title: Sklep Sveta (SZVP) 2017/300 z dne 17. februarja 2017 o podaljšanju mandata posebnega predstavnika Evropske unije za Afriški rog

text:
               21.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 43/219

         SKLEP SVETA (SZVP) 2017/300
   z dne 17. februarja 2017
   o podaljšanju mandata posebnega predstavnika Evropske unije za Afriški rog
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji ter zlasti člena 33 in člena 31(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 8. decembra 2011 sprejel Sklep 2011/819/SZVP (1) o imenovanju Alexandra RONDOSA za posebnega predstavnika Evropske unije (PPEU) za Afriški rog. Mandat PPEU se izteče 28. februarja 2017.

               (2)

               Mandat PPEU bi bilo treba podaljšati za nadaljnjih 16 mesecev.

               (3)

               PPEU bo mandat izvajal v razmerah, ki se lahko poslabšajo in bi lahko ovirale doseganje ciljev zunanjega delovanja Unije iz člena 21 Pogodbe –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Posebni predstavnik Evropske unije
   1.   Mandat Alexandra RONDOSA kot PPEU za Afriški rog se podaljša do 30. junija 2018. Svet lahko na podlagi ocene Političnega in varnostnega odbora (PVO) in predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko (VP) odloči, da mandat PPEU predčasno preneha.
   2.   Za namene mandata PPEU je Afriški rog opredeljen kot območje, ki zajema Republiko Džibuti, Državo Eritrejo, Zvezno demokratično republiko Etiopijo, Republiko Kenijo, Zvezno republiko Somalijo, Republiko Sudan, Republiko Južni Sudan in Republiko Ugando. Glede vprašanj s pomenom za širšo regijo PPEU po potrebi sodeluje z državami in regionalnimi subjekti zunaj Afriškega roga.
   Člen 2
   Cilji politike
   1.   Mandat PPEU temelji na ciljih politike Unije za Afriški rog iz strateškega okvira, sprejetega 14. novembra 2011, regionalnega akcijskega načrta za Afriški rog za obdobje 2015–2020, sprejetega 26. oktobra 2015, in zadevnih sklepov Sveta, in sicer dejavno prispevati k regionalnim in mednarodnim prizadevanjem za doseganje mirnega sožitja in trajnega miru, varnosti in razvoja v državah in med državami v regiji. PPEU si poleg tega prizadeva okrepiti kakovost, intenzivnost, učinek in prepoznavnost raznovrstnih prizadevanj Unije na območju Afriškega roga.
   2.   Cilji politike h katerim prispeva PPEU med drugim vključujejo:

               (a)

               kontinuirano stabilizacijo Afriškega roga, ob upoštevanju širše regionalne dinamike;

               (b)

               reševanje konfliktov, zlasti tistih v Somaliji, Južnem Sudanu in Sudanu ter preprečevanje možnih konfliktov in zgodnje opozarjanje o njih med državami v regiji ali znotraj njih;

               (c)

               podporo političnemu, varnostnemu in gospodarskemu regionalnemu sodelovanju;

               (d)

               boljše upravljanje mešanih migracijskih tokov z območja Afriškega roga in na tem območju ter obravnavanje vzrokov za te tokove.

         Člen 3
   Mandat
   1.   Da bi se dosegli cilji politike Unije za Afriški rog, je mandat PPEU:

               (a)

               na podlagi strateškega okvira in z njim povezanega regionalnega akcijskega načrta sodelovati z vsemi ustreznimi deležniki v regiji, vladami, regionalnimi organi, mednarodnimi in regionalnimi organizacijami, civilno družbo in diasporo, da bi tako pospešil uresničevanje ciljev Unije in prispeval k boljšemu razumevanju vloge Unije v regiji;

               (b)

               sodelovati s pomembnimi akterji zunaj regije, ki lahko vplivajo na Afriški rog, v interesu reševanja vprašanj, povezanih s širšo regionalno stabilnostjo, tudi v zvezi z Rdečim morjem, zahodnim Indijskim oceanom in financiranje misije Afriške unije v Somaliji (AMISOM). Ti stiki zajemajo dvostransko sodelovanje z Združenimi državami Amerike, zalivskimi državami, Egiptom, Turčijo in Kitajsko, regionalne stike s Svetom za sodelovanje v Zalivu (GCC) in ustrezno sodelovanje z drugimi ustreznimi akterji, ki se lahko pojavijo;

               (c)

               zastopati Unijo v ustreznih mednarodnih forumih, kot je primerno, in skrbeti za prepoznavnost podporne vloge Unije pri obvladovanju kriz, pa tudi pri reševanju in preprečevanju konfliktov;

               (d)

               spodbujati in podpirati uspešno politično in varnostno sodelovanje ter gospodarsko povezovanje v regiji, in sicer prek partnerstev Unije z Afriško unijo (AU) in regionalnimi organizacijami, zlasti Medvladno agencijo za razvoj (IGAD);

               (e)

               spremljati politično dogajanje v regiji in prispevati k oblikovanju politike Unije do regije, vključno v zvezi z Eritrejo, Etiopijo, Somalijo, Sudanom, Južnim Sudanom, mejnim sporom med Džibutijem in Eritrejo, mejnim sporom med Etiopijo in Eritrejo, izvajanjem Sporazuma iz Alžira, pobudo za porečje reke Nil in drugimi vprašanji v regiji, ki vplivajo na njeno varnost, stabilnost in napredek;

               (f)

               v zvezi s Somalijo in v tesnem usklajevanju z vodjo delegacije Unije v Somaliji ter ustreznimi regionalnimi in mednarodnimi partnerji, vključno s posebnim predstavnikom generalnega sekretarja Združenih narodov (ZN) za Somalijo, AU in Medvladno agencijo za razvoj (IGAD), še naprej dejavno prispevati k ukrepom in pobudam v prid nadaljnji stabilizaciji Somalije, podpreti nov partnerski sporazum na podlagi dosežkov novega sporazuma iz leta 2013 (New Deal Compact) in dokončanja procesa oblikovanja zvezne države ter pripomoči k politični tranziciji po izvedbi volilnega procesa. PPEU bo poleg tega še naprej podpiral razvijanje varnostnega sektorja v Somaliji, tudi prek misij Unije pod okriljem SVOP v tej regiji, ter v posvetovanju z državami članicami, spodbujal usklajevanje podpore mednarodnih donatorjev varnostnemu sektorju v Somaliji.;

               (g)

               v zvezi s Sudanom ter v tesnem sodelovanju z vodjema delegacij Unije v Kartumu in pri AU v Adis Abebi prispevati k usklajenosti in uspešnosti politike Unije do Sudana ter podpirati politične rešitve za obstoječe konflikte v Darfurju, Južnem Kordofanu in Modrem Nilu ter nacionalno spravo v okviru celovitega političnega procesa. V zvezi s tem PPEU prispeva k usklajenemu mednarodnemu pristopu skupaj z AU in zlasti z izvedbeno skupino AU za Sudan in Južni Sudan na visoki ravni (AUHIP), ZN ter drugimi vodilnimi regionalnimi in mednarodnimi deležniki, pri čemer je treba upoštevati tudi potrebo po podpori mirnega soobstoja Sudana in Južnega Sudana, zlasti z izvajanjem sporazumov iz Adis Abebe in rešitvijo nerešenih vprašanj v zvezi z obdobjem po izteku celovitega mirovnega sporazuma;

               (h)

               v zvezi z Južnim Sudanom na podlagi sporazuma o rešitvi spora v Južnem Sudanu še naprej sodeluje na regionalni ravni, zlasti z ZN, AU, IGAD, sosedami Južnega Sudana in drugimi vodilnimi mednarodnimi partnerji, da bi zagotovili izvajanje sporazuma in preprečevanje novih konfliktov. Pri tem PPEU deluje v tesnem sodelovanju z vodjema delegacij Unije v Jubi in pri AU v Adis Abebi;

               (i)

               preučevati čezmejne izzive, zlasti v zvezi z migracijo in, na zahtevo, sodelovati v dialogih o migracijah z zadevnimi deležniki ter na splošno prispevati k politiki Unije v zvezi z migracijami in begunci v regiji v skladu s političnimi prioritetami Unije z namenom povečati sodelovanje, vključno na področju vračanja in ponovnega sprejema;

               (j)

               pozorno spremljati druge čezmejne izzive, ki zadevajo Afriški rog, s poudarkom na radikalizaciji in terorizmu, pa tudi pomorsko varnost in piratstvo, organizirani kriminal, tihotapljenje orožja, izdelkov iz prostoživečih živali, drog in drugega tihotapskega blaga ter trgovine z njimi ter vse politične in varnostne posledice humanitarnih kriz;

               (k)

               širiti humanitarni dostop po vsej regiji;

               (l)

               prispevati k izvajanju Sklepa Sveta 2011/168/SZVP (2) in politike Unije na področju človekovih pravic v sodelovanju s PPEU za človekove pravice, vključno s smernicami EU o človekovih pravicah, zlasti smernicami EU o otrocih v oboroženih spopadih, pa tudi smernicami EU o nasilju nad ženskami in dekleti ter boju proti vsem vrstam diskriminacije proti njim, in politike Unije glede Resolucije Varnostnega sveta ZN 1325 (2000), tudi s spremljanjem razvoja dogodkov in poročanjem o njih ter oblikovanjem priporočil v zvezi s tem.

         2.   Za izpolnitev svojega mandata PPEU med drugim:

               (a)

               svetuje in poroča o opredelitvi stališč Unije v mednarodnih forumih, kot je primerno, da bi tako dejavno spodbujal celovito politiko Unije do Afriškega roga;

               (b)

               ohranja pregled nad vsemi dejavnostmi Unije.

         Člen 4
   Izvajanje mandata
   1.   PPEU je odgovoren za izvajanje mandata, pri tem pa je pod nadzorom VP.
   2.   PVO vzdržuje prednostne stike s PPEU in je glavna točka PPEU za stike s Svetom. PVO brez poseganja v pristojnosti VP strateško vodi in politično usmerja PPEU v okviru njegovega mandata.
   3.   PPEU tesno sodeluje z Evropsko službo za zunanje delovanje (ESZD) in njenimi ustreznimi oddelki, kot tudi z ustreznimi delegacijami Unije v regiji in Komisijo.
   4.   PPEU svoje dejavnosti prvenstveno opravlja v regiji, hkrati pa zagotavlja redno navzočnost na sedežu ESZD.
   Člen 5
   Financiranje
   1.   Referenčni finančni znesek za kritje odhodkov, povezanih z mandatom PPEU, za obdobje od 1. marca 2017 do 30. junija 2018 je 3 400 000 EUR.
   2.   Odhodki se upravljajo v skladu s postopki in pravili, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije.
   3.   Upravljanje odhodkov se uredi s pogodbo med PPEU in Komisijo. PPEU za vse odhodke odgovarja Komisiji.
   Člen 6
   Oblikovanje in sestava ekipe
   1.   PPEU je v okviru svojega mandata in ustreznih razpoložljivih finančnih sredstev odgovoren za oblikovanje ekipe. Ekipa vključuje strokovnjake za posebna vprašanja politik in varnostna vprašanja, kot to zahteva mandat. PPEU nemudoma in redno obvešča Svet in Komisijo o sestavi ekipe.
   2.   Države članice, institucije Unije in ESZD lahko predlagajo začasno dodelitev osebja za delo pri PPEU. Plače takega začasno dodeljenega osebja krije država članica pošiljateljica, institucija Unije, ki ga pošilja, oziroma ESZD. Na delo k PPEU se lahko pošljejo tudi strokovnjaki, ki so jih države članice začasno dodelile institucijam Unije ali ESZD. Mednarodno pogodbeno osebje ima državljanstvo ene od držav članic.
   3.   Vse začasno dodeljeno osebje ostane pod upravno pristojnostjo države članice pošiljateljice, institucije Unije, ki ga pošilja, oziroma ESZD ter opravlja svoje obveznosti in ravna v interesu mandata PPEU.
   4.   Osebje PPEU je nameščeno skupaj z zadevnimi oddelki ESZD ali delegacijami Unije, da se prispeva k usklajenosti in doslednosti njihovih zadevnih dejavnosti.
   Člen 7
   Privilegiji in imunitete PPEU in osebja PPEU
   Po potrebi se o privilegijih, imunitetah in dodatnih jamstvih, potrebnih za izpolnitev in nemoteno izvajanje misije PPEU ter članov osebja PPEU, doseže dogovor z državami gostiteljicami. Države članice in ESZD v ta namen zagotovijo vso potrebno podporo.
   Člen 8
   Varnost tajnih podatkov EU
   PPEU in člani ekipe PPEU spoštujejo načela in minimalne standarde varovanja tajnih podatkov iz Sklepa Sveta 2013/488/EU (3).
   Člen 9
   Dostop do informacij in logistična podpora
   1.   Države članice, Komisija, ESZD in generalni sekretariat Sveta PPEU zagotovijo dostop do vseh ustreznih informacij.
   2.   Delegacije Unije v regiji in/ali države članice, kakor je ustrezno, v regiji zagotavljajo logistično podporo.
   Člen 10
   Varnost
   V skladu s politiko Unije o varnosti osebja, ki je v okviru operativnih zmogljivosti iz naslova V Pogodbe napoteno zunaj Unije, PPEU v skladu z mandatom PPEU in varnostnimi razmerami na območju, za katerega je odgovoren, sprejme vse razumno izvedljive ukrepe za varnost vsega osebja, ki je pod neposrednim nadzorom PPEU, zlasti tako, da:

