title: 2008/438/ES,Euratom: Sklep Sveta in Komisije z dne 14. maja 2008 o sklenitvi Protokola k Stabilizacijsko-pridružitvenemu sporazumu med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo na drugi strani zaradi upoštevanja pristopa Republike Bolgarije in Romunije k Evropski uniji

text:
               13.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 155/15

      SKLEP SVETA IN KOMISIJE

   z dne 14. maja 2008
   o sklenitvi Protokola k Stabilizacijsko-pridružitvenemu sporazumu med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo na drugi strani zaradi upoštevanja pristopa Republike Bolgarije in Romunije k Evropski uniji
   (2008/438/ES, Euratom)
   SVET EVROPSKE UNIJE IN KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI STA –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 310 v povezavi z drugim stavkom prvega pododstavka člena 300(2) ter z drugim pododstavkom člena 300(3) Pogodbe,
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti drugega odstavka člena 101 Pogodbe,
   ob upoštevanju Akta o pristopu Bolgarije in Romunije, in zlasti člena 6(2) Akta,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju privolitve Evropskega parlamenta (1),
   ob upoštevanju odobritve Sveta v skladu s členom 101 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Protokol k Stabilizacijsko-pridružitvenemu sporazumu med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo na drugi strani, zaradi upoštevanja pristopa Republike Bolgarije in Romunije k Evropski uniji, je bil podpisan v imenu Evropske skupnosti in držav članic dne 18. februarja 2008 v skladu s Sklepom Sveta št. 2008/273/ES (2).

               (2)

               Do njegovega začetka veljavnosti se Protokol začasno uporablja od dneva pristopa.

               (3)

               Zato bi bilo treba skleniti Protokol –

         SKLENILA:
   Člen 1
   Protokol k Stabilizacijsko-pridružitvenemu sporazumu med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo na drugi strani, zaradi upoštevanja pristopa Republike Bolgarije in Romunije k Evropski uniji, se s tem sklepom odobri v imenu Evropske skupnosti, Evropske skupnosti za atomsko energijo in držav članic.
   Besedilo Protokola je priloženo k temu sklepu (3).
   Člen 2
   Predsednik Sveta v imenu Evropske skupnosti in njenih držav članic deponira listine o odobritvi iz člena 11 Protokola. Predsednik Komisije hkrati deponira listine o odobritvi v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo.

      V Bruslju, 14. maja 2008

            Za Svet

            Predsednik

         A. BAJUK

            Za Komisijo

            Predsednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  Privolitev z dne 23. aprila 2008 (še ni objavljena v Uradnem listu).

      (2)  UL L 99, 10.4.2008, str. 1.

      (3)  UL L 99, 10.4.2008, str. 2.


title: Sklep Stalnega odbora držav Efte št. 1/2011/SC z dne 29. septembra 2011 v zvezi z revizijo programov in projektov v okviru finančnega mehanizma (2009–2014)

text:
               22.12.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 341/67

         SKLEP STALNEGA ODBORA DRŽAV EFTE
   št. 1/2011/SC
   z dne 29. septembra 2011
   v zvezi z revizijo programov in projektov v okviru finančnega mehanizma (2009–2014)
   STALNI ODBOR DRŽAV EFTE JE –
   ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP),
   ob upoštevanju Sporazuma med Evropsko unijo, Islandijo, Kneževino Lihtenštajn in Kraljevino Norveško o finančnem mehanizmu EGP za obdobje 2009–2014,
   ob upoštevanju Protokola 38b o finančnem mehanizmu EGP, ki je bil vključen v Sporazum EGP z zgoraj navedenim sporazumom med Evropsko unijo, Islandijo, Kneževino Lihtenštajn in Kraljevino Norveško o finančnem mehanizmu EGP za obdobje 2009–2014,
   ob upoštevanju Sporazuma med Kraljevino Norveško in Evropsko unijo o norveškem finančnem mehanizmu za obdobje 2009–2014,
   ob upoštevanju Sklepa Stalnega odbora držav Efte št. 5/2010/SC z dne 9. decembra 2010 o spremembi Sklepa Stalnega odbora št. 4/2004/SC o ustanovitvi odbora za finančni mehanizem (1),
   ob upoštevanju Sklepa Stalnega odbora držav Efte št. 6/2010/SC z dne 9. decembra 2010 o razširitvi nalog Urada za finančni mehanizem EGP in norveški finančni mehanizem (2),
   ob upoštevanju Sklepa Odbora nadzornega organa in sodišča št. 5/2002 z dne 23. oktobra 2002 o mandatu odbora revizorjev Efte (tri države EGP Efte) –
   SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Odbor revizorjev je vrhovni organ za revizijo programov in projektov v okviru finančnega mehanizma EGP 2009–2014 (v nadaljnjem besedilu: finančni mehanizem EGP). To vključuje revizijo programov in projektov v državah upravičenkah, vodenje programov in projektov s strani držav upravičenk in izvajanje finančnega mehanizma EGP. Odbor revizorjev lahko revidira tudi Urad za finančni mehanizem v zvezi s finančnim mehanizmom EGP.
   Člen 2
   Odbor revizorjev sestavljajo državljani iz držav Efte, ki so pogodbenice Sporazuma EGP, in so po možnosti člani vrhovnih revizijskih institucij držav Efte. Njihova neodvisnost mora biti nedvomna. Uradnik Efte ne more biti imenovan za revizorja, dokler od končanja njegove funkcije v kateri koli instituciji Efte ne preteče obdobje treh let.
   Člen 3
   Člani odbora revizorjev, ki opravljajo revizije v skladu s členom 1, morajo biti iste osebe kot tiste, imenovane v istem obdobju in za isto obdobje, kot je določeno v Sklepu Odbora nadzornega organa in sodišča št. 1 z dne 26. maja 2010 o imenovanju članov odbora revizorjev Efte (tri države EGP Efte). Po preteku njihovega mandata so člani odbora revizorjev, ki opravljajo revizije v skladu s členom 1, osebe, imenovane s sklepom Odbora nadzornega organa in sodišča.
   Člen 4
   Člani odbora revizorjev so pri opravljanju svojih nalog popolnoma neodvisni.
   Člen 5
   Člani odbora revizorjev tesno sodelujejo z osebo ali osebami, ki so pri revizijah dejavnosti, ki se nanašajo na oba finančna mehanizma, zadolžene za ustrezne revizije v skladu z norveškim finančnim mehanizmom za obdobje 2009–2014.
   Člen 6
   Stroški ustreznih in sorazmernih revizij, kot so določene v členu 1, se financirajo iz upravnega proračuna finančnega mehanizma EGP. Na osnovi ustreznega proračunskega predloga odbora revizorjev in priporočila odbora za finančni mehanizem Stalni odbor odobri višino sredstev v ta namen.
   Člen 7
   Odbor revizorjev lahko za pomoč pri svojem delu najame zunanje strokovnjake. Zunanji strokovnjaki morajo izpolnjevati enaka merila neodvisnosti in delovati v skladu z dolžnostjo sodelovanja, določeno v členu 6, kot velja za člane odbora revizorjev.
   Člen 8
   Odbor revizorjev o revizijah iz člena 1 obvešča odbor za finančni mehanizem in poroča Stalnemu odboru držav Efte. Predloži lahko predloge za ukrepe.
   Člen 9
   Odbor revizorjev predlaga svoje pogoje pristojnosti v zvezi z revizijami, določenimi v členu 1, in jih po posvetovanju z odborom za finančni mehanizem predloži Stalnemu odboru držav Efte v sprejetje.
   Člen 10
   Ta sklep začne veljati takoj.
   Člen 11
   Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.

      V Bruslju, 29. septembra 2011

            Za Stalni odbor

            Predsednik

         Kurt JÄGER

            Generalni sekretar

         Kåre BRYN

      (1)  UL L 78, 24.3.2011, str. 57.

