title: Sklep Komisije z dne 1. oktobra 2015 o obvestilu tretji državi o možnosti, da bo opredeljena kot nesodelujoča tretja država pri boju proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu

text:
               2.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 324/17

         SKLEP KOMISIJE
   z dne 1. oktobra 2015
   o obvestilu tretji državi o možnosti, da bo opredeljena kot nesodelujoča tretja država pri boju proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu
   (2015/C 324/10)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1005/2008 z dne 29. septembra 2008 o vzpostavitvi sistema Skupnosti za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje in o spremembi uredb (EGS) št. 2847/93, (ES) št. 1936/2001 in (ES) št. 601/2004 ter o razveljavitvi uredb (ES) št. 1093/94 in (ES) št. 1447/1999 (1), in zlasti člena 32 Uredbe,
   ob upoštevanju naslednjega:
   1.   UVOD

               (1)

               Uredba (ES) št. 1005/2008 (v nadaljnjem besedilu: uredba o ribolovu IUU) vzpostavlja sistem Unije za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova (v nadaljnjem besedilu: ribolov IUU), za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje.

               (2)

               V poglavju VI uredbe o ribolovu IUU so določeni postopek v zvezi z opredelitvijo nesodelujočih tretjih držav, demarše v zvezi z navedenimi državami, priprava seznama navedenih držav, črtanje z navedenega seznama, objava navedenega seznama in morebitni izredni ukrepi.

               (3)

               Komisija v skladu s členom 32 uredbe o ribolovu IUU tretje države obvesti o možnosti, da bodo opredeljene kot nesodelujoče države. Takšno obvestilo je predhodnega značaja. Obvestilo temelji na merilih iz člena 31 uredbe o ribolovu IUU. Komisija v zvezi z obveščenimi tretjimi državami sprejme tudi vse demarše iz člena 32 navedene uredbe. V obvestilo vključi zlasti informacije glede bistvenih dejstev in ugotovitev, na katerih temelji taka opredelitev, navedenim državam pa omogoči, da se odzovejo in predložijo dokaze, ki izpodbijajo opredelitev, ali, kadar je to ustrezno, akcijski načrt in sprejete ukrepe za izboljšanje razmer. Obveščenim tretjim državam da na voljo dovolj časa, da odgovorijo na obvestilo, in določi razumen rok, v katerem morajo odpraviti nepravilnosti.

               (4)

               Komisija v skladu s členom 31 uredbe o ribolovu IUU opredeli tretje države, ki jih obravnava kot nesodelujoče države pri boju proti ribolovu IUU. Tretja država je opredeljena kot nesodelujoča, če ne izpolnjuje dolžnosti, ki so ji kot državi zastave, pristanišča, obalni državi ali državi trga naložene v skladu z mednarodnim pravom ter v skladu s katerimi mora ukrepati za preprečevanje ribolova IUU, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje.

               (5)

               Opredelitev nesodelujočih tretjih držav temelji na proučitvi vseh informacij, kot je določeno v členu 31(2) uredbe o ribolovu IUU.

               (6)

               Svet v skladu s členom 33 uredbe o ribolovu IUU pripravi seznam nesodelujočih tretjih držav. Za navedene države se med drugim uporabljajo ukrepi iz člena 38 uredbe o ribolovu IUU.

               (7)

               Koncept odgovornosti države zastave in odgovornosti obalne države se na področju mednarodne ribiške zakonodaje postopno krepi in je danes predviden kot obveznost primerne skrbnosti, to je obveznost, da po najboljših prizadevanjih prepreči ribolov IUU, vključno z obveznostjo, da sprejme ustrezne upravne in izvršilne ukrepe za zagotovitev, da ribiška plovila, ki plujejo pod njeno zastavo, njeni državljani ali ribiška plovila, ki opravljajo ribolov v njenih vodah, niso vključeni v dejavnosti, ki kršijo veljavne ukrepe za ohranjanje in upravljanje morskih bioloških virov, in da v primeru kršitve sodeluje in se posvetuje z drugimi državami pri preiskavi in morebitnih sankcijah, ki so zadostne za odvračanje od kršitev in odvzamejo kršiteljem koristi, ki izhajajo iz njihovih nezakonitih dejavnosti.

               (8)

               V skladu s členom 20(1) uredbe o ribolovu IUU morajo tretje države zastave za sprejetje potrjenih potrdil o ulovu obvestiti Komisijo o svoji ureditvi za izvajanje, nadzorovanje in izvrševanje zakonov, predpisov ter ukrepov za ohranjanje in upravljanje, ki jih morajo upoštevati ribiška plovila zadevnih tretjih držav.

               (9)

               Komisija v skladu s členom 20(4) uredbe o ribolovu IUU upravno sodeluje s tretjimi državami na področjih v zvezi z izvajanjem navedene uredbe.

         2.   POSTOPEK V ZVEZI Z RIBOLOVNIM SUBJEKTOM TAJVAN

               (10)

               Komisija je obvestilo ribolovnega subjekta Tajvan (2) (v nadaljnjem besedilu: Tajvan) kot države zastave (3) v skladu s členom 20 uredbe o ribolovu IUU prejela 28. januarja 2010.

               (11)

               Komisija je od 20. do 24. februarja 2012 ob podpori Evropske agencije za nadzor ribištva (EFCA) opravila ocenjevalno misijo v Tajvanu v okviru upravnega sodelovanja iz člena 20(4) uredbe o ribolovu IUU in pripravila poročilo na kraju samem.

               (12)

               Cilj obiska je bil preveriti informacije glede ureditve Tajvana na področju izvajanja, nadzorovanja in izvrševanja zakonov, predpisov ter ukrepov za ohranjanje in upravljanje, ki jih morajo upoštevati njegova ribiška plovila, ter glede ukrepov, ki jih je Tajvan sprejel za izpolnitev svojih obveznosti pri boju proti ribolovu IUU ter izpolnitev dolžnosti v zvezi z izvajanjem sistema potrdil Unije o ulovu.

               (13)

               Tajvan je predložil dodatne informacije 8. marca 2012 in pripombe glede poročila 19. marca 2012.

               (14)

               Dodatne informacije (statistične podatke o uvozu/izvozu ribiških proizvodov v Tajvan in iz njega, razčlenjene po ribiških proizvodih in državi izvora/namembni državi od leta 2010 do prvega četrtletja leta 2012) je predložil 2. julija 2012.

               (15)

               Naknadna misija Komisije v Tajvanu za naknadno spremljanje ukrepov, ki jih je Tajvan sprejel po prvi misiji, je potekala od 17. do 19. julija 2012.

               (16)

               Med Tajvanom in Komisijo je bilo 14. decembra 2012 organizirano tehnično srečanje, na katerem je bil predstavljen predhodni osnutek „Nacionalnega akcijskega načrta Tajvana za preprečevanje ribolova IUU, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje“ (v nadaljnjem besedilu: nacionalni akcijski načrt za preprečevanje ribolova IUU).

               (17)

               Po navedenem sestanku je Komisija 21. decembra 2012 zagotovila podroben pregled pravil Unije o nadzoru, sledljivosti, politikah upravljanja ribištva in politikah IUU, ki jih izvaja Unija.

               (18)

               Tajvan je 27. februarja 2013 predložil osnutek nacionalnega akcijskega načrta.

               (19)

               Dne 29. marca 2013 je predložil končno različico nacionalnega akcijskega načrta za preprečevanje ribolova IUU in izvod delovnega načrta proti ribolovu IUU kot odgovor na sodelovanje med Tajvanom in EU proti ribolovu IUU.

               (20)

               Tehnični sestanek med Komisijo in Tajvanom za naknadno spremljanje ukrepov, ki jih je sprejel Tajvan, je bil organiziran 27. februarja 2014, sklepi pa so bili Tajvanu poslani 12. marca 2014.

               (21)

               Komisija je 20. avgusta 2014 poslala podroben pregled svojih ugotovitev in pripomb o zaključenih ali načrtovanih ukrepih Tajvana v okviru nacionalnega akcijskega načrta za preprečevanje ribolova IUU.

               (22)

               Dne 23. oktobra 2014 je Tajvan predložil posodobljeno različico dokumenta o napredku na področju sodelovanja pri boju proti dejavnostim ribolova IUU.

               (23)

               Videokonferenca med Komisijo in Tajvanom glede naknadnega spremljanja ukrepov, ki jih je sprejel Tajvan, je bila organizirana 24. oktobra 2014, Komisija pa je svoje sklepe poslala 31. oktobra 2014.

               (24)

               Tajvan je predložil nacionalni akcijski načrt za upravljanje ribolovne zmogljivosti 28. oktobra 2014.

               (25)

               Dne 17. decembra 2014 je predložil podroben načrt pokritja elektronskega ladijskega dnevnika in osnutek sistema deklaracij o iztovarjanju.

               (26)

               Videokonferenca med Komisijo in Tajvanom glede naknadnega spremljanja ukrepov, ki jih je sprejel Tajvan, je bila organizirana 18. decembra 2014.

               (27)

               Komisija je poslala vzorce objavljenih inšpekcijskih programov Unije in analizo pomanjkljivosti, ugotovljenih v zvezi s potrdili o ulovu, ki so jih tajvanski organi potrdili 19. januarja 2015.

               (28)

               Tajvan je 11. februarja 2015 predložil pisne pripombe na analizo pomanjkljivosti, ugotovljenih v zvezi s potrjenimi potrdili o ulovu.