               (a)

               na podlagi smernic ESZD pripravi poseben varnostni načrt, ki vključuje posebne ukrepe za fizično varnost, organizacijsko varnost in varnost postopkov, ureja upravljanje varnih premikov osebja na območje, za katerega je odgovoren in znotraj njega ter obvladovanje dogodkov, ki ogrožajo varnost, ter vključuje načrt za ravnanje v nepredvidenih razmerah in načrt za evakuacijo;

               (b)

               zagotovi, da je vse osebje, napoteno zunaj Unije, zavarovano za visoko stopnjo tveganja glede na razmere na območju, za katerega je odgovoren;

               (c)

               zagotovi, da so vsi člani ekipe PPEU, ki so napoteni zunaj Unije, vključno z lokalnim pogodbenim osebjem, pred prihodom na območje, za katerega je odgovoren, ali ob prihodu nanj opravili ustrezno varnostno usposabljanje glede na stopnjo ogroženosti, ki jo je za to območje določila ESZD;

               (d)

               zagotovi, da se izvajajo vsa dogovorjena priporočila, pripravljena na podlagi rednih ocen varnosti, za Svet, VP, in Komisijo pa pripravlja pisna poročila o izvajanju teh priporočil ter o drugih varnostnih vidikih v okviru poročila o napredku in poročila o izvajanju mandata.

         Člen 11
   Poročanje
   1.   PPEU za VP in PVO redno pripravlja ustna in pisna poročila. PPEU po potrebi poroča tudi delovnim skupinam Sveta. Redna poročila se razpošiljajo prek omrežja COREU. PPEU lahko pripravlja poročila za Svet za zunanje zadeve. V skladu s členom 36 Pogodbe lahko PPEU sodeluje pri obveščanju Evropskega parlamenta.
   2.   PPEU v sodelovanju z delegacijami Unije v regiji poroča o najboljših načinih, izvajanja pobud Unije, na primer o tem, kako lahko Unija prispeva k reformam, pri čemer vključi politične vidike ustreznih razvojnih projektov Unije.
   Člen 12
   Usklajevanje
   1.   PPEU prispeva k enotnosti, usklajenosti in učinkovitosti ukrepanja Unije ter pomaga zagotavljati, da se za doseganje ciljev politike Unije vsi instrumenti Unije in ukrepi držav članic uporabljajo usklajeno. Dejavnosti PPEU so usklajene z dejavnostmi ustreznih delegacij Unije in dejavnostmi Komisije. PPEU organizira redne informativne sestanke za misije držav članic in delegacije Unije v regiji.
   2.   Na terenu se vzdržujejo tesni stiki z ustreznimi vodji misij držav članic in vodji delegacij Unije. Ti pri izvajanju njegovega mandata pomagajo PPEU po svojih najboljših močeh. PPEU v tesnem usklajevanju z ustreznimi delegacijami Unije daje lokalne politične smernice poveljniku sil EUNAVFOR Atalanta, poveljniku misije EUTM Somalia in vodji misije EUCAP Somalia. PPEU, poveljniki operacij EU in poveljnik civilne operacije se po potrebi posvetujejo.
   3.   PPEU tesno sodeluje z organi zadevnih držav, z ZN, AU, IGAD, drugimi deležniki na nacionalni, regionalni in mednarodni ravni ter s civilno družbo v regiji.
   Člen 13
   Pomoč v zvezi z zahtevki
   PPEU in osebje PPEU pomagajo pri zagotavljanju elementov za odgovore glede kakršnih koli zahtevkov in obveznosti, ki izhajajo iz mandatov predhodnih PPEU za Sudan in Južni Sudan, in zagotavljajo upravno pomoč in dostop do ustrezne dokumentacije v ta namen.
   Člen 14
   Pregled
   Izvajanje tega sklepa in njegova usklajenost z drugimi prispevki Unije za zadevno regijo se redno preverjata. PPEU do 30. septembra 2017 predloži Svetu, VP, in Komisiji poročilo o napredku, do 31. marca 2018 pa celovito poročilo o izvajanju mandata.
   Člen 15
   Začetek veljavnosti
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 17. februarja 2017

            Za Svet

            Predsednik

         E. BARTOLO

      (1)  Sklep Sveta 2011/819/SZVP z dne 8. decembra 2011 o imenovanju posebnega predstavnika Evropske unije za Afriški rog (UL L 327, 9.12.2011, str. 62).

      (2)  Sklep Sveta 2011/168/SZVP z dne 21. marca 2011 o Mednarodnem kazenskem sodišču in razveljavitvi Skupnega stališča 2003/444/SZVP (UL L 76, 22.3.2011, str. 56).

      (3)  Sklep Sveta 2013/488/EU z dne 23. septembra 2013 o varnostnih predpisih za varovanje tajnih podatkov EU (UL L 274, 15.10.2013, str. 1).


title: Sklep Sveta 2008/633/PNZ z dne 23. junija 2008 o dostopu imenovanih organov držav članic in Europola do vizumskega informacijskega sistema (VIS) za iskanje podatkov za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj

text:
               13.8.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 218/129

      SKLEP SVETA 2008/633/PNZ
   z dne 23. junija 2008
   o dostopu imenovanih organov držav članic in Europola do vizumskega informacijskega sistema (VIS) za iskanje podatkov za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji ter zlasti člena 30(1)(b) in člena 34(2)(c) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Odločba Sveta 2004/512/ES z dne 8. junija 2004 o vzpostavitvi vizumskega informacijskega sistema (VIS) (1) je vzpostavila VIS kot sistem za izmenjavo podatkov o vizumih med državami članicami. Vzpostavitev VIS predstavlja eno izmed ključnih pobud v okviru politik Evropske unije, katerih namen je vzpostaviti območje pravice, svobode in varnosti. S pomočjo VIS naj bi se izboljšalo izvajanje skupne vizumske politike, prav tako pa naj bi sistem v jasno določenih in nadziranih okoliščinah prispeval k izboljšanju notranje varnosti in boja proti terorizmu.

               (2)

               Na seji dne 7. marca 2005 je Svet sprejel sklepe, v katerih navaja, da je treba organom držav članic, odgovornim za notranjo varnost, „z namenom v celoti doseči cilj izboljšanja notranje varnosti in boja proti terorizmu“, omogočiti dostop do VIS „v okviru njihovih nalog v zvezi s preprečevanjem, odkrivanjem in preiskovanjem kaznivih dejanj, vključno s terorističnimi dejanji in grožnjami“ ter „ob upoštevanju strogega spoštovanja pravil o varstvu osebnih podatkov“.

               (3)

               V boju proti terorizmu in drugim hudim kaznivim dejanjem je bistvenega pomena, da imajo ustrezne službe kar se da popolne in aktualne informacije z njihovih zadevnih področij dela. Pristojne nacionalne službe držav članic potrebujejo informacije, če želijo opravljati svoje naloge. Informacije, ki jih vsebuje VIS, bi bile mogoče nujno potrebne za namene preprečevanja terorizma in hudih kaznivih dejanj ter boja proti obojim in bi morale biti zato ob upoštevanju pogojev, določenih v tem sklepu, na voljo imenovanim organom.

               (4)

               Poleg tega je Evropski svet navedel, da ima Europol v okviru sodelovanja med organi držav članic na področju preiskovanja čezmejnega kriminala ključno vlogo pri spodbujanju preprečevanja, analiziranja in preiskovanja kriminala v vsej Uniji. Zato naj ima tudi Europol dostop do podatkov VIS v okviru svojih nalog, kar je tudi v skladu s Konvencijo z dne 26. julija 1995 o ustanovitvi Evropskega policijskega urada (2).

               (5)

               Ta sklep dopolnjuje Uredbo (ES) št. 767/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 9. julija 2008 o vizumskem informacijskem sistemu (VIS) in izmenjavi podatkov o vizumih za kratkoročno prebivanje med državami članicami (v nadaljnjem besedilu „Uredba o VIS“) (3), v kolikor zagotavlja pravno podlago s skladu z naslovom VI Pogodbe o Evropski uniji, ter imenovanim organom in Europolu dovoljuje dostop do VIS.

               (6)

               Imenovati je treba pristojne organe držav članic ter centralne točke dostopa, preko katerih se zagotovi dostop, ter voditi evidenco operativnih enot v okviru imenovanih organov s pooblaščenim dostopom do VIS za posebne namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj, navedenih v Okvirnem sklepu Sveta 2002/584/PNZ z dne 13. junija 2002 o evropskem nalogu za prijetje in postopkih predaje med državami članicami (4). Bistvenega pomena je zagotoviti, da se ustrezno pooblaščeno osebje s pravico do dostopa do VIS omeji na tiste posameznike, ki podatke morajo imeti in ki imajo ustrezno znanje o predpisih glede varnosti in varovanja podatkov.

               (7)

               Zahtevo za dostop do VIS bi morale operativne enote v okviru imenovanih organov vložiti pri centralnih točkah dostopa. V okviru centralnih točk dostopa bi bilo treba zahteve za VIS obdelati, in sicer po opravljenem preverjanju, ali so izpolnjeni vsi pogoji za dostop. V izjemno nujnem primeru centralne točke dostopa zahtevo najprej obdelajo in šele naknadno preverijo.

               (8)

               Zaradi varstva osebnih podatkov in zlasti da bi izključili rutinski dostop, bi bilo treba podatke VIS obdelovati samo po posameznih primerih. Za tak poseben primer gre predvsem takrat, ko je dostop do iskanja podatkov povezan z določenim dogodkom ali z nevarnostjo, povezano s hudim kaznivim dejanjem, ali z določeno osebo oz. osebami, za katero(-e) obstaja utemeljen sum, da bo(-do) ali je (so) storila(-e) teroristična dejanja ali druga huda kazniva dejanja ali da je oseba oz. so osebe tesno povezana(-e)s takšno osebo oz. osebami. Imenovani organi in Europol bi morali podatke v VIS iskati torej samo, če upravičeno domnevajo, da bodo s takšnim iskanjem dobili informacije, ki jim bodo znatno pripomogle k preprečevanju, odkrivanju ali preiskovanju hudih kaznivih dejanj.

               (9)

               Ko bo začel predlagani okvirni sklep Sveta o varstvu osebnih podatkov, ki se obdelujejo v okviru policijskega in pravosodnega sodelovanja v kazenskih zadevah (5) veljati, bi se moral uporabljati tudi za osebne podatke, ki se obdelujejo v skladu s tem sklepom. Do začetka uporabe predpisov iz okvirnega sklepa in z namenom, da se dopolnijo, pa je treba predvideti ustrezne določbe, da se zagotovi potrebno varstvo podatkov. Vsaka država članica bi morala v svoji nacionalni zakonodaji zagotoviti ustrezno raven varstva podatkov, ki se vsaj sklada z ravnjo, določeno v Konvenciji Sveta Evrope z dne 28. januarja 1981 o varstvu posameznikov glede na avtomatsko obdelavo osebnih podatkov in ustrezni sodni praksi v skladu s členom 8 Konvencije o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter – za države, ki so ga ratificirale – Dodatnem protokolu k tej konvenciji z dne 8. novembra 2001, pri tem pa upošteva Priporočilo Odbora ministrov Sveta Evrope št. R (87) 15 z dne 17. septembra 1987 o uporabi osebnih podatkov v policijskem sektorju.