      (2)  UL L 78, 24.3.2011, str. 58.


title: Sklepa Sveta 2012/308/SZVP z dne 26. aprila 2012 o pristopu Evropske unije k Pogodbi o prijateljstvu in sodelovanju v jugovzhodni Aziji

text:
               15.6.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 154/1

         SKLEPA SVETA 2012/308/SZVP
   z dne 26. aprila 2012
   o pristopu Evropske unije k Pogodbi o prijateljstvu in sodelovanju v jugovzhodni Aziji
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 37 v povezavi s členom 31(1) te pogodbe,
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti členov 209 in 212 te pogodbe v povezavi s členom 218(6)(a) in drugim pododstavkom člena 218(8) Pogodbe,
   ob upoštevanju skupnega predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko in Evropske komisije,
   ob upoštevanju odobritve Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Republika Indonezija, Malezija, Republika Filipini, Republika Singapur in Kraljevina Tajska so 24. februarja 1976 podpisale Pogodbo o prijateljstvu in sodelovanju v jugovzhodni Aziji (v nadaljnjem besedilu: Pogodba). Od dneva podpisa so Pogodbo podpisale tudi naslednje države: Država Brunej, Kraljevina Kambodža, Laoška ljudska demokratična republika, Burma/ Mjanmar, Socialistična republika Vietnam, Neodvisna država Papua Nova Gvineja, Ljudska republika Kitajska, Republika Indija, Japonska, Islamska republika Pakistan, Republika Koreja, Ruska federacija, Nova Zelandija, Mongolija, Avstralska zveza, Francoska republika, Demokratična republika Vzhodni Timor, Ljudska republika Bangladeš, Demokratična socialistična republika Šrilanka, Demokratična ljudska republika Koreja, Združene države Amerike, Republika Turčija in Kanada.

               (2)

               Pogodba je namenjena podpiranju miru, stabilnosti in sodelovanja v regiji. Zato poziva k mirni rešitvi sporov, ohranjanju miru, preprečevanju konfliktov in okrepitvi varnosti v jugovzhodni Aziji. Pravila in načela iz Pogodbe ustrezajo ciljem skupne zunanje in varnostne politike Unije.

               (3)

               Poleg tega je v Pogodbi določena krepitev sodelovanja na gospodarskem, trgovinskem, družbenem, tehničnem in znanstvenem področju, pa tudi pospešitev gospodarske rasti v regiji s spodbujanjem obsežnejše uporabe kmetijstva in industrij narodov jugovzhodne Azije, razširitev njihove trgovine in izboljšanje njihove gospodarske infrastrukture. Pogodba na ta način spodbuja sodelovanje z državami v razvoju te regije, pa tudi gospodarsko, finančno in tehnično sodelovanje z drugimi državami te regije.

               (4)

               Svet je na svojem zasedanju 4. in 5. decembra 2006 pooblastil predsedstvo in Komisijo za pogajanja o pristopu Unije in Evropske skupnosti k Pogodbi.

               (5)

               Unija in Evropska skupnost sta s pismom z dne 7. decembra 2006 obvestili Kambodžo kot koordinatorico združenja ASEAN za odnose z EU o svoji odločitvi za vložitev prošnje za pristop k Pogodbi, pod pogojem, da se upoštevajo razumevanja, izražena v pismu.

               (6)

               Tajska, tedanja predsedujoča združenju ASEAN, je 28. maja 2009 izrazila soglasje vseh držav jugovzhodne Azije k pristopu Unije in Evropske skupnosti k Pogodbi, pod pogojem, da začne veljati Tretji protokol k Pogodbi.

               (7)

               Tretji protokol k Pogodbi, ki je bil podpisan 23. julija 2010, ureja pristop regionalnih organizacij k Pogodbi.

               (8)

               Unija naj bi torej pristopila k Pogodbi po začetku veljavnosti Tretjega protokola k Pogodbi –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Pristop Unije k Pogodbi o prijateljstvu in sodelovanju v jugovzhodni Aziji se odobri v imenu Unije.
   Besedila Pogodbe in treh protokolov o njeni spremembi ter listine o pristopu Unije k Pogodbi so priložena temu sklepu.
   Člen 2
   Svet pooblasti visokega predstavnika za zunanje zadeve in varnostno politiko, da v imenu Evropske unije podpiše in deponira listino o pristopu k Pogodbi.
   Člen 3
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Luxembourgu, 26. aprila 2012

            Za Svet

            Predsednik

         M. BØDSKOV

      PREVOD
      Pogodba o prijateljstvu in sodelovanju v jugovzhodni Aziji
      Indonezija, 24. februarja 1976
      Visoke pogodbenice:
      ZAVEDAJOČ SE obstoječih zgodovinskih, zemljepisnih in kulturnih vezi, ki so povezale njihove narode,
      V ŽELJI spodbujati mir in stabilnost v regiji z uveljavljanjem spoštovanja pravičnosti in pravne države ter krepitvijo regionalne vzdržljivosti v njihovih medsebojnih odnosih,
      V ŽELJI krepiti mir, prijateljstvo in skupno sodelovanje pri reševanju zadev, ki vplivajo na jugovzhodno Azijo, v skladu z duhom in načeli Ustanovne listine Združenih narodov, desetih načel, sprejetih na azijsko-afriški konferenci v Bandungu 25. aprila 1955, izjave Združenja držav jugovzhodne Azije, podpisane v Bangkoku 8. avgusta 1967, ter izjave, podpisane v Kuala Lumpurju 27. novembra 1971,
      V PREPRIČANJU, da bi moralo reševanje nesoglasij ali sporov med njihovimi državami temeljiti na racionalnih, učinkovitih in dovolj prožnih postopkih, pri čemer bi se bilo treba izogniti negativni naravnanosti, ki bi lahko ogrozila ali ovirala sodelovanje,
      V PREPRIČANJU o potrebi po sodelovanju z vsemi miroljubnimi narodi v jugovzhodni Aziji in zunaj nje za spodbujanje svetovnega miru, stabilnosti in sožitja,
      SVEČANO SOGLAŠAJO s sklenitvijo Pogodbe o prijateljstvu in sodelovanju, kot je določeno v nadaljevanju:
      1.1.1.1   POGLAVJE I: NAMEN IN NAČELA
      Člen 1
      Namen te pogodbe je spodbujati trajen mir, prijateljstvo in sodelovanje med narodi visokih pogodbenic, kar bo prispevalo k njihovi moči, solidarnosti in tesnejšim odnosom.
      Člen 2
      Visoke pogodbenice se v medsebojnih odnosih ravnajo po naslednjih temeljnih načelih:

                  (a)

                  medsebojno spoštovanje neodvisnosti, suverenosti, enakopravnosti, ozemeljske celovitosti in nacionalne identitete vseh narodov;

                  (b)

                  pravica vsake države do nacionalnega obstoja brez zunanjega vmešavanja, prevratov ali prisile;

                  (c)

                  nevmešavanje v notranje zadeve drugih pogodbenic;

                  (d)

                  mirno reševanje nesoglasij ali sporov;

                  (e)

                  odpoved grožnjam ali uporabi sile;

                  (f)

                  učinkovito medsebojno sodelovanje.

