title: Sklep Sveta 2005/387/PNZ z dne 10. maja 2005 o izmenjavi podatkov, oceni tveganja in nadzoru nad novimi psihoaktivnimi snovmi

text:
               20.5.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 127/32

      SKLEP SVETA 2005/387/PNZ
   z dne 10. maja 2005
   o izmenjavi podatkov, oceni tveganja in nadzoru nad novimi psihoaktivnimi snovmi
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti členov 29, 31(1)(e) in 34(2)(c) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Posebne nevarnosti, ki izhajajo iz razvoja psihoaktivnih snovi, terjajo hitro ukrepanje držav članic.

               (2)

               Če nove psihoaktivne snovi niso podvržene kazenskemu pravu v vseh državah članicah, se zaradi dejstva, da enega ali več zadevnih kaznivih dejanj ni možno kaznovati po kazenskem pravu tako države prosilke kot tudi zaprošene države, lahko pojavijo težave pri sodelovanju med pravosodnimi organi in organi pregona držav članic.

               (3)

               Akcijski načrt Evropske unije na področju drog (2000–2004) od Komisije zahteva, da pripravi ustrezno oceno Skupnega ukrepa z dne 16. junija 1997 o izmenjavi podatkov, oceni tveganja in nadzoru novih sintetičnih drog (2) (v nadaljnjem besedilu „Skupni ukrep“) ob upoštevanju zunanje ocene sistema zgodnjega opozarjanja, ki jo je naročil Evropski center za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami (v nadaljnjem besedilu „ECSDZD“). Ocena je pokazala, da je Skupni ukrep izpolnil pričakovanja. Kljub temu pa je iz rezultatov ocene razvidno, da je treba Skupni ukrep okrepiti in preusmeriti. Še posebej je treba na novo opredeliti njegov glavni cilj, jasnost njegovih postopkov in opredelitev, preglednost njegovega delovanja ter ustreznost področja njegove uporabe. V sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o vmesni oceni Akcijskega načrta EU na področju drog (2000–2004) je zapisano, da se bodo sprejele spremembe zakonodaje z namenom krepitve ukrepov proti sintetičnim drogam. Mehanizem, kakršnega vzpostavlja Skupni ukrep, je zato treba prilagoditi.

               (4)

               Nove psihoaktivne snovi lahko škodujejo zdravju.

               (5)

               Nove psihoaktivne snovi, na katere se nanaša ta sklep, lahko vsebujejo tudi zdravila, kot so opredeljena v Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2001/82/ES z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v veterinarski medicini (3) in Direktivi Evropskega parlamenta in Sveta 2001/83/ES z dne 6. novembra 2001 o zakoniku Skupnosti o zdravilih za uporabo v humani medicini (4).

               (6)

               Izmenjava podatkov v okviru sistema zgodnjega opozarjanja, ki ga je vzpostavil Skupni ukrep, se je izkazal kot dragocena pomoč državam članicam.

               (7)

               Nič v tem sklepu ne sme preprečiti državam članicam, da v skladu s pooblastili in postopki ECSDZD v okviru Evropskega informacijskega omrežja za mamila in zasvojenost z mamili (v nadaljnjem besedilu „Reitox“) izmenjujejo podatke o nastajajočih trendih pri novih uporabah obstoječih psihoaktivnih snovi, ki lahko predstavljajo tveganje za javno zdravje, ter informacije o možnih zadevah, povezanih z javnim zdravjem.

               (8)

               Na podlagi tega sklepa ni dopustno nikakršno poslabšanje kakovosti zdravstvenega varstva ljudi ali živali. Zato so snovi, ki imajo dokazano in priznano zdravstveno vrednost, izključene iz nadzornih ukrepov na podlagi tega sklepa. V zvezi s snovmi z dokazano in priznano zdravstveno vrednostjo, ki se zlorabljajo, pa je treba sprejeti ustrezne ureditvene in javnozdravstvene ukrepe.

               (9)

               Poleg sistemov farmakovigilance, kot so opredeljeni v direktivah 2001/82/ES in 2001/83/ES, je treba okrepiti tudi izmenjavo podatkov o psihoaktivnih snoveh, ki se zlorabljajo ali protipravno uporabljajo, in zagotoviti ustrezno sodelovanje z Evropsko agencijo za vrednotenje zdravil (v nadaljnjem besedilu „EAVZ“). Resolucija Komisije Združenih narodov za droge (v nadaljnjem besedilu „KZND“) št. 46/7 „Ukrepi za pospeševanje izmenjave podatkov o novih vzorcih uporabe drog in o uživanih psihoaktivnih snoveh“ predstavlja uporaben okvir za ukrepanje držav članic.

               (10)

               Določitev rokov za vsako fazo postopka, ki ga določa ta sklep, naj bi zagotovila hitro odzivnost tega instrumenta in naj bi okrepila njegovo vlogo mehanizma za hitro odzivanje.

               (11)

               Znanstveni odbor ECSDZD, ki ima osrednjo vlogo pri ocenjevanju tveganj v zvezi z novimi psihoaktivnimi snovmi, bo za potrebe tega sklepa razširjen s strokovnjaki iz Komisije, Europola in EAVZ ter s strokovnjaki s tistih znanstvenih področij, ki niso zastopana ali ki niso dovolj zastopana v ECSDZD.

               (12)

               Razširjeni znanstveni odbor, ki ocenjuje tveganja v zvezi z novimi psihoaktivnimi snovmi, bi moral ostati relativno ozek tehnični organ strokovnjakov, sposobnih dejanskega ocenjevanja vseh tveganj v zvezi z novo psihoaktivno snovjo. Velikost razširjenega znanstvenega odbora bi zato morala ostati obvladljiva.

               (13)

               Ker cilja predlaganega ukrepa, in sicer izmenjave podatkov, ocene tveganja s strani znanstvenega odbora in postopka na ravni EU za uvedbo nadzora nad prijavljenimi snovmi, države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker ta cilj zaradi obsega in učinkov predlaganega ukrepa lažje doseže Evropska unija, Unija lahko sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe ES. Skladno z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne prekoračuje okvirov, ki so potrebni za doseganje navedenega cilja.

               (14)

               V skladu s členom 34(2)(c) Pogodbe se lahko ukrepi na podlagi tega sklepa sprejmejo s kvalificirano večino, saj so ti ukrepi nujni za njegovo izvajanje.

               (15)

               Ta sklep upošteva temeljne pravice in spoštuje načela, ki jih priznava člen 6 Pogodbe in odraža Listina o temeljnih pravicah Evropske unije –

         SKLENIL:
   Člen 1
   Vsebina
   Ta sklep vzpostavlja mehanizem za hitro izmenjavo podatkov o novih psihoaktivnih snoveh. Upošteva informacije o možnih škodljivih reakcijah, o katerih se poroča v okviru sistema farmakovigilance, ki ga vzpostavlja Naslov IX Direktive 2001/83/ES.
   Ta sklep predvideva tudi ocenjevanje tveganj v zvezi s temi novimi psihoaktivnimi snovmi, da bi se omogočila uporaba ukrepov nadzora nad narkotičnimi in psihotropnimi snovmi v državah članicah tudi za nove psihoaktivne snovi.
   Člen 2
   Področje uporabe
   Ta sklep se uporablja za snovi, ki jih trenutno ni na seznamih iz:

               (a)

               Enotne konvencije Združenih narodov o mamilih iz leta 1961 in ki lahko predstavljajo podobno nevarnost za javno zdravje kot snovi, naštete v seznamih I ali II ali IV te konvencije, ter

               (b)

               Konvencije Združenih narodov o psihotropnih snoveh iz leta 1971 in ki lahko predstavljajo podobno nevarnost za javno zdravje kot snovi, naštete v seznamih I ali II ali III ali IV te konvencije.

         Ta sklep se nanaša na končne proizvode za razliko od predhodnih sestavin, za katere ureditev v Skupnosti predvidevata Uredba Sveta (EGS) št. 3677/90 z dne 13. decembra 1990 o določitvi ukrepov, sprejetih za preprečevanje zlorabe nekaterih snovi za nezakonito proizvodnjo mamil in drugih psihotropnih snovi (5), ter Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 273/2004 z dne 11. februarja 2004 o predhodnih sestavinah pri prepovedanih drogah (6).
   Člen 3
   Opredelitve pojmov
   V tem sklepu se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

               (a)

               „nova psihoaktivna snov“ pomeni narkotično drogo ali novo psihotropno drogo v čisti obliki ali v pripravku;

               (b)

               „nova narkotična droga“ pomeni snov v čisti obliki ali v pripravku, ki je ni na seznamih Enotne konvencije Združenih narodov o mamilih iz leta 1961 in ki lahko predstavlja podobno nevarnost za javno zdravje kot snovi, naštete v seznamih I, II ali IV;

               (c)

               „nova psihotropna droga“ pomeni snov v čisti obliki ali v pripravku, ki je ni na seznamih Konvencije Združenih narodov o psihotropnih snoveh iz leta 1971 in ki lahko predstavlja podobno nevarnost za javno zdravje kot snovi, naštete v seznamih I, II, III ali IV;

               (d)

               „dovoljenje za promet“ pomeni dovoljenje, da se zdravilo da na trg, ki ga izda pristojni organ države članice v skladu z naslovom III Direktive 2001/83/ES (če gre za zdravila za uporabo v humani medicini) ali z naslovom III Direktive 2001/82/ES (če gre za zdravila za uporabo v veterinarski medicini), ali dovoljenje za promet, ki ga izda Komisija v skladu s členom 3 Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 726/2004 z dne 31. marca 2004 o postopkih Skupnosti za pridobitev dovoljenja za promet in nadzor zdravil za humano in veterinarsko uporabo ter o ustanovitvi Evropske agencije za zdravila (7);

               (e)

               „sistem Združenih narodov“ pomeni Svetovno zdravstveno organizacijo (WHO), Komisijo za droge (CND) in/ali Ekonomsko-socialni odbor, ki delujejo vsak v skladu s svojimi pooblastili, kot so opisana v členu 3 Enotne konvencije Združenih narodov o mamilih iz leta 1961 in v členu 2 Konvencije Združenih narodov o psihotropnih snoveh iz leta 1971;

               (f)

               „pripravek“ pomeni mešanico, ki vsebuje „novo psihoaktivno snov“;

               (g)

               „obrazec za poročanje“ pomeni strukturiran obrazec za prijavo nove psihoaktivne snovi in/ali pripravka, ki vsebuje novo psihoaktivno snov, o katerem so se dogovorili ECSDZD/Europol in njuni omrežji v državah članicah: Reitox in nacionalne enote Europola.

         Člen 4
   Izmenjava podatkov
   1.   Vsaka država članica zagotavlja, da njena nacionalna enota Europola in njen predstavnik v omrežju Reitox Europolu oz. ECSDZD, ob upoštevanju nalog teh dveh teles, posredujejo podatke o proizvodnji, prometu in uporabi novih psihoaktivnih snovi in pripravkov, ki vsebujejo nove psihoaktivne snovi, vključno z dodatnimi informacijami o njihovi možni uporabi v zdravstvene namene.
   Europol in ECSDZD zbirata podatke, ki jih prejmeta od držav članic, s pomočjo obrazca za poročanje in jih takoj posredujeta drug drugemu ter nacionalnim enotam Europola in predstavnikom omrežja Reitox v državah članicah, Komisiji in EAVZ.
   2.   Če Europol in ECSDZD ocenita, da podatka o novi psihoaktivni snovi, ki ga posreduje država članica, ni potrebno posredovati na način, opisan v odstavku 1, o tem takoj obvestita državo članico, ki je podatek posredovala. Europol in ECSDZD Svetu utemeljita svojo odločitev v roku šestih tednov.
   Člen 5
   Skupno poročilo
   1.   Če Europol in ECSDZD ali Svet z navadno večino oceni, da podatek o novi psihoaktivni snovi, ki ga posreduje država članica, zasluži nadaljnje zbiranje podatkov, Europol in ECSDZD te podatke zbereta in jih predstavita v obliki skupnega poročila (v nadaljnjem besedilu „skupno poročilo“). Skupno poročilo se predloži Svetu, EAVZ in Komisiji.
   2.   Skupno poročilo vsebuje:

               (a)

               kemijski ali fizikalni opis, vključno z imenom, pod katerim je nova psihoaktivna snov poznana, in njenim znanstvenim imenom (kodo mednarodnega nelastniškega imena), če slednje obstaja;

               (b)

               podatke o pogostosti, okoliščinah in/ali količinah, v katerih se nova psihoaktivna snov pojavlja, ter podatke o sredstvih in načinih proizvodnje nove psihoaktivne snovi;

               (c)

               podatke o vpletenosti organiziranega kriminala v proizvodnjo ali trgovino z novo psihoaktivno snovjo;

               (d)

               okvirno informacijo o tveganjih v zvezi z novo psihoaktivno snovjo, vključno z zdravstvenimi in socialnimi tveganji, ter o značilnostih uporabnikov;

               (e)

               podatke o tem, ali se nova snov ocenjuje ali ne oziroma ali je že bila predmet ocenjevanja v okviru sistema ZN;

               (f)

               datum prijave z obrazcem za poročanje o novi psihoaktivni snovi ECSDZD ali Europolu;

               (g)

               podatke o tem, ali je nova psihoaktivna snov že predmet nadzornih ukrepov na nacionalni ravni v državi članici;

               (h)

               kolikor je mogoče, pa se priskrbijo še podatki o:

                           (i)

                           kemičnih predhodnih sestavinah, za katere se ve, da so bile uporabljene za proizvodnjo snovi;

                           (ii)

                           načinu in obsegu ugotovljene ali pričakovane rabe nove snovi;

                           (iii)

                           drugi uporabi nove psihoaktivne snovi in obsegu take uporaba ter tveganju v zvezi s to uporabo nove psihoaktivne snovi, vključno z zdravstvenimi in socialnimi tveganji.