               (10)

               Učinkovito spremljanje izvajanja tega sklepa bi bilo treba vrednotiti v rednih časovnih presledkih.

               (11)

               Ker ciljev tega sklepa, torej oblikovanja obveznosti in pogojev dostopa za iskanje podatkov VIS s strani imenovanih organov držav članic in Europola, države članice ne morejo zadovoljivo doseči same in jih je zaradi obsega in učinkov ukrepov mogoče bolje doseči na ravni Evropske unije, lahko Svet sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 2 Pogodbe o Evropski uniji in člena 5 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti. V skladu z načelom sorazmernosti iz istega člena, ta sklep ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev.

               (12)

               V skladu s členom 47 Pogodbe o Evropski uniji ta sklep ne vpliva na pristojnosti Evropske skupnosti, zlasti tiste, ki jih določata Uredba (ES) št. 767/2008 ter Direktiva 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (6).

               (13)

               Ta sklep predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, v katerem Združeno kraljestvo ne sodeluje v skladu s Sklepom Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda (7). Združeno kraljestvo zato ne sodeluje pri njegovem sprejemanju, ga le-ta ne zavezuje in se zanj ne uporablja.

               (14)

               Ta sklep predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, v katerem Irska ne sodeluje v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda (8). Irska zato ne sodeluje pri njegovem sprejemanju, je le-ta ne zavezuje in se zanjo ne uporablja.

               (15)

               Vendar pa lahko pristojni organi držav članic, katerih imenovani organi imajo v skladu s tem sklepom dostop do VIS, Združenemu kraljestvu in Irski v skladu z Okvirnim sklepom Sveta 2006/960/PNZ z dne 18. decembra 2006 o poenostavitvi izmenjave informacij in obveščevalnih podatkov med organi kazenskega pregona držav članic Evropske unije (9) zagotovijo informacije, ki jih vsebuje VIS; informacije iz nacionalnih registrov vizumov Združenega kraljestva in Irske pa se lahko predložijo pristojnim organom kazenskega pregona druge države članice. Za kakršni koli neposreden dostop centralnih organov Združenega kraljestva in Irske do VIS bi bilo ob njunem sedanjem sodelovanju pri izvajanju schengenskega pravnega reda potrebno skleniti sporazum med Skupnostjo in tema državama članicama, ki bi ga po potrebi dopolnili drugi predpisi, ki opredeljujejo pogoje in postopke za tak dostop.

               (16)

               Za Islandijo in Norveško ta sklep z izjemo člena 7 pomeni nadaljnji razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda (10), ki sodijo v področje iz točke B člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES o nekaterih izvedbenih predpisih za uporabo omenjenega Sporazuma (11).

               (17)

               Za Švico ta sklep z izjemo člena 7 pomeni nadaljnji razvoj določb schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, ki sodijo v področje iz točke B člena 1 Sklepa 1999/437/ES, v povezavi s členom 4(1) Sklepa Sveta 2004/849/ES (12).

               (18)

               Ta sklep, razen člena 6 Sklepa, predstavlja akt, ki temelji na schengenskem pravnem redu ali je z njim drugače povezan v smislu člena 3(2) Akta o pristopu iz leta 2003 in člena 4(2) Akta o pristopu iz leta 2005.

               (19)

               Ta sklep spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, ki so bila izražena zlasti v Listini Evropske unije o temeljnih pravicah –

         SKLENIL:
   Člen 1
   Vsebina in področje uporabe
   Ta sklep določa pogoje, pod katerimi imenovani organi držav članic in Evropski policijski urad (Europol) lahko pridobijo dostop za iskanje podatkov v vizumskem informacijskem sistemu za namene preprečevanja, odkrivanja in preiskovanja terorističnih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj.
   Člen 2
   Opredelitve pojmov
   1.   V tem sklepu se uporabljajo naslednje opredelitve:

               (a)

               „vizumski informacijski sistem (VIS)“ pomeni vizumski informacijski sistem, kakor ga vzpostavlja Odločba 2004/512/ES;

               (b)

               „Europol“ pomeni Evropski policijski urad, kakor ga ustanavlja Konvencija z dne 26. julija 1995 o ustanovitvi Evropskega policijskega urada („Konvencija o Europolu“);

               (c)

               „teroristična dejanja“ pomenijo kazniva dejanja v skladu z nacionalno zakonodajo, ki ustrezajo ali so enakovredna kaznivim dejanjem iz členov 1 do 4 Okvirnega sklepa Sveta 2002/475/PNZ z dne 13. junija 2002 o boju proti terorizmu (13);

               (d)

               „huda kazniva dejanja“ pomenijo oblike kriminala, ki ustrezajo ali so enakovredna tistim iz člena 2(2) Okvirnega sklepa 2002/584/PNZ;

               (e)

               „imenovani organi“ pomeni organe, ki so odgovorni za preprečevanje, odkrivanje ali preiskovanje terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj in jih države članice imenujejo v skladu s členom 3.

         2.   Uporabljajo se tudi opredelitve iz Uredbe (ES) št. 767/2008.
   Člen 3
   Imenovani organi in centralne točke dostopa
   1.   Države članice imenujejo organe iz člena 2(1)(e), ki so pooblaščeni za dostop do podatkov VIS v skladu s tem sklepom.
   2.   Vsaka država članica vodi evidenco imenovanih organov. Do 2. decembra 2008 pošlje vsaka država članica Komisiji in generalnemu sekretariatu Sveta seznam imenovanih organov v obliki izjave, ki jo lahko kadar koli spremeni ali nadomesti z drugo izjavo.
   3.   Vsaka država članica imenuje centralno(-e) točko(-e) dostopa, preko katere(-ih) je omogočen dostop. Države članice lahko imenujejo več centralnih točk dostopa, če to ustreza njihovi organizacijski in upravni strukturi pri izpolnjevanju ustavnopravnih pogojev ali zakonskih zahtev. Do 2. decembra 2008 pošlje vsaka država članica Komisiji in generalnemu sekretariatu Sveta seznam centralne točke oz. točk dostopa v obliki izjave, ki jo lahko kadar koli spremeni ali nadomesti z drugo izjavo.
   4.   Komisija izjave iz odstavkov 2 in 3 objavi v Uradnem listu Evropske unije.
   5.   Vsaka država članica vodi na nacionalni ravni evidenco operativnih enot v okviru imenovanih organov s pooblaščenim dostopom do VIS prek centralne točke ali točk dostopa.
   6.   Dostop do VIS ima v skladu s členom 4 samo ustrezno pooblaščeno osebje operativnih enot ter centralnih točk dostopa.
   Člen 4
   Postopek dostopa do VIS
   1.   Če so pogoji iz člena 5 izpolnjeni, predložijo operativne enote iz člena 3(5) centralnim točkam dostopa iz člena 3(3) utemeljeno pisno ali elektronsko zahtevo za dostop do VIS. Centralne točke dostopa po prejemu zahteve za dostop preverijo, če so izpolnjeni pogoji za dostop iz člena 5. Če so izpolnjeni vsi pogoji za dostop, ustrezno pooblaščeno osebje centralne točke oz. točk dostopa zahteve obdela. Podatki VIS, do katerih so dostopili, se operativnim enotam iz člena 3(5) pošljejo tako, da varnost podatkov ni ogrožena.
   2.   V izjemno nujnem primeru lahko centralna(-e) točka(-e) dostopa prejme(-jo) pisne, elektronske ali ustne zahteve. V tem primeru zahtevo nemudoma obdelajo in šele naknadno preverijo, ali so vsi pogoji iz člena 5 izpolnjeni, pa tudi, ali je res šlo za izjemno nujen primer. Naknadno preverjanje se brez nepotrebne zamude opravi po obdelavi zahteve.
   Člen 5
   Pogoji dostopa do podatkov VIS s strani imenovanih organov držav članic
   1.   Imenovani organi imajo dostop do VIS za iskanje podatkov v okviru svojih pooblastil in, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

               (a)

               dostop za iskanje podatkov mora biti potreben za namen preprečevanja, odkrivanja ali preiskovanja terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj;

               (b)

               dostop za iskanje podatkov mora biti potreben v specifičnih primerih;

               (c)

               če se utemeljeno domneva, da bi iskanje podatkov VIS bistveno pripomoglo k preprečevanju, odkrivanju ali preiskovanju katerega koli zadevnega kaznivega dejanja.

         2.   Iskanje podatkov v VIS je omejeno na iskanje s pomočjo katerih koli od naslednjih podatkov VIS, ki jih vsebuje prosilčev dosje:

               (a)

               priimek, priimek ob rojstvu (prejšnji priimek(-ki)); imena; spol; datum, kraj in država rojstva;

               (b)

               trenutnega državljanstva prosilca; državljanstvo ob rojstvu;

               (c)

               vrsta in številka potne listine, organ, ki jo je izdal, ter datum izdaje in datum izteka veljavnosti;

               (d)

               glavni cilj potovanja in trajanje nameravanega bivanja;

               (e)

               namen potovanja;

               (f)

               nameravani datum prihoda in odhoda;

               (g)

               nameravani mejni prehod prvega vstopa ali tranzitna pot;

               (h)

               prebivališče;

               (i)

               prstni odtisi;

               (j)

               vrsta vizuma in številka enotne vizumske nalepke;

               (k)

               podatki o osebi, ki je izdala povabilo in/ali se zavezuje, da bo krila stroške za življenje v času bivanja;

         3.   Vpogled v VIS, v primeru zadetka, omogoči dostop do vseh podatkov iz odstavka 2 ter tudi do:

               (a)

               vseh drugih podatkov iz obrazca za vlogo;

               (b)

               fotografij;

               (c)

               podatkov, vnesenih v povezavi s katerim koli izdanim, zavrnjenim, razveljavljenim, preklicanim ali podaljšanim vizumom.

         Člen 6
   Pogoji dostopa do podatkov VIS s strani imenovanih organov držav članic, za katere Uredba (ES) št. 767/2008 še ni začela veljati
   1.   Imenovani organi države članice, za katero Uredba (ES) št. 767/2008 še ni začela veljati, imajo dostop do VIS za iskanje podatkov v okviru svojih pooblastil ter

               (a)

               pod enakimi pogoji, kot je navedeno v členu 5(1) in

               (b)

               z ustrezno utemeljeno pisno ali elektronsko zahtevo imenovanemu organu države članice, v kateri se uporablja Uredba (ES) št. 767/2008; ta organ nato zaprosi centralno(-e) nacionalno(-e) točko(-e) dostopa za iskanje podatkov v VIS.

         2.   Država članica, za katero Uredba (ES) št. 767/2008 o VIS še ni začela veljati, da na voljo svoje informacije o vizumih državam članicam, v katerih se Uredba (ES) št. 767/2008 uporablja, na podlagi ustrezno utemeljene pisne ali elektronske zahteve ob upoštevanju pogojev, določenih v členu 5(1).
   3.   Smiselno se uporabljajo člen 8(1) in (3) do (6), člen 9(1), člen 10(1) in (3), člen 12, člen 13(1) in (3).
   Člen 7
   Pogoji za dostop Europola do podatkov VIS
   1.   Dostop do VIS za iskanje podatkov se Europolu omogoči v okviru njegovih pooblastil in

               (a)

               kadar je potreben za opravljanje njegovih nalog v skladu s točko 2 člena 3(1) Konvencije o Europolu in za namene posebne analize, kakor je navedeno v členu 10 Konvencije o Europolu, ali

               (b)

               kadar je potreben za opravljanje njegovih nalog v skladu s točko 2 člena 3(1) Konvencije o Europolu in za namene analize splošnega in strateškega tipa, kakor je navedeno v členu 10 Konvencije o Europolu, če Europol podatke VIS pred takšno obdelavo spremeni v anonimne in shrani tako, da identifikacija posameznikov, na katere se podatki nanašajo, ni več mogoča.