               (29)

               Komisija je 27. februarja 2015, 13. marca 2015 in 18. marca 2015 poslala zahtevo za misijo v Tajvanu in naknadne informacije v zvezi z misijo, težavami s sistemom potrdil o ulovu in politikami upravljanja ribištva za obravnavo ribolova IUU.

               (30)

               Tajvan je 17. in 19. marca 2015 predložil pisne pripombe glede sistema potrdil o ulovu, hudih kršitev, deklaracij o iztovarjanju in revizij ribiških trgovskih podjetij.

               (31)

               Naknadna misija Komisije v Tajvanu za naknadno spremljanje ukrepov, ki jih je sprejel Tajvan, je potekala 24. marca 2015.

               (32)

               Tajvan je predložil pisne pripombe glede evidenc o skladnosti s pravili regionalnih organizacij za upravljanje ribištva, ribiških plovil s tajvansko zastavo in sistema potrdil o ulovu 7. aprila 2015, 14. maja 2015 in 4. avgusta 2015. Komisija je 10. avgusta 2015 zagotovila pisna pojasnila o izvajanju sistema potrdil o ulovu.

               (33)

               Tajvan je 16. aprila 2015 predložil pisne pripombe o delovnem načrtu za boj proti ribolovu IUU.

               (34)

               Poročilo o obisku je bilo Tajvanu poslano 27. maja 2015. Komisija je med obiskom ugotovila, da je bil v zvezi s kritičnimi pomanjkljivostmi, odkritimi od leta 2012, dosežen le majhen napredek ali pa napredka ni bilo. Poleg tega je bil delovni načrt za boj proti ribolovu IUU nedoločen glede načrtovanega dela do leta 2017.

               (35)

               Tajvan je 29. junija 2015 predložil pisne pripombe na poročilo. Te pripombe niso zagotovile nobene zaveze za obravnavo ugotovljenih pomanjkljivosti v razumnem roku.

               (36)

               Opozoriti je treba, da Tajvan zaradi svojega političnega statusa ni članica Združenih narodov (ZN). V zvezi s tem Tajvan ni podpisal ali ratificiral nobenega mednarodnega sporazuma o ribištvu, kot so Konvencija Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu (UNCLOS), Sporazum Združenih narodov o staležu rib (UNFSA), Sporazum Organizacije za prehrano in kmetijstvo (FAO) o pospeševanju usklajevanja ribiških plovil na odprtem morju z mednarodnimi ukrepi za ohranjanje in upravljanje. Vendar je podpisal Ženevsko konvencijo o odprtem morju (4) iz leta 1958 in Konvencijo o teritorialnem morju in zunanjem pasu (5) iz leta 1958 v obdobju, ko so bili pristojni organi del ZN. Komisija je menila, da je za oceno izpolnjevanja mednarodnih obveznosti Tajvana kot države zastave, pristanišča, obalne države ali države trga ustrezno uporabiti UNCLOS kot primarni veljavni mednarodni pravni okvir poleg sporazumov, katerih pogodbenica je Tajvan. S temi določbami so kodificirana obstoječa pravila običajnega prava, pri čemer je skoraj dobesedno prevzetega nekaj besedila Konvencije o odprtem morju in Konvencije o teritorialnem morju in zunanjem pasu. Opozoriti je treba tudi, da je obveznost držav zastav, da izpolnjujejo svoje obveznosti primerne skrbnosti, med drugim glede ribolovnih dejavnosti IUU njihovih plovil, del običajnega mednarodnega prava.

               (37)

               Tajvan je pogodbenica Komisije za ohranitev južnega tuna (CCSBT), Regionalne organizacije za upravljanje ribištva v južnem Tihem oceanu (SPRFMO) in Komisije za ribištvo severnega Pacifika (NPFC) ter sodelujoča nepogodbenica Komisije za ribištvo zahodnega in srednjega Pacifika (WCPFC), Medameriške komisije za tropskega tuna (IATTC) in Mednarodne komisije za ohranitev tunov v Atlantiku (ICCAT). Poleg tega je Tajvan povabljena strokovnjakinja Komisije za tune v Indijskem oceanu (IOTC).

               (38)

               Komisija je za oceno izpolnjevanja mednarodnih obveznosti Tajvana kot države zastave, pristanišča, obalne države ali države trga, ki so določene v mednarodnih sporazumih iz uvodne izjave 36 ter so jih opredelile ustrezne regionalne organizacije za upravljanje ribištva iz navedene uvodne izjave, poiskala in proučila vse informacije, ki so se ji zdele potrebne za tako presojo. Glavni veljavni notranji pravni okvir za upravljanje ribištva Tajvana je zakon o ribištvu (sprejet novembra 1929 in nazadnje spremenjen novembra 2012) in vrsta ministrskih sporazumov. Tajvanski organi so priznali, da bi bilo treba pravni okvir o ribištvu revidirati in razviti nov instrument.

               (39)

               Komisija je uporabila tudi vse informacije, pridobljene iz razpoložljivih podatkov, ki so jih objavile ustrezne regionalne organizacije za upravljanje ribištva, in javno razpoložljive informacije.

         3.   MOŽNOST OPREDELITVE TAJVANA KOT NESODELUJOČE TRETJE DRŽAVE

               (40)

               Komisija je v skladu s členom 31(3) uredbe o ribolovu IUU proučila dolžnosti Tajvana kot države zastave, pristanišča, obalne države ali države trga. Pri navedenem pregledu je upoštevala merila iz člena 31(4) do (7) uredbe o ribolovu IUU.

         3.1   Ponavljajoča se pojavnost plovil IUU in trgovinski tokovi IUU ter ukrepi, sprejeti v zvezi s tem (člen 31(4) uredbe o ribolovu IUU)

               (41)

               Komisija je na podlagi informacij, ki jih je pridobila med obiski na kraju samem, in javno razpoložljivih informacij ugotovila, da je v obdobju 2010–2015 dejavnosti IUU opravljalo vsaj 22 plovil.

               (42)

               Eno ribiško plovilo s tajvansko zastavo (Yu Fong 168) je še vedno na seznamu plovil WCPFC IUU, ker je leta 2009 izvajalo nedovoljeni ribolov v izključni ekonomski coni Marshallovih otokov, s čimer je kršilo ukrepe za ohranjanje in upravljanje (6). Tajvan je pojasnil, da plovilo od leta 2009 ni pod njegovim nadzorom in edini ukrep, ki so ga pristojni organi lahko sprejeli, je bil naložitev sankcije za kršitev pravila vrnitve v pristanišče. Tajvan je pojasnil, da je večkrat naložil takšne sankcije, ni pa zagotovil dodatnih informacij. V zvezi s tem je treba opozoriti, da zakon o ribištvu za take kršitve predvideva naložitev denarne kazni v višini od 3 400 do 8 500 eurov.

               (43)

               Na podlagi pridobljenih dokazov je bilo eno ribiško plovilo s tajvansko zastavo leta 2015 zadržano na Marshallovih otokih zaradi nezakonitega ribolova in oviranja opazovalcev ribolova (7). Tajvanski organi do zdaj niso uvedli nobene sankcije za ribiško plovilo in tajvanske državljane, ki so vključeni v ribolovne dejavnosti tega plovila ali jih opravljajo. Edini ukrep, ki so ga sprejeli, je bila nadaljnja preiskava primera in obvestilo Komisiji, da so primer predložili sodišču Marshallovih otokov.

               (44)

               Komisija za tuna v Indijskem oceanu je poročala, da je v letih 2013 in 2014 dvajset plovil s tajvansko zastavo kršilo ukrepe za ohranjanje in upravljanje obalnih držav v Indijskem oceanu. Ta plovila so opravljala dejavnosti: odstranjevanja plavuti morskim psom, nezakonitega pretovarjanja na morju in brez poročanja o pretovarjanju z neoznačenim ribolovnim orodjem, brez izvirnih dokumentov na krovu plovila ali z manjkajočo dokumentacijo v zvezi z ribolovom, s preteklimi dovoljenji za gospodarski ribolov, brez dovoljenja zadnjega ribiškega pristanišča pristanka, brez ribolovnega dovoljenja države zastave, brez delujočega sistema za spremljanje plovil (VMS) na krovu ali z motenim sistemom VMS na krovu.

               (45)

               Komisija je te informacije posredovala Tajvanu in zahtevala, da tajvanski organi incidente raziščejo. Tajvanska Agencija za ribištvo je trdila, da so imela v skladu z njihovo predhodno preiskavo vsa plovila ustrezno dovoljenje za opravljanje dejavnosti v vodah obalnih držav in ni bilo nobenih težav s poročanjem prek sistema VMS ali z aktivnimi dovoljenji za gospodarski ribolov. Kljub temu tajvanski organi niso pojasnili, ali so bili seznanjeni s težavami obalnih držav in ali bodo sodelovali z ustreznimi obalnimi državami pri dejavnostih teh plovil, njihovih kapitanov, častnikov in članov posadke.