            1.1.1.2   POGLAVJE II: PRIJATELJSTVO
      Člen 3
      Visoke pogodbenice si ob uresničevanju ciljev te pogodbe prizadevajo za razvoj in okrepitev tradicionalnih, kulturnih ter zgodovinskih prijateljskih vezi, dobrih sosedskih odnosov in sodelovanja, ki jih povezujejo, ter v dobri veri izpolnjujejo obveznosti, ki so jih po tej pogodbi prevzele. Za boljše medsebojno razumevanje visoke pogodbenice spodbujajo in omogočajo navezovanje stikov in odnosov med svojimi narodi.
      1.1.1.3   POGLAVJE III: SODELOVANJE
      Člen 4
      Visoke pogodbenice spodbujajo dejavno sodelovanje na gospodarskem, družbenem, tehničnem, znanstvenem in administrativnem področju, pa tudi v zadevah, ki se navezujejo na skupne ideale in želje po mednarodnem miru in stabilnosti v regiji, ter vseh drugih zadevah v skupnem interesu.
      Člen 5
      Visoke pogodbenice si za namene iz člena 4 večstransko in dvostransko kar najbolj prizadevajo, in sicer na podlagi enakopravnosti, nediskriminacije in skupne koristi.
      Člen 6
      Visoke pogodbenice sodelujejo pri pospeševanju gospodarske rasti v regiji, da bi okrepile temelje za uspešno in mirno skupnost narodov v jugovzhodni Aziji. V ta namen spodbujajo obsežnejšo uporabo kmetijstva in industrij, razširitev trgovine in izboljšanje gospodarske infrastrukture za skupno korist vseh svojih narodov. V tem okviru še naprej na vse možne načine tesno in plodno sodelujejo z drugimi državami, pa tudi z mednarodnimi in regionalnimi organizacijami zunaj regije.
      Člen 7
      Visoke pogodbenice krepijo gospodarsko sodelovanje, da bi dosegle socialno pravičnost in povišale življenjski standard narodov v regiji. V ta namen sprejmejo ustrezne regionalne strategije za razvoj gospodarstva in vzajemno pomoč.
      Člen 8
      Visoke pogodbenice si prizadevajo za kar najtesnejše sodelovanje v čim širšem obsegu ter si poskušajo medsebojno pomagati v obliki zmogljivosti za usposabljanje in raziskave na družbenem, kulturnem, tehničnem, znanstvenem in administrativnem področju.
      Člen 9
      Visoke pogodbenice si prizadevajo za tesnejše sodelovanje pri vzpostavljanju miru, sožitja in stabilnosti v regiji. V ta namen visoke pogodbenice ohranjajo redne medsebojne stike in posvetovanja o mednarodnih in regionalnih zadevah, da bi uskladile svoja stališča, ukrepe in politike.
      Člen 10
      Nobena visoka pogodbenica na noben način in v nobeni obliki ne sodeluje v nobenih dejavnostih, ki lahko ogrozijo politično in gospodarsko stabilnost, suverenost ali ozemeljsko celovitost druge visoke pogodbenice.
      Člen 11
      Visoke pogodbenice si prizadevajo okrepiti svojo nacionalno vzdržljivost na političnem, gospodarskem, družbeno-kulturnem in varnostnem področju v skladu z lastnimi ideali in željami, brez zunanjega vmešavanja ter notranjih prevratov, da bi ohranile lastno nacionalno identiteto.
      Člen 12
      Visoke pogodbenice se v svojih prizadevanjih za regionalno blaginjo in varnost zavzemajo za sodelovanje na vseh področjih za spodbujanje regionalne vzdržljivosti, ki se opira na načela samozavesti, samozaupanja, medsebojnega spoštovanja, sodelovanja in solidarnosti, kar bo temelj za močno in uspešno skupnost narodov v jugovzhodni Aziji.
      1.1.1.4   POGLAVJE IV: MIRNO REŠEVANJE SPOROV
      Člen 13
      Visoke pogodbenice odločno in v dobri veri preprečujejo morebitne spore. V primeru sporov o zadevah, ki jih neposredno zadevajo, zlasti sporov, ki bi lahko skalili mir in sožitje v regiji, se vzdržijo groženj in uporabe sile ter vedno rešujejo tovrstne medsebojne spore z mirnimi pogajanji.
      Člen 14
      Visoke pogodbenice za reševanje sporov v okviru regionalnih procesov ustanovijo visoki svet kot stalni organ, ki ga sestavljajo predstavniki vseh visokih pogodbenic na ministrski ravni, da se seznani z obstojem sporov ali razmer, ki bi lahko skalile mir in sožitje v regiji.
      Člen 15
      Če z neposrednimi pogajanji ni dosežena rešitev, se visoki svet seznani s sporom ali razmerami in strankam v sporu priporoči ustrezne oblike poravnave, kot so dobre usluge, mediacija, preiskava ali sprava. Visoki svet pa lahko tudi ponudi svoje dobre usluge ali se v dogovoru s strankami v sporu določi za mediacijski, preiskovalni ali spravni odbor. Visoki svet po potrebi priporoči ustrezne ukrepe za preprečitev zaostritve spora ali razmer.
      Člen 16
      Predhodne določbe tega poglavja se ne uporabijo za rešitev spora, razen če se stranke v sporu strinjajo z njihovo uporabo v zadevnem sporu. Vendar to ne preprečuje drugim visokim pogodbenicam, ki niso udeležene v sporu, da ponudijo vso mogočo pomoč za rešitev zadevnega spora. Stranke v sporu bi morale z naklonjenostjo sprejeti tako ponujeno pomoč.
      Člen 17
      Nič v tej pogodbi ne preprečuje uporabe načinov mirnega reševanja iz člena 33(1) Ustanovne listine Združenih narodov. Visoke pogodbenice, ki so udeležene v sporu, bi bilo treba spodbuditi k njegovi rešitvi z mirnimi pogajanji, preden bi se zatekle k drugim postopkom, določenim v Ustanovni listini Združenih narodov.
      1.1.1.5   POGLAVJE V: SPLOŠNE DOLOČBE
      Člen 18
      To pogodbo podpišejo Republika Indonezija, Malezija, Republika Filipini, Republika Singapur in Kraljevina Tajska. Vsaka država podpisnica jo ratificira v skladu s svojimi ustavnimi postopki. K Pogodbi lahko pristopijo tudi druge države jugovzhodne Azije.
      Člen 19
      Ta pogodba začne veljati na dan deponiranja pete listine o ratifikaciji pri vladah držav podpisnic, ki so določene za depozitarke te pogodbe in listin o ratifikaciji ali pristopu.
      Člen 20
      Ta pogodba je sestavljena v uradnih jezikih visokih pogodbenic, pri čemer so vse različice enako verodostojne. Visoke pogodbenice se dogovorijo o enotnem prevodu besedila v angleški jezik. Vse različne razlage skupnega besedila se usklajujejo s pogajanji.

         Z ZAUPANJEM V NAVEDENO so visoke pogodbenice podpisale Pogodbo in jo opremile s svojimi pečati.
         V Denpasarju na Baliju, štiriindvajsetega februarja tisoč devetsto šestinsedemdeset

         Protokol o spremembi Pogodbe o prijateljstvu in sodelovanju v jugovzhodni Aziji Filipini, 15. decembra 1987
         Vlada Države Brunej,
         Vlade Republike Indonezije,
         Vlada Malezije,
         Vlada Republike Filipini,
         Vlada Republike Singapur,
         Vlada Kraljevine Tajske –
         V ŽELJI nadalje okrepiti sodelovanje z vsemi miroljubnimi narodi v jugovzhodni Aziji in zunaj nje, ter zlasti s sosednjimi državami jugovzhodnoazijske regije,
         OB UPOŠTEVANJU odstavka 5 preambule Pogodbe o prijateljstvu in sodelovanju v jugovzhodni Aziji, sestavljene v Denpasarju na Baliju 24. februarja 1976 (v nadaljnjem besedilu: Pogodba o prijateljstvu), ki se sklicuje na potrebo po sodelovanju z vsemi miroljubnimi narodi v jugovzhodni Aziji in zunaj nje za spodbujanje svetovnega miru, stabilnosti in sožitja –
         SOGLAŠAJO Z NASLEDNJIM:
         Člen 1
         Člen 18 Pogodbe o prijateljstvu se spremeni, tako da se glasi:

            "To pogodbo podpišejo Republika Indonezija, Malezija, Republika Filipini, Republika Singapur in Kraljevina Tajska. Vsaka država podpisnica jo ratificira v skladu s svojimi ustavnimi postopki.
            K pogodbi lahko pristopijo tudi druge države jugovzhodne Azije.
            Tudi države zunaj jugovzhodne Azije lahko pristopijo k tej pogodbi, če s tem soglašajo vse države jugovzhodne Azije, ki so podpisnice te pogodbe, ter Država Brunej."

         Člen 2
         Člen 14 Pogodbe o prijateljstvu se spremeni, tako da se glasi:

            "Visoke pogodbenice za reševanje sporov v okviru regionalnih procesov ustanovijo visoki svet kot stalni organ, ki ga sestavljajo predstavniki vseh visokih pogodbenic na ministrski ravni, da se seznani z obstojem sporov ali razmer, ki bi lahko skalile mir in sožitje v regiji.
            Vendar se ta člen uporablja za vsako državo zunaj jugovzhodne Azije, ki je pristopila k Pogodbi, le če je ta država neposredno udeležena v sporu, ki se rešuje v okviru regionalnih procesov."

         Člen 3
         Ta protokol se ratificira in začne veljati na dan, ko visoke pogodbenice deponirajo zadnjo listino o ratifikaciji.