         2.   Ustrezno se uporablja člen 5(2) in (3).
   3.   Europol imenuje specializirano enoto za namen tega sklepa, ki jo sestavljajo ustrezno pooblaščeni uradniki Europola in bo delovala kot centralna točka dostopa za iskanje podatkov v VIS.
   4.   Za obdelavo informacij, ki jih Europol pridobi z dostopom do VIS, mora dati soglasje država članica, ki je navedene podatke vnesla v VIS. Tako soglasje se pridobi preko nacionalne enote Europola v tej državi članici.
   Člen 8
   Varstvo osebnih podatkov
   1.   Za obdelavo osebnih podatkov, ki se iščejo v skladu s tem sklepom, veljajo naslednji predpisi in nacionalna zakonodaja države članice, ki izvaja iskanje. V zvezi z obdelavo osebnih podatkov, ki se iščejo v skladu s tem sklepom, vsaka država članica v svoji notranji zakonodaji zagotovi ustrezno raven varstva podatkov, ki je vsaj enaka tisti, ki izhaja iz Konvencije Sveta Evrope z dne 28. januarja 1981 o varstvu posameznikov glede na avtomatsko obdelavo osebnih podatkov in – to velja za tiste države, ki so ga ratificirale – Dodatnega protokola k tej konvenciji z dne 8. novembra 2001, pri tem pa upošteva Priporočilo Odbora ministrov Sveta Evrope št. R(87) 15 z dne 17. septembra 1987 o uporabi osebnih podatkov v policijskem sektorju.
   2.   Obdelava osebnih podatkov s strani Europola v skladu s tem sklepom je v skladu s Konvencijo o Europolu in predpisi, sprejetimi v okviru njenega izvajanja, nadzira pa jo neodvisni skupni nadzorni organ, ustanovljen s členom 24 Konvencije.
   3.   Osebni podatki, pridobljeni v skladu s tem sklepom iz sistema VIS, se obdelujejo le za namene preprečevanja, odkrivanja, preiskovanja in pregona terorističnih dejanj ali drugih hudih kaznivih dejanj.
   4.   Osebni podatki, pridobljeni v skladu s tem sklepom iz sistema VIS, se ne posredujejo in niso na voljo tretji državi ali mednarodni organizaciji. Vendar se v izjemno nujnem primeru ti podatki lahko posredujejo ali dajo na voljo tretji državi ali mednarodni organizaciji, toda izključno za namene preprečevanja in odkrivanja terorističnih dejanj in drugih hudih kaznivih dejanj ter pod pogoji, ki so določeni v členu 5(1) tega sklepa; to se lahko zgodi le s privolitvijo države članice, ki je zadevne podatke vnesla v VIS, in v skladu z nacionalno zakonodajo države članice, ki podatke posreduje ali jih daje na voljo. Države članice v skladu z nacionalno zakonodajo zagotovijo, da se o takih prenosih vodijo evidence, ki jih na zahtevo dajo na voljo nacionalnim organom za varstvo podatkov. Posredovanje podatkov s strani države članice, ki je vnesla podatke v VIS v skladu z Uredbo (ES) št. 767/2008, ureja nacionalna zakonodaja te države članice.
   5.   Pristojni organ ali organi, ki jih organi, imenovani v skladu s tem sklepom, v skladu z nacionalno zakonodajo določijo za nadzor obdelave osebnih podatkov, preverjajo zakonitost obdelave osebnih podatkov v skladu s tem sklepom. Države članice tem organom zagotovijo zadostna sredstva za izvajanje nalog, ki so jim poverjene s tem sklepom.
   6.   Organi iz odstavka 6 zagotovijo, da se vsaj na vsaka štiri leta izvede revizija obdelave osebnih podatkov v skladu s tem sklepom, po potrebi v skladu z mednarodnimi revizijskimi standardi.
   7.   Države članice in Europol pristojnemu organu ali organom iz odstavkov 2 in 5 zagotovijo potrebne informacije in jim tako omogočijo izvajanje njihovih nalog v skladu s tem členom.
   8.   Preden osebje organov, ki imajo pravico dostopa do VIS, prejme pooblastilo za obdelavo podatkov, shranjenih v VIS, opravi ustrezno usposabljanje o predpisih glede varnosti in varstva podatkov ter se seznani z vsemi ustreznimi kaznivimi dejanji in kaznimi.
   Člen 9
   Varnost podatkov
   1.   Odgovorna država članica zagotovi varnost podatkov, ko se ti posredujejo imenovanim organom in ko se od njih prejemajo.
   2.   Vsaka država članica sprejme potrebne varnostne ukrepe v zvezi s podatki, ki se bodo v skladu s tem sklepom pridobili iz VIS in se nato shranili, zlasti z namenom:

               (a)

               fizično zaščititi podatke, med drugim z izdelavo načrtov ukrepov za zaščito ključne infrastrukture ob nepredvidljivih dogodkih;

               (b)

               preprečiti dostop vsem nepooblaščenim osebam do nacionalnih objektov, v katerih država članica hrani podatke (kontrola ob vstopu v objekt);

               (c)

               preprečiti nepooblaščeno branje, prepisovanje, spreminjanje ali odnašanje nosilcev podatkov (nadzor nosilcev podatkov);

               (d)

               preprečiti nepooblaščeno pregledovanje, spreminjanje ali brisanje shranjenih osebnih podatkov (nadzor shranjevanja);

               (e)

               preprečiti nepooblaščeno obdelavo podatkov iz VIS (nadzor obdelave podatkov);

               (f)

               zagotoviti, da imajo osebe, pooblaščene za dostop do VIS, dostop samo do podatkov, ki jih zajema njihovo pooblastilo za dostop, in sicer na podlagi individualne in nezamenljive uporabniške identitete ter zaupnega načina dostopa (nadzor dostopa);

               (g)

               zagotoviti, da bodo vsi organi s pravico do dostopa do VIS oblikovali profile z opisi funkcij in pristojnosti oseb s pravico do dostopa in iskanja podatkov ter te profile na zahtevo nemudoma dali na voljo nacionalnim nadzornim organom iz člena 8(5) (profili zaposlenih);

               (h)

               zagotoviti možnost preverjanja in ugotavljanja, katerim organom se lahko prek opreme za prenos podatkov pošiljajo osebni podatki (nadzor prenosa);

               (i)

               zagotoviti možnost preverjanja in ugotavljanja, kateri podatki so bili pridobljeni iz VIS ter kdaj in kdo jih je pridobil in za kakšen namen (nadzor beleženja podatkov);

               (j)

               preprečiti nepooblaščeno branje in prepisovanje osebnih podatkov med njihovim prenosom iz VIS, zlasti z ustreznimi metodami šifriranja (nadzor pošiljanja);

               (k)

               spremljati učinkovitost varnostnih ukrepov iz tega odstavka in vzpostaviti potrebne organizacijske ukrepe v zvezi z notranjim spremljanjem, da se zagotovi skladnost s tem sklepom (notranja revizija).

         Člen 10
   Odgovornost
   1.   Katera koli oseba ali država članica, ki je utrpela škodo zaradi nezakonite obdelave ali drugega ravnanja, ki ni v skladu s tem sklepom, je upravičena do nadomestila s strani države članice, ki je odgovorna za povzročeno škodo. Država je v celoti ali delno oproščena odgovornosti, če dokaže, da za okoliščine, ki so povzročile škodo, ni odgovorna.
   2.   Če neizpolnjevanje obveznosti iz tega sklepa s strani države članice povzroči škodo VIS, je ta država članica za takšno škodo odgovorna, razen če in v kolikor druga država članica, ki sodeluje v VIS, ni sprejela ustreznih ukrepov za preprečitev škode ali za zmanjšanje njenega učinka.
   3.   Tožbe za nadomestilo škode iz odstavkov 1 in 2 proti odgovorni državi članici se urejajo v skladu z določbami nacionalne zakonodaje tožene države članice.
   Člen 11
   Notranje spremljanje
   Države članice zagotovijo, da vsak organ z dostopom do podatkov VIS sprejme ukrepe, potrebne za upoštevanje tega sklepa, in po potrebi sodeluje z nacionalnim organom oz. organi iz člena 8(5).
   Člen 12
   Kazni
   Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da se vsaka uporaba podatkov VIS, ki je v nasprotju z določbami tega sklepa, kaznuje z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi kaznimi, ki vključujejo tudi upravne in/ali kazenske sankcije.
   Člen 13
   Hramba podatkov VIS v nacionalnih zbirkah
   1.   Podatki, pridobljeni iz VIS, se lahko hranijo v nacionalnih zbirkah samo takrat, kadar je to v posameznem primeru potrebno v skladu z nameni iz tega sklepa in v skladu z ustreznimi pravnimi določbami, med drugim s tistimi o varstvu podatkov, in le toliko časa, kolikor je potrebno za posamezni primer.
   2.   Odstavek 1 ne posega v določbe nacionalne zakonodaje države članice v zvezi s podatki, ki jih njeni imenovani organi vnesejo v nacionalne zbirke in ki jih je ta država članica vnesla v VIS v skladu z Uredbo (ES) št. 767/2008.
   3.   Vsaka uporaba podatkov, ki ni v skladu z odstavkoma 1 in 2, se šteje za zlorabo po nacionalni zakonodaji posamezne države članice.
   Člen 14
   Pravica do dostopa, popravka in izbrisa
   1.   Pravica oseb do vpogleda v podatke, ki se nanašajo nanje in so v skladu s tem sklepom pridobljeni iz VIS, se izvaja v skladu z zakonodajo države članice, pri kateri uveljavljajo to pravico.
   2.   Če nacionalna zakonodaja tako določa, nacionalni nadzorni organ določi, ali se informacija lahko posreduje in po kakšnih postopkih se lahko posreduje.
   3.   Država članica, ki ni vnesla podatkov v VIS v skladu z Uredbo (ES) št. 767/2008, lahko posreduje informacije o takih podatkih samo, če je državi članici, ki je podatke vnesla, pred tem dala možnost, da izrazi svoje stališče.
   4.   Osebi, na katero se podatki nanašajo, se informacije ne posredujejo, če je to nujno zaradi izvedbe zakonite naloge v povezavi s podatki ali zaradi varstva pravic in svoboščin tretjih oseb.
   5.   Vsaka oseba ima pravico zahtevati, da se netočni podatki v zvezi z njo popravijo ali da se nezakonito shranjeni podatki v zvezi z njo izbrišejo. Če imenovani organi prejmejo tako zahtevo ali imajo kakšne koli druge dokaze, da so podatki, obdelani v VIS, netočni, o tem nemudoma obvestijo organ, pristojen za vizume v državi članici, ki je vnesla podatke v VIS; ta v skladu s členom 24 Uredbe (ES) št. 767/2008 zadevne podatke preveri in jih po potrebi nemudoma popravi ali izbriše.
   6.   Zadevno osebo se obvesti v najkrajšem možnem času, v vsakem primeru pa najpozneje v 60 dneh od datuma, ko zaprosi za dostop, lahko pa tudi prej, če nacionalna zakonodaja to omogoča.
   7.   Zadevno osebo se v najkrajšem možnem času, v vsakem primeru pa najpozneje v treh mesecih od dneva, ko zaprosi za popravek ali izbris, obvesti o nadaljnjih ukrepih v zvezi z uveljavljanjem njenih pravic do popravka in izbrisa, lahko pa tudi prej, če nacionalna zakonodaja to omogoča.
   8.   V vseh državah članicah imajo vse osebe pravico vložiti tožbo ali pritožbo pri pristojnih organih ali sodiščih zadevne države članice, ki je odrekla pravico do dostopa ali pravico do popravka ali izbrisa podatkov, ki se na to osebo nanašajo, kakor določa ta člen.
   Člen 15
   Stroški
   Vse države članice in Europol na svoje stroške vzpostavijo in vzdržujejo tehnično infrastrukturo, potrebno za izvajanje tega sklepa, in krijejo stroške, ki nastanejo v zvezi z dostopom do VIS za namene tega sklepa.
   Člen 16
   Vodenje evidenc
   1.   Vse države članice in Europol zagotovijo, da se zaradi nadzora, ali je iskanje dopustno, spremljanja zakonitosti obdelave podatkov ter notranjega spremljanja zabeležijo vsi postopki obdelave podatkov, ki izhajajo iz dostopa do VIS za iskanje podatkov na podlagi tega sklepa, in tako zagotovijo pravilno delovanje ter neoporečnost in varstvo podatkov.
   Te evidence prikazujejo:

               (a)

               točen namen dostopa za iskanje podatkov iz člena 5(1)(a), vključno z zadevno obliko terorističnega dejanja ali drugega kaznivega dejanja, za Europol pa točen namen dostopa za iskanje podatkov iz člena 7(1);

               (b)

               zadeven sklic nacionalne zbirke;

               (c)

               datum in točen čas dostopa;

               (d)

               uporabo postopka iz člena 4(2), če je to ustrezno;

               (e)

               podatke, uporabljene za iskanje;

               (f)

               vrsto iskanih podatkov;

               (g)

               v skladu z nacionalnimi predpisi ali predpisi iz Konvencije o Europolu identifikacijsko oznako uradnika, ki je opravil iskanje, in uradnika, ki je dal nalog za poizvedovanje ali pošiljanje.