               (46)

               Glede informacij iz uvodnih izjav 42, 43 in 44 Komisija meni, da Tajvan ni izpolnil svojih obveznosti države zastave, da svojemu ladjevju prepreči opravljanje dejavnosti IUU. V zvezi s tem je treba opozoriti, da mora imeti država zastave v skladu s svojim notranjim pravom pristojnost nad ladjami, ki plujejo pod njeno zastavo, vključno z ravnanjem njihovih kapitanov, častnikov in posadke, kot je določeno v členu 94(2)(b) UNCLOS (glej člen 5 Ženevske konvencije o odprtem morju (8) iz leta 1958). Opozoriti je treba tudi, da mora država zastave za svoje zadevne državljane sprejeti ukrepe, ki so potrebni za ohranjanje živih virov odprtega morja, ali sodelovati z drugimi državami pri sprejemanju takih ukrepov. Poleg tega morajo države zastave v skladu s točkami 31, 32, 33, 35 in 38 prostovoljnih smernic FAO o uspešnosti države zastave (9) izvajati sisteme nadzora svojih plovil in imeti vzpostavljen sistem izvrševanja, ki med drugim ugotavlja kršitve ter sprejema izvršilne ukrepe in učinkovite sankcije za kršitve veljavnih zakonov, predpisov in mednarodnih ukrepov za ohranjanje in upravljanje.

               (47)

               Komisija je v skladu s členom 31(4)(b) proučila tudi ukrepe, ki jih je Tajvan sprejel v zvezi z dostopom ribiških proizvodov, pridobljenih z ribolovom IUU, na svoj trg.

               (48)

               Komisija je proučila dokumente in druge informacije v zvezi z ukrepi Tajvana za spremljanje in nadzor morskega ribolova in proizvodov za uvoz, izvoz ali mednarodno trgovanje. Na podlagi te presoje meni, da Tajvan za ribiške proizvode, ki vstopajo v tajvanska pristanišča in predelovalne obrate, ne more zagotoviti, da niso pridobljeni z ribolovom IUU. Tajvanski organi niso mogli dokazati, da imajo vse potrebne informacije za potrditev zakonitosti uvoza in predelanih proizvodov, namenjenih za trg Unije. V nadaljevanju so povzeta glavna dejstva, na katerih temelji presoja Komisije.

               (49)

               Obiski v letih 2012 in 2015 so pokazali, da sistem sledljivosti ni uspel zagotoviti popolne preglednosti v vseh fazah ribolovnih dejavnosti, tj. pri ulovu, pretovarjanju, iztovarjanju, transportu, predelavi v obratih, izvozu in trgovanju. Komisija je leta 2012 obiskala izvajalce dejavnosti in posrednike, da bi ocenila preglednost in sledljivost na tajvanskem trgu ribiških proizvodov. Ugotovljene so bile številne pomanjkljivosti, ki so bile sporočene pristojnim organom, toda naknadni ukrepi niso bili sprejeti.

               (50)

               Komisija je ugotovila, da trgovska podjetja v svoje računovodske sisteme ne vključujejo informacij o sledljivosti ribolovnih dejavnosti in da ni gotovo, da je evidenca v sistemih pristojnih organov skladna z evidenco v računovodskih in proizvodnih sistemih podjetij. To stanje zmanjšuje zanesljivost verige sledljivosti na ravni podjetij. Zato je sistem tudi izpostavljen morebitnim zlorabam, saj izvajalcem trgovske dejavnosti omogoča, da prijavijo prevelike pridobljene količine na napačnih potrdilih o ulovu in s prijavo teh precenjenih količin legalizirajo ulov. Poleg tega so tajvanske elektronske zbirke podatkov, ki podpirajo sisteme pristojnih organov, nepopolne, bistveni dokumenti v dobavni verigi, kot so deklaracije o iztovarjanju, elektronski ladijski dnevniki in informacije določenih pristanišč pa še vedno niso v celoti evidentirani ali jih ni. To poudarja pomanjkljivosti sistema za sledljivost kot celote.

               (51)

               Tveganje pomanjkljive sledljivosti je še večje zaradi posebnih pogojev tajvanske flote. Tajvan ima v floti veliko število ribiških plovil za dolge plovbe, tj. 468 plovil z bruto tonažo več kot 100 ton ter med 1 200 in 1 400 plovil z bruto tonažo manj kot 100 ton. Poleg tega so tajvanski državljani vložili v 238 ribiških plovil s tujo zastavo, s katerimi opravljajo dejavnosti. Flota ribiških plovil za dolge plovbe s tajvansko zastavo opravlja dejavnosti na odprtem morju in v vodah obalnih držav, za ribolov in iztovarjanje uporablja pristanišča v tretjih državah ter se v domača pristanišča redko vrača. Ribiški proizvodi se bodisi pošljejo z ribolovnih območij na odprtem morju ali voda obalnih držav v Tajvan za nadaljnjo predelavo bodisi jih tajvanska trgovska podjetja pošljejo v tretje države za nadaljnjo predelavo. Tajvan ne sodeluje dovolj s pristojnimi organi tretjih držav in ima velike težave s spremljanjem velikosti in zmogljivosti flote. To stanje omogoča izvajalcem dejavnosti in trgovcem, ki nameravajo storiti kazniva dejanja, da opravljajo dejavnosti v Tajvanu brez tveganja, da bi jih odkrili. Še vedno obstaja visoko tveganje, da tajvanska plovila opravljajo dejavnosti v nasprotju z veljavnimi pravili za ohranjanje in upravljanje ter da tajvanska trgovska podjetja trgujejo z neprijavljenim ulovom za predelavo. To stanje povečuje tveganje, da za ribiške proizvode iz rib tajvanskega porekla, namenjene za trg Unije, ni mogoče zagotoviti, da niso bili pridobljeni z ribolovom IUU.

               (52)

               Tajvan ne izpolnjuje zahtev glede zagotavljanja celovitega in učinkovitega spremljanja, nadzora in obvladovanja ribolova v skladu s členom 94 UNCLOS, točko 33 prostovoljnih smernic FAO o uspešnosti države zastave in točko 24 mednarodnega akcijskega načrta za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje (v nadaljnjem besedilu: mednarodni akcijski načrt za preprečevanje ribolova IUU) (10).

               (53)

               Tajvanski organi razvijajo sisteme sledljivosti za učinkovito spremljanje in nadzor rib, pridobljenih z njihovih plovil, in posledičnih ribiških proizvodov, ki vstopajo v njihova pristanišča ter so namenjeni za predelavo in nadaljnji izvoz. Pristojni organi so tudi letos uvedli strateški načrt za revizijo trgovskih podjetij. Vendar se do zdaj ta načrt ni izvajal, prav tako nikoli niso bile izvedene revizije ribiških trgovskih podjetij. Neobstoj revizij Agencije za ribištvo kaže, da ni pripravljenosti za zagotovitev preglednosti dobavne verige in da niso sprejeti ukrepi zoper izvajalce dejavnosti, ki so neposredno ali posredno povezani z ribolovnimi dejavnostmi IUU, v skladu z ukrepi iz točk 72 do 74 mednarodnega akcijskega načrta za preprečevanje ribolova IUU.

               (54)

               Točki 11(2) in 11(3) Kodeksa odgovornega ribištva FAO (v nadaljnjem besedilu: Kodeks ravnanja FAO) določata, da mednarodna trgovina z ribami in ribiškimi proizvodi ne sme ogroziti trajnostnega razvoja ribištva ter mora temeljiti na preglednih ukrepih ter preprostih in celovitih zakonih, predpisih in upravnih postopkih. Poleg tega točka 11(1)(11) Kodeksa ravnanja FAO določa, da države zagotovijo skladnost mednarodne in domače trgovine z ribami in ribiškimi proizvodi z dobrimi praksami za ohranjanje in upravljanje tako, da se izboljša prepoznavanje porekla rib in ribiških proizvodov, s katerimi se trguje. Poleg tega mednarodni akcijski načrt za preprečevanje ribolova IUU določa smernice za mednarodno dogovorjene tržne ukrepe (točke 65–76), ki podpirajo zmanjšanje ali odpravo trgovine z ribami in ribiškimi proizvodi, ki izhajajo iz ribolova IUU. Sistemi za sledljivost, ki jih je proučila Komisija (kot je navedeno v uvodnih izjavah 48 do 53), jasno kažejo, da Tajvan ni sprejel ukrepov za izboljšanje preglednosti svojih trgov, s katerimi bi preprečil trgovanje s proizvodi IUU prek Tajvana ali trgovskih podjetij s sedežem v Tajvanu.

               (55)

               Evropska agencija za nadzor ribištva (EFCA) je v okviru priprav na obisk leta 2015 proučila nekaj sto potrdil o ulovu, predloženih na mejah Unije za pošiljke iz Tajvana. Ta potrdila o ulovu so tajvanski organi za ribištvo potrdili na podlagi informacij, ki so jih dobili od tajvanskih izvajalcev dejavnosti. Vpliv zgoraj opisanih težav s sistemi beleženja podatkov je razviden iz spodaj navedenih nepravilnosti (ki so navedene v uvodnih izjavah 56 in 57).

               (56)

               Analiza podatkov o proizvodih, ki so jih ujela plovila s tajvansko zastavo, je pokazala naslednje neskladnosti: potrdila o ulovu s spremenjenimi podatki ali brez vseh zahtevanih podatkov, neskladne informacije o ulovu, izjavah kapitanov, ladijskem dnevniku, statističnih dokumentih ICCAT, izjavah o varnosti delfinov, podatkih in datumih o pretovarjanju, iztovarjanju in obdelavi podatkov, pomanjkanje dostopa do podatkov o dejanskem ribolovnem naporu iz sheme ribolovnih dni na plovilo za plovila, ki opravljajo dejavnosti v Tihem oceanu, neobstoječa evidenca dovoljenj obalnih držav, neskladnosti na ribiških in transportnih plovilih, ker plovila spreminjajo imena in niso navedena na sanitarnih seznamih odobrenih obratov Unije, nerazumljivi vzorci trgovanja (npr. ribe, ujete v Atlantskem/Indijskem oceanu, transportirane v Azijo, obdelane in izvožene v Unijo) ter nepopolne informacije o izjavah o predelavi in ustrezni donosnosti proizvodnje.