         3.   EAVZ Europolu in ECSDZD posreduje podatke o tem, ali je v Evropski uniji oziroma v kateri koli državi članici:

               (a)

               nova psihoaktivna snov pridobila dovoljenje za promet;

               (b)

               za novo psihoaktivno snov vložena vloga za pridobitev dovoljenja za promet;

               (c)

               bilo izdano dovoljenje za promet za novo psihoaktivno snov začasno preklicano.

         Če se ti podatki nanašajo na dovoljenja za promet, ki jih izdajo države članice, slednje te podatke posredujejo EAVZ na njeno zahtevo.
   4.   Države članice posredujejo podatke iz odstavka 2 v roku šestih tednov od datuma prijave z obrazcem za poročanje, kot je določeno v členu 4(1).
   5.   Skupno poročilo se predloži najkasneje v roku štirih tednov od datuma prejema podatkov od držav članic in EAVZ. Poročilo predloži Europol ali ECSDZD, kot je ustrezno, v skladu s členom 5(1) in (2).
   Člen 6
   Ocena tveganja
   1.   Ob upoštevanju nasvetov Europola in ECSDZD lahko Svet z navadno večino zahteva, da se tveganja, vključno z zdravstvenimi in socialnimi tveganji, ki jih povzroči uporaba, proizvodnja in trgovina z novo psihoaktivno snovjo, vpletenost organiziranega kriminala in možne posledice nadzornih ukrepov ocenijo v skladu s postopkom iz odstavkov 2 do 4, pod pogojem, da predhodno vsaj četrtina njegovih članov ali Komisija Svet pisno obvesti, da odobravajo tako ocenjevanje. Države članice ali Komisija Svet o tem obvestijo takoj, ko je mogoče, v vsakem primeru pa v roku štirih tednov od prejema skupnega poročila. Generalni sekretariat Sveta to informacijo nemudoma posreduje ECSDZD.
   2.   Za izvedbo ocene ECSDZD skliče poseben sestanek pod okriljem svojega znanstvenega odbora. Za potrebe tega sestanka se znanstveni odbor lahko razširi z največ petimi dodatnimi strokovnjaki, ki jih na predlog predsednika znanstvenega odbora imenuje direktor ECSDZD iz skupine strokovnjakov, ki jih predlagajo države članice in vsaka tri leta potrdi upravni odbor ECSDZD. Ti strokovnjaki so s tistih znanstvenih področij, ki niso zastopana ali ki niso dovolj zastopana v znanstvenem odboru, njihov prispevek pa je potreben za uravnoteženo in ustrezno ocenjevanje možnih tveganj, vključno z zdravstvenimi in socialnimi tveganji. Prav tako se Komisijo, Europol in EAVZ pozove, da pošljejo vsak največ po dva strokovnjaka.
   3.   Ocena tveganja se izvede na podlagi podatkov, ki jih države članice, ECSDZD, Europol in EAVZ posredujejo znanstvenemu odboru, ob upoštevanju vseh dejavnikov, ki v skladu z Enotno konvencijo Združenih narodov o mamilih iz leta 1961 ali Konvencijo Združenih narodov o psihotropnih snoveh iz leta 1971 opravičujejo uvedbo mednarodnega nadzora nad snovjo.
   4.   Po izvedeni oceni tveganja znanstveni odbor pripravi poročilo (v nadaljnjem besedilu „poročilo o oceni tveganja“). Poročilo o oceni tveganja vsebuje analizo dostopnih znanstvenih podatkov in podatkov s področja kazenskega pregona ter odraža vsa mnenja članov odbora. Poročilo o oceni tveganja predsednik znanstvenega odbora v svojem imenu predloži Komisiji in Svetu v roku dvanajstih tednov od datuma, ko generalni sekretariat Sveta ECSDZD pošlje obvestilo iz odstavka 1.
   Poročilo o oceni tveganja vsebuje:

               (a)

               fizikalni in kemijski opis nove psihoaktivne snovi ter mehanizme njenega delovanja, vključno z njeno zdravstveno vrednostjo;

               (b)

               zdravstvena tveganja v zvezi z novo psihoaktivno snovjo;

               (c)

               socialna tveganja v zvezi z novo psihoaktivno snovjo;

               (d)

               podatke o ravni vpletenosti organiziranega kriminala ter podatke o uradnih zasegih in/ali odkritjih in o proizvodnji nove psihoaktivne snovi;

               (e)

               podatke o morebitni oceni nove psihoaktivne snovi v sistemu Združenih narodov;

               (f)

               če je ustrezno, opis nadzornih ukrepov, ki se uporabljajo za novo psihoaktivno snov v državah članicah;

               (g)

               različne možnosti nadzora in možne posledice nadzornih ukrepov ter

               (h)

               kemične predhodne sestavine, ki se uporabljajo za proizvodnjo snovi.

         Člen 7
   Okoliščine, v katerih se ocena tveganja ne izvede
   1.   Ocena tveganja se ne izvede v primeru, če Europol/ECSDZD ne pripravita skupnega poročila. Ocena tveganja se ne izvede tudi, ko je zadevna psihoaktivna snov v zaključnih fazah ocenjevanja v okviru sistema Združenih narodov, tj. ko je strokovni odbor za odvisnost od drog že objavil svoje poročilo s pisnim priporočilom, razen če niso na razpolago pomembni novi podatki, ki so relevantni v smislu tega sklepa.
   2.   Če je bila nova psihoaktivna snov ocenjena v okviru sistema Združenih narodov in je bilo odločeno, da se nova psihoaktivna snov ne uvrsti na seznam Enotne konvencije o mamilih iz leta 1961 ali Konvencije o psihotropnih snoveh iz leta 1971, se ocena tveganja izvede samo, če so na razpolago pomembni novi podatki, ki so relevantni v smislu tega sklepa.
   3.   Ocena tveganja se ne izvede, če:

               (a)

               se nova psihoaktivna snov uporablja za proizvodnjo zdravila, ki ima dovoljenje za promet; ali

               (b)

               se nova psihoaktivna snov uporablja za proizvodnjo zdravila, za katerega je vložena vloga za pridobitev dovoljenje za promet; ali

               (c)

               se nova psihoaktivna snov uporablja za proizvodnjo zdravila, ki ima dovoljenje za promet, ki ga je pristojni organ začasno preklical.
               Če nova psihoaktivna snov sodi v eno od kategorij, naštetih v prvem pododstavku, Komisija na podlagi podatkov, ki jih zbereta ECSDZD in Europol, skupaj z EAVZ oceni potrebo po nadaljnjem ukrepanju v tesnem sodelovanju z ECSDZD ter v skladu s pooblastili in postopki EAVZ.
               Komisija o rezultatih poroča Svetu.

         Člen 8
   Postopek uvedbe nadzora nad določeno novo psihoaktivno snovjo
   1.   V roku šestih tednov od prejema poročila o oceni tveganja Komisija Svetu predloži pobudo, da se za novo psihoaktivno snov uvedejo nadzorni ukrepi. Če Komisija meni, da ni potrebno, da v roku šestih tednov od datuma prejema poročila o oceni tveganja predloži pobudo, da se za novo psihoaktivno snov uvedejo nadzorni ukrepi, Svetu predloži poročilo, v katerem pojasni svoja stališča.
   2.   V primeru, ko Komisija meni, da ni potrebno, da predloži pobudo, da se za novo psihoaktivno snov uvedejo nadzorni ukrepi, lahko tako pobudo Svetu predloži ena ali več držav članic, po možnosti najkasneje v roku šestih tednov od datuma, ko je Komisija Svetu predložila svoje poročilo.
   3.   Svet o na podlagi pobude, predložene v skladu z odstavkom 1 ali 2, na podlagi člena 34(2)(c) Pogodbe s kvalificirano večino odloči, ali se za novo psihoaktivno snov uvedejo nadzorni ukrepi.
   Člen 9
   Nadzorni ukrepi držav članic
   1.   Če Svet odloči, da se za novo psihoaktivno snov uvedejo nadzorni ukrepi, si morajo države članice prizadevati, da v najkrajšem možnem času, najkasneje pa v roku enega leta od datuma te odločitve, ukrenejo vse potrebno, da v skladu s svojim nacionalnim pravom uvedejo:

               (a)

               za novo psihotropno drogo nadzorne ukrepe in kazenske sankcije, kot jih določa njihova zakonodaja na podlagi obveznosti iz Konvencije Združenih narodov o psihotropnih snoveh iz leta 1971;

               (b)

               za novo narkotično drogo nadzorne ukrepe in kazenske sankcije, kot jih določa njihova zakonodaja na podlagi obveznosti iz Enotne konvencije Združenih narodov o mamilih iz leta 1961.

         2.   Čimprej po sprejemu ustrezne odločitve države članice o sprejetih ukrepih poročajo tako Svetu kot Komisiji; ti podatki se nato sporočijo ECSDZD, Europolu, EAVZ in Evropskemu parlamentu.
   3.   Nič v tem sklepu ne preprečuje državam članicam, da potem, ko je bila v državi članici identificirana nova psihoaktivna snov, na svojem ozemlju ohranijo ali uvedejo kakršen koli nacionalni nadzorni ukrep, za katerega menijo, da je potreben.
   Člen 10
   Letno poročilo
   ECSDZD in Europol letno poročata Evropskemu parlamentu, Svetu in Komisiji o izvajanju tega sklepa. V poročilu se upoštevajo vsi vidiki, potrebni za oceno učinkovitosti in rezultatov sistema, ki ga vzpostavlja ta sklep. Poročilo še zlasti vsebuje izkušnje v zvezi z usklajevanjem med sistemom, ki ga vzpostavlja ta sklep, in sistemom farmakovigilance.
   Člen 11
   Sistem farmakovigilance
   Države članice in EAVZ zagotovijo ustrezno izmenjavo podatkov med mehanizmi, vzpostavljenimi s tem sklepom, in sistemoma farmakovigilance, kot sta opredeljena in vzpostavljena v Naslovu VII Direktive 2001/82/ES in naslovu IX Direktive 2001/83/ES.
   Člen 12
   Razveljavitev
   Skupni ukrep o novih sintetičnih drogah z dne 16. junija 1997 se razveljavi. Sklepi Sveta, sprejeti na podlagi člena 5 tega skupnega ukrepa, ostajajo veljavni.
   Člen 13
   Objava in začetek učinkovanja
   Ta sklep začne učinkovati na dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 10. maja 2005

            Za Svet

            Predsednik

         J. KRECKÉ

      (1)  Mnenje podano dne 13. januarja 2004 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

      (2)  UL L 167, 25.6.1997, str. 1.

      (3)  UL L 311, 28.11.2001, str. 1. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2004/28/ES (UL L 136, 30.4.2004, str. 58).

      (4)  UL L 311, 28.11.2001, str. 67. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2004/27/ES (UL L 136, 30.4.2004, str. 34).

      (5)  UL L 357, 20.12.1990, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo Komisije (ES) št. 1232/2002 (UL L 180, 10.7.2002, str. 5).

      (6)  UL L 47, 18.2.2004, str. 1.