         2.   Takšne evidence, ki vsebujejo osebne podatke, se uporabljajo zgolj za spremljanje zakonitosti obdelave podatkov z vidika varstva podatkov in za zagotovitev njihove varnosti. Samo tiste evidence, ki vsebujejo podatke neosebne narave, se lahko uporabljajo za spremljanje in vrednotenje iz člena 17.
   3.   Te evidence se z ustreznimi ukrepi zaščitijo pred nepooblaščenim dostopom in zlorabo ter se izbrišejo po enem letu od izteka petletnega obdobja hrambe, ki je predpisano s členom 23(1) Uredbe (ES) št. 767./2008, razen če niso potrebne za že začete postopke spremljanja iz odstavka 2 tega člena.
   Člen 17
   Spremljanje in vrednotenje
   1.   Upravljavec iz Uredbe (ES) št. 767/2008 zagotovi vzpostavitev sistemov za spremljanje delovanja VIS v skladu s tem sklepom glede na zastavljene cilje, in sicer v smislu rezultatov, stroškovne učinkovitosti, varnosti in kakovosti storitev.
   2.   Za namen tehničnega vzdrževanja ima upravljavec dostop do potrebnih informacij o postopkih obdelave, ki se izvajajo v VIS.
   3.   V skladu s tem sklepom upravljavec dve leti po začetku delovanja VIS in nato vsaki dve leti Evropskemu parlamentu, Svetu in Komisiji predloži poročilo o tehničnem delovanju VIS. To poročilo vključuje informacije o delovanju VIS glede na količinske kazalce, ki jih vnaprej določi Komisija, zlasti korist od člena 4(2).
   4.   Komisija tri leta po začetku delovanja VIS in nato vsaka štiri leta v skladu s tem sklepom splošno ovrednoti VIS. V okviru tega vrednotenja se preučijo rezultati, doseženi glede na zastavljene cilje, presodi se, ali so načela, na katerih temelji ta sklep, še naprej veljavna, in ovrednotijo se uporaba tega sklepa glede na VIS, varnost VIS ter morebitne posledice za delovanje v prihodnosti. Komisija poročila o vrednotenju posreduje Evropskemu parlamentu in Svetu.
   5.   Države članice in Europol zagotovijo upravljavcu in Komisiji informacije, potrebne za pripravo poročil iz odstavkov 3 in 4. Te informacije nikakor ne ogrozijo delovnih metod ali niti ne vključujejo informacij, ki razkrivajo vire, člane osebja ali preiskave imenovanih organov.
   6.   Upravljavec zagotovi Komisiji vse informacije, potrebne za splošno vrednotenje iz odstavka 4.
   7.   Komisija je v prehodnem obdobju, dokler upravljavec ne prevzame svojih nalog, odgovorna za pripravo in predložitev poročil iz odstavka 3.
   Člen 18
   Začetek veljavnosti in datum začetka uporabe
   1.   Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
   2.   Ta sklep začne učinkovati od datuma, ki ga določi Svet, potem ko ga Komisija obvesti, da je Uredba (ES) št. 767/2008 začela veljati in se uporablja.

      Generalni sekretariat Sveta ta datum objavi v Uradnem listu Evropske Unije.
      V Luxembourgu, 23. junija 2008

            Za Svet

            Predsednik

         I. JARC

      (1)  UL L 213, 15.6.2004, str. 5.

      (2)  UL C 316, 27.11.1995, str. 2. Konvencija, kakor je bila nazadnje spremenjena s Protokolom, ki spreminja navedeno konvencijo (UL C 2, 6.1.2004, str. 3).

      (3)  Glej stran 60 tega Uradnega lista.

      (4)  UL C 190, 18.7.2002, str. 1.

      (5)  COM(2005)475

      (6)  UL L 281, 23.11.1995, str. 31. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 1882/2003 (UL L 284, 31.10.2003, str. 1).

      (7)  UL L 131, 1.6.2000, str. 43.

      (8)  UL L 64, 7.3.2002, str. 20.

      (9)  UL L 386, 18.12.2006, str. 89.

      (10)  UL L 176, 10.7.1999, str. 36.

      (11)  UL L 176, 10.7.1999, str. 31.

      (12)  Sklep z dne 25. oktobra 2004 o podpisu in o začasni uporabi nekaterih določb navedenega sporazuma v imenu Evropske unije (UL L 368, 15.12.2004, str. 26).

      (13)  UL L 164, 22.6.2002, str. 3.


title: Sklep Komisije z dne 25. februarja 2016 o ustanovitvi Znanstvenega, tehničnega in gospodarskega odbora za ribištvo

text:
               26.2.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 74/4

         SKLEP KOMISIJE
   z dne 25. februarja 2016
   o ustanovitvi Znanstvenega, tehničnega in gospodarskega odbora za ribištvo
   (2016/C 74/05)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1380/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o skupni ribiški politiki in o spremembi uredb Sveta (ES) št. 1954/2003 in (ES) št. 1224/2009 ter razveljavitvi uredb Sveta (ES) št. 2371/2002 in (ES) št. 639/2004 ter Sklepa Sveta 2004/585/ES (1), zlasti člena 26 Uredbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Člen 43 Pogodbe Evropski uniji in državam članicam nalaga oblikovanje določb, potrebnih za doseganje ciljev skupne ribiške politike (SRP).

               (2)

               Za izvajanje politike Unije na področju ribištva in ribogojstva je potrebna pomoč visoko usposobljenih znanstvenih strokovnjakov, zlasti pri uporabi morske in ribiške biologije, tehnologiji ribiške opreme, ribiški ekonomiji, upravljanju ribištva, učinkih ribištva, ribogojstva ali podobnih disciplin na ekosistem ali na področju zbiranja, upravljanja in uporabe podatkov na področju ribištva in ribogojstva.

               (3)

               Zato je treba ustanoviti skupino strokovnjakov na področju ribištva in ribogojstva ter opredeliti njene naloge in sestavo. To pomoč bi moral zagotavljati stalni Znanstveni, tehnični in gospodarski odbor za ribištvo (STECF), ki bi ga ustanovila Komisija.

               (4)

               Komisija bi se morala v skladu s členom 26 Uredbe (EU) št. 1380/2013 posvetovati s skupino STECF, da bi razvila skupno ribiško politiko, kadar je to primerno, o zadevah, ki se nanašajo na ohranjanje in upravljanje živih morskih virov, vključno z biološkimi, gospodarskimi, okoljskimi, socialnimi in tehničnimi vprašanji. Mnenja te skupine bi morala temeljiti na načelih odličnosti, neodvisnosti, nepristranskosti in transparentnosti.

               (5)

               Skupino STECF bi moralo sestavljati primerno število članov za opravljanje zahtevanih nalog. Člani skupine bi morali biti visoko usposobljeni, specializirani, neodvisni strokovnjaki, izbrani na podlagi objektivnih meril z javnim povabilom k oddaji prijave. Imenovani so osebno ter za Komisijo pripravljajo mnenja, ki so potrebna za izvajanje skupne ribiške politike. Bistveno je, da skupina kar najbolje uporabi zunanje strokovno znanje iz Unije in od drugod, če je to potrebno za odgovore na posebna vprašanja.

               (6)

               Komisija brez znatnih prispevkov posebne skupine STECF ni mogla v celoti doseči ciljev politike Unije za ohranjanje in trajnostno izkoriščanje ribolovnih virov. Skupna ribiška politika zahteva, da odločanje temelji na najboljšem razpoložljivem znanstvenem mnenju. Da bi izpolnjevali to zahtevo, morajo politični predlogi Komisije temeljiti na najboljših razpoložljivih znanstvenih dognanjih. Skupina STECF ocenjuje in zagotavlja najnovejše razpoložljive znanstvene podatke, da Komisiji zagotovi tehtno in pravočasno znanstveno svetovanje na podlagi dokazov za izvajanje in spremljanje skupne ribiške politike EU. Mnenje STECF se med drugim izrecno zahteva v skladu s členi 2(5a), 3(c), 6(2), 9(1, 5), 10(2a in 3), 11(3), 15 (4(b) in 5(c)) 18(2, 3 in 5), 28 (2a), 29(2 in 4), 31(4) Uredbe (EU) št. 1380/2013. STECF poda mnenje tudi za večletne načrte za upravljanje, ukrepe glede obveznosti iztovarjanja, upravljanje mešanega ribolova, stališče Unije v mednarodnih organizacijah za ribištvo in sporazume o partnerstvu o trajnostnem ribištvu s tretjimi državami. Zato bi morali ti neodvisni strokovnjaki poleg povračila stroškov prejemati posebne dodatke, kar je sorazmerno s posebnimi nalogami, ki so jim dodeljene, in v skladu z mednarodnimi standardi.

               (7)

               Zahteva za zagotovitev najboljšega razpoložljivega znanstvenega mnenja je vključena tudi v pristojnosti članov skupine STECF, ki podpirajo službe Komisije z zagotavljanjem znanstvenih prispevkov na sejah v regionalnem in mednarodnem okviru, ki so del zakonodajnega postopka v skladu s členom 18 Uredbe (EU) št. 1380/2013, pri čemer države članice na podlagi rezultatov teh sej Komisiji predložijo skupna priporočila, ki temeljijo na najboljšem razpoložljivem znanstvenem mnenju, ki služi kot osnova za sprejetje delegiranih ali izvedbenih aktov. Komisija je odgovorna za spodbujanje sodelovanja med državami članicami in zadevnimi znanstvenimi organi, med katerimi ima prevladujočo vlogo STECF. Zato skupina STECF s svojim delom učinkovito prispeva k uresničevanju ciljev skupne ribiške politike.

               (8)

               Za člane skupine bi bilo treba določiti pravila o razkrivanju informacij.

               (9)

               Osebne podatke bi bilo treba obdelovati v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (2).

               (10)

               Prej imenovani člani skupine bi morali še naprej ostati na svojih funkcijah, dokler niso imenovani novi člani.

               (11)

               Sklep Komisije 2005/629/ES (3) bi bilo treba razveljaviti,

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Predmet
   Ustanovi se Znanstveni, tehnični in gospodarski odbor za ribištvo, v nadaljnjem besedilu: skupina ali skupina STECF.
   Člen 2
   Naloge
   Na področju ohranjanja in upravljanja živih morskih virov, vključno z biološkimi, gospodarskimi, okoljskimi, socialnimi in tehničnimi vprašanji, je naloga skupine:

               (a)

               pomoč Komisiji pri pripravi zakonodajnih predlogov, delegiranih aktov ali političnih pobud;

               (b)

               spremljanje razvoja politike in omogočanje izmenjave izkušenj in dobrih praks.