               (57)

               Komisija je tajvanskim organom zagotovila podrobne informacije o rezultatih analize EFCA. Pristojni organi so preiskali zadevo in predložili zadovoljive odgovore glede donosnosti proizvodnje in izjav o predelavi. V celoti so se seznanili s težavami in priznali, da morajo posodobiti svoja notranja pravila za reševanje težav. Sporočili so tudi, da želijo sodelovati s Komisijo pri popravljanju svojih operativnih postopkov.

               (58)

               Stanje, opisano v uvodni izjavi 56, izpostavlja tveganje, da so tajvanski predelani ribiški proizvodi ali ribje surovine tajvanskega porekla pridobljeni iz ulovov, ki so neposredno povezani z dejavnostmi IUU. Poleg tega jasno prepoznavne napake, določene v uvodni izjavi 56, dokazujejo, da Tajvan ne sodeluje z drugimi državami in regionalnimi organizacijami za upravljanje ribištva pri sprejemanju ustreznih tržnih ukrepov za preprečevanje ribolova IUU, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje, kot je določeno v točkah 68 in 72 mednarodnega akcijskega načrta za preprečevanje ribolova IUU.

               (59)

               Informacije, navedene v uvodni izjavi 56, kažejo, da proizvodi, ki so jih predelali ali z njimi trgovali v Tajvanu, niso v skladu s pravili o trajnostnih praksah po ulovu iz člena 11 Kodeksa ravnanja FAO in dodatno poudarjajo, da Tajvan ni uvedel pravil za zagotovitev ustreznega sodelovanja s tretjimi državami, kjer njegova plovila izvajajo ribolov in iztovarjajo, ter ni izvedel ukrepov za zagotovitev preglednosti in sledljivosti proizvodov na trgu v skladu s točkami 67–69 ter 71 in 72 mednarodnega akcijskega načrta za preprečevanje ribolova IUU, da bi omogočil sledljivost rib ali ribiških proizvodov.

               (60)

               Glede na stanje, ki je pojasnjeno v tem oddelku Sklepa, ter na podlagi vseh dejstev, ki jih je zbrala Komisija, in izjav zadevne države je v skladu s členom 31(3) in členom 31(4)(a) in (b) uredbe o ribolovu IUU mogoče ugotoviti, da Tajvan ni izpolnil dolžnosti, ki so mu bile kot državi zastave, pristanišča, obalni državi ali državi trga naložene v skladu z mednarodnim pravom ter zadevajo plovila IUU in ribolov IUU, ki ga opravljajo ali omogočajo ribiška plovila, ki plujejo pod njegovo zastavo, ali njegovi državljani, ter na svojem trgu ni preprečil dostopa do ribiških proizvodov, pridobljenih z ribolovom IUU.

         3.2   Nesodelovanje in neizvrševanje (člen 31(5) uredbe o ribolovu IUU)

               (61)

               Komisija je v skladu s členom 31(5)(a) proučila svoje sodelovanje s Tajvanom, da bi ugotovila, ali je Tajvan učinkovito sodeloval v smislu odgovorov na vprašanja, zagotavljanja povratnih informacij ali preiskovanja zadev, povezanih z ribolovom IUU in povezanimi dejavnostmi.

               (62)

               Komisija je po obisku leta 2012 Tajvan pozvala k sodelovanju pri obravnavi številnih vprašanj v zvezi z upravljanjem ribištva, ki jim je bilo treba nujno nameniti pozornost. Ta vprašanja so navedena v nadaljevanju. Pravni in upravni okvir za upravljanje ribištva bi bilo treba posodobiti s sprejetjem spremenjenega zakona o ribištvu in kodeksa ravnanja IUU (nacionalnega akcijskega načrta za preprečevanje ribolova IUU), da bi se zagotovil prenos mednarodne in regionalne zakonodaje na področju upravljanja ribištva ter nezavezujočih priporočil v nacionalno zakonodajo. Komisija je Tajvan pozvala, naj razvije skladen in odvračilen sistem sankcij, ki bo podprt z registrom kršitev in sankcij. Komisija je predlagala izboljšanje okvira za spremljanje, nadzor in obvladovanje (v nadaljnjem besedilu: MCS), da bi se zagotovil nadzor tajvanskega ladjevja, ki opravlja dejavnosti na odprtem morju in v vodah tretjih držav, in razvoj ladijskega dnevnika, sistemov poročanja o ulovu in deklaracij o iztovarjanju, določenih pristanišč ter inšpekcijskega načrta za nadzor ribolovnih dejavnosti, pretovarjanja in iztovarjanja. Izboljšati bi bilo treba učinkovitost in preglednost sistema potrdil o ulovu in sistema za sledljivost izvoženih proizvodov, namenjenih za trg Unije.

               (63)

               Tajvan se je odzval z nacionalnim akcijskim načrtom za preprečevanje ribolova IUU leta 2013 in nacionalnim akcijskim načrtom za upravljanje ribolovne zmogljivosti leta 2014. Komisija in tajvanski organi so imeli glede teh dokumentov obširno pisno korespondenco, videokonference in sestanke.

               (64)

               V zvezi z nacionalnim akcijskim načrtom za preprečevanje ribolova IUU je analiza Komisije pokazala, da so ideje v načrtu sicer načeloma pravilne, vendar je časovni načrt za izvajanje ukrepov do leta 2020 nerazumno dolg. Ob upoštevanju velikosti tajvanske flote, ki opravlja dejavnosti v več kot 30 tretjih državah, in dejstva, da so tajvanska ribiška plovila pomembni dobavitelji surovin za predelovalne obrate in tovarne konzerv, je pomembno, da Tajvan hitro izvede svoje ukrepe glede MCS, opazovalcev, iztovarjanja in pretovarjanja ter v svojem zakonu o ribištvu učinkovito obravnava zadeve, povezane s hudimi kršitvami in nadzorom državljanov.

               (65)

               V zvezi z nacionalnim akcijskim načrtom za upravljanje ribolovne zmogljivosti je analiza Komisije pokazala, da ta načrt ne zagotavlja povezave med nadzornimi sposobnostmi Tajvana in številom tajvanskih ribiških plovil za dolge plovbe. Ukrepi Tajvana (tj. ladijski dnevniki, elektronski ladijski dnevniki, sistemi deklaracij o iztovarjanju in poročanja o ulovu, določena pristanišča, inšpekcijski pregledi in nadzor iztovarjanj, pretovarjanj, vkrcanje in inšpekcijski pregledi plovil, nacionalni inšpekcijski načrti/načrti opazovalcev in sledljivost) za spremljanje njegove flote niso celoviti, ker delno zajemajo floto za dolge plovbe, se delno izvajajo ali pa so še vedno v fazi razvoja. Poleg tega ta politika nima merljivih ciljev upravljanja, navedb ravni ribolovnega napora, kvot, dovoljenj za gospodarski ribolov, dovoljenj za ribolov za tretje države, števila plovil v regionalnih organizacijah za upravljanje ribištva, ocen staležev in ciljev ali znanstvenih nasvetov. O povezavi med številom plovil, številom dovoljenj, obsegom ulova ter razpoložljivimi finančnimi in človeškimi viri, ki so potrebni za nadzor in spremljanje industrije, ni bilo opravljene nobene analize. Okvirnih vrednosti za doseganje ciljev politike ali metodologije za takšne okvirne vrednosti ni. Nazadnje so predloženi prihodnji ukrepi nejasni in ne zagotavljajo nobene navedbe o tem, kako in kdaj bodo pristojni organi izvedli to politiko.

               (66)

               V obdobju 2012–2015 je Komisija predložila podrobne pripombe o različnih načrtih Tajvana za obravnavo ribolova IUU in ponovno poudarila potrebo po sodelovanju in popravljalnih ukrepih. Tajvan ni nasprotoval ugotovitvam Komisije, je pa večkrat zagovarjal potrebo po razmisleku o ukrepih in dodatnem času za izvajanje.

               (67)

               Med obiskom v Tajvanu leta 2015 je bilo ugotovljeno, da je bil na zaskrbljujočih področjih, ki jih je Komisija izpostavila v obdobju 2012–2015 (kot je navedeno v prejšnji uvodni izjavi), dosežen le majhen napredek ali pa napredka ni bilo. Zakon o ribištvu je bil še vedno v fazi osnutka, nacionalni akcijski načrt za preprečevanje ribolova IUU je bil v postopku izvajanja, toda ukrepi, opisani v tem oddelku Sklepa, dejansko niso bili uvedeni in ni bilo jasnih rokov, nacionalni akcijski načrt za upravljanje ribolovne zmogljivosti pa je bil še vedno dokument brez dejanskih ciljev in z neobstoječimi roki za kakršno koli izvajanje. Razvoj okvira MCS je bil minimalen, elektronski ladijski dnevniki so zajemali samo del flote, določena pristanišča niso obstajala, deklaracije o iztovarjanju so zajemale samo domači ribolov z načrti, da se v prihodnosti razširi na flote za dolge plovbe, ukrepi za nadzor pretovarjanj pa so bili v fazi razvoja. V poročilu Komisije iz julija 2012 so podrobno opisana različna vprašanja, navedena v tej uvodni izjavi, in sicer so to ista vprašanja, ki so bila ugotovljena med nedavnim obiskom marca 2015. Poročilo Komisije o misiji marca 2015 je znova vsebovalo vse kritične pomanjkljivosti in izpostavilo morebitne posledice pomanjkanja napredka.