            V Manili, petnajstega decembra tisoč devetsto sedeminosemdeset

         Drugi protokol o spremembi Pogodbe o prijateljstvu in sodelovanju v jugovzhodni Aziji
         Manila, Filipini, 25. julija 1998
         Vlada Države Brunej,
         Vlada Kraljevine Kambodže,
         Vlade Republike Indonezije,
         Vlada Laoške ljudske demokratične republike,
         Vlada Malezije,
         Vlada Zveze Mjanmar,
         Vlada Republike Filipini,
         Vlada Republike Singapur,
         Vlada Kraljevine Tajske,
         Vlada Socialistične republike Vietnam,
         Vlada Neodvisne države Papua Nova Gvineja
         (v nadaljnjem besedilu: visoke pogodbenice) –
         V ŽELJI zagotoviti ustrezno okrepitev sodelovanja z vsemi miroljubnimi narodi v jugovzhodni Aziji in zunaj nje, ter zlasti s sosednjimi državami jugovzhodnoazijske regije,
         OB UPOŠTEVANJU odstavka 5 preambule Pogodbe o prijateljstvu in sodelovanju v jugovzhodni Aziji, sestavljene v Denpasarju na Baliju 24. februarja 1976 (v nadaljnjem besedilu: Pogodba o prijateljstvu), ki se sklicuje na potrebo po sodelovanju z vsemi miroljubnimi narodi v jugovzhodni Aziji in zunaj nje za spodbujanje svetovnega miru, stabilnosti in sožitja –
         SOGLAŠAJO Z NASLEDNJIM:
         Člen 1
         Člen 18(3) Pogodbe o prijateljstvu se spremeni, tako da se glasi:

            "Tudi države zunaj jugovzhodne Azije lahko pristopijo k tej pogodbi, če s tem soglašajo vse države jugovzhodne Azije, in sicer Država Brunej, Kraljevina Kambodža, Republika Indonezija, Laoška ljudska demokratična republika, Malezija, Zveza Mjanmar, Republika Filipini, Republika Singapur, Kraljevina Tajska in Socialistična republika Vietnam."

         Člen 2
         Ta protokol se ratificira in začne veljati na dan, ko visoke pogodbenice deponirajo zadnjo listino o ratifikaciji.

            V Manili, petindvajsetega julija tisoč devetsto osemindevetdeset

         Tretji protokol o spremembi Pogodbe o prijateljstvu in sodelovanju v jugovzhodni Aziji
         Hanoj, Vietnam, 23. julija 2010
         Država Brunej,
         Kraljevina Kambodža,
         Republika Indonezija,
         Laoška ljudska demokratična republika,
         Malezija,
         Zveza Mjanmar,
         Republika Filipini,
         Republika Singapur,
         Kraljevina Tajska,
         Socialistična republika Vietnam,
         Avstralska zveza,
         Ljudska republika Bangladeš,
         Ljudska republika Kitajska,
         Demokratična ljudska republika Koreja,
         Francoska republika,
         Republika Indija,
         Japonska,
         Mongolija,
         Nova Zelandija,
         Islamska republika Pakistan,
         Papua Nova Gvineja,
         Republika Koreja,
         Ruska federacija,
         Demokratična socialistična republika Šrilanka,
         Demokratična republika Vzhodni Timor,
         Republika Turčija,
         Združene države Amerike
         (v nadaljnjem besedilu: visoke pogodbenice) –
         V ŽELJI zagotoviti ustrezno okrepitev sodelovanja z vsemi miroljubnimi narodi v jugovzhodni Aziji in zunaj nje, ter zlasti s sosednjimi državami jugovzhodnoazijske regije, ter regionalnimi organizacijami, katerih članice so le suverene države,
         OB UPOŠTEVANJU odstavka 5 preambule Pogodbe o prijateljstvu in sodelovanju v jugovzhodni Aziji, sestavljene v Denpasarju na Baliju 24. februarja 1976 (v nadaljnjem besedilu: Pogodba o prijateljstvu), ki se sklicuje na potrebo po sodelovanju z vsemi miroljubnimi narodi v jugovzhodni Aziji in zunaj nje za spodbujanje svetovnega miru, stabilnosti in sožitja –
         SOGLAŠAJO Z NASLEDNJIM:
         Člen 1
         Člen 18(3) Pogodbe o prijateljstvu se spremeni, tako da se glasi:

            „Tudi države zunaj jugovzhodne Azije ter regionalne organizacije, katerih članice so le suverene države, lahko pristopijo k tej pogodbi, če s tem soglašajo vse države jugovzhodne Azije, in sicer Država Brunej, Kraljevina Kambodža, Republika Indonezija, Laoška ljudska demokratična republika, Malezija, Zveza Mjanmar, Republika Filipini, Republika Singapur, Kraljevina Tajska in Socialistična republika Vietnam.“

         Člen 2
         Člen 14(2) Pogodbe o prijateljstvu se spremeni, tako da se glasi:

            „Vendar se ta člen uporablja za vsako visoko pogodbenico, ki je pristopila k Pogodbi, le če je ta visoka pogodbenica neposredno udeležena v sporu, ki se rešuje v okviru regionalnih procesov.“

         Člen 3
         Ta protokol se ratificira in začne veljati na dan, ko visoke pogodbenice deponirajo zadnjo listino o ratifikaciji.

            V Hanoju v Vietnamu, triindvajsetega julija dva tisoč deset, v enem izvodu v angleškem jeziku

         Listina o pristopu Evropske unije k Pogodbi o prijateljstvu in sodelovanju v jugovzhodni Aziji
         KER je bila Pogodba o prijateljstvu in sodelovanju v jugovzhodni Aziji, ki je bila podpisana 24. februarja 1976 na Baliju v Indoneziji, spremenjena s Prvim, Drugim in Tretjim protokolom o spremembi Pogodbe o prijateljstvu in sodelovanju v jugovzhodni Aziji, ki so bili podpisani 15. decembra 1987, 25. julija 1998 oziroma 23. julija 2010,
         KER člen 18(3) navedene pogodbe, kakor je bila spremenjena s členom 1 navedenega tretjega protokola, določa, da tudi regionalne organizacije, katerih članice so le suverene države, lahko pristopijo k Pogodbi, če s tem soglašajo vse države jugovzhodne Azije, in sicer Država Brunej, Kraljevina Kambodža, Republika Indonezija, Laoška ljudska demokratična republika, Malezija, Zveza Mjanmar, Republika Filipini, Republika Singapur, Kraljevina Tajska in Socialistična republika Vietnam,
         KER sta finski minister za zunanje zadeve in članica Evropske komisije, pristojna za zunanje odnose in evropsko sosedsko politiko, s pismom z dne 7. decembra 2006 vložila vlogo za pristop Evropske unije k Pogodbi,
         KER so države jugovzhodne Azije soglašale s pristopom Evropske unije k Pogodbi –
         Evropska unija pristopi k Pogodbi o prijateljstvu in sodelovanju v jugovzhodni Aziji z učinkom z dnem deponiranja te listine.
         V POTRDITEV TEGA [NAZIV] podpiše listino o pristopu.

            V [kraj] [država], [dan] [mesec] dva tisoč [leto]

               Za Evropsko unijo


title: Sklep Sveta 2013/201/SZVP z dne 25. aprila 2013 o spremembi Sklepa 2010/231/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Somaliji

text:
               26.4.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 116/10

         SKLEP SVETA 2013/201/SZVP
   z dne 25. aprila 2013
   o spremembi Sklepa 2010/231/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Somaliji
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 29 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 26. aprila 2010 sprejel Sklep 2010/231/SZVP (1).

               (2)

               Varnostni svet Združenih narodov (v nadaljnjem besedilu: VSZN) je 6. marca 2013 sprejel Resolucijo 2093 (2013), s katero je spremenil embargo na orožje, uveden na podlagi odstavka 5 Resolucije 733 (1992) ter dopolnjen z odstavkoma 1 in 2 Resolucije 1425 (2002). Z Resolucijo 2093 (2013) so bila tudi posodobljena merila za uvrstitev na seznam, ki jih uporablja Odbor za sankcije VSZN, ustanovljen na podlagi Resolucije 751 (1992) o Somaliji.

               (3)

               Sklep 2010/231/SZVP bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Sklep 2010/231/SZVP se spremeni:

               1.