      (7)  UL L 136, 30.4.2004, str. 1.


title: 2004/489/EC, Euratom:Sklep predstavnikov vlad držav članic Evropske unije z dne 1. maja 2004 o imenovanju sodnikov Sodišča Evropskih skupnosti

text:
               1.5.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 169/22

      SKLEP PREDSTAVNIKOV VLAD DRŽAV ČLANIC EVROPSKE UNIJE

   z dne 1. maja 2004
   o imenovanju sodnikov Sodišča Evropskih skupnosti
   (2004/489/ES, Euratom)
   PREDSTAVNIKI VLAD DRŽAV ČLANIC EVROPSKE UNIJE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 223 Pogodbe,
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti člena 139,
   ob upoštevanju Akta o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah pogodb, na katerih temelji Evropska unija („Akt o pristopu iz leta 2003“) in zlasti člena 46(1) in (2)(a),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Člen 46(1) in (2)(a) Akta o pristopu iz leta 2003 predvideva imenovanje desetih sodnikov Sodišča. Petim od teh sodnikov se mandat izteče 6. oktobra 2006. Ti sodniki so določeni z žrebom. Drugim sodnikom se mandat izteče 6. oktobra 2009.

               (2)

               Zato je treba v skladu z omenjenim členom in po opravljenem žrebu, določenem v tem členu, imenovati deset dodatnih sodnikov Sodišča Evropskih skupnosti –

         SKLENEJO:
   Člen 1
   Za sodnike Sodišča so za obdobje od 1. maja 2004 do 6. oktobra 2006 imenovani:

               Jiří MALENOVSKÝ

               George ARESTIS

               Egils LEVITS

               Pranas KŪRIS

               Anthony BORG-BARTHET

         Člen 2
   Za sodnike Sodišča so za obdobje od 1. maja 2004 do 6. oktobra 2009 imenovani:

               g. Uno LÕHMUS

               g. Endre JUHÁSZ

               g. Jerzy MAKARCZYK

               g. Marko ILEŠIČ

               g. Ján KLUČKA

         Člen 3
   Ta sklep začne veljati 1. maja 2004.
   Člen 4
   Ta sklep je objavljen v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 1. maja 2004.

         A. ANDERSON

            Predsednik


title: Sklep o ugotovitvi predsednika Sodišča, da je Sodišče za uslužbence Evropske unije ustanovljeno v skladu z zakonom

text:
               12.12.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 325/1

      SKLEP O UGOTOVITVI PREDSEDNIKA SODIŠČA, DA JE SODIŠČE ZA USLUŽBENCE EVROPSKE UNIJE USTANOVLJENO V SKLADU Z ZAKONOM

   PREDSEDNIK SODIŠČA –
   na podlagi člena 225 A Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   na podlagi člena 140 B Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo,
   na podlagi Sklepa Sveta 2004/752/ES, Euratom z dne 2. novembra o ustanovitvi Sodišča za uslužbence Evropske unije (1), in zlasti člena 4 Sklepa,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Sodniki Sodišča za uslužbence Evropske unije, imenovani s Sklepom Sveta 2005/577/ES, Euratom z dne 22. julija 2005 o imenovanju sodnikov Sodišča za uslužbence Evropske unije (2), so prisegli pred Sodiščem.

               (2)

               V skladu s členom 3 Sklepa 2005/577/ES, Euratom se za imenovanje prvega predsednika Sodišča za uslužbence uporabi postopek iz člena 4(1) Priloge I k Protokolu o Statutu Sodišča.

               (3)

               Z uporabo tega postopka so sodniki Sodišča za javne uslužbence izbrali predsednika tega sodišča.

               (4)

               Sodišče za javne uslužbence je imenovalo svojega sodnega tajnika, ki je podal predvideno prisego.

               (5)

               Sodišče za javne uslužbence torej lahko izvršuje sodne naloge, ki so mu poverjene –

         UGOTAVLJA:
   Sodišče za javne uslužbence je zakonito ustanovljeno.
   Člen 1 Priloge I k Protokolu o Statutu Sodišča začne veljati na dan objave tega sklepa v Uradnem listu Evropske unije.

      V Luxembourgu, 2. decembra 2005

            Predsednik Sodišča

      (1)  UL L 333, 9.11.2004, str. 7.

      (2)  UL L 197, 28.7.2005, str. 28.


title: Sklep št. 445/2014/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o vzpostavitvi aktivnosti Unije za Evropske prestolnice kulture za leta od 2020 do 2033 in o razveljavitvi Sklepa št. 1622/2006/ES

text:
               3.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 132/1

         SKLEP št. 445/2014/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
   z dne 16. aprila 2014
   o vzpostavitvi aktivnosti Unije za Evropske prestolnice kulture za leta od 2020 do 2033 in o razveljavitvi Sklepa št. 1622/2006/ES
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prve alineje člena 167(5) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
   ob upoštevanju mnenj Odbora regij (1),
   v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Cilj Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) je vse tesnejša zveza med narodi Evrope in daje Uniji nalogo, da med drugim prispeva k razcvetu kultur držav članic in pri tem upošteva njihovo nacionalno in regionalno raznolikost ter hkrati poudarja skupno kulturno dediščino. Unija pri tem po potrebi podpira in dopolnjuje aktivnosti držav članic, da bi izboljšali poznavanje ter razširjanje kulture in zgodovine evropskih narodov.

               (2)

               Sporočilo Komisije z dne 10. maja 2007 o evropski agendi za kulturo v svetu globalizacije, ki jo je Svet podprl v svoji resoluciji z dne 16. novembra 2007 (3), Evropski parlament pa v svoji resoluciji z dne 10. aprila 2008 (4), določa cilje za prihodnje dejavnosti Unije na področju kulture. Te aktivnosti bi morale spodbujati kulturno raznolikost in medkulturni dialog ter kulturo, ki spodbuja ustvarjalnost v okviru strategije za rast in delovna mesta, pa tudi bistveno vlogo kulture v mednarodnih odnosih Unije.

               (3)

               Konvencija Unesca o varovanju in spodbujanju raznolikosti kulturnih izrazov, ki je stopila v veljavo dne 18. marca 2007 in katere podpisnica je tudi Unija, je namenjena zaščiti in spodbujanju kulturne raznolikosti, pospeševanju medkulturnosti in osveščanju o vrednosti kulturne raznolikosti na lokalni, nacionalni in mednarodni ravni.

               (4)

               Sklep št. 1622/2006/ES Evropskega parlamenta in Sveta (5) je vzpostavil aktivnost za dogodek Evropske prestolnice kulture za leta 2007 do 2019.

               (5)

               Ocenjevanje Evropskih prestolnic kulture pa tudi javno posvetovanje o prihodnosti te aktivnosti po letu 2019 razkrivajo, da postopoma postajajo ena najambicioznejših kulturnih pobud v Evropi, pa tudi ena tistih, ki jih evropski državljani najbolj cenijo. Zato bi bilo treba vzpostaviti novo aktivnost, ki bo zajemala leta od 2020 do 2033.

               (6)

               Prvotna cilja Evropskih prestolnic kulture sta bila poudariti bogastvo in raznolikost evropskih kultur in značilnosti, ki si jih te kulture delijo, kakor tudi spodbujati večje medsebojno razumevanje med evropskimi državljani; poleg tega so mesta, ki so nosila naziv Evropska prestolnica kulture (v nadaljnjem besedilu: naziv), postopoma dodajala tudi novo razsežnost z uporabo učinka vzvoda naziva za spodbujanje širšega razvoja mesta v skladu z njegovimi ustreznimi strategijami in prednostnimi nalogami.

               (7)

               Cilji aktivnosti, vzpostavljeni s tem sklepom, bi morali biti povsem v skladu s cilji programa Ustvarjalna Evropa, uvedenega z Uredbo (EU) št. 1295/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (6), ki ohranja, razvija in spodbuja evropsko kulturno in jezikovno raznolikost, spodbuja evropsko kulturno dediščino ter krepi konkurenčnost evropskih kulturnih in ustvarjalnih sektorjev, zlasti konkurenčnost avdiovizualnega sektorja, s ciljem podpiranja pametne, trajnostne in vključujoče rasti. Uresničevanje navedenih ciljev bi prav tako moralo pomagati krepiti občutek pripadnosti skupnemu kulturnemu prostoru ter spodbujati medkulturni dialog in medsebojno razumevanje.

               (8)

               Za dosego teh ciljev je pomembno, da si mesta, ki nosijo naziv, prizadevajo razviti vezi med svojimi kulturnimi in ustvarjalnimi sektorji na eni strani ter sektorji, kot so izobraževanje, raziskave, okolje, razvoj mest ali kulturni turizem, na drugi strani. Izkušnje iz preteklosti zlasti kažejo na potencial Evropskih prestolnic kulture kot pospeševalcev lokalnega razvoja in kulturnega turizma, kot je poudarjeno v sporočilu Komisije z dne 30. junija 2010 z naslovom „Evropa, prva svetovna turistična destinacija – nov okvir evropske turistične politike“, ki sta ga podprla Svet v svojih sklepih z dne 12. oktobra 2010 in Evropski parlament v svoji resoluciji z dne 27. septembra 2011 (7).

               (9)

               Za mesta, ki nosijo naziv, je tudi pomembno, da si prizadevajo spodbuditi socialno vključevanje in enake možnosti ter da naredijo vse, kar je v njihovih moči, za čim večjo vključitev vseh delov civilne družbe pri pripravi in izvajanju kulturnega programa, posebno pozornost pa namenijo mladim ter marginaliziranim in prikrajšanim skupinam.

               (10)

               Ocenjevanja in javno posvetovanje so tudi prepričljivo pokazala, da imajo Evropske prestolnice kulture številne potencialne koristi, če so skrbno načrtovane. Ostajajo predvsem kulturna pobuda, lahko pa prinesejo tudi znatne družbene in gospodarske koristi, še zlasti kadar so vpete v dolgoročno kulturno usmerjeno razvojno strategijo za zadevno mesto.

               (11)

               Aktivnost Evropskih prestolnic kulture je tudi velik izziv. Izvajanje celoletnega programa kulturnih dejavnosti je zahtevno in nekatera mesta, ki so nosila naziv, so bila pri izkoriščanju potenciala uspešnejša kakor druga. Zato bi bilo treba to aktivnost okrepiti, da bi vsem mestom pomagali kar najbolje izkoristiti naziv.

               (12)

               Naziv bi moral biti še naprej ohranjen za mesta, ne glede na njihovo velikost, da pa bi ta mesta dosegla širše občinstvo in povečala učinek, bi morala imeti zadevna mesta še naprej možnost, da vključijo svoja okoliška območja.

               (13)

               Podelitev naziva bi morala še naprej temeljiti na posebej pripravljenem kulturnem programu, ki bi moral imeti močno evropsko razsežnost. Ta kulturni program bi moral biti del dolgoročne strategije s trajnostnim vplivom na lokalni gospodarski, kulturni in družbeni razvoj.

               (14)

               Dvostopenjski izbirni postopek, ki temelji na kronološkem seznamu držav članic in ga izvaja svet neodvisnih strokovnjakov, se je izkazal kot pošten in pregleden. Mestom je omogočil, da izboljšajo svoje prijave v času od predizbora do izbirne faze na podlagi strokovnih nasvetov navedenega sveta, in zagotovil pravično razporeditev naziva v vseh državah članicah. Da se ohrani kontinuiteta aktivnosti Evropske prestolnice kulture in se ne izgubijo izkušnje in strokovno znanje – kar bi bila posledica sočasne zamenjave vseh strokovnjakov sveta – bi bilo treba zamenjavo strokovnjakov opraviti postopoma.

               (15)

               Nacionalno strokovno znanje bi bilo treba nadalje zagotavljati s tem, da imajo države članice možnost imenovati do dva strokovnjaka v svet, ki izvaja postopke izbora in spremljanja.

               (16)

               Izbirna merila bi morala biti bolj natančna, da se zagotovi mestom, ki kandidirajo, boljše napotke v zvezi s cilji in zahtevami, ki jih morajo izpolnjevati, da bi jim bil podeljen naziv. Ta merila bi morala biti tudi lažje merljiva, da bi bila v pomoč svetu pri izboru in spremljanju mest. V zvezi s tem bi se bilo treba zlasti osredotočiti na načrte mest, ki kandidirajo za dejavnosti, ki prinašajo trajne koristi in so vključene v dolgoročno strategijo kulturne politike, ki lahko spodbudijo trajnostni kulturni, gospodarski in družbeni vpliv.

               (17)

               Mesta, ki kandidirajo, bi morala, kjer je ustrezno, raziskati tudi možnosti za finančno podporo iz programov in skladov Unije.