               (68)

               Iz teh razlogov Komisija meni, da Tajvan ni uspel odpraviti vseh pomanjkljivosti, ki so bile ugotovljene v obdobju 2012–2015.

               (69)

               Prav tako ni sprejel pravnega okvira, ki predvideva opredelitvi ribolova IUU in hudih kršitev v skladu z Resolucijo IOTC 11/03 (11) in členom 25(4) konvencije WCPFC (12). Poleg tega ni učinkovito izvajal svoje pristojnosti nad upravnimi in tehničnimi zadevami v zvezi s svojo floto v skladu s členom 94 UNCLOS (glej tudi člen 5 Ženevske konvencije o odprtem morju iz leta 1958). Prav tako ni izvedel določb iz točk 31–33 prostovoljnih smernic FAO o uspešnosti države zastave. Poleg tega ni izvedel določb iz točke 24 mednarodnega akcijskega načrta za preprečevanje ribolova IUU v zvezi s spremljanjem, nadzorom in obvladovanjem svoje flote.

               (70)

               Tajvanski organi so bili na splošno pripravljeni sodelovati ter so hitro odgovarjali na zahteve držav članic in Komisije po informacijah ali potrjevanju v skladu s členom 17(6) Uredbe Sveta (ES) št. 1005/2008. Nekaj vprašanj glede dostopa držav članic do informacij, povezanih s podatki VMS plovil s tajvansko zastavo, je bilo rešenih s posredovanjem Komisije. Vendar so točnost odgovorov tajvanskih organov zmanjševale pomanjkljivosti njihovih sistemov za sledljivost, kot je navedeno v oddelku 3.1 tega sklepa.

               (71)

               Komisija je v skladu s členom 31(5)(b) proučila tudi obstoječe izvršilne ukrepe za preprečevanje ribolova IUU v Tajvanu, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje.

               (72)

               V obdobju 2012–2015 je Komisija izpostavila potrebo, da Tajvan sprejme nov zakon o ribištvu. Obstoječi zakon ne opredeljuje jasno obsega in hudih kršitev ter ne vsebuje nobene določbe za hujše kršitve v primeru ponavljajočih se kršitev. Veljavne kazni, določene z zakonodajo, niso dovolj visoke, da bi velikim trgovskim plovilom odvzele koristi, ki izhajajo iz morebitnih nezakonitih dejavnosti (najvišje kazni so približno 9 000 eurov). Kazni v sedanji obliki niso dovolj celovite v obsegu in stroge v zneskih, da bi bile odvračilne. Obstaja tudi pomanjkanje posebnih določb v zakonu o državljanih, ki omogočajo ali opravljajo ribolovne dejavnosti IUU. Nekaj neobveznih določb o sankcijah je v odloku o tajvanskih naložbah v dejavnosti ribiških plovil s tujo zastavo, ki predvideva sankcije za legalizacijo porekla rib in dejavnosti ribiških plovil s tujo zastavo, ki so v nasprotju z vzpostavljenimi pravili države zastave. Kljub temu so predvidene denarne sankcije neobvezne in ni jasno, ali se uporabljajo, če so druge države tajvanskim državljanom za isto kršitev naložile kazni, ki niso dovolj stroge.

               (73)

               Nazadnje ni jasnega pravnega okvira glede prenosa ukrepov za ohranjanje in upravljanje, ki so jih določile regionalne organizacije za upravljanje ribištva. Tajvanski organi so potrdili, da je pravni okvir treba spremeniti, da bo odpravil navedene pomanjkljivosti. Tajvan je tudi navedel, da je popolnoma zavezan k temu, da v Tajvanu zagotovi nadaljnje kaznovanje ribiških plovil, ki so jih obalne države sankcionirale za kršitve s kaznimi, ki niso bile dovolj stroge. Tajvanski organi so napovedali, da bo nov zakon o ribištvu pripravljen do konca leta 2014. Vendar se do zdaj to še ni zgodilo. Tajvan ne spoštuje svojih obveznosti nalaganja učinkovitih izvršilnih ukrepov v skladu s členom 94 UNCLOS (glej tudi člen 5 Ženevske konvencije o odprtem morju iz leta 1958). Prav tako ne upošteva točk 31–33, 35 in 38 prostovoljnih smernic FAO o uspešnosti države zastave ter ni dokazal, da ima vzpostavljen ustrezen režim sankcij za boj proti ribolovu IUU, kot priporoča točka 21 mednarodnega akcijskega načrta za preprečevanje ribolova IUU, in je sprejel ukrepe v zvezi z državljani pod svojo pristojnostjo, ki omogočajo ali opravljajo ribolovne dejavnosti IUU, kot je priporočeno v točki 18 mednarodnega akcijskega načrta za preprečevanje ribolova IUU.

               (74)

               Tajvanske zmogljivosti MCS niso dovolj razvite. Nacionalni inšpekcijski načrt za zagotavljanje skladne politike obvladovanja in spremljanja dejavnosti tajvanske flote ne obstaja. Posebni ukrepi in orodja MCS so še vedno pomanjkljivi, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 65 in 67, zato je zmanjšana zmožnost tajvanskih izvršilnih ukrepov za preprečevanje ribolova IUU, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje. Glede na razpoložljive informacije Tajvan pokriva samo 60 % svoje flote za dolge plovbe z bruto tonažo več kot 100 ton, ki opravlja dejavnosti zunaj voda Tajvana, vključno z vsemi obstoječimi plovili z zapornimi plavaricami. Tajvan pri vzpostavljanju določenih pristanišč sodeluje z več kot 30 državami, vendar trenutno nima operativne ureditve. Septembra 2014 je uvedel nov sistem deklaracij o iztovarjanju, ki ga posodablja z novimi zakonskimi določbami, vendar nov sistem deklaracij o iztovarjanju še vedno ne zajema vseh vrst plovil za dolge plovbe v floti. Nazadnje še vedno razvija učinkovit sistem nadzora pretovarjanj svojih plovil za dolge plovbe v floti.

               (75)

               Ker ni učinkovitega sistema MCS, ni mogoče spremljati ribolovnih dejavnosti na morju, sposobnost Agencije za ribištvo, da učinkovito izvršuje pravila, ki veljajo na različnih zadevnih morskih območjih, pa je oslabljena. To skupaj s pomanjkanjem učinkovitega sodelovanja s tretjimi državami v zvezi z določenimi pristanišči in pretovarjanjem povečuje tveganje za ribolovne dejavnosti IUU tajvanskih plovil. Komisija zato meni, da Tajvan ne zagotavlja celovitega in učinkovitega sistema MCS za ribiška plovila, ki plujejo pod njegovo zastavo. Dejstvo, da Tajvan ni uvedel učinkovitega sistema MCS, negativno vpliva na njegovo skladnost s členom 94 UNCLOS (glej tudi člen 5 Ženevske konvencije o odprtem morju iz leta 1958). Prav tako to pomeni neupoštevanje priporočil iz točke 33 prostovoljnih smernic FAO o uspešnosti države zastave in točke 24 mednarodnega akcijskega načrta za preprečevanje ribolova IUU.

               (76)

               Komisija ugotavlja, da na podlagi informacij, pridobljenih na misijah v letih 2012 in 2015, in razprav s tajvanskimi organi v obdobju 2012–2015 ni mogoče sklepati, da tajvanskim organom primanjkujejo finančna sredstva, temveč predvsem, da nimajo potrebnega pravnega in upravnega okolja za zagotovitev učinkovitega in uspešnega izpolnjevanja dolžnosti Tajvana kot države zastave, pristanišča in trga.

               (77)

               Opozoriti je treba, da Tajvan zaradi svojega političnega statusa ni članica Združenih narodov (ZN). Na podlagi statistike indeksa človekovega razvoja Združenih narodov, ki jo je Tajvan zbral z uporabo metodologije ZN, se Tajvan šteje za državo z visoko stopnjo človekovega razvoja (21. mesto od 188 držav) (13).

               (78)

               Ob upoštevanju teh elementov Komisija meni, da Tajvan nima premalo finančnih sredstev za izpolnitev svojih dolžnosti kot država zastave, pristanišča in trga, temveč da nima potrebnih pravnih in upravnih instrumentov za zagotovitev učinkovitega in uspešnega opravljanja svojih dolžnosti.

               (79)

               Glede na stanje, ki je pojasnjeno v tem oddelku, ter na podlagi vseh dejstev, ki jih je zbrala Komisija, in vseh izjav Tajvana je bilo v skladu s členom 31(3) in (5) uredbe o ribolovu IUU mogoče ugotoviti, da Tajvan ni izpolnil svojih dolžnosti v zvezi s prizadevanji za sodelovanje in izvrševanje, ki so mu bile naložene v skladu z mednarodnim pravom.

         3.3   Neizvajanje mednarodnih pravil (člen 31(6) uredbe o ribolovu IUU)

               (80)

               Tajvan ni podpisal ali ratificiral nobenega mednarodnega sporazuma, ki posebej ureja ribolov. Kot je pojasnjeno v uvodni izjavi 36, se za Tajvan šteje, da za njegova ribiška plovila, ki izvajajo ribolov IUU, veljajo obstoječa pravila običajnega prava in obveznost primerne skrbnosti. Tajvan je pogodbenica CCSBT, SPRFMO in NPFC ter sodelujoča nepogodbenica WCPFC, IATTC in ICCAT. Poleg tega je Tajvan povabljena strokovnjakinja IOTC.

