicami UNDC iz leta 1999;

                           34.

                           poudarjanje nujnosti okrepljenih prizadevanj za preprečitev nevarnosti jedrskega terorizma, povezanega z možnim dostopom teroristov do jedrskega orožja ali snovi, ki bi lahko bile uporabljene pri izdelavi radioloških „umazanih“ bomb, in v tej zvezi poudarjanje nujnosti spoštovanja obveznosti, ki izhajajo iz resolucij 1540 (2004) in 1887 (2009) Varnostnega sveta združenih narodov, ter poziv k povečanju jedrske varnosti visokoradioaktivnih virov;

                           35.

                           poziv vsem državam, ki tega še niso storile, da podpišejo, ratificirajo in izvajajo Mednarodno konvencijo za preprečevanje jedrskega terorizma, ki je pomemben del mednarodnega pravnega okvira za odzivanje na grožnje jedrskega terorizma;

                           36.

                           glede na povečano grožnjo širjenja jedrskega orožja in terorizma podpora pobudi G8 za globalno partnerstvo ter dejavnostim IAEA in drugim večstranskim mehanizmom na tem področju, kot je varnostna pobuda proti širjenju orožja za množično uničevanje, svetovna pobuda za boj proti jedrskemu terorizmu in pobuda za zmanjšanje globalnih nevarnosti; zadovoljstvo zaradi varnostnih ciljev vrha za jedrsko varnost na svetovni ravni;

                           37.

                           priznanje, da celoviti sporazumi o nadzornih ukrepih in dodatni protokoli odvračajo od širjenja jedrskega orožja in so današnji standard preverjanja;

                           38.

                           nadaljnja prizadevanja za splošno uporabo in krepitev sistema nadzornih ukrepov IAEA, da bi izboljšali odkrivanje kršitev obveznosti preprečevanja širjenja orožja, in sicer zlasti s tem, da vse zadevne države sprejmejo in izvajajo celovit sporazum o nadzornih ukrepih in dodatni protokol ter po potrebi protokol o manjših količinah ter nadaljnjo krepitev sistema nadzornih ukrepov;

                           39.

                           prizadevanja za dosego priznanja sklenitve in izvajanja celovitega sporazuma o nadzornih ukrepih ter dodatnega protokola kot veljavnega standarda preverjanja na pregledni konferenci NPT 2010 in s strani Sveta guvernerjev IAEA skladno s členom III NPT;

                           40.

                           poudarjanje enkratne vloge, ki jo ima IAEA pri preverjanju, ali države spoštujejo svoje obveznosti glede preprečevanja širjenja jedrskega orožja;

                           41.

                           nadaljnje poudarjanje pomembne vloge IAEA, ki državam na zahtevo pomaga pri krepitvi varovanja jedrskih materialov, objektov in naprav, ter poziv državam, naj podpirajo IAEA;

                           42.

                           priznanje pomena učinkovitega in ustreznega nadzora nad izvozom v skladu z resolucijama Varnostnega sveta združenih narodov 1540 (2004) in 1887 (2009) ter odstavkom 2 člena III NPT;

                           43.

                           na nacionalni ravni izvajanje učinkovitega nadzora nad izvozom, prevozom, pretovarjanjem in nadaljnjim izvozom ter v ta namen izvajanje ustreznih zakonov in predpisov, poleg tega pa odločna mednarodna in nacionalna prizadevanja za preprečevanje financiranja širjenja orožja in nadzor nad dostopom do nematerialnih prenosov tehnologij;

                           44.

                           v skladu z Resolucijo 1540 (2004) Varnostnega sveta združenih narodov uveljavljanje učinkovitih kazenskih sankcij za širjenje orožja in s tem preprečevanje ilegalnega izvoza, prevoza in posredništva ter nedovoljenega trgovanja in z njim povezanega financiranja;

                           45.

                           spodbujanje Zanggerjevega odbora in Skupine držav dobaviteljic jedrskega blaga k izmenjavi izkušenj glede nadzora izvoza, pri čemer naj bi se vse države zgledovale po dogovorih, ki jih uporablja Zanggerjev odbor, smernicah Skupine držav dobaviteljic jedrskega blaga in njihovem izvajanju;

                           46.

                           opozarjanje na nujnost takojšne dokončne dopolnitve smernic Skupine držav dobaviteljic jedrskega blaga, zlasti glede okrepljenega nadzora nad izvozom tehnologij bogatenja in predelave, ter prizadevanje v Skupini držav dobaviteljic jedrskega blaga, da bi pristop k dodatnem protokolu postal pogoj za dobavo jedrskega blaga;

                           47.

                           poziv državam pogodbenicam Konvencije o fizični zaščiti jedrskega materiala, naj čim prej ratificirajo spremembo Konvencije, da bi lahko čim prej začela veljati;

                           48.

                           spodbujanje razvoja tehnologij, ki so odporne proti širjenju in jih je mogoče zavarovati;

                     UPORABA JEDRSKE ENERGIJE V MIROLJUBNE NAMENE

                           49.