               člen 1 se spremeni

                           (a)

                           odstavek 3 se nadomesti z naslednjim:
                           „3.   Odstavka 1 in 2 se ne uporabljata za:

                                       (a)

                                       dobavo, prodajo ali posredovanje orožja in njemu sorodnih materialov vseh vrst in za posredno ali neposredno zagotavljanje tehničnega svetovanja, finančne in druge pomoči ter usposabljanja v zvezi z vojaško dejavnostjo izključno za podporo in uporabo s strani AMISOM, kakor je določeno v odstavku 4 RVSZN 1744 (2007), ali izključno za uporabo s strani držav in regionalnih organizacij pri sprejemanju ukrepov v skladu z odstavkom 6 RVSZN 1851 (2008) in odstavkom 10 RVSZN 1846 (2008);

                                       (b)

                                       dobavo, prodajo ali posredovanje orožja in vojaške opreme ter za posredno ali neposredno zagotavljanje tehničnega svetovanja, finančne in druge pomoči ter usposabljanja v zvezi z vojaško dejavnostjo izključno za podporo ali uporabo s strani strateških partnerjev AMISOM, ki izvajajo dejavnosti izključno v okviru Strateškega koncepta Afriške unije, sprejetega 5. januarja 2012, ter v sodelovanju in ob usklajevanju z AMISOM;

                                       (c)

                                       dobavo, prodajo ali posredovanje orožja in njemu sorodnih materialov vseh vrst in za posredno ali neposredno zagotavljanje tehničnega svetovanja, namenjenega izključno pomoči pri razvoju institucij na varnostnem področju, kar je skladno s političnim procesom, določenim v odstavkih 1, 2 in 3 RVSZN 1744 (2007), in če Odbor za sankcije v petih delovnih dneh od prejema zadevnega uradnega obvestila ne sprejme odklonilne odločitve;

                                       (d)

                                       dobavo, prodajo ali posredovanje nesmrtonosne vojaške opreme, namenjene izključno človekoljubni ali zaščitni rabi, ali materiala, namenjenega programom Unije ali držav članic za izgradnjo institucij, ki se, vključno z varnostnim področjem, izvajajo v okviru mirovnega in spravnega procesa in ki jih je vnaprej odobril Odbor za sankcije, niti se ne uporabljata za zaščitna oblačila, vključno z neprebojnimi jopiči in vojaškimi čeladami, ki jih osebje ZN, predstavniki medijev in delavci človekoljubnih in razvojnih organizacij, skupaj s pridruženim osebjem, izključno za osebno rabo začasno izvozijo v Somalijo;

                                       (e)

                                       dobavo, prodajo ali posredovanje orožja in vojaške opreme ter zagotavljanje posrednega ali neposrednega tehničnega svetovanja, finančne in druge pomoči in usposabljanja v zvezi z vojaško dejavnostjo izključno za podporo ali uporabo s strani osebja ZN, vključno s Političnim uradom ZN za Somalijo ali njegovo morebitno naslednico;

                                       (f)

                                       dobavo, prodajo ali posredovanje orožja in vojaške opreme ter zagotavljanje posrednega ali neposrednega tehničnega svetovanja, finančne in druge pomoči in usposabljanja v zvezi z vojaško dejavnostjo izključno za razvoj varnostnih sil zvezne vlade Somalije in za zagotavljanje varnosti za prebivalce Somalije, razen v zvezi z dobavo predmetov iz Priloge II, kolikor je bil Odbor za sankcije o tem uradno obveščen vsaj pet dni vnaprej, v skladu s odstavkom 38 RVSZN 2093 (2013) ter po potrebi, kot je določeno v odstavku 4 tega člena.“;

                           (b)

                           dodata se naslednja odstavka:
                           „4.   Država članica lahko vsaj pet dni vnaprej uradno obvesti Odbor za sankcije o vsaki zagotovitvi pomoči iz točke (f) odstavka 3, in sicer po tem, ko o nameri, da bo to storila, obvesti zvezno vlado Somalije. Kadar se država članica odloči o vročitvi takega uradnega obvestila, mora v njem navesti vse relevantne informacije, po potrebi tudi o vrsti in količini orožja, streliva, vojaške opreme in materiala, ki naj bi ga dobavila, in o predlaganem datumu dobave.
                           5.   Prepovedana je dobava, nadaljnja prodaja, posredovanje ali dajanje na razpolago orožja ali vojaške opreme, prodane ali dobavljene zgolj za razvoj varnostnih sil zvezne vlade Somalije, kateremu koli posamezniku ali subjektu, ki ne deluje v okviru oboroženih sil zvezne vlade Somalije.“;

               2.

               vstavi se naslednji člen:
               „Člen 1b
               Države članice so pozorne na posredno ali neposredno dobavo, prodajo ali posredovanje predmetov Somaliji, za katere ne veljajo ukrepi iz člena 1(1), ter na posredno ali neposredno zagotavljanje tehničnega svetovanja, finančne in druge pomoči Somaliji ter usposabljanja v zvezi z vojaško dejavnostjo, povezano z navedenimi predmeti.“;

               3.

               člen 2 se nadomesti z naslednjim:
               „Člen 2
               Omejitveni ukrepi, določeni v členih 3, 5(1) ter 6(1) in (2), se uveljavijo za naslednje osebe in subjekte, ki jih določi Odbor za sankcije in

                           —

                           so bili vključeni v ali so zagotavljali podporo za dejanja, ki ogrožajo mir, varnost ali stabilnost Somalije, vključno z dejanji, ki ogrožajo mirovni in spravni proces v Somaliji, ali zvezni vladi Somalije ali AMISOM grozijo s silo,

                           —

                           so kršili embargo na orožje ali omejitve glede ponovne prodaje in posredovanja orožja ali prepoved zagotavljanja povezane/ pomoči, kot je navedeno v členu 1,

                           —

                           ovirajo dostavo humanitarne pomoči Somaliji, dostop do nje ali njeno razdeljevanje v Somaliji,

                           —

                           so politični ali vojaški voditelji, ki novačijo ali uporabljajo otroke v oboroženih spopadih v Somaliji in s tem kršijo veljavno mednarodno pravo;

                           —

                           so odgovorni za kršitve veljavnega mednarodnega prava v Somaliji z dejanji v oboroženih spopadih, usmerjenih na civiliste, tudi otroke in ženske, vključno z ubijanjem in pohabljanjem, spolnim nasiljem in nasiljem na podlagi spola, napadi na šole in bolnišnice, ugrabitvami in prisilnim razseljevanjem.

                     Zadevne osebe in subjekti so navedeni v Prilogi I.“;

               4.

               beseda „Priloga“ se nadomesti s „Priloga I“ v celotnem besedilu;

               5.

               v skladu s Prilogo k temu sklepu se doda Priloga II.

         Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 25. aprila 2013

            Za Svet

            Predsednik

         E. GILMORE

      (1)  UL L 105, 27.4.2010, str. 17.

      PRILOGA

            „PRILOGA II

               Seznam predmetov iz člena 1(3)(f)

                        1.

                        Izstrelki zemlja-zrak, vključno z ročno prenosljivimi protiletalskimi obrambnimi sistemi (MANPADS – Man-Portable Air Defence Systems).

                        2.

                        Topovi, havbice in minometi kalibra nad 12,7 mm ter strelivo in komponente, posebej izdelani zanje (sem niso vključeni protitankovski metalci raket, ki se izstrelijo z rame, kot so metalci RPG ali LAW, granate za puško ali metalci granat).

                        3.

                        Minometi kalibra nad 82 mm.

                        4.

                        Protitankovsko vodeno orožje, vključno s protitankovskimi vodenimi raketami (ATGMs – Anti-tank Guided Missiles) ter strelivom in komponentami, posebej izdelanimi zanje.

                        5.

                        Polnjenja in naprave, namenjeni vojaški uporabi, ki vsebujejo energetske materiale; mine in z njimi soroden material.

                        6.