         Člen 3
   Posvetovanje
   1.   Komisija se lahko posvetuje s skupino o kateri koli zadevi, povezani z morsko in ribiško biologijo, tehnologijo ribiške opreme, ribiško ekonomijo, upravljanjem ribištva, učinkih ribištva, ribogojstva ali podobnih disciplin na ekosistem. Komisija lahko zahteva sprejetje tega mnenja v določenem roku. V dogovoru s službami Komisije lahko skupina Komisiji o takih zadevah podaja mnenja tudi na lastno pobudo.
   2.   Predsednik skupine lahko Komisiji svetuje, da se o določenem vprašanju posvetuje s skupino.
   Člen 4
   Člani – imenovanje
   1.   Skupino sestavlja najmanj 30 in največ 35 članov.
   2.   Člani so posamezniki, imenovani za delovanje v osebnem svojstvu. Delujejo neodvisno in v javnem interesu.
   3.   Člane imenuje generalni direktor GD za pomorske zadeve in ribištvo izmed strokovnjakov z znanjem na področjih iz člena 2 in člena 3(1), ki so se odzvali na povabilo k oddaji prijave. Imenovanje vključuje datum, ko člani začnejo svoj mandat. Pri določanju sestave skupine si Komisija prizadeva, da zagotovi, kolikor je to mogoče, uravnoteženo zastopanost spolov in geografsko uravnoteženo porazdelitev, ki odraža raznolikost ribištva in ribogojstva v Uniji, ob upoštevanju izida izbirnega postopka.
   4.   Člani so imenovani za tri leta. Svoje dolžnosti opravljajo do konca svojega mandata, razen če so zamenjani v skladu z odstavkom 6. Njihov mandat se lahko podaljša. Če do zamenjave ali podaljšanja mandata članov skupine ni prišlo na dan izteka triletnega obdobja, člani skupine svoje dolžnosti opravljajo do zamenjave ali podaljšanja.
   5.   Primerni kandidati, ki niso imenovani, se lahko uvrstijo na rezervni seznam, ki ga pripravi Komisija. Komisija lahko rezervni seznam uporabi za zamenjavo članov, ki zapustijo skupino v skladu z odstavkom 6 tega člena. Komisija zaprosi kandidate za njihovo privolitev, preden njihova imena vključi na seznam. Kandidati, ki zamenjajo člana skupine, se imenujejo pod istimi pogoji kot člani.
   6.   Člane, ki ne zmorejo več učinkovito prispevati k razpravam skupine, dajo odpoved ali ne izpolnjujejo pogojev iz odstavka 3 tega člena ali člena 339 Pogodbe, je mogoče zamenjati za preostanek njihovega mandata.
   7.   Imena članov so objavljena v registru strokovnih skupin Komisije in drugih podobnih subjektov (v nadaljnjem besedilu: register) (4).
   8.   Osebni podatki se zbirajo, obdelujejo in objavljajo v skladu z Uredbo (ES) št. 45/2001.
   Člen 5
   Neodvisnost
   1.   Strokovnjaki, ki so se prijavili za imenovanje za člane skupine STECF, morajo razkriti vse okoliščine, ki bi lahko ogrozile ali bi jih bilo mogoče razumeti, kot da ogrožajo sposobnost strokovnjaka, da pri svetovanju Komisiji deluje neodvisno in v javnem interesu, vključno z vsemi pomembnimi okoliščinami v zvezi z njihovimi družinskimi člani. Službe Komisije predvsem zahtevajo, da ti strokovnjaki kot del postopka prijave predložijo izjavo o interesih („obrazec DOI – declaration of interets“) in življenjepis. Obrazec DOI vsebuje sklop vprašanj, ki strokovnjake pozivajo, naj razkrijejo vse interese, pomembne za vsebino dela, ki ga bodo opravljali. Preden je lahko posameznik imenovan za člana skupine, mora predložiti ustrezno izpolnjen obrazec. Izjave o interesih so javno dostopne, dokler so zadevni strokovnjaki člani skupine.
   2.   Če pristojne službe Komisije ugotovijo, da glede na oceno izjave o interesih ne obstaja nobeno navzkrižje interesov, se zadevni strokovnjak lahko imenuje v osebnem svojstvu, če ima potrebno strokovno znanje.
   3.   Od članov se zahteva, da obvestijo pristojne službe Komisije takoj, ko pride do spremembe predhodno navedenih informacij, in v tem primeru morajo takoj predložiti novo izpolnjen obrazec DOI, ki opisuje ustrezne spremembe.
   Člen 6
   Delovanje
   1.   Skupina STECF izmed članov z navadno večino izvoli predsednika in dva podpredsednika za obdobje treh let. Predsednik in podpredsednika skupine ne smejo biti izvoljeni na isti položaj več kot dvakrat zaporedoma.
   2.   Predsednik skupine lahko imenuje poročevalce izmed članov skupine. Za posebno kompleksna vprašanja multidisciplinarnega značaja se sme imenovati več kakor en poročevalec.
   3.   Službe Komisije lahko povabijo strokovnjake s posebnimi kompetencami glede določene zadeve na dnevnem redu, ki niso člani skupine, da priložnostno sodelujejo pri delu skupine ali podskupine (zunanji strokovnjaki).
   4.   S privoljenjem služb Komisije lahko skupina STECF ustanovi podskupine za proučitev posebnih vprašanj na podlagi pristojnosti in nalog, ki jih določi Komisija. Podskupine sestavljajo najmanj dva člana skupine in zunanji strokovnjaki. Podskupine poročajo skupini v določenem roku v skladu z navedenimi pristojnostmi in nalogami. Take podskupine se razpustijo takoj, ko izpolnijo svoj mandat.
   5.   Komisija za skupino in njene podskupine zagotavlja storitve sekretariata. Sekretariat je odgovoren za zagotavljanje tehnične in upravne podpore ter usklajevanje, da se omogoči učinkovito delovanje skupine, in za organizacijo sej njenih podskupin. Če je potrebno, sekretariat usklajuje dejavnosti skupine in njenih podskupin z dejavnostmi Evropske unije in mednarodnih teles. Sej skupine ali njenih podskupin se lahko udeležujejo zainteresirani predstavniki Komisije. Seje skupine strokovnjakov in podskupin navadno potekajo v prostorih Komisije.
   6.   Vsi relevantni dokumenti, na primer dnevni redi, zapisniki in pisni prispevki udeležencev, so na voljo bodisi v registru ali pa prek povezave z registra na posebno spletno mesto, kjer je mogoče najti informacije. Do posebnih spletnih mest se dostopa brez registracije uporabnika oziroma kakršnih koli drugih omejitev. Izjeme glede objave so predvidene, kadar bi razkritje dokumenta oslabilo varstvo javnega ali zasebnega interesa, kakor je opredeljeno v členu 4 Uredbe (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (5).
   7.   Skupina sprejme poslovnik na podlagi standardnega poslovnika za strokovne skupine.
   Člen 7
   Zaupnost
   1.   Člani skupine STECF ter zunanji strokovnjaki spoštujejo obveznosti varovanja poslovne skrivnosti iz Pogodb in njihovih izvedbenih pravil ter Pravilnik Komisije o varnosti v zvezi z zaščito tajnih podatkov EU iz Priloge k sklepoma Komisije (EU, Euratom) 2015/443 (6) in 2015/444 (7). Če teh obveznosti ne spoštujejo, lahko Komisija sprejme vse potrebne ukrepe.
   2.   Posvetovanja skupine so zaupna. Skupina se lahko z navadno večino članov in v soglasju s službami Komisije odloči, da posvetovanja odpre za javnost.
   Člen 8
   Povračila in posebni dodatki
   1.   Člani skupine STECF in zunanji strokovnjaki so upravičeni do posebnih dodatkov za svoje pripravljalno delo in/ali sodelovanje pri dejavnostih skupine ter z njim povezanimi zunanjimi sejami, kot je določeno v Prilogi.
   2.   Komisija članom skupine in zunanjim strokovnjakom potne stroške in stroške bivanja, nastale pri sodelovanju pri sejah skupine ali podskupin ter povezanih zunanjih sejah, povrne v skladu z veljavnimi določbami Komisije.
   3.   Navedeni stroški se povrnejo v mejah razpoložljivih odobrenih sredstev, dodeljenih v okviru letnega postopka dodelitve sredstev.
   Člen 9
   Prehodne določbe
   Člani skupine STECF, imenovani v skladu s členom 4 Sklepa 2005/629/ES, ostanejo na položaju kot člani Odbora, ustanovljenega s tem sklepom, dokler v skladu s členom 4 tega sklepa niso imenovani novi člani skupine. Zanje se uporabljajo določbe tega sklepa.
   Člen 10
   Razveljavitev
   Sklep 2005/629/ES se razveljavi.

      V Bruslju, 25. februarja 2016

            Za Komisijo

         Karmenu VELLA

            Član Komisije

      (1)  UL L 354, 28.12.2013, str. 22.

      (2)  Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (UL L 8, 12.1.2001, str. 1).

      (3)  Sklep Komisije 2005/629/ES z dne 26. avgusta 2005 o ustanovitvi Znanstvenega, tehničnega in gospodarskega odbora za ribištvo (UL L 225, 31.8.2005, str. 18).

      (4)  Člani, ki ne želijo, da bi bilo njihovo ime objavljeno, lahko zaprosijo za odstopanje od tega pravila. Prošnja za neobjavo imena člana strokovne skupine se šteje za utemeljeno, kadar bi objava lahko ogrozila njegovo varnost ali integriteto ali neupravičeno posegla v njegovo zasebnost.

      (5)  Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1049/2001 z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (UL L 145, 31.5.2001, str. 43). Te izjeme so namenjene zaščiti javne varnosti, vojaških zadev, mednarodnih odnosov, finančne, denarne ali gospodarske politike, zasebnosti in celovitosti posameznika, poslovnih interesov, sodnih postopkov in pravnih nasvetov, inšpekcij/preiskav/revizij in postopka odločanja institucije.

      (6)  Sklep Komisije (EU, Euratom) 2015/443 z dne 13. marca 2015 o varnosti v Komisiji (UL L 72, 17.3.2015, str. 41).

      (7)  Sklep Komisije (EU, Euratom) 2015/444 z dne 13. marca 2015 o varnostnih predpisih za varovanje tajnih podatkov EU (UL L 72, 17.3.2015, str. 53).

      PRILOGA
      Posebni dodatki

                  (1)

                  Člani skupine in zunanji strokovnjaki so upravičeni do posebnega dodatka za svojo udeležbo, osebno ali na daljavo (pisni postopek), pri sejah skupine. Posebni dodatek znaša največ 450 EUR v obliki dnevnih stroškov na enoto za vsak polni delovni dan, kakor je navedeno v spodnji tabeli. Skupni dodatek se izračuna in zaokroži navzgor do zneska, ki ustreza najbližjemu polovičnemu delovnemu dnevu.

                              EUR na polni dan (1)

                              Plenarne seje skupine

                              Podskupine

                              Predsednik

                              450

                              450

                              Podpredsednik

                              450

                              450

                              Člani skupine

                              300

                              300

                              Zunanji strokovnjak

                              300

                              300

                  (2)

                  Člani skupine so upravičeni do posebnega dodatka za delo poročevalca, ki je nadomestilo za delo, opravljeno izven seje, kot sta priprava in dokončno oblikovanje prispevka k poročilu o seji skupine ali podskupine. Ta posebni dodatek ustreza enemu polnemu delovnemu dnevu in znaša 450 EUR.

                  (3)

                  Člani skupine in zunanji strokovnjaki so upravičeni do posebnega dodatka za dejavnosti poročevalca za zagotavljanje znanstvenih poročil (povzetkov, poizvedb in splošnih informacij) pri pripravi sej skupine ali podskupin ali za sestavo poročila o sejah skupine ali podskupin po sejah.

                  (4)

                  Predsednik je upravičen do posebnega dodatka za znanstveni nadzor in organizacijo dela skupine zunaj plenarne seje skupine.
                  Ko bo zaprosila za pripravljalno delo, ki ga sestavlja predvsem pisanje poročil skupine ali podskupin, mnenj, analiz v podporo oceni učinka, ali za znanstveni nadzor, bo Komisija podrobno opisala naloge, ki jih je treba izvesti, in njihov časovni okvir. Izračun števila delovnih dni je odvisen zlasti od delovne obremenitve, povezane z zahtevnostjo zadeve, časa, ki je glede na količino in dostopnost podatkov in strokovne literature potreben za izvedbo nalog, ter informacij, ki jih je treba zbrati in obdelati. Od okvirnega števila delovnih dni, navedenega spodaj, je torej mogoče odstopati samo v ustrezno utemeljenih in izjemnih primerih:

                              Okvirno število delovnih dni

                              Vrsta zahtevane naloge

                              1–10 dni

                              Pripravljalno delo (znanstvena poročila, raziskave, analize v podporo oceni učinka)

                              4–6 dni

                              Poročilo po seji skupine ali podskupine, mnenje STECF

                              10–30 dni

                              Znanstveni nadzor in organizacija dela skupine zunaj plenarnih sej, zlasti svetovanje Komisiji o splošnem znanstvenem načrtovanju, o povabilih zunanjim strokovnjakom, o opredelitvi pristojnosti in nalog za znanstvena poročila ter seje podskupin in skupine, o zagotavljanju razpoložljivosti obstoječih podatkov in znanstvenih raziskav, da se pripravijo in usklajujejo sestava in seje podskupin ter da poteka komunikacija z drugimi svetovalnimi telesi in deležniki ter službami Komisije (z GD MARE in drugimi generalnimi direktorati ter Skupnim raziskovalnim središčem)

                        Strokovnjaki v vlogi poročevalca za pripravo znanstvenih poročil pri pripravi sej skupine ali podskupin; ali za pripravo poročila o sejah skupine ali podskupin po sejah ter predsednik za znanstveni nadzor in organizacijo dela skupine zunaj plenarnih sej bodo plačani v znesku 450 EUR v obliki dnevnih stroškov na enoto za vsak polni delovni dan.