               (81)

               V skladu s členom 31(6)(b) je Komisija proučila vse informacije o statusu Tajvana kot pogodbenice CCSBT, SPRFMO in NFPC ter sodelujoče nepogodbenice WCPFC, IATTC, ICCAT in povabljene strokovnjakinje IOTC.

               (82)

               Komisija je proučila tudi vse informacije, ki jih je štela za pomembne v zvezi s soglasjem Tajvana, da uporablja ukrepe za ohranjanje in upravljanje, ki so jih sprejele WCPFC, IATTC, ICCAT, CCSBT, SPRFMO in IOTC.

               (83)

               V skladu z informacijami iz Poročila IOTC o skladnosti za Tajvan z dne 23. marca 2015 (14) je bilo leta 2014 ugotovljenih več ponavljajočih se težav s skladnostjo. Glede na razpoložljive informacije Tajvan zlasti ni predložil vseh obveznih informacij v skladu s standardi IOTC o seznamu plovil, ki so leta 2006 lovila tropskega tuna, kot zahteva Resolucija IOTC 12/11. Ni predložil vseh obveznih informacij v skladu s standardi IOTC o seznamu plovil, ki so leta 2007 lovila mečarico in belega tuna, kot zahteva Resolucija IOTC 12/11. Ni predložil vseh obveznih informacij v skladu s standardi IOTC o seznamu dovoljenih plovil s skupno dolžino najmanj 24 metrov, kot zahteva Resolucija IOTC 14/04. Ni predložil informacij o pogostosti velikosti ulova za ribolov s parangali v skladu s standardi IOTC, kot zahteva Resolucija 10/02. Ni predložil podatkov o pogostosti velikosti ulovljenih morskih psov v skladu s standardi IOTC, kot zahteva Resolucija 05/05. Ni predložil poročila opazovalca, kot zahteva Resolucija 11/04. Poleg tega Tajvan ni predložil poročila o povzetku VMS, kot zahteva Resolucija 12/13, ni izvajal označevanja pasivnega ribolovnega orodja, kot zahteva Resolucija 13/02, in ni predložil podrobnega poročila o pretovarjanjih v pristanišču, kot zahteva Resolucija 12/05. Ugotovljeno je bilo tudi, da Tajvan ni izpolnil določb iz Resolucije IOTC 14/06.

               (84)

               Na podlagi tega je IOTC leta 2014 ugotovila ponavljajoče se kršitve v Tajvanu, ker je v evidenci ponavljajočih se kršitev 48 velikih plovil za ribolov tuna s parangali iz njegove flote, ki so kršitve storila leta 2014, od tega jih je 38 v evidenci morebitnih kršitev tudi leta 2013 (15).

               (85)

               Ugotovljeno je bilo tudi, da mora Tajvan še vedno obravnavati primer ribolovne dejavnosti IUU leta 2013, ki vključuje plovilo in državljana iz Tajvana (glej uvodno izjavo 86).

               (86)

               V skladu z informacijami iz Poročila IOTC o skladnosti za Tajvan z dne 26. aprila 2014 (16) je treba opozoriti, da je IOTC ugotovil, da Tajvan ne izpolnjuje določb iz Resolucije IOTC 12/05. Natančneje je IOTC ugotovila ponavljajoče se kršitve v Tajvanu leta 2013, ker sta v evidenci ponavljajočih se kršitev 102 veliki plovili za ribolov tuna iz njegove flote, ki sta kršitve storili leta 2013, od tega jih je 34 v evidenci morebitnih kršitev tudi leta 2012. Poleg tega Tajvan ni predložil dokaza, da so bile izvedene ustrezne preiskave in da so bile naložene dovolj stroge sankcije v zvezi z enim plovilom (z imenom „MAN YIH FENG“) na začasnem seznamu IOTC IUU (17).

               (87)

               Tajvan je po obisku leta 2015 Komisiji sporočil, da priznava pomembnost vprašanj v zvezi s pretovarjanji velikih ribiških plovil in pojasnil, da je sprejel ukrepe za prepoved pretovarjanj, zagotovil veljavna dovoljenja za gospodarski ribolov in plovilom razdelil nove ladijske dnevnike. Prav tako je priznal potrebo po ukrepih glede vprašanj v zvezi s podatki o velikosti morskih psov, poročili opazovalcev, označevanjem pasivnega ribolovnega orodja in podrobnih poročil o pretovarjanju v pristanišču.

               (88)

               Težave Tajvana z IOTC še povečuje dejstvo, da ima Tajvan veliko ribiško floto za dolge razdalje in po ocenah 73 % pretovarjanj na morju na območju IOTC izvajajo tajvanska plovila (18).

               (89)

               Težave s skladnostjo, ki jih ima Tajvan z IOTC, kažejo na neizpolnjevanje obveznosti Tajvana kot države zastave v skladu s členom 94 UNLCOS (glej tudi člen 5 Ženevske konvencije o odprtem morju iz leta 1958). Poleg tega Tajvan s tem ne upošteva priporočil iz točk 31–33, 35 in 38 prostovoljnih smernic FAO o uspešnosti države zastave in točke 24 mednarodnega akcijskega načrta za preprečevanje ribolova IUU.

               (90)

               Komisija je proučila tudi informacije, ki jih je ICCAT predložila o tem, kako je Tajvan izpolnjeval pravila ICCAT in obveznosti MCS. Uporabila je tabele ICCAT za vprašanja morebitne neskladnosti, ki izhajajo iz regionalnih opazovalnih programov ICCAT in so bila ugotovljena med opazovanji regionalnih opazovalcev ICCAT (19).

               (91)

               Razpoložljive informacije ICCAT za leto 2014 so pokazale, da tajvanska plovila opazovalcem ICCAT niso predložila veljavnih dovoljenj za pretovarjanje in posodobljenih različic deklaracije o pretovarjanju (uporabljene so bile prejšnje različice, ki niso vključevale zadnjih sprememb, kot je vključitev navedbe staleža in območja). Poleg tega tajvanska plovila niso predložila veljavnih dovoljenj za izvajanje ribolova na območju ICCAT in ugotovljeni so bili številni primeri neskladnosti v povezavi z ladijskimi dnevniki, na primer nevezani ladijski dnevniki, kar je v nasprotju s Priporočilom 03-13, in neoštevilčene strani ladijskega dnevnika, kar je v nasprotju s Prilogo 1 k Priporočilu ICCAT 11-01. Ugotovljeni so bili tudi neizpolnjevanje zahtev glede označevanja in VMS ter neskladnosti pri sporočanju informacij opazovalcem ICCAT.

               (92)

               Treba je tudi opozoriti, da je ICCAT leta 2014 Tajvanu poslala dopis o zaskrbljenosti (20) zaradi morebitnih pretovarjanj na morju in morebitnih dejavnosti IUU tajvanskih državljanov zlasti v zvezi z nadzorom ulova in nepravilnostmi med deklaracijami o ulovu in skupnimi prijavljenimi ulovi.

               (93)

               Po obisku leta 2015 je Tajvan trdil, da v celoti upošteva pravila ICCAT iz let 2007–2012 in 2014. Tajvan je priznal težave s skladnostjo leta 2013 in trdil, da je sprejel vse ustrezne ukrepe za obravnavo težav ICCAT, zato ICCAT ni sprejela nobenih ukrepov.

               (94)

               Glede na WCPFC je treba opozoriti, da so Komisija in tajvanski organi v okviru misije leta 2015 razpravljali o tem, ali Tajvan izpolnjuje ukrepe za ohranjanje in upravljanje, ki jih je sprejela navedena regionalna organizacija.

               (95)

               Tajvan je Komisiji sporočil, da je konvencijo WCPFC in ukrepe za ohranjanje in upravljanje vključil v svoj nacionalni pravni sistem in da rešuje številna vprašanja glede ugotovljene neskladnosti z ukrepi za ohranjanje in upravljanje WCPFC.

               (96)

               Opozoriti je treba tudi, da je deseti znanstveni odbor WCPFC izpostavil vprašanje podatkovnih vrzeli v tajvanski floti zapornih plavaric in zahteval, da Tajvan enajstemu znanstvenemu odboru predloži dokument, v katerem bo opisal uporabljeno metodologijo za oceno ulova tuna v svojih skupnih podatkih za zaporne plavarice, ki jih je predložil WCPFC (21).

               (97)

               Iz razpoložljivih informacij SPRFMO (22) je razvidno, da leta 2014 Tajvan ni izpolnjeval standardov za za zbiranje, sporočanje, preverjanje in izmenjavo podatkov (ukrepi za ohranjanje in upravljanje 2.02 (1e)) in ni v celoti izpolnjeval zahtev glede podatkov o iztovarjanjih in pretovarjanjih (ukrepi za ohranjanje in upravljanje 2.02 (1d)).

               (98)

               Po obisku leta 2015 je Tajvan Komisiji sporočil, da mora predložiti zbirne podatke v skladu z ukrepi za ohranjanje in upravljanje 2.02 (1e) zaradi vprašanja varstva nacionalnih podatkov. Prav tako je pojasnil, da le delno ni izpolnjeval ukrepov za ohranjanje in upravljanje 2.02 (1d).