                        Namenilne naprave za orožje z možnostjo nočnega opazovanja.“


title: 2014/671/EU: Sklep Evropske centralne banke z dne 1. septembra 2014 o spremembi Sklepa ECB/2013/35 o dodatnih ukrepih v zvezi z Eurosistemovimi operacijami refinanciranja in primernostjo zavarovanja (ECB/2014/38)

text:
               20.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 278/21

         SKLEP EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 1. septembra 2014
   o spremembi Sklepa ECB/2013/35 o dodatnih ukrepih v zvezi z Eurosistemovimi operacijami refinanciranja in primernostjo zavarovanja

      (ECB/2014/38)

      (2014/671/EU)

   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti prve alinee člena 127(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti prve alinee člena 3.1, člena 12.1, člena 14.3 in člena 18.2 Statuta,
   ob upoštevanju Smernice ECB/2011/14 z dne 20. septembra 2011 o instrumentih in postopkih denarne politike Eurosistema (1) ter Sklepa ECB/2013/6 z dne 20. marca 2013 o pravilih v zvezi z uporabo lastnih nekritih bančnih obveznic, za katere jamči država, kot zavarovanja pri operacijah denarne politike Eurosistema (2),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 18.1 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke lahko Evropska centralna banka (ECB) in nacionalne centralne banke držav članic, katerih valuta je euro (v nadaljnjem besedilu: NCB), sklepajo kreditne posle s kreditnimi institucijami in drugimi udeleženci na trgu na podlagi ustreznega zavarovanja posojil. Standardni pogoji, po katerih so ECB in NCB pripravljene skleniti kreditne posle, vključno z merili za ugotavljanje primernosti zavarovanja za namene kreditnih poslov Eurosistema, so določeni v Prilogi I k Smernici ECB/2011/14 ter tudi v Sklepu ECB/2013/6, Sklepu ECB/2013/35 (3) in Sklepu ECB/2014/11 (4).

               (2)

               V skladu z oddelkom 1.6 Priloge I k Smernici ECB/2011/14 lahko Svet ECB kadar koli spremeni instrumente, pogoje, merila in postopke za izvajanje operacij denarne politike Eurosistema.

               (3)

               Za namene izbire ustrezne bonitetne ocene pri ugotavljanju primernosti finančnega premoženja, ki se uporablja pri kreditnih poslih Eurosistema, in odbitkov za to premoženje, se uporablja pravilo, ki določa prednost bonitetnih ocen. Po tem pravilu imajo bonitetne ocene zunanjih bonitetnih institucij za izdajo prednost pred bonitetnimi ocenami teh institucij za izdajatelja in garanta. Svet ECB se je 17. julija 2013 odločil dodatno okrepiti svoj okvir za obvladovanje tveganj tako, da je prilagodil merila primernosti in odbitke, ki se uporabljajo za zavarovanje, sprejeto pri operacijah denarne politike Eurosistema, ter je sprejel nekatere dodatne ukrepe za splošno izboljšanje skladnosti tega okvira in njegovega izvajanja v praksi. Med prilagoditvami, ki jih je opravil, je Eurosistem pojasnil pravilo glede prednosti bonitetnih ocen. Ti ukrepi so bili določeni v Sklepu ECB/2013/35.

               (4)

               Pravilo, po katerem imajo prednost bonitetne ocene zunanjih bonitetnih institucij za izdajo, je v zvezi z zasebnimi izdajatelji, kjer bonitetne ocene za izdajo podajajo ustrezne informacije, primerno. V zvezi z javnimi izdajatelji pa je treba pravilo, po katerem imajo prednost bonitetne ocene zunanjih bonitetnih institucij za izdajo, prilagoditi, saj se za ustrezno merilo kreditne sposobnosti teh izdajateljev namesto bonitetnih ocen za izdajo štejejo bonitetne ocene za izdajatelja.

               (5)

               Sklep ECB/2013/35 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Sprememba
   Člen 6 Sklepa ECB/2013/35 se nadomesti z naslednjim:

      „Člen 6
      Dodatni visoki bonitetni standardi za tržno finančno premoženje
      1.   Za bonitetno oceno zunanje bonitetne institucije za tržno finančno premoženje, navedeno v oddelku 6.3 Priloge I k Smernici ECB/2011/14, veljajo zahteve iz tega člena.
      2.   Pri ugotavljanju doseganja praga kreditne kvalitete, ki velja za tržno finančno premoženje, se uporabljajo naslednje vrste bonitetnih ocen zunanje bonitetne institucije, ki jih dodelijo sprejete zunanje bonitetne institucije (5).

                  (a)

                  Bonitetna ocena zunanje bonitetne institucije za izdajo, ki je bonitetna ocena zunanje bonitetne institucije, dodeljena izdaji ali, če ni bonitetne ocene za izdajo s strani iste zunanje bonitetne institucije, programu/seriji izdaj, v okviru katere(-ga) je finančno premoženje izdano (6). Eurosistem pri bonitetnih ocenah zunanje bonitetne institucije za izdajo ne razlikuje glede na prvotno zapadlost finančnega premoženja. Sprejemljive so vse bonitetne ocene zunanje bonitetne institucije za izdajo ali program/serijo izdaj.

                  (b)

                  Bonitetna ocena zunanje bonitetne institucije za izdajatelja, ki je bonitetna ocena zunanje bonitetne institucije, dodeljena izdajatelju. V zvezi s sprejemljivimi bonitetnimi ocenami zunanje bonitetne institucije Eurosistem pri bonitetnih ocenah zunanje bonitetne institucije za izdajatelja razlikuje glede na prvotno zapadlost finančnega premoženja. Razlikuje med: (i) kratkoročnim finančnim premoženjem, tj. finančnim premoženjem s prvotno zapadlostjo do vključno 390 dni; in (ii) dolgoročnim finančnim premoženjem, tj. finančnim premoženjem s prvotno zapadlostjo nad 390 dni. Za kratkoročno finančno premoženje so sprejemljive kratkoročne in dolgoročne bonitetne ocene zunanje bonitetne institucije za izdajatelja. Za dolgoročno finančno premoženje so sprejemljive samo dolgoročne bonitetne ocene zunanje bonitetne institucije za izdajatelja.

                  (c)

                  Bonitetna ocena zunanje bonitetne institucije za garanta, ki je bonitetna ocena zunanje bonitetne institucije, dodeljena garantu, če jamstvo izpolnjuje zahteve iz točke (c) v oddelku 6.3.2 Priloge I k Smernici ECB/2011/14. Eurosistem pri bonitetnih ocenah zunanje bonitetne institucije za garanta ne razlikuje glede na prvotno zapadlost finančnega premoženja. Sprejemljive so samo dolgoročne bonitetne ocene zunanje bonitetne institucije za garanta.

            3.   ECB objavlja prag kreditne kvalitete za vse sprejete zunanje bonitetne institucije, kakor je navedeno v oddelku 6.3.1 Priloge I k Smernici ECB/2011/14 (7). Prag kreditne kvalitete za tržno finančno premoženje je enak stopnji kreditne kvalitete 3 na usklajeni lestvici bonitetnih ocen Eurosistema, razen če je določeno drugače.
      4.   Pri tržnem finančnem premoženju Eurosistem upošteva bonitetne ocene zunanjih bonitetnih institucij, na podlagi katerih se ugotavlja, ali finančno premoženje dosega prag kreditne kvalitete, v skladu s spodnjimi pravili.

                  4.1

                  Za tržno finančno premoženje, razen tržnega finančnega premoženja, ki ga izdajo institucionalne enote centralne ravni države, regionalne ravni države ali lokalne ravni države, agencije (8), nadnacionalne institucije, in listinjenih vrednostnih papirjev, veljajo naslednja pravila.

                              (a)

                              Eurosistem prednostno upošteva bonitetne ocene zunanje bonitetne institucije za izdajo pred bonitetnimi ocenami zunanje bonitetne institucije za izdajatelja ali garanta. Brez poseganja v to pravilo prednosti mora vsaj ena bonitetna ocena zunanje bonitetne institucije dosegati Eurosistemov veljavni prag kreditne kvalitete.

                              (b)

                              Če za isto izdajo obstaja več bonitetnih ocen zunanje bonitetne institucije za izdajo, velja pravilo najboljše ocene, tj. upošteva se najboljša razpoložljiva bonitetna ocena zunanje bonitetne institucije za izdajo. Če najboljša bonitetna ocena zunanje bonitetne institucije za izdajo ne dosega Eurosistemovega praga kreditne kvalitete za tržno finančno premoženje, finančno premoženje ni primerno, četudi obstaja jamstvo, ki je sprejemljivo v skladu s točko (c) v oddelku 6.3.2 Priloge I k Smernici ECB/2011/14.

                              (c)

                              Če bonitetne ocene zunanje bonitetne institucije za izdajo ni, lahko Eurosistem upošteva bonitetno oceno zunanje bonitetne institucije za izdajatelja ali garanta. Če za isto izdajo obstaja več bonitetnih ocen zunanje bonitetne institucije za izdajatelja in/ali garanta, velja pravilo najboljše ocene, tj. upošteva se najboljša razpoložljiva bonitetna ocena zunanje bonitetne institucije za izdajatelja ali garanta.