               (18)

               Pripravljalna faza v času od imenovanja mesta do leta naziva je bistvenega pomena za uspeh aktivnosti Evropske prestolnice kulture. Med zainteresiranimi stranmi obstaja široko soglasje, da so bili spremljajoči ukrepi, uvedeni s Sklepom št. 1622/2006/ES, izredno koristni za zadevna mesta. Te ukrepe bi bilo treba nadalje razviti, zlasti s pogostejšimi sestanki za spremljanje in obiski mest s strani strokovnjakov sveta ter še večjo izmenjavo izkušenj med nekdanjimi, sedanjimi in prihodnjimi mesti, ki nosijo naziv, pa tudi mesti, ki kandidirajo zanj. Imenovana mesta bi se lahko tudi tesneje povezala z drugimi mesti, ki nosijo naziv.

               (19)

               Nagrada Melina Mercouri, uvedena s Sklepom št. 1622/2006/ES, je pridobila veliko simbolično vrednost, ki daleč presega dejanski znesek nagrade, ki ga podeli Komisija. Da pa bi zagotovili, da bodo imenovana mesta izpolnila svoje zaveze, bi morali biti pogoji za izplačilo zneska nagrade strožji in natančnejši.

               (20)

               Pomembno je, da zadevna mesta v vsem svojem komunikacijskem gradivu jasno navedejo, da je aktivnost, vzpostavljena s tem sklepom, aktivnost Unije.

               (21)

               Komisija s svojimi ocenami nekdanjih Evropskih prestolnic kulture, ki temeljijo na podatkih, zbranih na lokalni ravni, ne more zagotoviti primarnih podatkov o učinku naziva. Zato bi morali biti ključni akterji v procesu ocenjevanja mesta sama.

               (22)

               Pretekle izkušnje so pokazale, da lahko sodelovanje držav kandidatk s poudarjanjem skupnih vidikov evropskih kultur pripomore k temu, da jih približa Uniji. Zato bi bilo treba aktivnost, vzpostavljeno s tem sklepom, po letu 2019 odpreti za sodelovanje držav kandidatk in potencialnih kandidatk.

               (23)

               Vendar bi moralo biti v obdobju, zajetim s tem sklepom, in sicer med letoma 2020 in 2033, zaradi enakosti z mesti držav članic mestom v državah kandidatkah in potencialnih kandidatkah dovoljeno sodelovati le na enem natečaju za naziv. Poleg tega bi moralo biti – prav tako zaradi enakosti z državami članicami – vsaki državi kandidatki ali potencialni kandidatki dovoljeno, da gosti naziv le enkrat v navedenem obdobju.

               (24)

               Sklep št. 1622/2006/ES bi bilo treba razveljaviti. Vendar bi se njegove določbe morale še naprej uporabljati za vsa mesta, ki so že bila imenovana ali so v postopku imenovanja za leta do 2019.

               (25)

               Ker države članice ne morejo zadovoljivo doseči ciljev tega sklepa, in sicer ohranjanja in spodbujanja raznolikosti kultur v Evropi, poudarjanja njihovih skupnih značilnosti in spodbujanja prispevka kulture k dolgoročnemu razvoju mest, zlasti zato, ker so potrebna skupna, jasna in pregledna merila ter postopki za izbor in spremljanje, pa tudi tesno usklajevanje med državami članicami, temveč se jih zaradi obsega in pričakovanih učinkov aktivnosti lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti, kot ga določa navedeni člen, ta sklep ne presega tega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Vzpostavitev aktivnosti
   Vzpostavlja se aktivnost Unije z imenom „Evropske prestolnice kulture“ za leta 2020 do 2033 (v nadaljnjem besedilu: aktivnost).
   Člen 2
   Cilji
   1.   Splošni cilji aktivnosti so:

               (a)

               ohranjati in spodbujati raznolikost kultur v Evropi in poudarjati njihove skupne značilnosti ter povečati občutek državljanov, da pripadajo skupnemu kulturnemu prostoru;

               (b)

               spodbujati prispevek kulture k dolgoročnemu razvoju mest v skladu z njihovimi ustreznimi strategijami in prednostnimi nalogami.

         2.   Posebni cilji aktivnosti so:

               (a)

               povečati obseg, raznolikost in evropsko razsežnost kulturne ponudbe mest, vključno z transnacionalnim sodelovanjem;

               (b)

               razširiti dostop do kulture in sodelovanje v njej;

               (c)

               okrepiti zmogljivost kulturnega sektorja in njegovih povezav z drugimi sektorji;

               (d)

               povečati mednarodno prepoznavnost mest s pomočjo kulture.

         Člen 3
   Dostop do aktivnosti
   1.   Natečaj za naziv je odprt za mesta, ta pa lahko vključijo svoja okoliška območja.
   2.   Število mest, ki v danem letu nosijo naziv (v nadaljnjem besedilu: leto naziva), ne presega tri.
   Vsako leto se naziv podeli največ enemu mestu v vsaki od dveh držav članic, ki sta navedeni na koledarju iz Priloge (v nadaljnjem besedilu: koledar), in v zadevnih letih enemu mestu iz države kandidatke in potencialne kandidatke ali enemu mestu iz države, ki pristopa k Uniji, pod pogoji iz odstavka 5.
   3.   Mesta v državah članicah so upravičena, da nosijo naziv eno leto v skladu z vrstnim redom držav članic iz koledarja.
   4.   Mesta v državah kandidatkah in potencialnih kandidatkah, ki na dan objave razpisa za predložitev prijav iz člena 10(2) sodelujejo v programu Ustvarjalna Evropa ali v poznejših programih Unije, ki podpirajo kulturo, se lahko v okviru javnega natečaja, ki se organizira vsako tretje leto v skladu s koledarjem, prijavijo za naziv za eno leto.
   Mestom v državah kandidatkah in potencialnih kandidatkah je v obdobju od leta 2020 do leta 2033 dovoljeno sodelovati le na enem natečaju.
   Vsaki državi kandidatki ali potencialni kandidatki je dovoljeno, da gosti dogodek samo enkrat v obdobju od leta 2020 do leta 2033.
   5.   Država, ki pristopi k Uniji po 4. maju 2014, vendar pred 1. januarjem 2027, je upravičena do gostitve naziva sedem let po svojem pristopu v skladu s pravili in postopki, veljavnimi za države članice. Koledar se ustrezno posodobi. Država, ki pristopi k Uniji 1. januarja 2027 ali pozneje, ni upravičena do sodelovanja v tej aktivnosti kot država članica.
   V letih, ko v skladu s koledarjem že tri mesta nosijo naziv, pa so mesta v državah iz prvega pododstavka upravičena do naziva le v naslednjem prostem letu v koledarju in po vrstnem redu pristopa teh držav.
   Če je mesto iz države iz prvega pododstavka že prej sodelovalo v natečaju za države kandidatke in potencialne kandidatke, to mesto ne sme sodelovati v nobenem poznejšem natečaju za države članice. Kadar je v obdobju od leta 2020 do leta 2033 mesto iz takšne države v skladu z odstavkom 4 imenovano za naziv, ta država po svojem pristopu v tem obdobju ni upravičena do organizacije natečaja kot država članica.
   Če več kot ena država pristopi k Uniji na isti datum in če ni soglasja o vrstnem redu sodelovanja v aktivnosti med temi državami, Svet opravi žreb.
   Člen 4
   Prijava
   1.   Komisija pripravi skupen obrazec za prijavo na podlagi meril iz člena 5, ki ga uporabijo vsa mesta, ki kandidirajo.
   Če mesto, ki kandidira, vključi svoje okoliško območje, se prijava odda v imenu tega mesta.
   2.   Vsaka prijava temelji na kulturnem programu z močno evropsko razsežnostjo.
   Kulturni program obsega leto naziva in je pripravljen posebej za naziv, v skladu z merili iz člena 5.
   Člen 5
   Merila
   Merila za ocenjevanje prijav (v nadaljnjem besedilu: merila) so razdeljena v kategorije „prispevek k dolgoročni strategiji“, „evropska razsežnost“, „kulturna in umetniška vsebina“, „izvedbena zmogljivost“, „doseg“ in „upravljanje“, kakor sledi:

               1.

               glede kategorije „prispevek k dolgoročni strategiji“ se upoštevajo naslednji dejavniki:

                           (a)

                           kulturna strategija za mesto, ki kandidira, je pripravljena v času prijave in zajema aktivnost ter vključuje načrte za podporo kulturnim dejavnostim tudi po letu naziva;

                           (b)

                           načrti za okrepitev zmogljivosti kulturnega in ustvarjalnega sektorja, vključno z oblikovanjem dolgoročnih povezav med kulturnim, gospodarskim in družbenim sektorjem v mestu, ki kandidira;

                           (c)

                           predviden dolgoročen kulturni, družbeni in gospodarski vpliv, vključno z razvojem mest, ki bi ga imel naziv za mesto, ki kandidira;

                           (d)

                           načrti za spremljanje in ocenjevanje učinka naziva na mesto, ki kandidira, in za razširjanje rezultatov ocenjevanja;

               2.

               glede kategorije „evropska razsežnost“ se ocenijo naslednji dejavniki:

                           (a)

                           obseg in kakovost dejavnosti, ki spodbujajo kulturno raznolikost Evrope, medkulturni dialog in večje medsebojno razumevanje med evropskimi državljani;

                           (b)

                           obseg in kakovost dejavnosti, ki poudarjajo skupne vidike evropskih kultur, dediščine in zgodovine, pa tudi evropsko povezovanje in aktualne evropske teme;

                           (c)

                           obseg in kakovost dejavnosti, ki vključujejo evropske umetnike, sodelovanje z izvajalci ali mesti v različnih državah, vključno z drugimi mesti, ki nosijo naziv, kadar je to primerno, in transnacionalna partnerstva;

                           (d)

                           strategija za pritegnitev zanimanja širše evropske in mednarodne javnosti;

               3.

               glede kategorije „kulturne in umetniške vsebine“ se ocenijo naslednji dejavniki:

                           (a)

                           jasna in usklajena umetniška vizija in strategija za kulturni program;

                           (b)

                           vključitev lokalnih umetnikov in kulturnih organizacij v zasnovo in izvedbo kulturnega programa;

                           (c)

                           obseg in raznolikost predlaganih dejavnosti ter njihova splošna umetniška kakovost;

                           (d)

                           zmožnost za povezovanje kulturne dediščine in tradicionalnih umetniških oblik z novimi, inovativnimi in eksperimentalnimi kulturnimi izrazi;

               4.

               glede kategorije „izvedbena zmogljivost“ mesta, ki kandidirajo, izkažejo, da:

                           (a)

                           prijava ima široko in močno politično podporo in trdno zavezo lokalnih, regionalnih in nacionalnih organov;

                           (b)

                           mesto, ki kandidira, ima ali bo imelo ustrezno in delujočo infrastrukturo, da bo nosilo naziv;

               5.

               glede kategorije „doseg“ se ocenijo naslednji dejavniki:

                           (a)

                           vključitev lokalnega prebivalstva in civilne družbe v pripravo prijave in izvedbo aktivnosti;

                           (b)

                           oblikovanje novih in trajnostnih priložnosti za udeležbo ali za sodelovanje najrazličnejših skupin državljanov v kulturnih dejavnostih, zlasti mladih, prostovoljcev ter marginaliziranih in prikrajšanih, vključno z manjšinami, ob čemer se posebno pozornost nameni dostopnosti teh dejavnosti za invalide in starejše;

                           (c)

                           celotna strategija za razvoj občinstva in zlasti povezava z izobraževanjem ter sodelovanje šol;

               6.

               glede kategorije „upravljanje“ se ocenijo naslednji dejavniki:

                           (a)

                           izvedljivost strategije za zbiranje sredstev in predlaganega proračuna, kar po potrebi vključuje načrte za uporabo finančne podpore iz programov in skladov Unije ter zajema pripravljalno fazo, leto naziva, ocenjevanje in predpise glede dejavnosti s trajnostnimi učinki ter načrte ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih;

                           (b)

                           predvidena struktura upravljanja in izvedbe aktivnosti, ki med drugim zagotavlja ustrezno sodelovanje med lokalnimi oblastmi in izvedbeno strukturo, vključno z umetniško ekipo;

                           (c)

                           postopek za imenovanje direktorja in umetniškega direktorja ter njuno področje delovanja;

                           (d)

                           da je tržna in komunikacijska strategija celovita in poudarja, da gre pri tej aktivnosti za aktivnost Unije;

                           (e)

                           da je v izvedbeno strukturo vključeno osebje z ustreznim znanjem in izkušnjami za načrtovanje, upravljanje in izvedbo kulturnega programa za leto naziva.