                  (5)

                  V skladu s členom 18 Uredbe 1380/2013 o skupni ribiški politiki lahko člani skupine podpirajo službe Komisije, tako da se v svoji funkciji članov skupine udeležijo sej v regionalnem in mednarodnem okviru. Upravičeni so do posebnega dodatka v višini 300 EUR v obliki dnevnih stroškov na enoto za vsak polni delovni dan. Za udeležbo je potrebno predhodno dovoljenje služb Komisije in izplačilo je pogojeno z naknadnim preverjanjem navzočnosti, ki ga izvedejo službe Komisije.

                  (6)

                  Celotni posebni dodatek, ki ga prejme član skupine ali zunanji strokovnjak na dan, v nobenem primeru ne sme presegati 450 EUR, v skladu s Sklepom Komisije C(2014) 2220.

         (1)  Če je oseba prisotna samo dopoldne ali popoldne, znaša dodatek 50 % dodatka za polni dan.


title: 2008/527/ES: Sklep Evropskega parlamenta z dne 24. aprila 2007 o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske agencije za pomorsko varnost za proračunsko leto 2005

text:
               15.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 187/149

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 24. aprila 2007
   o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske agencije za pomorsko varnost za proračunsko leto 2005
   (2008/527/ES)
   EVROPSKI PARLAMENT,
   ob upoštevanju letnega zaključnega računa Evropske agencije za pomorsko varnost za proračunsko leto 2005 (1),
   ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o letnem zaključnem računu Evropske agencije za pomorsko varnost za proračunsko leto 2005 z odgovori Agencije (2),
   ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 27. februarja 2007 (5711/2007 – C6-0080/2007),
   ob upoštevanju Pogodbe ES in zlasti člena 276 Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (3), in zlasti člena 185 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1406/2002 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o ustanovitvi Evropske agencije za pomorsko varnost (4) in zlasti člena 19 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (5) in zlasti člena 94 Uredbe,
   ob upoštevanju člena 71 in Priloge V svojega Poslovnika,
   ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor ter mnenja Odbora za promet in turizem (A6-0114/2007),

               1.

               podeli izvršnemu direktorju Evropske agencije za pomorsko varnost razrešnico glede izvrševanja proračuna Agencije za proračunsko leto 2005;

               2.

               navaja svoje pripombe v spodnji resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in priloženo resolucijo posreduje izvršnemu direktorju Evropske agencije za pomorsko varnost, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generalni sekretar

         Harald RØMER

      (1)  UL C 266, 31.10.2006, str. 13.

      (2)  UL C 312, 19.12.2006, str. 30.

      (3)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES, Euratom) št. 1995/2006 (UL L 390, 30.12.2006, str. 1).

      (4)  UL L 208, 5.8.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1891/2006 (UL L 394, 30.12.2006, str. 1).

      (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.
    ---documentbreak---

               15.7.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 187/150

         RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 24. aprila 2007
   s pripombami, ki so sestavni del sklepa o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske agencije za pomorsko varnost za proračunsko leto 2005
   EVROPSKI PARLAMENT,
   ob upoštevanju letnega zaključnega računa Evropske agencije za pomorsko varnost za proračunsko leto 2005 (1),
   ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o letnem zaključnem računu Evropske agencije za pomorsko varnost za proračunsko leto 2005 z odgovori Agencije (2),
   ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 27. februarja 2007 (5711/2007 – C6-0080/2007),
   ob upoštevanju Pogodbe ES in zlasti člena 276 Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (3), in zlasti člena 185 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1406/2002 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o ustanovitvi Evropske agencije za pomorsko varnost (4) in zlasti člena 19 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (5) in zlasti člena 94 Uredbe,
   ob upoštevanju člena 71 in Priloge V svojega Poslovnika,
   ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor ter mnenja Odbora za promet in turizem (A6-0114/2007),

               A.

               ker je Računsko sodišče navedlo, da je prejelo zadostno zagotovilo o zanesljivosti zaključnega računa za proračunsko leto, ki se je zaključilo 31. decembra 2005, ter o zakonitosti in pravilnosti poslovnih dogodkov v celoti,

               B.

               ker je 27. aprila 2006 Parlament direktorju podelil razrešnico glede izvrševanja proračuna Agencije za proračunsko leto 2004 (6) in v resoluciji, ki spremlja sklep Parlamenta o razrešnici, med drugim

                           —

                           obravnava ugotovitve Računskega sodišča o številnih nepravilnostih v notranjem nadzornem sistemu,

                           —

                           obžaluje majhno uporabo sredstev za ukrepe proti onesnaževanju morja; za odobritve za prevzem obveznosti in odobritve plačil je bilo uporabljenih le 200 000 EUR od razpoložljivih 700 000 EUR, kar predstavlja 28-odstotno stopnjo;

         Splošne točke v zvezi z večino agencij EU, za katere je potrebna posamezna razrešnica

               1.

               meni, da naraščajoče število agencij Skupnosti in dejavnosti nekaterih izmed njih niso del splošnega političnega okvira ter da naloge nekaterih agencij vedno ne odražajo pravih potreb Unije, niti pričakovanj državljanov; prav tako ugotavlja, da agencije na splošno nimajo vedno dobrega ugleda;

               2.

               zato poziva Komisijo, naj določi splošen politični okvir za ustanavljanje novih agencij Skupnosti ter da pred ustanovitvijo vsake agencije pripravi analizo stroškov in koristi, pri čemer naj prepreči podvajanje dejavnosti med agencijami ali prekrivanje s pristojnostmi drugih evropskih organizacij;

               3.

               poziva Računsko sodišče, da predloži mnenje o študiji stroškov in koristi pred odločitvijo Parlamenta;

               4.

               poziva Komisijo, da vsakih pet let predloži študijo dodane vrednosti za vsako obstoječo agencijo; poziva vse zadevne institucije, naj v primeru negativne ocene o dodani vrednosti agencije sprejmejo vse potrebne ukrepe, tako da spremenijo mandat zadevne agencije ali pa jo zaprejo;

               5.

               ob upoštevanju naraščajočega števila regulatornih agencij obžaluje, da pogajanja o osnutku medinstitucionalnega sporazuma o okviru delovanja teh agencij niso še zaključena, ter poziva pristojne službe Komisije, da skupaj z Računskim sodiščem storijo vse, kar je potrebno, za sklenitev tega sporazuma;

               6.

               ugotavlja, da odgovornost Komisije za izvrševanje proračuna zahteva tesnejšo povezavo med agencijami in Komisijo; poziva Komisijo in Svet, naj sprejmeta potrebne ukrepe, da se Komisiji do 31. decembra 2007 podeli pravica, da v nadzornih organih regulativnih agencij z manjšino glasov prepreči sprejetje odločitev, in naj to možnost predvidita pri vseh na novo ustanovljenih agencijah;

               7.

               poziva Računsko sodišče, naj za jasnejšo sliko o uporabi sredstev EU s strani agencij v letnem poročilu oblikuje dodatno poglavje, namenjeno vsem agencijam, za katere se podeli razrešnica na podlagi zaključnega računa Komisije;

               8.

               potrjuje načelo, v skladu s katerim Parlament odloča o razrešnicah za vse agencije Skupnosti, subvencionirane ali ne, tudi če organ, pristojen za razrešnico, ukrepa na podlagi svojega ustanovnega besedila;

               9.

               poziva Računsko sodišče, da opravi revizijo poslovanja vseh agencij in o tem poroča ustreznim odborom Parlamenta, vključno z Odborom za proračunski nadzor;

               10.

               ugotavlja, da število agencij neprestano narašča in da je ob upoštevanju politične odgovornosti Komisije za delovanje agencij, ki je veliko večja kot preprosta logistična podpora, potreba po oblikovanju skupnega pristopa generalnih direktoratov Komisije, pristojnih za ustanavljanje in spremljanje agencij, do agencij še večja; meni, da bi bila struktura, podobna tisti, ki so jo oblikovale agencije za usklajevanje med zadevnimi generalnimi direktorati, pragmatičen način za oblikovanje skupnega pristopa Komisije do vseh zadev, povezanih z agencijami;

               11.

               poziva Komisijo, da izboljša upravno in tehnično podporo agencijam, ob upoštevanju vedno bolj zapletenih upravnih pravil in tehničnih težav Skupnosti;

               12.

               ugotavlja, da v vseh agencijah Skupnosti manjka disciplinski organ, in poziva Komisijo k sprejetju potrebnih ukrepov za hitro vzpostavitev takšnega mehanizma;

               13.

               pozdravlja znatne izboljšave pri usklajevanju med agencijami, ki jim omogoča reševanje ponavljajočih se težav in prispeva k učinkovitejšemu sodelovanju s Komisijo in Parlamentom;

               14.

               meni, da je treba nadaljevati in razširiti ukrep številnih agencij, ki so vzpostavile skupno podporno službo, namenjeno uskladitvi njihovih informacijskih sistemov za finančno upravljanje s tistimi, ki jih uporablja Komisija;

               15.

               poziva agencije, da izboljšajo sodelovanje in primerjalno analizo z udeleženci na ustreznem področju; spodbuja Komisijo, naj sprejme vse ukrepe, ki se ji zdijo potrebni, da bi pomagala agencijam izboljšati njihov ugled in povečati vidnost njihovih dejavnosti;

               16.

               poziva Komisijo, naj pripravi predlog za uskladitev oblike letnega poročanja agencij za razvoj kazalcev uspešnosti, ki bi omogočali primerjavo njihove učinkovitosti;

               17.

               poziva agencije, da na začetku vsakega leta predložijo kazalce uspešnosti, na podlagi katerih bi bilo mogoče oceniti agencije;

               18.

               poziva vse agencije, da pogosteje uporabljajo cilje SMART, s čimer bi prispevale k stvarnejšemu načrtovanju in izvajanju ciljev;

               19.

               strinja se z Računskim sodiščem, da je tudi Komisija odgovorna za (finančno) upravljanje agencij; zato poziva Komisijo, naj spremlja ter po potrebi usmerja in sodeluje pri upravljanju različnih agencij, zlasti kar zadeva ustrezno izvedbo postopkov javnih razpisov, preglednost postopkov zaposlovanja, dobro finančno poslovodenje (neporabljena sredstva in preveč predvidenih proračunskih sredstev) in – kar je najpomembnejše – ustrezno izvajanje pravil o sistemu notranjega nadzora;

               20.

               meni, da bi morali delovni programi agencij izražati prispevke agencij v operativnem in izmerljivem smislu ter da je treba ustrezno upoštevati standarde notranje kontrole Komisije;

         Posebne točke

               21.

               ugotavlja, da so na izvrševanje proračuna za proračunsko leto 2005 vplivale zamude pri zaposlovanju osebja in da je to stanje vplivalo tudi na porabo sredstev za administrativne odhodke;

               22.

               ugotavlja, da upravljanje na podlagi dejavnosti ni bilo uvedeno kljub finančni uredbi Agencije, ki predvideva začetek takšnega upravljanja v skladu s tistim, ki se uporablja za splošni proračun, da bi se izboljšalo spremljanje smotrnosti poslovanja;

               23.

               izraža zaskrbljenost, da računalniški sistem Agencije za splošno računovodstvo dovoljuje vnos neposrednih sprememb v računovodske evidence brez korektivnih vknjižb;

               24.

               vztraja, da bi bilo treba skrbneje preverjati register obveznosti, ki se vnesejo v bilanco stanja, ker so obveznosti dejansko precenjene za vsaj 92 000 EUR (tj. skoraj 10 % kratkoročnih obveznosti), kar ustreza blagu in storitvam, ki do 31. decembra 2005 še niso bile prejete;

               25.

               ugotavlja, da je dokumentiranje transakcij, ki je predpogoj za veljaven sistem notranje kontrole, pokazalo nekaj pomanjkljivosti in da so bili dosjeji, ki se nanašajo na obveznosti in plačila, pogosto nepopolni ali pomešani;

               26.

               izraža zaskrbljenost nad tem, da je težko oceniti celotno število pogodb, sklenjenih med proračunskim letom, in število pogodb, ki so v postopku sklenitve; vztraja, da je treba poostriti sistem kontrole, najprej s sprejetjem minimalnih standardov za administrativne in kontrolne postopke, tudi za naravo in organizacijo podatkov;

               27.

               ugotavlja, da pogodbena določila, ki zagotavljajo predfinanciranje, niso standardizirana glede bančnih jamstev; poziva Agencijo, da nemudoma reši to težavo;

               28.

               prav tako ugotavlja, da pri upravljanju postopkov za oddajo javnih naročil obstajajo različne pomanjkljivosti, in vztraja, da mora Agencija izpolnjevati uredbene zahteve;

               29.

               obžaluje dejstvo, da so zamude pri zaposlovanju osebja vplivale na porabo proračunskih sredstev za poslovanje (naslov III); pozdravlja odločitev Agencije za osnovanje načrta zaposlovanja in poudarja, da se je treba podobnim zamudam v prihodnje izogibati, da bo tako Agencija v celoti usposobljena za opravljanje svojih nalog.