                  4.2

                  Za tržno finančno premoženje, ki ga izdajo institucionalne enote centralne ravni države, regionalne ravni države ali lokalne ravni države, agencije in nadnacionalne institucije, veljajo naslednja pravila.

                              (a)

                              Vsaj ena bonitetna ocena zunanje bonitetne institucije mora dosegati Eurosistemov veljavni prag kreditne kvalitete. Eurosistem upošteva samo bonitetne ocene zunanje bonitetne institucije za izdajatelja ali garanta.

                              (b)

                              Če obstaja več bonitetnih ocen zunanje bonitetne institucije za izdajatelja in garanta, velja pravilo najboljše ocene, tj. upošteva se najboljša razpoložljiva bonitetna ocena med vsemi bonitetnimi ocenami zunanje bonitetne institucije za izdajatelja in garanta.

                              (c)

                              Krite obveznice, ki jih izdajo agencije, se ne ocenjujejo po pravilih iz tega odstavka 4.2, ampak po odstavku 4.1 zgoraj.

                  4.3

                  Za listinjene vrednostne papirje veljajo naslednja pravila.

                              (a)

                              Prag kreditne kvalitete, ki se uporablja za listinjene vrednostne papirje, kakor je določeno v oddelku 6.3 Priloge I k Smernici ECB/2011/14, je enak stopnji kreditne kvalitete 2 na usklajeni lestvici bonitetnih ocen Eurosistema (‚enojni A‘) (9).

                              (b)

                              Vsaj dve bonitetni oceni zunanje bonitetne institucije morata dosegati Eurosistemov veljavni prag kreditne kvalitete. Eurosistem upošteva samo bonitetne ocene zunanje bonitetne institucije za izdajo.

            5.   Za namene oddelka 6.3.2 Priloge I k Smernici ECB/2011/14 se uporabljajo določbe o uporabi implicitne bonitetne ocene, če ni bonitetne ocene zunanje bonitetne institucije za izdajatelja ali garanta v zvezi s tržnim finančnim premoženjem, ki ga izdajo institucionalne enote centralne ravni države, regionalne ravni države ali lokalne ravni države, agencije in nadnacionalne institucije, kakor je navedena v odstavku 4.2.

   Člen 2
   Začetek veljavnosti
   Ta sklep začne veljati 19. septembra 2014.
   Uporablja se od 15. decembra 2014.

      V Frankfurtu na Majni, 1. septembra 2014

            Predsednik ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  UL L 331, 14.12.2011, str. 1.

      (2)  UL L 95, 5.4.2013, str. 22.

      (3)  Sklep ECB/2013/35 z dne 26. septembra 2013 o dodatnih ukrepih v zvezi z Eurosistemovimi operacijami refinanciranja in primernostjo zavarovanja (UL L 301, 12.11.2013, str. 6).

      (4)  Sklep ECB/2014/11 z dne 12. marca 2014 o spremembi Sklepa ECB/2013/35 o dodatnih ukrepih v zvezi z Eurosistemovimi operacijami refinanciranja in primernostjo zavarovanja (UL L 166, 5.6.2014, str. 31).


title: Sklep Sveta z dne 26. februarja 1996 o spremembah Sklepa 91/115/EGS o ustanovitvi Odbora za monetarno, finančno in plačilno-bilančno statistiko

text:
Avis juridique important

|

31996D0174

Official Journal L 051 , 01/03/1996 P. 0048 - 0049

Sklep Svetaz dne 26. februarja 1996o spremembah Sklepa 91/115/EGS o ustanovitvi Odbora za monetarno, finančno in plačilno-bilančno statistiko(96/174/ES)SVET EVROPSKE UNIJE JEob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju osnutka sklepa, ki ga je predložila Komisija [1],ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [2],ob upoštevanju mnenja Evropskega monetarnega inštituta [3],ker po členu 109f Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in člena 2 Protokola o statutu Evropskega monetarnega inštituta (EMI) slednji prispeva k uresničevanju nujnih pogojev za prehod v tretjo fazo ekonomske in monetarne unije, s krepitvijo koordinacije denarnih politik zaradi zagotovitve stabilnosti cen, izvajajoč priprave, ki so potrebne za ustanovitev Evropskega sistema centralnih bank (ESCB), vodenje enotne monetarne politike in oblikovanje enotne valute v tretji fazi, ter nadzirajoč razvoj ECU;ker po členu 109f(3) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti EMI najpozneje do 31. decembra 1996 določi regulativni, organizacijski in logistični okvir, ki ga ESCB potrebuje za opravljanje svojih nalog v tretji fazi ekonomske in monetarne unije, vključujoč, kadar je to potrebno, usklajevanje pravil in običajnih postopkov glede zbiranja, urejanja in razpošiljanja statističnih podatkov s področij v njegovi pristojnosti;ker po členu 5 Statuta ESCB Evropska centralna banka (ECB) ob pomoči nacionalnih centralnih bank zbira potrebne statistične podatke in sodeluje s Komisijo; ker je zaradi tega treba v drugi fazi pripraviti ustrezno sodelovanje v okviru uresničevanja ekonomske in monetarne unije;ker je v skladu s tem treba spremeniti Sklep 91/115/EGS [4],SKLENIL:Edini členSklep 91/115/EGS se spremeni kakor sledi:1. Vstavi se naslednji člen:"Člen 3aNa svojo lastno pobudo odbor lahko izrazi svoje mnenje o vsakem vprašanju v zvezi s temi statističnimi podatki, ki so skupnega pomena za Komisijo in državne statistične organe na eni strani ter Evropski monetarni inštitut (EMI) in nacionalne centralne banke na drugi. Pri izvajanju svojih nalog odbor poda svoje mnenje vsem zainteresiranim strankam.";2. Člen 4 se nadomesti z naslednjim:"Člen 4Odbor je sestavljen iz enega, dveh ali treh predstavnikov vsake države članice, prihajajočih iz ustanov, ki se ukvarjajo pretežno z monetarno, finančno in plačilnobilančno statistiko, ter največ treh predstavnikov Komisije in največ treh predstavnikov EMI. Poleg teh se lahko en predstavnik Monetarnega odbora udeležuje sej kot opazovalec. Vsaka država članica, Komisija in EMI imajo po en glas.Predstavniki drugih organizacij, pa tudi vsaka oseba, ki lahko prispeva k razpravi, se lahko po odločitvi obora, udeleži njegovih sej.";3. Člen 5 se nadomesti z naslednjim:"Člen 5Odbor izvoli svojega predsednika na podlagi podrobnih pravil, določenih v njegovem poslovniku."V Bruslju, 26. februarja 1996.Za SvetPredsednikS. Agnelli[1] UL C 359, 16.12.1994, str. 10.[2] UL C 269, 16.10.1995, str. 198.[3] UL C 397, 31.12.1994, str. 52.[4] Mnenje, dano 16. januarja 1995.


title: 2010/156/CFSP: Sklep Sveta 2010/156/SZVP z dne 16. marca 2010 o podaljšanju mandata posebnega predstavnika Evropske unije v Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji

text:
               17.3.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 67/6

         SKLEP SVETA 2010/156/SZVP
   z dne 16. marca 2010
   o podaljšanju mandata posebnega predstavnika Evropske unije v Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti členov 28, 31(2) in 33 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 17. oktobra 2005 sprejel Skupni ukrep 2005/724/SZVP (1) o imenovanju g. Erwana FOUÉRÉJA za posebnega predstavnika Evropske unije (PPEU) v Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji.

               (2)

               Svet je 15. septembra 2009 sprejel Skupni ukrep 2009/706/SZVP (2) o podaljšanju mandata PPEU do 31. marca 2010.