         Člen 6
   Strokovni svet
   1.   Svet neodvisnih strokovnjakov (v nadaljnjem besedilu: svet) se ustanovi za izvajanje postopkov izbora in spremljanja.
   2.   Svet je sestavljen iz 10 strokovnjakov (v nadaljnjem besedilu: evropski strokovnjaki), ki jih institucije in organi Unije imenujejo v skladu z odstavkom 3.
   3.   Komisija po organizaciji javnega razpisa predlaga nabor potencialnih evropskih strokovnjakov.
   Evropski parlament, Svet in Komisija iz tega nabora izberejo vsak po tri strokovnjake in jih imenujejo v skladu s svojimi ustreznimi postopki.
   Odbor regij izbere enega strokovnjaka iz nabora in ga imenuje v skladu s svojimi postopki.
   Pri izboru evropskih strokovnjakov si vse institucije in organi Unije prizadevajo zagotoviti dopolnjevanje kompetenc ter uravnoteženo geografsko porazdeljenost in uravnoteženo zastopanost spolov v svetu kot celoti.
   4.   Poleg evropskih strokovnjakov je za izbor in spremljanje mesta iz države članice zadevna država članica upravičena imenovati v svet največ dva strokovnjaka v skladu z lastnimi postopki in po posvetovanju s Komisijo.
   5.   Vsi strokovnjaki morajo:

               (a)

               biti državljani Unije;

               (b)

               biti neodvisni;

               (c)

               imeti veliko izkušenj ter strokovnega znanja glede:

                           (i)

                           kulturnega sektorja;

                           (ii)

                           kulturnega razvoja mest ali

                           (iii)

                           organizacije dogodka Evropska prestolnica kulture ali mednarodnih kulturnih dogodkov podobnega obsega in ravni;

               (d)

               biti na voljo za sodelovanje v svetu ustrezno število delovnih dni na leto.

         6.   Svet imenuje svojega predsednika.
   7.   Evropski strokovnjaki so imenovani za obdobje treh let.
   Ne glede na prvi pododstavek, kar zadeva prvo ustanovitev sveta, Evropski parlament imenuje svoje strokovnjake za tri leta, Komisija za dve leti, Svet in Odbor regij pa za eno leto.
   8.   Vsi strokovnjaki podajo izjavo o kakršnem koli dejanskem ali morebitnem nasprotju interesov v zvezi s posameznim mestom, ki kandidira. V primeru take izjave ali če se ugotovi nasprotje interesov, zadevni strokovnjak odstopi, ustrezna institucija ali organ Unije ali država članica pa ga zamenja za preostanek mandata v skladu z ustreznim postopkom.
   Člen 7
   Predložitev prijav v državah članicah
   1.   Vsaka država članica je odgovorna za organizacijo natečaja med svojimi mesti v skladu s koledarjem.
   2.   Zadevne države članice objavijo razpis za predložitev prijav vsaj šest let pred letom naziva.
   Ne glede na prvi pododstavek države članice, upravičene do imenovanja mesta, ki bo nosilo naziv v letu 2020, objavijo razpis čim prej po 4. maju 2014.
   Vsakemu razpisu za predložitev prijav se priloži obrazec za prijavo iz člena 4(1).
   Rok za predložitev prijav s strani mest, ki kandidirajo, v okviru vsakega od razpisov za predložitev prijav ni krajši od 10 mesecev po njegovi objavi.
   3.   Zadevne države članice o prijavah uradno obvestijo Komisijo.
   Člen 8
   Predizbor v državah članicah
   1.   Vsaka zadevna država članica skliče sestanek sveta za predizbor z mesti, ki kandidirajo, najpozneje pet let pred letom naziva.
   Ne glede na prvi pododstavek lahko države članice, ki so upravičene do imenovanja mesta, ki bo nosilo naziv v letu 2020, podaljšajo ta rok za največ eno leto.
   2.   Svet se po oceni prijav v skladu z merili dogovori o seznamu mest, ki kandidirajo, v ožjem izboru in predloži poročilo o predizboru glede vseh prijav, pri čemer med drugim oblikuje priporočila za mesta, ki kandidirajo, v ožjem izboru.
   3.   Svet predloži svoje poročilo o predizboru zadevnim državam članicam in Komisiji.
   4.   Vsaka zadevna država članica uradno potrdi ožji izbor, ki temelji na poročilu sveta.
   Člen 9
   Izbor v državah članicah
   1.   Mesta, ki kandidirajo, v ožjem izboru dopolnijo in spremenijo svoje prijave, tako da so v skladu z merili in da upoštevajo priporočila iz poročila o predizboru, ter jih predložijo zadevnim državam članicam, ki jih nato posredujejo Komisiji.
   2.   Vsaka zadevna država članica skliče sestanek sveta za izbor z mesti, ki kandidirajo, v ožjem izboru najpozneje devet mesecev po sestanku za predizbor.
   Kadar je potrebno, lahko zadevne države članice po posvetovanju s Komisijo podaljšajo ta devetmesečni rok za razumno obdobje.
   3.   Svet oceni dopolnjene in spremenjene prijave.
   4.   Svet izda poročilo o izboru glede prijav mest, ki kandidirajo, v ožjem izboru, skupaj s priporočilom za imenovanje največ enega mesta v zadevni državi članici.
   Poročilo o izboru vsebuje tudi priporočila zadevnemu mestu v zvezi z napredkom, ki ga mora doseči do leta naziva.
   Svet predloži poročilo o izboru zadevni državi članici in Komisiji.
   5.   Ne glede na odstavek 4, lahko svet priporoči, da se naziv za zadevno leto ne podeli, če nobeno od mest, ki kandidirajo, ne izpolnjuje vseh meril.
   Člen 10
   Predizbor in izbor v državah kandidatkah in potencialnih kandidatkah
   1.   Komisija je odgovorna za organizacijo natečaja med mesti v državah kandidatkah in potencialnih kandidatkah.
   2.   Komisija v Uradnem listu Evropske unije objavi razpis za predložitev prijav vsaj šest let pred letom naziva.
   Vsakemu razpisu za preložitev prijav se priloži obrazec za prijavo iz člena 4(1).
   Rok za predložitev prijav v okviru vsakega od razpisov za predložitev prijav ni krajši od 10 mesecev po njegovi objavi.
   3.   Svet na podlagi njihovih zadevnih prijav opravi predizbor mest vsaj pet let pred letom naziva. Z mesti, ki kandidirajo, se sestanek ne organizira.
   Svet se po oceni prijav v skladu z merili dogovori o seznamu mest, ki kandidirajo, v ožjem izboru in predloži poročilo o predizboru glede vseh prijav, pri čemer med drugim oblikuje priporočila za mesta, ki kandidirajo, v ožjem izboru.
   Svet predloži poročilo o predizboru Komisiji.
   4.   Mesta, ki kandidirajo, v ožjem izboru dopolnijo in spremenijo svoje prijave, da so v skladu z merili in da upoštevajo priporočila iz poročila o predizboru, ter jih nato posredujejo Komisiji.
   Komisija skliče sestanek sveta za izbor z mesti, ki kandidirajo, v ožjem izboru najpozneje devet mesecev po sestanku za predizbor.
   Komisija lahko po potrebi podaljša ta devetmesečni rok za razumno obdobje.
   5.   Svet oceni dopolnjene in spremenjene prijave.
   6.   Svet izda poročilo o izboru glede prijav mest, ki kandidirajo, v ožjem izboru, skupaj s priporočilom za imenovanje največ enega mesta v eni državi kandidatki ali potencialni kandidatki.
   Poročilo o izboru vsebuje tudi priporočila zadevnemu mestu v zvezi z napredkom, ki ga mora doseči do leta naziva.
   Svet predloži svoje poročilo o izboru Komisiji.
   7.   Ne glede na odstavek 6, lahko svet priporoči, da se naziv za zadevno leto ne podeli, če nobeno od mest, ki kandidirajo, ne izpolnjuje vseh meril.
   Člen 11
   Imenovanje
   1.   Vsaka zadevna država članica imenuje eno mesto, ki bo nosilo naziv, na podlagi priporočil iz poročila sveta o izboru in o tem imenovanju najpozneje štiri leta pred letom naziva uradno obvesti Evropski parlament, Svet, Komisijo in Odbor regij.
   Z odstopanjem od prvega pododstavka, lahko države članice, ki so upravičene do imenovanja mesta, ki bo nosilo naziv v letu 2020, podaljšajo ta rok za največ eno leto.
   2.   V primeru držav kandidatk in potencialnih kandidatk Komisija imenuje eno mesto, ki bo nosilo naziv v zadevnih letih, na podlagi priporočil iz poročila o izboru sveta in o tem imenovanju najpozneje štiri leta pred letom naziva uradno obvesti Evropski parlament, Svet in Odbor regij.
   3.   Imenovanju iz odstavkov 1 in 2 je priložena utemeljitev, pripravljena na podlagi poročil sveta.
   4.   Če mesto vključi svoje okoliško območje, se imenovanje nanaša na mesto.
   5.   Komisija v dveh mesecih po uradnem obvestilu o imenovanju objavi seznam mest, imenovanih za Evropske prestolnice kulture, v seriji C Uradnega lista Evropske unije.
   Člen 12
   Sodelovanje med imenovanimi mesti
   Mesta, imenovana za isto leto, si prizadevajo vzpostaviti povezave med svojimi kulturnimi programi, tako sodelovanje pa se lahko upošteva v okviru postopka spremljanja, določenega v členu 13.
   Člen 13
   Spremljanje
   1.   Svet spremlja pripravo imenovanih mest na leto naziva in jim zagotavlja podporo in smernice od njihovega imenovanja do začetka leta naziva.
   2.   V ta namen Komisija skliče tri sestanke za spremljanje med svetom in imenovanimi mesti, kakor sledi:

               (a)

               tri leta pred letom naziva;

               (b)

               18 mesecev pred letom naziva;

               (c)

               dva meseca pred letom naziva.

         Država članica ali zadevna država kandidatka oziroma potencialna kandidatka lahko imenuje opazovalca, ki se udeleži teh sestankov.
   Imenovana mesta šest tednov pred vsakim sestankom za spremljanje predložijo Komisiji poročila o napredku.
   Na sestankih za spremljanje svet pregleda stanje priprav in poda nasvete, da bi pomagal imenovanim mestom pri pripravi kakovostnega kulturnega programa in učinkovite strategije. Svet posebno pozornost nameni priporočilom iz poročil o izboru in morebitnih predhodnih poročil o spremljanju iz odstavka 3.
   3.   Svet po vsakem sestanku za spremljanje izda poročilo o spremljanju glede stanja priprav in vseh ukrepov, ki jih je treba sprejeti.
   Svet predloži svoja poročila o spremljanju Komisiji, kakor tudi imenovanim mestom in zadevni državi članici ali državi kandidatki ali potencialni kandidatki.
   4.   Poleg sestankov za spremljanje lahko Komisija vedno, kadar je to potrebno, organizira tudi obiske sveta v imenovanih mestih.
   Člen 14
   Nagrada
   1.   Komisija lahko imenovanim mestom podeli denarno nagrado v čast Meline Mercouri (v nadaljnjem besedilu: nagrada), če so za to na voljo sredstva v ustreznem večletnem finančnem okviru.
   Pravni in finančni vidiki nagrade se obravnavajo v okviru ustreznih programov Unije, ki podpirajo kulturo.
   2.   Znesek nagrade se izplača do konca marca v letu naziva, pod pogojem, da zadevno imenovano mesto še naprej izpolnjuje zaveze, dane na stopnji prijave, izpolnjuje merila in upošteva priporočila iz poročil o izboru in o spremljanju.
   Šteje se, da je mesto izpolnilo zaveze, dane na stopnji prijave, če se v času od stopnje prijave do leta naziva program in strategija nista izrazito spremenila, zlasti kadar:

               (a)

               je proračun ostal na ravni, ki omogoča izvedbo kakovostnega kulturnega programa v skladu s prijavo in merili;

               (b)

               je bila neodvisnost umetniške ekipe ustrezno spoštovana;

               (c)

               je evropska razsežnost v končni različici kulturnega programa ostala dovolj močna;

               (d)

               tržna in komunikacijska strategija ter komunikacijsko gradivo, ki ga uporablja imenovano mesto, jasno izraža dejstvo, da gre pri tej aktivnosti za aktivnost Unije;

               (e)

               so sprejeti načrti za spremljanje in ocenjevanje učinka naziva na imenovano mesto.