                           priznanje, da lahko države pogodbenice, v skladu s členom IV NTP in ob upoštevanju členov I, II in III NPT, uporabljajo jedrsko energijo v miroljubne namene, med drugim za proizvodnjo električne energije, v industriji, zdravstvu in kmetijstvu;

                           50.

                           tudi v prihodnje zagotavljanje odgovornega razvoja uporabe jedrske energije v miroljubne namene v najboljših razmerah glede varnosti, zaščite in preprečevanja širjenja orožja;

                           51.

                           v zvezi s tem spodbujanje držav pogodbenic NPT, da ponovno potrdijo načela in standarde za odgovoren razvoj uporabe jedrske energije v miroljubne namene ter jih spoštujejo;

                           52.

                           poudarjanje pomena nadaljevanja mednarodnega sodelovanja za okrepitev jedrske varnosti, varnega ravnanja z jedrskimi odpadki, radiološke varnosti in civilne jedrske odgovornosti ter poziv državam, ki še niso pristopile k vsem ustreznim konvencijam, naj to čim prej storijo in v celoti izpolnijo v njih določene obveznosti;

                           53.

                           podpora nacionalnim, dvostranskim in mednarodnim prizadevanjem za usposabljanje delovne sile, potrebne za zagotovitev odgovornega razvijanja uporabe jedrske energije v miroljubne namene v najboljših razmerah glede varnosti, zaščite in neširjenja orožja;

                           54.

                           trdno prepričanje v korist večstranskega pristopa do jedrskega gorivnega ciklusa, zaradi česar mehanizmi zagotavljanja varnosti posamično ali v povezavi z drugimi dopolnilnimi mehanizmi ne bi smeli ovirati sedanjega dobrega delovanja trga in bi morali upoštevati pravico do uporabe jedrske energije v miroljubne namene z zagotavljanjem preskrbe z jedrskim gorivom za države, ki razvijajo program jedrske energije v najboljših razmerah glede varnosti, zaščite in neširjenja orožja;

                           55.

                           priznanje, da je mogoče v okviru več pobud, vključno z ustanovitvijo banke nizko obogatenega urana pod nadzorom IAEA, vzpostaviti nadomestne mehanizme za zainteresirane države in olajšati oblikovanje dolgoročnih večstranskih rešitev;

                           56.

                           spodbujanje nadaljnjega dialoga in posvetovanj o nerešenih vprašanjih, sodelovanje pri njih ter večja podpora konceptu večstranskega pristopa do jedrskega gorivnega ciklusa.

         Člen 4
   Ukrepanje Unije za namene členov 1, 2 in 3 obsega:

               (a)

               demarše pri državah pogodbenicah, da bi podprle cilje iz členov 1, 2 in 3 tega sklepa, po potrebi pa tudi pri državah, ki niso pogodbenice NPT;

               (b)

               prizadevanja za dogovor med državami članicami o osnutkih predlogov o bistvenih zadevah, ki jih je treba v imenu Unije predložiti v obravnavo državam pogodbenicam NPT, in bodo lahko osnova za odločitve, sprejete v okviru pregledne konference NPT leta 2010;

               (c)

               izjave Unije, dane med splošno razpravo ter med razpravami v treh glavnih odborih in njihovih pomožnih organih pregledne konference NPT 2010.

         Člen 5
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.
   Člen 6
   Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 29. marca 2010

            Za Svet

            Predsednica

         E. ESPINOSA

      (1)  UL L 165, 17.6.2006, str. 30.

      (2)  UL L 127, 15.5.2008, str. 78.

      (3)  UL L 107, 17.4.2008, str. 62.

      (4)  UL L 189, 17.7.2008, str. 28.

      (5)  UL L 106, 27.4.2005, str. 32.

      (6)  NPT/CONF.2010/PC.III/WP.26.


title: 2006/358/ES,Euratom: Sklep Sveta z dne  15. maja 2006  o imenovanju litovskega člana Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

text:
               20.5.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 134/32

      SKLEP SVETA

   z dne 15. maja 2006
   o imenovanju litovskega člana Evropskega ekonomsko-socialnega odbora
   (2006/358/ES, Euratom)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 259 Pogodbe,
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti člena 167 Pogodbe,
   ob upoštevanju Sklepa Sveta 2002/758/ES z dne 17. septembra 2002 o imenovanju članov Ekonomsko-socialnega odbora za obdobje od 21. septembra 2002 do 20. septembra 2006 (1),
   ob upoštevanju predloga za imenovanje, ki ga je podala litovska vlada,
   po pridobitvi mnenja Evropske komisije,
   ker se je po odstopu g. Rolandasa DOMEIKE sprostilo mesto litovskega člana omenjenega odbora –
   SKLENIL:
   Člen 1
   Ga. Jovita MOTIEJŪNIENĖ je imenovana za članico Ekonomsko-socialnega odbora in nadomesti g. Rolandasa DOMEIKO za preostanek njegovega mandata, torej do 20. septembra 2006.
   Člen 2
   Ta sklep začne učinkovati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 15. maja 2006

            Za Svet

            Predsednica

         U. PLASSNIK

      (1)  UL L 253, 21.9.2002, str. 9.