               (3)

               Mandat PPEU bi moral biti podaljšan do 31. avgusta 2010. Mandat PPEU pa vendar lahko predčasno preneha, če tako odloči Svet na priporočilo visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko (VP) po začetku veljavnosti sklepa o ustanovitvi Evropske službe za zunanje delovanje –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Posebni predstavnik Evropske unije
   G. Erwanu FOUÉRÉJU se mandat posebnega predstavnika Evropske unije (PPEU) v Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji podaljša do 31. avgusta 2010. Mandat PPEU lahko predčasno preneha, če tako odloči Svet na priporočilo VP po začetku veljavnosti sklepa o ustanovitvi Evropske službe za zunanje delovanje.
   Člen 2
   Politični cilji
   Mandat PPEU temelji na političnem cilju Evropske unije v Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji, to je prispevati k utrjevanju mirnega političnega procesa in izvajanju Ohridskega okvirnega sporazuma v celoti ter s tem omogočiti nadaljnji napredek v smeri evropskega združevanja prek stabilizacijskega in pridružitvenega procesa.
   PPEU podpira delo VP na tem območju.
   Člen 3
   Naloge
   Da bi dosegel politične cilje, ima PPEU naslednje naloge:

               (a)

               ohraniti tesne stike z vlado Nekdanje jugoslovanske republike Makedonije in stranmi, ki so vključene v politični proces;

               (b)

               nuditi nasvete in pomoč Unije v političnem procesu;

               (c)

               zagotoviti usklajevanje prizadevanj mednarodne skupnosti za pomoč pri izvajanju in trajnostnem značaju določb Okvirnega sporazuma z dne 13. avgusta 2001, kakor je določeno v Sporazumu in prilogah k Sporazumu;

               (d)

               budno spremljati vprašanja o varnosti in odnosih med etičnimi skupinami ter poročati o njih, v ta namen pa vzpostaviti stike z vsemi zadevnimi organi;

               (e)

               sodelovati pri razvoju in utrjevanju spoštovanja človekovih pravic in temeljnih svoboščin v Nekdanji jugoslovanski republiki Makedoniji, in sicer v skladu s politiko in smernicami EU na področju človekovih pravic.

         Člen 4
   Izvajanje nalog
   1.   PPEU je odgovoren za izvajanje nalog, pri tem pa je podrejen VP.
   2.   Politični in varnostni odbor (PVO) je v prednostni povezavi s PPEU in je njegova glavna točka za stike s Svetom. PPEU v okviru svojega mandata od PVO prejema strateške usmeritve in politične nasvete brez poseganja v pristojnosti VP.
   Člen 5
   Financiranje
   1.   Referenčni finančni znesek za kritje odhodkov, povezanih z nalogami PPEU, za obdobje od 1. aprila 2010 do 31. avgusta 2010 znaša 340 000 EUR.
   2.   Odhodki, ki se financirajo iz zneska, določenega v odstavku 1, so upravičeni od 1. aprila 2010. Odhodki se upravljajo v skladu s postopki in pravili, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije.
   3.   Upravljanje odhodkov se uredi s pogodbo med PPEU in Komisijo. Glede vseh odhodkov PPEU odgovarja Komisiji.
   Člen 6
   Ustanovitev in sestava ekipe
   1.   PPEU je v okviru svojih nalog in ustreznih razpoložljivih finančnih sredstev odgovoren za sestavo svoje ekipe. Ekipa vključuje strokovnjake za določena politična vprašanja, kot to zahteva mandat. PPEU nemudoma obvesti Svet in Komisijo o sestavi ekipe.
   2.   Države članice in institucije Unije lahko predlagajo začasno dodelitev svojega osebja za delo pri PPEU. Plače osebja, ki ga PPEU začasno dodeli država članica ali institucija Unije, krije zadevna država članica ali zadevna institucija Unije. PPEU se lahko dodelijo tudi strokovnjaki, ki so jih države članice začasno dodelile generalnemu sekretariatu Sveta. Člani mednarodnega pogodbenega osebja so državljani ene od držav članic.
   3.   Vse začasno dodeljeno osebje ostane pod upravno pristojnostjo države članice ali institucije Unije, ki ga pošilja, ter opravlja svoje obveznosti in ravna v interesu mandata PPEU.
   Člen 7
   Privilegiji in imunitete PPEU in njegovega osebja
   Po potrebi se o privilegijih, imunitetah in dodatnih jamstvih, potrebnih za izpolnitev in tekoče izvajanje misije PPEU ter članov njegovega osebja, sklene dogovor s pogodbenico gostiteljico oziroma pogodbenicami gostiteljicami. Države članice in Komisija v ta namen zagotovijo vso potrebno podporo.
   Člen 8
   Varnost tajnih podatkov EU
   PPEU in člani njegove ekipe spoštujejo načela varovanja tajnosti in minimalne standarde, določene s Sklepom Sveta 2001/264/ES z dne 19. marca 2001 o sprejetju predpisov Sveta o varovanju tajnosti (3), zlasti pri ravnanju s tajnimi podatki EU.
   Člen 9
   Dostop do informacij in logistična podpora
   1.   Države članice, Komisija in generalni sekretariat Sveta zagotovijo PPEU dostop do vseh ustreznih informacij.
   2.   Delegacije Unije in/ali države članice, kakor je ustrezno, zagotavljajo logistično podporo v regiji.
   Člen 10
   Varnost
   V skladu s politiko Unije o varnosti osebja, ki je v okviru operativnih zmogljivosti iz naslova V Pogodbe razporejeno zunaj Unije, PPEU v skladu s svojimi nalogami in z varnostnimi razmerami na geografskem območju, za katerega je zadolžen, sprejme vse ukrepe za varnost vsega osebja v njegovi neposredni pristojnosti, ki so v razumnih mejah izvedljivi, zlasti tako, da:

               (a)

               vzpostavi poseben varnostni načrt misije na podlagi navodil generalnega sekretariata Sveta, ki vključuje posebne ukrepe za fizično zaščito, organizacijsko varnost in varnost postopkov v zvezi z misijo, upravljanje varnih premikov osebja na območje misije in znotraj njega, ter načrt obvladovanja primerov ogrožanja varnosti ter načrt misije za ravnanje v nepredvidenih razmerah in za evakuacijo;

               (b)

               zagotovi, da je vse osebje, razporejeno zunaj Unije, zavarovano za visoko stopnjo tveganja glede na razmere na območju misije;

               (c)

               zagotovi, da so vsi člani njegove ekipe, ki bodo razporejeni zunaj Unije, vključno z lokalnim osebjem, pred prihodom na območje misije ali ob prihodu opravili ustrezno varnostno usposabljanje, in sicer glede na stopnje tveganja, ki jih je za območje misije določil generalni sekretariat Sveta;

               (d)

               zagotovi, da se izvajajo vsa dogovorjena priporočila, pripravljena na podlagi rednih ocen varnosti, za VP, Svet in Komisijo pa se redno pripravljajo pisna poročila o njihovem izvajanju ter o drugih varnostnih vidikih v okviru vmesnih poročil in poročil o izvedbi nalog.

         Člen 11
   Poročanje
   PPEU redno pripravlja ustna in pisna poročila za VP in PVO. PPEU po potrebi poroča tudi delovnim skupinam Sveta. Redna pisna poročila se razpošiljajo prek omrežja COREU. PPEU lahko na priporočilo VP ali PVO pripravlja poročila za Svet za zunanje zadeve.
   Člen 12
   Usklajevanje
   1.   PPEU se zavzema za splošno politično usklajevanje na ravni Unije. Pomaga zagotavljati, da vsi instrumenti Unije na terenu delujejo usklajeno za uresničitev političnih ciljev Unije. Dejavnosti PPEU so po potrebi usklajene z dejavnostmi Komisije, pa tudi z dejavnostmi drugih PPEU, ki delujejo v tej regiji. PPEU organizira redne informativne sestanke za misije držav članic in delegacije Unije.
   2.   PPEU na terenu vzdržuje tesen stik z vodji delegacij Unije in z vodji misij držav članic. Ti mu pri izvajanju nalog pomagajo po svojih najboljših močeh. PPEU je prav tako v stiku z drugimi mednarodnimi in regionalnimi akterji na terenu.
   Člen 13
   Pregled
   Izvajanje tega sklepa in njegova skladnost z drugimi prispevki Unije za zadevno območje se redno preverjata. Ob izteku mandata PPEU predloži VP, Svetu in Komisiji izčrpno poročilo o izvedbi nalog.
   Člen 14
   Začetek veljavnosti
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.
   Člen 15
   Objava
   Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 16. marca 2010

            Za Svet

            Predsednik

         E. SALGADO

      (1)  UL L 272, 18.10.2005, str. 26.

      (2)  UL L 244, 16.9.2009, str. 25.

      (3)  UL L 101, 11.4.2001, str. 1.