         Člen 15
   Praktične ureditve
   Komisija predvsem:

               (a)

               zagotovi celovito usklajenost aktivnosti;

               (b)

               zagotovi usklajevanje med državami članicami in svetom;

               (c)

               glede na cilje iz člena 2 in merila oblikuje smernice v pomoč pri postopkih izbora in spremljanja v tesnem sodelovanju z svetom;

               (d)

               zagotovi tehnično podporo svetu;

               (e)

               vsa poročila sveta objavi na svoji spletni strani;

               (f)

               javno objavi vse ustrezne informacije in prispeva k prepoznavnosti aktivnosti na evropski in mednarodni ravni;

               (g)

               spodbuja izmenjavo izkušenj in dobrih praks med nekdanjimi, sedanjimi in prihodnjimi mesti, ki nosijo naziv, pa tudi mesti, ki kandidirajo, ter spodbuja večje razširjanje ocenjevalnih poročil mest in pridobljenih izkušenj.

         Člen 16
   Ocenjevanje
   1.   Vsako zadevno mesto je odgovorno za ocenjevanje rezultatov svojega leta kot Evropska prestolnica kulture.
   Komisija na podlagi ciljev iz člena 2 in na podlagi meril vzpostavi skupne smernice in kazalnike za zadevna mesta, da bi zagotovila usklajen pristop k postopku ocenjevanja.
   Zadevna mesta pripravijo svoja ocenjevalna poročila in jih pošljejo Komisiji do 31. decembra v letu, ki sledi letu naziva.
   Komisija ocenjevalna poročila objavi na svoji spletni strani.
   2.   Poleg ocenjevanja s strani mest Komisija zagotovi redno izvajanje zunanjih in neodvisnih ocenjevanj rezultatov aktivnosti.
   Zunanja in neodvisna ocenjevanja se osredotočijo na umestitev vseh nekdanjih Evropskih prestolnic kulture v evropski kontekst, da se lahko naredijo primerjave in pridobijo koristne izkušnje za prihodnje Evropske prestolnice kulture, pa tudi vsa evropska mesta. Ta ocenjevanja zajemajo oceno aktivnosti v celoti, vključno z učinkovitostjo postopkov za njeno izvajanje, njenimi učinki in možnostmi izboljšav.
   Komisija Evropskemu parlamentu, Svetu in Odboru regij predloži naslednja poročila, ki temeljijo na navedenih ocenjevanjih, po potrebi pa se jim priložijo ustrezni predlogi:

               (a)

               začetno vmesno poročilo do 31. decembra 2024;

               (b)

               drugo vmesno poročilo do 31. decembra 2029;

               (c)

               naknadno poročilo do 31. decembra 2034.

         Člen 17
   Razveljavitev in prehodne določbe
   Sklep št. 1622/2006/ES se razveljavi. Še naprej pa se uporablja za mesta, ki so že bila imenovana ali so v postopku imenovanja za Evropske prestolnice kulture za leta od 2013 do 2019.
   Člen 18
   Začetek veljavnosti
   Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Strasbourgu, 16. aprila 2014

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         M. SCHULZ

            Za Svet

            Predsednik

         D. KOURKOULAS

      (1)  UL C 113, 18.4.2012, str. 17, in UL C 17, 19.1.2013, str. 97.

      (2)  Stališče Evropskega parlamenta z dne 12. decembra 2013 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in stališče Sveta v prvi obravnavi z dne 24. marca 2014 (še ni objavljeno v Uradnem listu). Stališče Evropskega parlamenta z dne 15. aprila 2014 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

      (3)  UL C 287, 29.11.2007, str. 1.

      (4)  UL C 247 E, 15.10.2009, str. 32.

      (5)  Sklep št. 1622/2006/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 2006 o vzpostavitvi aktivnosti Skupnosti za dogodek Evropske prestolnice kulture za leta 2007 do 2019 (UL L 304, 3.11.2006, str. 1).

      (6)  Uredba (EU) št. 1295/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2013 o uvedbi programa Ustvarjalna Evropa (2014–2020) in razveljavitvi sklepov št. 1718/2006/ES, št. 1855/2006/ES in št. 1041/2009/ES (UL L 347, 20.12.2013, str. 221).

      (7)  UL C 56 E, 26.2.2013, str. 41.

      PRILOGA
      KOLEDAR

                  2020

                  Hrvaška

                  Irska

                  2021

                  Romunija

                  Grčija

                  država kandidatka ali potencialna kandidatka

                  2022

                  Litva

                  Luksemburg

                  2023

                  Madžarska

                  Združeno kraljestvo

                  2024

                  Estonija

                  Avstrija

                  država kandidatka ali potencialna kandidatka

                  2025

                  Slovenija

                  Nemčija

                  2026

                  Slovaška

                  Finska

                  2027

                  Latvija

                  Portugalska

                  država kandidatka ali potencialna kandidatka

                  2028

                  Češka

                  Francija

                  2029

                  Poljska

                  Švedska

                  2030

                  Ciper

                  Belgija

                  država kandidatka ali potencialna kandidatka

                  2031

                  Malta

                  Španija

                  2032

                  Bolgarija

                  Danska

                  2033

                  Nizozemska

                  Italija

                  država kandidatka ali potencialna kandidatka


title: Sklep (EU) 2017/742 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2017 o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (EGF/2017/000 TA 2017 – tehnična pomoč na pobudo Komisije)

text:
               28.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 111/8

         SKLEP (EU) 2017/742 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
   z dne 5. aprila 2017
   o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (EGF/2017/000 TA 2017 – tehnična pomoč na pobudo Komisije)
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1309/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o Evropskem skladu za prilagoditev globalizaciji (2014–2020) in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1927/2006 (1) ter zlasti člena 11(2) Uredbe,
   ob upoštevanju Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (2) ter zlasti točke 13 Sporazuma,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji (ESPG) je bil ustanovljen za zagotavljanje podpore delavcem, ki so postali presežni zaradi velikih strukturnih sprememb v svetovnih trgovinskih tokovih, ki so posledica globalizacije, zaradi še vedno trajajoče svetovne finančne in gospodarske krize, ki je obravnavana v Uredbi (ES) št. 546/2009 Evropskega parlamenta in Sveta (3), ali nove svetovne finančne in gospodarske krize, in samozaposlenim osebam, ki so iz istih razlogov opustile dejavnost, ter za pomoč pri njihovi ponovni vključitvi na trg dela.

               (2)

               Sredstva ESPG ne smejo presegati najvišjega letnega zneska 150 milijonov EUR (cene iz leta 2011), kot je določeno v členu 12 Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 (4).

               (3)

               Uredba (EU) št. 1309/2013 določa, da se lahko vsako leto na pobudo Komisije za tehnično pomoč uporabi največ 0,5 % najvišjega letnega zneska ESPG.

               (4)

               Zato bi bilo treba uporabiti sredstva ESPG, da se zagotovi znesek v višini 310 000 EUR za tehnično pomoč na pobudo Komisije –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   V okviru splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2017 se iz Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji uporabi vsota 310 000 EUR v odobritvah za prevzem obveznosti in odobritvah plačil.
   Člen 2
   Ta sklep začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Strasbourgu, 5. aprila 2017

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         A. TAJANI

            Za Svet

            Predsednik

         I. BORG

      (1)  UL L 347, 20.12.2013, str. 855.

      (2)  UL C 373, 20.12.2013, str. 1.

      (3)  Uredba (ES) št. 546/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2009 o spremembi Uredbe (ES) št. 1927/2006 o ustanovitvi Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (UL L 167, 29.6.2009, str. 26).

      (4)  Uredba Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 z dne 2. decembra 2013 o večletnem finančnem okviru za obdobje 2014–2020 (UL L 347, 20.12.2013, str. 884).


title: Sklep Sveta z dne 3. novembra 1986 o sklenitvi Sporazuma v obliki izmenjave pisem med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike o sredozemskih preferencialih, citrusih in testeninah

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

31987D0149

Uradni list L 062 , 05/03/1987 str. 0022 - 0022 finska posebna izdaja: poglavje 11 zvezek 11 str. 0395  švedska posebna izdaja: poglavje 11 zvezek 11 str. 0395

		Sklep Svetaz dne 3. novembra 1986o sklenitvi Sporazuma v obliki izmenjave pisem med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike o sredozemskih preferencialih, citrusih in testeninah [1](87/149/EGS)SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JEob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 113 Pogodbe,ob upoštevanju priporočila Komisije,ker je treba najti rešitev za trgovinski spor med Skupnostjo in Združenimi državami Amerike glede citrusov in testenin,SKLENIL:Člen 1Sporazum v obliki izmenjave pisem med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike o sredozemskih preferencialih, citrusih in testeninah je odobren v imenu Skupnosti.Besedilo Sporazuma je priloženo temu sklepu.Člen 2Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo s pooblastilom za podpis Sporazuma, ki zavezuje Skupnost.V Bruslju, 3. novembra 1986Za SvetPredsednikA. Clark[1] Kakor je bil popravljen 24. februarja 1987.--------------------------------------------------


title: 2009/197/ES: Sklep Evropskega parlamenta z dne 22. aprila 2008 o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer za proračunsko leto 2006

text:
               31.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 88/93

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 22. aprila 2008
   o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer za proračunsko leto 2006
   (2009/197/ES)
   EVROPSKI PARLAMENT,
   ob upoštevanju zaključnega letnega računa Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer za proračunsko leto 2006 (1),
   ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o zaključnem letnem računu Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer za proračunsko leto 2006 z odgovori fundacije (2),
   ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 12. februarja 2008 (5843/2008 – C6-0084/2008),
   ob upoštevanju Pogodbe ES in zlasti člena 276 Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (3), in zlasti člena 185 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EGS) št. 1365/75 Sveta z dne 26. maja 1975 o ustanovitvi Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer (4) ter zlasti člena 16 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (5) ter zlasti člena 94 Uredbe,
   upoštevanju člena 71 in Priloge V svojega Poslovnika,
   ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenja Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve (A6-0111/2008),

               1.

               podeli razrešnico izvršnemu direktorju Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer glede izvrševanja proračuna Fundacije za proračunsko leto 2006;

               2.

               navaja svoje pripombe v spodnji resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in resolucijo, ki je del sklepa, posreduje direktorju Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generalni sekretar

         Harald RØMER

      (1)  UL C 261, 31.10.2007, str. 60.

      (2)  UL C 309, 19.12.2007, str. 116.

      (3)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (4)  UL L 139, 30.5.1975, str. 1.

      (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.
    ---documentbreak---

               31.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 88/94

         RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 22. aprila 2008
   s pripombami, ki so del sklepa o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer za proračunsko leto 2006
   EVROPSKI PARLAMENT,
   ob upoštevanju zaključnega letnega računa Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer za proračunsko leto 2006 (1),
   ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o zaključnem letnem računu Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer za proračunsko leto 2006, skupaj z odgovori fundacije (2),
   ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 12. februarja 2008 (5843/2008 – C6-0084/2008),
   ob upoštevanju Pogodbe ES in zlasti člena 276 Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (3), in zlasti člena 185 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EGS) št. 1365/75 Sveta z dne 26. maja 1975 o ustanovitvi Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer (4) ter zlasti člena 16 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (5) in zlasti člena 94 Uredbe,
   upoštevanju člena 71 in Priloge V svojega Poslovnika,
   ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenja Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve (A6-0111/2008),

               A.

               ker je Računsko sodišče navedlo, da je prejelo zadostno zagotovilo o zanesljivosti zaključnega letnega računa za proračunsko leto 2006 ter o zakonitosti in pravilnosti z njim povezanih transakcij;

               B.

               ker je Parlament 24. aprila 2007 direktorju Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer podelil razrešnico glede izvrševanja proračuna fundacije za proračunsko leto 2005 (6), in v resoluciji, ki spremlja sklep Parlamenta o razrešnici, med drugim

                           —

                           - pozval fundacijo, naj bo bolj pozorna na prenose v letu 2005 pri odhodkih za upravo (Naslov II) in poslovanje (Naslov III), ki sta še vedno visoki in znašata 37 % oziroma 44 %;

                           —

                           - pozval fundacijo, naj predstavi delovni program, ki izraža njen prispevek v operativnem in izmerljivem smislu;

                           —

                           - izrazil zaskrbljenost, da za leto 2005 ni bilo dokumenta, ki bi vseboval izčrpno analizo tveganj v finančnem in operativnem smislu dejavnosti fundacije, niti potrditev postopkov, ki jih je uvedel odredbodajalec za zagotovitev natančnosti in izčrpnosti finančnih informacij, ki se pošljejo računovodji, razen kar zadeva obdelavo podatkov;

         Splošne točke, ki so povezane s horizontalnimi vprašanji agencij EU in so tako pomembne tudi za postopek razrešnice posamezne agencije

               1.