      (1)  UL C 266, 31.10.2006, str. 13.

      (2)  UL C 312, 19.12.2006, str. 30.

      (3)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES, Euratom) št. 1995/2006 (UL L 390, 30.12.2006, str. 1).

      (4)  UL L 208, 5.8.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1891/2006 (UL L 394, 30.12.2006, str. 1).

      (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.

      (6)  UL L 340, 6.12.2006, str. 123.


title: 2005/533/ES: Sklep Evropskega parlamenta z dne 12. aprila 2005 o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2003, Oddelek IV – Sodišče Evropskih skupnosti

text:
               27.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 196/42

      SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA

   z dne 12. aprila 2005
   o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2003, Oddelek IV – Sodišče Evropskih skupnosti
   (2005/533/ES)
   EVROPSKI PARLAMENT,
   ob upoštevanju splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2003 (1),
   ob upoštevanju poročila o prihodkih in odhodkih ter bilance stanja za proračunsko leto 2003 (C6-0017/2005),
   ob upoštevanju Letnega poročila Računskega sodišča za proračunsko leto 2003, skupaj z odgovori institucij (2),
   ob upoštevanju izjave o zanesljivosti poslovnih knjig ter zakonitosti in pravilnosti poslovnih dogodkov, ki jo na podlagi člena 248 Pogodbe ES (3) predloži Računsko sodišče,
   ob upoštevanju členov 272(10), 275 in 276 Pogodbe ES,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (4), zlasti členov 50, 86(4), 145, 146 in 147 te uredbe,
   ob upoštevanju Finančne uredbe z dne 21. decembra 1977, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (5),
   ob upoštevanju člena 71 in Priloge V k svojemu Poslovniku,
   ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A6-0066/2005),

               1.

               podeli sodnemu tajniku Sodišča Evropskih skupnosti razrešnico glede izvrševanja proračuna za proračunsko leto 2003;

               2.

               navaja svoje pripombe v priloženi resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in priloženo resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Sodišču, Računskemu sodišču, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru, Odboru regij in Evropskemu varuhu človekovih pravic ter besedili objavi v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

         Josep BORRELL FONTELLES

            Predsednik

         Julian PRIESTLEY

            Generalni sekretar

      (1)  UL L 54, 28.2.2003, str. 1.

      (2)  UL C 293, 30.11.2004, str. 1.

      (3)  UL C 294, 30.11.2004, str. 99.

      (4)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (5)  UL L 356, 31.12.1977, str. 1.

         RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA

      s pripombami, ki so sestavni del sklepa o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2003, Oddelek IV – Sodišče Evropskih skupnosti
      EVROPSKI PARLAMENT,
      ob upoštevanju splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2003 (1),
      ob upoštevanju poročila o prihodkih in odhodkih ter bilance stanja za proračunsko leto 2003 (C6-0017/2005),
      ob upoštevanju Letnega poročila Računskega sodišča za proračunsko leto 2003, skupaj z odgovori institucij (2),
      ob upoštevanju izjave o zanesljivosti poslovnih knjig ter zakonitosti in pravilnosti poslovnih dogodkov, ki jo na podlagi člena 248 Pogodbe ES (3) predloži Računsko sodišče,
      ob upoštevanju členov 272(10), 275 in 276 Pogodbe ES,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (4), zlasti členov 50, 86(4), 145, 146 in 147 Uredbe,
      ob upoštevanju Finančne uredbe z dne 21. decembra 1977, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (5),
      ob upoštevanju člena 71 in Priloge V k svojemu Poslovniku,
      ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A6-0066/2005),
      Letno poročilo Evropskega računskega sodišča

                  1.

                  ugotavlja, da je Sodišče Evropskih skupnosti upravljalo s proračunom v višini 150 599 614 EUR, v okviru katerega je do 31. decembra 2003 bilo 99,34 % (149 598 960,09 EUR) prevzetih obveznosti in 93,32 % (146 842 346,23 EUR) porabljenih sredstev;

                  2.

                  pozdravlja dejstvo, da je Računsko sodišče prvič ločeno ocenilo kontrolna okolja vseh institucij in svoje ugotovitve objavilo v posebnem delu;

                  3.

                  ugotavlja, da nekatere najpomembnejše določbe iz Finančne uredbe (najmanjši standardi kontrole, statuti finančnih akterjev, obseg mandata notranjega revizorja) v letu 2003 še niso bile v celoti izvršene;

                  4.

                  v zvezi s tem ugotavlja, da je Sodišče januarja 2003 kljub temu sprejelo nove notranje finančne predpise in sklenilo določiti natančnejše določbe in statute šele po pridobitvi nekaterih izkušenj z delovanjem novega sistema; dokumenti, ki jih je zahtevalo Računsko sodišče, so bili sprejeti marca 2004;

                  5.

                  izraža zaskrbljenost zaradi izjave Sodišča, da „je imela institucija za uporabo novih določb na voljo le omejeno število oseb z dobrim poznavanjem finančnih sistemov in okvirov“;

                  6.

                  prav tako izraža zaskrbljenost, ker notranji revizor ni mogel izvesti svojega delovnega programa za leto 2003 zaradi pomanjkanja osebja; pozdravlja pripravljenost Sodišča, da pošlje kopijo delovnega programa notranjega revizorja za leto 2004; poziva Sodišče, da nemudoma odpravi pomanjkanje osebja in to glede na dodeljena proračunska sredstva; meni, da predstavlja zmogljivost notranje revizije naraven in obvezen sestavni del vsake razumne uprave;

                  7.

                  opaža, da sta v skladu z ugotovitvami Računskega sodišča funkciji preverjanja in revizije na Sodišču ločeni;

                  8.

                  ugotavlja, da se je Sodišče pogajalo o nakupu licenc za uporabo programske opreme na podlagi omejenega postopka brez predhodne objave obvestila ter s tem kršilo trenutno veljavne zakonske določbe; Sodišče je priznalo napako;

            Nadaljnja obravnava postopka podelitve razrešnice za leto 2002

                  9.

                  ostaja zaskrbljen zaradi naraščajočih sodnih zaostankov v letu 2003, čeprav prvi podatki Sodišča za leto 2004 kažejo na manjše izboljšanje (6):
                  Sodišče Evropskih skupnosti:

                              2000

                              2001

                              2002

                              2003

                                 2004

                              Cases completed

                              526

                              434

                              513

                              494

                                 665

                              New cases

                              503

                              504

                              477

                              561

                                 531

                              Cases pending

                              873

                              943

                              907

                              974

                                 840

                        Glavna področja zadev: okolje in varstvo potrošnikov, kmetijstvo, prilagajanje zakonodaje, socialna politika in obdavčevanje; obravnava zadeve je povprečno trajala dve leti;
                  Sodišče prve stopnje

                              2000

                              2001

                              2002

                              2003

                                 2004

                              Cases completed

                              344

                              340

                              331

                              339

                                 361

                              New cases

                              398

                              345

                              411

                              466

                                 536

                              Cases pending

                              786

                              792

                              872

                              999

                                 1 174

                        Glavna področja zadev: ničnostne tožbe, tožbe s področja delovnih sporov in intelektualne lastnine; obravnava zadeve je povprečno trajala leto in pol;
                  Pozdravlja naslednje izboljšave:

                              —

                              sodbe so izrekali manjši senati,

                              —

                              zmanjšalo se je število mnenj generalnih pravobranilcev,

                              —

                              ustanovitev Sodišča za uslužbence Evropske unije (26 % vseh zadev Sodišča prve stopnje),

                              —

                              poenostavitev poročil za obravnavo, ki jih pripravijo sodniki-poročevalci;

                        Pričakuje, da bo Sodišče določilo ciljne zmogljivosti in pripravilo akcijski načrt za njihovo dosego ter v prihodnjih letih skrajšalo obdobje, potrebno za zaključek nerešenih zadev;

                  10.

                  bo to vprašanje postavil za eno osrednjih točk postopka podelitve razrešnice za leto 2004;

                  11.

                  pozdravlja ukrepe Sodišča glede uporabe službenih vozil za svoje člane, kot je določeno v upravnem sklepu z dne 31. marca 2004; priznava, da so nove določbe pregledne in predstavljajo izboljšanje razmer; ugotavlja, da za zmanjšanje upravnega bremena Sodišče tudi krije stroške za dodatnih 15 000 km, poleg poti, odobrenih s potnim nalogom, in da je poklicna uporaba vozila zabeležena v voznikovem dnevniku;

                  12.

                  ugotavlja, da člen 6 zgoraj omenjenega sklepa določa, da, če člani uporabljajo službena vozila za potovanja, ki niso navedena v členu 5 (tj. potovanja med opravljanjem službenih dolžnosti s potnim nalogom ali potovanja po standardni stopnji 15 000 km na leto), so odgovorni za vse stroške, povezane s takšnimi potovanji (pristojbine, stroške goriva in kakršne koli dodatni stroški najemnine zaradi kilometrine, ki presega 45 000 km na leto, kot je določeno v okvirni pogodbi); meni, da zasebna uporaba službenega vozila predstavlja nerazkrite koristi v naravi, ki jih ima Parlament za neprimerne;

            Letno poročilo o delu odredbodajalca in letno poročilo notranjega revizorja

                  13.

                  je seznanjen z odgovorom sodnega tajnika Sodišča, v skladu s katerim le-ta ni mogel posredovati poročila iz člena 86(4) ali poročila notranjega revizorja, saj notranje revizijsko poročilo ni bilo zaključeno (7); bo zato namenil posebno pozornost tema dvema dokumentoma v postopku podelitve razrešnice za leto 2004;

                  14.

                  ugotavlja, da je bilo letno poročilo o delu odredbodajalca za leto 2003 predloženo šele julija 2004 in da ne vsebuje izjave o zanesljivosti; meni, da bi moralo biti letno poročilo o delu pripravljeno pravočasno za revizijo Računskega sodišča in vsebovati podpisano izjavo o zanesljivosti kot viden znak finančne odgovornosti;

            Ostale pripombe

                  15.

                  čestita Sodišču za obsežno pripravljalno delo, izvedeno v letu 2003 na podlagi priprav na širitev in predstavljeno v poročilu delovne skupine; bo spremljal izvajanje sprejetih ukrepov v poročilu o razrešnici za leto 2004;

                  16.

                  poziva Sodišče, da presodi vpliv nove Finančne uredbe na njegovo upravno in sodno delovanje pravočasno glede na ponovni pregled uredbe v letu 2005/2006, ki ga je treba posredovati Evropskemu parlamentu v obravnavo;

                  17.

                  opaža, da je Sodišče med razpravo 19. januarja 2005 privolilo, da odgovori na številna dodatna vprašanja pisno in pravočasno, da bodo lahko odgovori obravnavani med postopkom podelitve razrešnice za leto 2003.

         (1)  UL L 54, 28.2.2003, str. 1.

         (2)  UL C 293, 30.11.2004, str. 1.

         (3)  UL C 294, 30.11.2004, str. 99.

         (4)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

         (5)  UL L 356, 31.12.1977, str. 1.

         (6)  Podatki iz letnega poročila za leto 2003; podatki za leto 2004 so predhodni in jih je posredovala uprava Sodišča.

         (7)  Odgovor na vprašanje 3.