               (99)

               Težave glede skladnosti, ki jih ima Tajvan z WCPFC in SPRFMO, kažejo na neizpolnjevanje obveznosti Tajvana kot države zastave v skladu s členom 94 UNLCOS (glej tudi člen 5 Ženevske konvencije o odprtem morju iz leta 1958). Poleg tega Tajvan ni upošteval priporočil iz točk 31–33, 35 in 38 prostovoljnih smernic FAO o uspešnosti države zastave in točke 24 mednarodnega akcijskega načrta za preprečevanje ribolova IUU.

               (100)

               Glede na stanje, ki je pojasnjeno v tem oddelku Sklepa, ter na podlagi vseh dejstev, ki jih je zbrala Komisija, in vseh izjav zadevne države je v skladu s členom 31(3) in (6) uredbe o ribolovu IUU mogoče ugotoviti, da Tajvan ni izpolnil dolžnosti v zvezi z mednarodnimi pravili, predpisi ter ukrepi za ohranjanje in upravljanje, ki so mu bile kot državi zastave naložene v skladu z mednarodnim pravom.

         3.4   Posebne omejitve držav v razvoju (člen 31(7) uredbe o ribolovu IUU)

               (101)

               Opozoriti je treba, da Tajvan zaradi svojega političnega statusa ni članica Združenih narodov (ZN). Na podlagi statistike indeksa človekovega razvoja Združenih narodov, ki jo je Tajvan zbral z uporabo metodologije ZN, se Tajvan šteje za državo z visoko stopnjo človekovega razvoja (21. mesto od 188 držav) (23).

               (102)

               Opozoriti bi bilo treba, da je Komisija obvestilo Tajvana kot države zastave v skladu s členom 20 uredbe o ribolovu IUU prejela 28. januarja 2010. Tajvan je v skladu s členom 20(1) uredbe o ribolovu IUU potrdil, da je vzpostavil nacionalno ureditev za izvajanje, nadzorovanje in izvrševanje zakonov, predpisov ter ukrepov za ohranjanje in upravljanje, ki jih morajo upoštevati njegova ribiška plovila.

               (103)

               Ob upoštevanju navedene razvrstitve glede na indeks človekovega razvoja Združenih narodov in ugotovitev z obiskov, opravljenih v obdobju 2012–2015, ni dokazov, da je razlog za neizpolnjevanje dolžnosti, ki so bile Tajvanu naložene v skladu z mednarodnim pravom, nizka stopnja razvoja. Ni oprijemljivih dokazov, ki bi pomanjkljivosti glede spremljanja, nadzora in obvladovanja ribištva povezali s pomanjkanjem zmogljivosti in infrastrukture. Tajvan ni nikoli trdil, da razvojne omejitve vplivajo na njegovo zmožnost zagotavljanja močnega MCS in nikoli ni zaprosil za pomoč Unije.

               (104)

               Glede na stanje, ki je pojasnjeno v tem oddelku, ter na podlagi vseh dejstev, ki jih je zbrala Komisija, in vseh izjav zadevne države je v skladu s členom 31(7) uredbe o ribolovu IUU mogoče ugotoviti, da stopnja razvoja Tajvana ne vpliva negativno na njegov razvojni status in splošno ravnanje na področju upravljanja ribištva.

         4.   SKLEPNA UGOTOVITEV O MOŽNOSTI OPREDELITVE KOT NESODELUJOČE TRETJE DRŽAVE

               (105)

               Tajvan bi bilo treba na podlagi ugotovitev v zvezi z njegovim neizpolnjevanjem dolžnosti, ki so mu naložene v skladu z mednarodnim pravom kot državi zastave, pristanišča, obalni državi ali državi trga, ter nesprejetjem ukrepov za preprečevanje ribolova IUU, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje v skladu s členom 32 uredbe o ribolovu IUU obvestiti o možnosti, da ga bo Komisija opredelila kot nesodelujočo tretjo državo pri boju proti ribolovu IUU.

               (106)

               Komisija bi morala Tajvan v skladu s členom 32(1) uredbe o ribolovu IUU obvestiti o možnosti, da bo opredeljen kot nesodelujoča tretja država. Komisija bi morala v zvezi s Tajvanom sprejeti tudi vse demarše, določene v členu 32 uredbe o ribolovu IUU. Zaradi dobrega upravljanja bi bilo treba opredeliti obdobje, v katerem se lahko navedena država pisno odzove na obvestilo in izboljša stanje.

               (107)

               Poleg tega obvestilo Tajvanu o možnosti, da bo opredeljen kot nesodelujoča država, ne izključuje niti samodejno ne pomeni posledičnih ukrepov, ki jih lahko Komisija ali Svet sprejmeta za opredelitev in pripravo seznama nesodelujočih držav –

         SKLENILA:
   Edini člen
   Komisija Tajvan obvesti o možnosti, da ga bo opredelila kot nesodelujočo tretjo državo pri boju proti nezakonitemu, neprijavljenemu in nereguliranemu ribolovu.

      V Bruslju, 1. oktobra 2015

            Za Komisijo

         Karmenu VELLA

            Član Komisije

      (1)  UL L 286, 29.10.2008, str. 1.

      (2)  Ločeno carinsko območje Tajvana, Penghuja, Kinmena in Matsuja (Kitajski Tajpej).

      (3)  Pojem „država“ se v zvezi z ribolovnim subjektom Tajvan uporablja samo v okviru uredbe o ribolovu IUU.

      (4)  Informacije so bile pridobljene s spletnih strani:
   https://treaties.un.org/pages/ViewDetails.aspx?src=TREATY&mtdsg_no=XXI-2&chapter=21&lang=en#1
   https://treaties.un.org/pages/HistoricalInfo.aspx#China

      (5)  Informacije so bile pridobljene s spletnih strani:
   https://treaties.un.org/pages/ViewDetails.aspx?src=TREATY&mtdsg_no=XXI-1&chapter=21&lang=en
   https://treaties.un.org/pages/HistoricalInfo.aspx#China

      (6)  Glej Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 137/2014 z dne 12. februarja 2014 o spremembi Uredbe (EU) št. 468/2010 o oblikovanju seznama EU plovil, ki opravljajo nezakonit, neprijavljen in nereguliran ribolov (UL L 43, 13.2.2014, str. 47).

      (7)  Informacije so bile pridobljene s spletne strani: http://www.radionz.co.nz/international/pacific-news/266070/arrests-in-marshalls-over-illegal-fishing

      (8)  Informacije so bile pridobljene s spletne strani: http://legal.un.org/ilc/texts/instruments/english/conventions/8_1_1958_high_seas.pdf

      (9)  Prostovoljne smernice o uspešnosti države zastave, 2014, pridobljene s spletne strani: http://www.fao.org/3/a-mk052e.pdf

      (10)  Mednarodni akcijski načrt za preprečevanje nezakonitega, neprijavljenega in nereguliranega ribolova, za odvračanje od njega ter za njegovo odpravljanje, Organizacija Združenih narodov za prehrano in kmetijstvo, 2001.

      (11)  Resolucija IOTC 11/03, pridobljena s spletne strani: http://www.iotc.org/sites/default/files/documents/compliance/cmm/iotc_cmm_11-03_en.pdf

      (12)  Konvencija WCPFC je bila pridobljena s spletne strani: https://www.wcpfc.int/system/files/text.pdf

      (13)  http://eng.stat.gov.tw/ct.asp?xItem=25280&ctNode=6032&mp=5

      (14)  Poročilo IOTC o skladnosti za Tajvan, št. dok. IOTC-2015-CoC12-CR36, 23. marec 2015.

      (15)  IOTC, št. dok. IOTC-2015-CoC12-08c Add_1, 27. marec 2015.

      (16)  IOTC, št. dok. IOTC-2014-CoC11-08c Add_1, 26. april 2014.

      (17)  Poročilo z enajstega zasedanja odbora za skladnost, Colombo, Šrilanka, 26.–28. maj, 2014, str. 14–15.

      (18)  Informacije so bile pridobljene s spletne strani:
   http://www.iotc.org/sites/default/files/documents/2015/03/IOTC-2015-CoC12-04bE_-_IOTC_ROP_-_Contractors_Report.pdf

      (19)  Regionalni opazovalni programi in odzivi ICCAT, 5. november 2014, COC-305/2014, str. 33–49.

      (20)  Dopis o zaskrbljenosti z dne 13. februarja 2014.

      (21)  Zbirno poročilo desetega rednega zasedanja znanstvenega odbora WCPFC, točka 82.

      (22)  Ocena skladnosti članov in sodelujočih nepogodbenic, drugi sestanek odbora za skladnost in tehničnega odbora, Auckland, Nova Zelandija, 30.–31. januar 2015.

      (23)  http://eng.stat.gov.tw/ct.asp?xItem=25280&ctNode=6032&mp=5


title: Sklep Sveta z dne 2. decembra 2013 o imenovanju članov in nadomestnih članov upravnega odbora Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer

text:
               7.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 358/5

         SKLEP SVETA
   z dne 2. decembra 2013
   o imenovanju članov in nadomestnih članov upravnega odbora Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer
   2013/C 358/05
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 1365/75 z dne 26. maja 1975 o ustanovitvi Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer (1) in zlasti člena 6 Uredbe,
   ob upoštevanju seznamov predlogov za imenovanje, ki so jih Svetu predložile vlade držav članic ter organizacije delojemalcev in delodajalcev,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je s sklepi z dne 22. novembra 2010 (2), 7. marca 2011 (3), 12. julija 2011 (4), 20. septembra 2011 (5) in 29. oktobra 2012 (6) imenoval člane in nadomestne člane upravnega odbora Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer za obdobje od 1. decembra 2010 do 30. novembra 2013.