               ugotavlja, da so v letu 2006 proračuni 24 agencij in drugih decentraliziranih organov, za katere je Računsko sodišče opravilo revizijo, znašali 1 080,5 milijona EUR (najvišji proračun v višini 271 milijonov EUR je imela Evropska agencija za obnovo, najnižjega pa Evropska policijska akademija (CEPOL) v višini 5 milijonov EUR);

               2.

               poudarja, da med zunanje organe EU, vključene v postopek revizije in razrešnice, sedaj ne sodijo le tradicionalne regulativne agencije, ampak tudi izvajalske agencije, ki so ustanovljene za izvajanje posebnih programov, v prihodnje pa bodo vključena tudi skupna podjetja, ustanovljena kot javno-zasebna partnerstva (skupne tehnološke pobude);

               3.

               ugotavlja, da se je število agencij, vključenih v postopek razrešnice, kar zadeva Parlament, spreminjalo na naslednji način: proračunsko leto 2000: 8; 2001: 10; 2002: 11; 2003: 14; 2004: 14; 2005: 16; 2006: 20 regulativnih in 2 izvajalski agenciji (nista upoštevani agenciji, za kateri sicer Računsko sodišče opravi revizijo, vendar zanju velja notranji postopek razrešnice);

               4.

               zato meni, da je postopek revizije in razrešnice postal preveč okoren in neustrezen glede na sorazmerno velikost proračunov agencij/decentraliziranih organov; naroči svojemu pristojnemu odboru, naj opravi obsežen pregled postopka za podelitev razrešnice agencijam in decentraliziranim organom z namenom oblikovanja enostavnejšega in smotrnejšega pristopa ob upoštevanju vse večjega števila organov, za katere bo v prihodnje treba pripraviti ločena poročila o razrešnicah;

         Temeljni razmisleki

               5.

               od Komisije zahteva, da pred ustanovitvijo nove ali prenovo obstoječe agencije jasno obrazloži naslednje elemente: vrsta agencije, njeni cilji, struktura notranjega upravljanja, izdelki, storitve, ključni postopki, ciljna skupina, stranke in deležniki agencije, uradni odnosi z zunanjimi akterji, proračunske obveznosti, finančno načrtovanje, kadrovska politika in politika zaposlovanja;

               6.

               zahteva, da mora delovanje vsake agencije urejati sporazum o letni uspešnosti, ki ga pripravita agencija in pristojni generalni direktorat in ki bi moral vključevati glavne cilje za prihodnje leto, finančni okvir in jasne kazalnike za merjenje uspešnosti;

               7.

               zahteva, da Računsko sodišče ali drug neodvisni revizor redno (in ad hoc) opravlja revizije uspešnosti agencij; meni, da se pri tem ne bi smeli omejiti na običajne dejavnike finančnega upravljanja in pravilne uporabe javnega denarja, ampak bi morali vključiti tudi upravno učinkovitost in uspešnost ter oceno finančnega upravljanja vsake agencije;

               8.

               meni, da je treba pri agencijah, ki nenehno precenjujejo svoje proračunske potrebe, upoštevati tehnični pavšalni odbitek na podlagi prostih delovnih mest; meni, da se bodo zato namenski prejemki agencij dolgoročno zmanjšali, upravni stroški pa posledično znižali;

               9.

               ugotavlja, da so bile mnoge agencije tarča kritik, ker niso spoštovale pravil za javna naročila, Finančne uredbe, kadrovskih predpisov ipd., in opozarja na resnost te težave; meni, da je glavni razlog za takšno stanje dejstvo, da je večina predpisov, tudi Finančna uredba, sestavljenih za večje institucije, večina manjših agencij pa nima kritične mase, ki bi jim omogočala izpolnjevanje predpisanih zahtev; zato poziva Komisijo, naj poišče hitro rešitev in poveča učinkovitost z združitvijo upravnih funkcij različnih agencij, s čimer bi bila dosežena potrebna kritična masa (pri tem je treba upoštevati tudi potrebne spremembe v osnovnih predpisih, ki urejajo delovanje agencij in njihovo proračunsko samostojnost), ali pa obvezno pripravi osnutek specifičnih predpisov za agencije (zlasti izvedbena pravila za agencije), ki bi omogočali popolno izpolnjevanje zahtev;

               10.

               zahteva, da Komisija pri pripravi predhodnega predloga proračuna upošteva, kako so posamezne agencije izvrševale proračun v prejšnjih letih, še posebej v letu n-1, in na podlagi tega ustrezno revidira proračun, ki ga zahteva agencija; poziva svoj pristojni odbor, naj spoštuje revizijo in – če tega ne bo storila Komisija – sam revidira zadevni proračun na realistično raven, ki ustreza zmožnostim črpanja sredstev in izvrševanja zadevne agencije;

               11.

               opozarja na svoj sklep v zvezi z razrešnico za proračunsko leto 2005, v katerem je Komisijo pozval, naj vsakih pet let predloži študijo o dodani vrednosti za vse agencije; poziva ustrezne institucije, naj v primeru negativne ocene o dodani vrednosti agencije sprejmejo vse potrebne ukrepe, tako da spremenijo mandat zadevne agencije ali pa jo zaprejo; ugotavlja, da Komisija v letu 2007 ni opravila niti enega ocenjevanja; vztraja pri tem, da mora Komisija pred podelitvijo razrešnice za proračunsko leto 2007 predložiti vsaj pet takšnih ocen, začenši z najstarejšimi agencijami;

               12.

               meni, da je treba čim prej upoštevati priporočila Računskega sodišča in uskladiti raven subvencij, izplačanih agencijam, z dejanskimi finančnimi potrebami; prav tako meni, da je treba predloge sprememb k splošni Finančni uredbi vnesti tudi v okvirne finančne uredbe in posebne finančne uredbe agencij;

         Predstavitev podatkov iz poročil

               13.

               ugotavlja, da agencije nimajo enotnega pristopa glede predstavitve svojih dejavnosti med obravnavanim proračunskim letom, predstavitve računov in poročil o proračunskem in finančnem upravljanju ter vprašanja, ali bi moral direktor agencije pripraviti izjavo o zanesljivosti; ugotavlja, da nekatere agencije ne razlikujejo jasno med (a) predstavitvijo delovanja agencije javnosti in (b) tehničnim poročanjem o proračunskem in finančnem upravljanju;

               14.

               ugotavlja, da v veljavnih navodilih Komisije za pripravo letnih poročil o dejavnosti ni izrecne zahteve, da mora agencija pripraviti izjavo o zanesljivosti, vendar je kljub temu veliko direktorjev agencij pripravilo takšno izjavo za leto 2006, pri čemer eden od primerov vključuje pomemben pridržek;

               15.

               opozarja na odstavek 23 svoje resolucije z dne 12. aprila 2005 (7), v katerem je direktorje agencij pozval, da od zdaj naprej k letnemu poročilu o dejavnosti, predstavljenemu skupaj s finančnimi podatki in podatki o upravljanju, priložijo izjavo o zanesljivosti glede zakonitosti in pravilnosti poslovanja, ki je podobna izjavam, ki jih podpišejo generalni direktorji Komisije;

               16.

               poziva Komisijo, da v skladu s tem spremeni veljavna navodila za agencije;

               17.

               poleg tega predlaga, da bi si morala Komisija skupaj z agencijami prizadevati za oblikovanje usklajenega modela, ki bi ga uporabljale vse agencije ter vsi decentralizirani organi in bi jasno razlikoval med

                           —

                           letnim poročilom, namenjenim splošnemu bralcu, o poslovanju, delu in dosežkih organa,

                           —

                           finančnimi izkazi in poročilom o izvrševanju proračuna,

                           —

                           poročilom o dejavnosti v skladu s poročili o dejavnosti generalnih direktorjev Komisije,

                           —

                           izjavo o zanesljivosti, ki jo podpiše direktor organa, skupaj z vsemi pridržki ali pripombami, za katere meni, da je treba nanje opozoriti organ za podelitev razrešnice;

         Splošne ugotovitve Računskega sodišča

               18.

               je seznanjen z ugotovitvijo Računskega sodišča (letno poročilo, odstavek 10.29 (8), da črpanje subvencij, ki jih Komisija izplačuje iz proračuna Skupnosti, ne poteka na osnovi ustrezno utemeljenih ocen denarnih potreb agencij, ter da to v povezavi z izdatnimi prenosi sredstev povzroča, da imajo zaradi tega agencije veliko likvidnih sredstev na računu; seznanjen je tudi s priporočilom Računskega sodišča, da bi morala biti raven izplačanih subvencij agencijam v skladu z njihovimi resničnimi denarnimi potrebami;

               19.

               ugotavlja, da 14 agencij konec leta 2006 še ni izvajalo računovodskega sistema ABAC (letno poročilo, opomba odstavka 10.31);

               20.

               upošteva pripombo sodišča (letno poročilo, odstavek 1.25) glede vračunanih stroškov za neizkoriščeni dopust, ki so jih obračunale nekatere agencije; opozarja, da je Računsko sodišče podalo izjavo o zanesljivosti v primeru treh agencij (Evropski center za razvoj poklicnega usposabljanja (CEDEFOP), Evropska policijska akademija (CEPOL) in Evropska agencija za železniški promet) za proračunsko leto 2006 (2005: CEDEFOP, Evropska agencija za varnost hrane, Evropska agencija za obnovo);

         Notranja revizija

               21.

               opozarja, da je v skladu s členom 185(3) Finančne uredbe notranji revizor Komisije tudi notranji revizor regulativnih agencij, ki prejemajo nepovratna sredstva iz proračuna EU; poudarja, da notranji revizor poroča upravnemu odboru in direktorju vsake agencije;

               22.

               opozarja na pridržek notranjega revizorja v letnem poročilu o dejavnosti za leto 2006, ki pravi:

         „Notranji revizor Komisije ne more zadovoljivo izpolnjevati svoje obveznosti notranjega revizorja organov Skupnosti iz člena 185 Finančne uredbe zaradi pomanjkanja osebja.“;

               23.

               vendar upošteva pripombo notranjega revizorja v njegovem poročilu o dejavnostih za leto 2006, da se bo od leta 2007 za vse delujoče regulativne agencije vsako leto opravljala notranja revizija z dodatnim osebjem, ki ga je službi za notranjo revizijo odobrila Komisija;

               24.

               ugotavlja naraščajoče število regulativnih in izvajalskih agencij ter skupnih podjetij, ki jih mora služba za notranjo revizijo revidirati v skladu s členom 185 Finančne uredbe; poziva Komisijo, naj pristojni odbor obvesti, ali bo imela služba za notranjo revizijo v prihodnjih letih na voljo dovolj osebja za izvajanje letne revizije vseh takih organov;

               25.

               ugotavlja, da člen 72(5) Uredbe (ES, Euratom) št. 2343/2002 zahteva, da vsaka agencija organu za razrešnice in Komisiji vsako leto predloži poročilo, ki ga pripravi njen direktor, v katerem so povzeti število in vrsta notranjih revizij, ki jih je opravil notranji revizor, njegova priporočila in ukrepi, ki so bili sprejeti v zvezi s temi priporočili; poziva agencije, naj navedejo, ali se to izvaja, in če se, na kak način;

               26.

               je seznanjen s predlogom, ki ga je 14. septembra 2006 notranji revizor podal pristojnemu odboru Parlamenta v zvezi z zmožnostjo agencij, da opravijo notranje revizije, zlasti v povezavi z manjšimi agencijami, in sicer v zvezi s tem, da morajo imeti manjše agencije pooblastilo za nakup storitev notranje revizije v zasebnem sektorju;

         Ocenjevanje agencij

               27.

               opozarja na skupno izjavo Parlamenta, Sveta in Komisije (9), dogovorjeno na usklajevanju pred Ekonomsko-finančnim svetom za proračun 13. julija 2007, ki zahteva (i) seznam agencij, ki jih Komisija namerava oceniti, in (ii) seznam že ocenjenih agencij, skupaj s povzetkom pomembnejših ugotovitev;

         Disciplinski postopki

               28.

               ugotavlja, da imajo posamezne agencije zaradi svoje velikosti težave pri ustanavljanju ad hoc disciplinskih komisij, ki jih sestavlja osebje iz ustreznih kariernih razredov, in da preiskovalni in disciplinski urad Komisije (IDOC) ni pristojen za agencije; poziva agencije, naj premislijo o medagencijski disciplinski komisiji;

         Osnutek Medinstitucionalnega sporazuma

               29.

               opozarja na osnutek Medinstitucionalnega sporazuma o skupnem okviru za evropske regulativne agencije, ki ga je predložila Komisija (KOM(2005)0059), katerega namen je oblikovanje horizontalnega okvira za oblikovanje, strukturo, delovanje, ocenjevanje in nadzor evropskih regulativnih agencij; ugotavlja, da osnutek predstavlja koristno pobudo pri prizadevanju za racionalizacijo ustanavljanja in vodenja agencij; upošteva izjavo Komisije v zbirnem poročilu 2006 (odstavek 3.1, KOM(2007)0274), da so bile razprave o zadevi obnovljene na zasedanju Sveta ob koncu leta 2006, čeprav je napredek pri pogajanjih po objavi osnutka zastal; obžaluje, da pri sprejemanju ni bilo mogoče doseči napredka;

               30.

               zato pozdravlja zavezanost Komisije, da v letu 2008 pripravi sporočilo o prihodnosti regulativnih agencij;

         Agencije, ki se financirajo iz lastnih sredstev

               31.

               opozarja, da direktorjema dveh agencij, ki se financirata iz lastnih sredstev, razrešnico podeli upravni odbor; ugotavlja, da imata obe agenciji zbrane visoke presežke iz prihodkov od nadomestil, ki so bili preneseni iz prejšnjih let:

                           —

                           Urad za usklajevanje na notranjem trgu, denarna sredstva in njihovi ustrezniki: 281 milijonov EUR (10),

                           —

                           Urad Skupnosti za rastlinske sorte, denarna sredstva in njihovi ustrezniki: 18 milijonov EUR (11);

         Posebni vidiki

               32.

               ugotavlja, da je Računsko sodišče za proračunsko leto 2006 ponovno ugotovilo visoke stopnje prenosa (43 % za administrativne odhodke (Naslov II) in 45 % za poslovanje (Naslov III));

               33.

               čeprav Računsko sodišče potrjuje, da je Evropska fundacija v proračunskem letu 2006 v vseh bistvenih pogledih upoštevala določbe, ki se nanašajo na zanesljivost, opozarja na številne pomanjkljivosti, zlasti glede pravila proračunske enoletnosti, podelitve dveh pogodb, dejstva, da so bili zneski, potrošeni v letu 2007, vneseni v proračun za leto 2006, ter nespoštovanja izbirnega merila za uradnike in s tem vzbujanje suma, da med postopkom nista bili zagotovljeni preglednost in nediskriminacija;

               34.

               upošteva kritiko sodišča, da izbirne komisije pri postopku zaposlovanja niso na začetku določile izbirnih meril niti ta niso bila skladna z objavo prostega delovnega mesta, in odgovor fundacije, da je za vsa delovna mesta jasno navedeno, ali je uspešno opravljen test pogoj za uspešnost na natečaju;

               35.

               ugotavlja, da bilanca stanja fundacije vključuje vrednost zemljišča in stavb v višini 1,8 milijona EUR (čeprav so bili stroški izgradnje leta 1992 7,2 milijona EUR) in akumuliran presežek v višini 4,09 milijona EUR;

               36.

               iz letnega poročila fundacije za leto 2006 ugotavlja, da je fundacija v letu 2006 vzpostavila sistem projektnega vodenja za izboljšanje organizacijske učinkovitosti prek večje preglednosti in boljšega usklajevanja porabe sredstev, poleg tega pa je bil za nadaljnje povečanje učinkovitosti izveden tudi sistem spremljanja uspešnosti; poleg tega pa je bil za zagotovitev večje fleksibilnosti razširjen tudi sistem javnega naročanja;

               37.

               nadalje ugotavlja, da je fundacija leta 2006 začela z naknadnim vrednotenjem delovnega programa za obdobje 2001–2004, ki bo izvedeno v povezavi z začasnim ocenjevanjem izbranih vidikov stalnega dela fundacije, da bi opredelili vpliv, dodano vrednost in učinkovitost organizacije; zahteva, naj ga fundacija o rezultatih vrednotenja obvesti.

      (1)  UL C 261, 31.10.2007, str. 60.

      (2)  UL C 309, 19.12.2007, str. 116.

      (3)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (4)  UL L 139, 30.5.1975, str. 1.

      (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.

      (6)  UL L 187, 15.7.2008, str. 85.

      (7)  Resolucija Evropskega parlamenta s pripombami, ki spremljajo sklep o razrešnici direktorju Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer glede izvrševanja proračuna za proračunsko leto 2003 (UL L 196, 27.7.2005, str. 75).

      (8)  UL C 273, 15.11.2007, str. 1.

      (9)  Dokument Sveta DS 605/1/07 rev1.

      (10)  Vir: Poročilo o letnih računovodskih izkazih Urada za usklajevanje na notranjem trgu za proračunsko leto 2006 z odgovori Urada (UL C 309, 19.12.2007, str. 141).

      (11)  Vir: Poročilo o letnih računovodskih izkazih Urada Skupnosti za rastlinske sorte za proračunsko leto 2006 z odgovori Urada (UL C 309, 19.12.2007, str. 135).


title: 2010/322/CFSP: Sklep Sveta 2010/322/SZVP z dne 8. junija 2010 o spremembah in podaljšanju Skupnega ukrepa 2008/124/SZVP o misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovem (EULEX KOSOVO)

text:
               11.6.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 145/13

         SKLEP SVETA 2010/322/SZVP
   z dne 8. junija 2010
   o spremembah in podaljšanju Skupnega ukrepa 2008/124/SZVP o misiji Evropske unije za krepitev pravne države na Kosovem (EULEX KOSOVO) (1)

   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji ter zlasti členov 28 in 43(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 4. februarja 2008 sprejel Skupni ukrep 2008/124/SZVP (2). Ta skupni ukrep se uporablja do 14. junija 2010.

               (2)

               Svet je 9. junija 2009 sprejel Skupni ukrep 2009/445/SZVP (3), s katerim je bil spremenjen Skupni ukrep 2008/124/SZVP in na podlagi katerega se je povečal referenčni finančni znesek za kritje odhodkov misije do prenehanja veljavnosti Skupnega ukrepa 2008/124/SZVP.

               (3)

               Politični in varnostni odbor je 28. maja 2010 priporočil podaljšanje veljavnosti Skupnega ukrepa 2008/124/SZVP za dve leti in povečanje referenčnega finančnega zneska na 265 000 000 EUR do 14. oktobra 2010.

               (4)

               Struktura poveljevanja in nadzora EULEX KOSOVO ne bi smela vplivati na pogodbene odgovornosti vodje misije do Evropske komisije glede izvrševanja proračuna.

               (5)

               EULEX KOSOVO bo potekala v razmerah, ki se lahko poslabšajo in bi lahko škodile ciljem skupne zunanje in varnostne politike iz člena 21 Pogodbe.

               (6)

               Zato bi bilo treba ustrezno spremeniti Skupni ukrep 2008/124/SZVP –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Skupni ukrep 2008/124/SZVP se spremeni, kakor sledi:

               1.

               odstavek 2 člena 7 se nadomesti z naslednjim:
               „2.   Poveljnik civilne operacije, ki je pod političnim nadzorom in strateškim vodstvom Političnega in varnostnega odbora (PVO) ter pod splošno pristojnostjo visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko (VP), je odgovoren za poveljevanje in nadzor nad EULEX KOSOVO na strateški ravni.“;

               2.

               odstavki 3, 4 in 5 člena 9 se nadomestijo z naslednjim:
               „3.   EULEX KOSOVO lahko po potrebi pogodbeno zaposluje tudi mednarodno civilno osebje in lokalno osebje, če potrebnih nalog ne more opraviti osebje, ki so ga dodelile države članice. Izjemoma se lahko v ustrezno utemeljenih primerih, kadar ni na voljo primernih vlog iz držav članic, po potrebi pogodbeno zaposlijo državljani sodelujočih tretjih držav.
               4.   Vsi člani osebja opravljajo svoje naloge in ravnajo v interesu misije. Spoštujejo varnostna načela in minimalne standarde, določene s Sklepom Sveta 2001/264/ES z dne 19. marca 2001 o sprejetju predpisov Sveta o varovanju tajnosti (4).

               3.

               odstavki 2, 3 in 4 člena 11 se nadomestijo z naslednjim:
               „2.   PVO pod odgovornostjo Sveta in VP politično nadzoruje in strateško vodi EULEX KOSOVO.
               3.   Kot je določeno tudi v členu 7, je poveljnik civilne operacije, ki je pod političnim nadzorom in strateškim vodstvom PVO ter splošno pristojnostjo VP, poveljnik EULEX KOSOVO na strateški ravni, v tej vlogi pa vodji misije daje navodila ter mu svetuje in zagotavlja tehnično podporo.
               4.   Poveljnik civilne operacije poroča Svetu prek VP.“;

               4.

               odstavka 1 in 2 člena 12 se nadomestita z naslednjim:
               „1.   PVO pod odgovornostjo Sveta in VP politično nadzoruje in strateško vodi EULEX KOSOVO.
               2.   Svet v ta namen pooblašča PVO za sprejemanje ustreznih odločitev v skladu s tretjim odstavkom člena 38 Pogodbe. Pooblastilo zajema pristojnost za spreminjanje OPLAN in strukture poveljevanja. Vključuje tudi pristojnost v zvezi z naknadnimi sklepi glede imenovanja vodje misije. O ciljih in prenehanju EULEX KOSOVO odloča Svet, na priporočilo VP.“;

               5.

               odstavek 4 člena 13 se nadomesti z naslednjim:
               „4.   Podrobnejša pravila glede sodelovanja tretjih držav se določijo v sporazumu, sklenjenem v skladu s členom 37 Pogodbe in členom 218 Pogodbe o delovanju Evropske unije. Če sta EU in tretja država sklenili sporazum o vzpostavitvi okvira za sodelovanje tretje države v operacijah EU za krizno upravljanje, se za EULEX KOSOVO uporabljajo njegove določbe.“;

               6.

               odstavka 1 in 2 člena 16 se nadomestita z naslednjim:
               „1.   Referenčni finančni znesek za kritje odhodkov EULEX KOSOVO do 14. oktobra 2010 je 265 000 000 EUR.
               Referenčni finančni znesek za poznejša obdobja EULEX KOSOVO določi Svet.
               2.   Vsi odhodki se upravljajo v skladu s pravili in postopki, ki se uporabljajo za splošni proračun EU.“;

               7.

               črta se člen 17;

               8.

               člen 18 se nadomesti z naslednjim:
               „Člen 18
               Razkritje tajnih podatkov
               1.   VP je pooblaščena, da Združenim narodom, NATO/KFOR in drugim tretjim stranem, ki sodelujejo v tem skupnem ukrepu, razkrije zaupne podatke in dokumente EU, pripravljene za namene EULEX KOSOVO, do ustrezne stopnje zaupnosti za vsakega od njih v skladu s Sklepom 2001/264/ES. Zaradi lažjega izvajanja se pripravijo tehnični dogovori na lokalni ravni.
               2.   V primeru posebne in nujne operativne potrebe je VP prav tako pooblaščena, da v skladu s Sklepom 2001/264/ES pristojnim lokalnim organom razkrije zaupne informacije in dokumente EU do stopnje ‚RESTREINT UE‘, pripravljene za namene EULEX KOSOVO. V vseh drugih primerih se takšne informacije in dokumenti pristojnim lokalnim organom razkrijejo po postopkih, ustreznih stopnji sodelovanja teh organov z EU.
               3.   VP je pooblaščena, da Združenim narodom, NATO/KFOR, drugim tretjim državam, sodelujočim v tem skupnem ukrepu, in ustreznim lokalnim organom razkrije dokumente EU, ki niso označeni kot zaupni in se nanašajo na posvetovanja Sveta v zvezi z EULEX KOSOVO ter zanje skladno s členom 6(1) Poslovnika Sveta velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti (5)).

               9.

               člen 19 se nadomesti z naslednjim:
               „Člen 19
               Pregled
               Svet najpozneje šest mesecev pred potekom veljavnosti tega skupnega ukrepa oceni, ali naj se EULEX KOSOVO podaljša.“;

               10.

               drugi stavek člena 20 se nadomesti z naslednjim:
               „Veljati preneha 14. junija 2012.“.

         Člen 2
   Ta sklep začne veljati z dnem sprejetja.

      V Luxembourgu, 8. junija 2010

            Za Svet

            Predsednica

         E. SALGADO

      (1)  V skladu z resolucijo Varnostnega sveta Združenih narodov 1244 (1999).

      (2)  UL L 42, 16.2.2008, str. 92.

      (3)  UL L 148, 11.6.2009, str. 33.

      (4)  UL L 101, 11.4.2001, str. 1.“;

      (5)  Sklep Sveta 2009/937/EU z dne 1. decembra 2009 o sprejetju Poslovnika Sveta (UL L 325, 11.12.2009, str. 35.“;