               (2)

               Člane in nadomestne člane upravnega odbora, ki predstavljajo vlade držav članic ter organizacije delavcev in delodajalcev, bi bilo treba imenovati za obdobje treh let.

               (3)

               Komisija imenuje svoje predstavnike v upravnem odboru –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Za člane in nadomestne člane upravnega odbora Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer za obdobje od 1. decembra 2013 do 30. novembra 2016 se imenujejo:
   I.   PREDSTAVNIKI VLAD

               Država

               Člani

               Nadomestni člani

               Belgija

               Michel DE GOLS

               Alain PIETTE

               Bolgarija

               Teodora TODOROVA

               Iskren ANGELOV

               Češka

               Vlastimil VÁŇA

               Veronika ŽIDLÍKOVÁ

               Danska

               Lone HENRIKSEN

               Lis WITSØ-LUND

               Nemčija

               Andreas HORST

               Sebastian JOBELIUS

               Estonija

               Eva PÕLDIS

               Ester RÜNKLA

               Irska

               Paul CULLEN

               Mary O’SULLIVAN

               Grčija

               Stamatia PISSIMISSI

               Ioannis KONSTANTAKOPOULOS

               Hrvaška

               Narcisa MANOJLOVIĆ

               Olivera FIŠEKOVIĆ

               Španija

               Paloma GARCÍA GARCÍA

               José Ignacio MARTÍN FERNÁNDEZ

               Francija

               Valérie DELAHAYE-GUILLOCHEAU

               Marie-Soline CHOMEL

               Italija

               Aviana Maria Teresa BULGARELLI

               Carla ANTONUCCI

               Ciper

               Andreas MYLONAS

               Orestis MESSIOS

               Latvija

               Ineta TĀRE

               Ineta VJAKSE

               Litva

               Rita SKREBIŠKIENĖ

               Evaldas BACEVIČIUS

               Luksemburg

               Nadine WELTER

               Gary TUNSCH

               Madžarska

               Malta

               Roderick MIZZI

               Anthony AZZOPARDI

               Nizozemska

               Roel GANS

               Martin BLOMSMA

               Avstrija

               Stephanie MATTES

               Petra PENCS

               Poljska

               Jerzy CIECHAŃSKI

               Joanna MACIEJEWSKA

               Portugalska

               Manuel MADURO ROXO

               Isilda FERNANDES

               Romunija

               Alexandru ALEXE

               Liliana Ramona MOȘTENESCU

               Slovenija

               Vladka KOMEL

               Andraž BOBOVNIK

               Slovaška

               Silvia GREGORCOVÁ

               Finska

               Antti NÄRHINEN

               Maija LYLY-YRJÄNÄINEN

               Švedska

               Hannes KANTELIUS

               Håkan NYMAN

               Združeno kraljestvo

               Ciaran DEVLIN

               Shyamala BALENDRA

   II.   PREDSTAVNIKI ORGANIZACIJ DELOJEMALCEV

               Država

               Člani

               Nadomestni člani

               Belgija

               Herman FONCK

               François PHILIPS

               Bolgarija

               Ivan KOKALOV

               Vesselin MITOV

               Češka

               Hana MÁLKOVÁ

               Tomáš PAVELKA

               Danska

               Jan KAHR FREDERIKSEN

               Heidi RØNNE MØLLER

               Nemčija

               Marika HÖHN

               Ghazaleh NAZZIBI

               Estonija

               Kalle KALDA

               Kadi ALATALU

               Irska

               Sally Anne KINAHAN

               Peter RIGNEY

               Grčija

               Panagiotis SYRIOPOULOS

               Panagiotis KORDATOS

               Hrvaška

               Marija HANŽEVAČKI

               Dijana ŠOBOTA

               Španija

               Antonia RAMOS YUSTE

               Ramon BAEZA

               Francija

               Emmanuel COUVREUR

               Rafaël NEDZYNSKI

               Italija

               Fausto DURANTE

               Cinzia DEL RIO

               Ciper

               Nicolaos EPISTITHIOU

               Latvija

               Ruta PORNIECE

               Litva

               Kristina KRUPAVIČIENĖ

               Danute ŠLIONSKIENĖ

               Luksemburg

               Véronique EISCHEN

               Vincent JACQUET

               Madžarska

               Melinda KELEMEN

               Erzsébet HANTI

               Malta

               Nizozemska

               Erik PENTENGA

               Sonja BALJEU

               Avstrija

               Dinah DJALINOUS-GLATZ

               Adi BUXBAUM

               Poljska

               Bogdan OLSZEWSKI

               Piotr OSTROWSKI

               Portugalska

               Armando da COSTA FARIAS

               Vítor Manuel VICENTE COELHO

               Romunija

               Adrian MARIN

               Luminița VINTILĂ

               Slovenija

               Pavle VRHOVEC

               Maja KONJAR

               Slovaška

               Erik MACÁK

               Finska

               Juha ANTILA

               Leila KURKI

               Švedska

               Mats ESSEMYR

               Sten GELLERSTEDT

               Združeno kraljestvo

               Paul SELLERS

               Elena CRASTA

   III.   PREDSTAVNIKI ORGANIZACIJ DELODAJALCEV

               Država

               Člani

               Nadomestni člani

               Belgija

               Kris DE MEESTER

               Roland WAEYAERT

               Bolgarija

               Dimiter BRANKOV

               Nikola ZIKATANOV

               Češka

               Vladimíra DRBALOVÁ

               Pavla BŘEČKOVÁ

               Danska

               Karen ROIY

               Berit TOFT FIHL

               Nemčija

               Lutz MÜHL

               Renate HORNUNG-DRAUS

               Estonija

               Eve PÄÄRENDSON

               Marika MERILAI

               Irska

               Brendan McGINTY

               Eamonn McCOY

               Grčija

               Rena BARDANI

               Katerina DASKALAKI

               Hrvaška

               Davor MAJETIĆ

               Nenad SEIFERT

               Španija

               Miguel CANALES GUTIÉRREZ

               Javier BLASCO de LUNA

               Francija

               Emmanuel JAHAN

               Italija

               Stefania ROSSI

               Paola ASTORRI

               Ciper

               Lena PANAYIOTOU

               Polyvios POLYVIOU

               Latvija

               Ilona KIUKUCĀNE

               Anita LĪCE

               Litva

               Luksemburg

               Fabio STUPICI

               Magalie LYSIAK

               Madžarska

               Antal CSUPORT

               Adrienn BALINT

               Malta

               Martin BORG

               Nizozemska

               W.M.J.M. VAN MIERLO

               Gerard A. M. VAN DER GRIND

               Avstrija

               Katharina LINDNER

               Heidrun MAIER-DE-KRUIJFF

               Poljska

               Anna KWIATKIEWICZ

               Portugalska

               Marcelino Peralta PENA COSTA

               António VERGUEIRO

               Romunija

               Doru Claudian FRUNZULICĂ

               Ștefan RĂDEANU

               Slovenija

               Tatjana PAJNKIHAR

               Igor ANTAUER

               Slovaška

               Martin HOŠTÁK

               Finska

               Jenni RUOKONEN

               Minna ETU-SEPPÄLÄ

               Švedska

               Sverker RUDEBERG

               Niklas BECKMAN

               Združeno kraljestvo

               Neil CARBERRY

               Rob WALL

         Člen 2
   Svet bo še neimenovane člane in nadomestne člane imenoval kasneje.
   Člen 3
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 2. decembra 2013

            Za Svet

            Predsednik

         E. GUSTAS

      (1)  UL L 139, 30.5.1975, str. 1.

      (2)  UL C 322, 27.11.2010, str. 8.

      (3)  UL C 83, 17.3.2011, str. 4.

      (4)  UL C 208, 14.7.2011, str. 3.

      (5)  UL C 278, 22.9.2011, str. 2.

      (6)  UL C 334, 31.10.2012, str. 2.


title: Sklep Sveta z dne 21. februarja 1994 o pristopu Skupnosti h Konvenciji o varstvu morskega okolja območja Baltiškega morja iz leta 1974 (Helsinška konvencija)

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

31994D0156

Uradni list L 073 , 16/03/1994 str. 0001 - 0001 finska posebna izdaja: poglavje 11 zvezek 29 str. 0220  švedska posebna izdaja: poglavje 11 zvezek 29 str. 0220

		Sklep Svetaz dne 21. februarja 1994o pristopu Skupnosti h Konvenciji o varstvu morskega okolja območja Baltiškega morja iz leta 1974 (Helsinška konvencija)(94/156/ES)SVET EVROPSKE UNIJE JEob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 130s v povezavi s prvim pododstavkom člena 228(3) Pogodbe,ob upoštevanju predloga Komisije, [1]ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta, [2]ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [3]ker v skladu s členom 130r Pogodbe okoljska politika Skupnosti prispeva k naslednjim ciljem: ohranjanje, varstvo in izboljšanje kakovosti okolja, varovanje zdravja ljudi in skrbna ter preudarna uporaba naravnih virov; ker Skupnost in države članice sodelujejo v okviru svojih pristojnosti na tem področju s tretjimi državami in pristojnimi mednarodnimi organizacijami;ker je Skupnost sprejela ukrepe na področju, ki ga ureja Konvencija o varstvu morskega okolja območja Baltiškega morja iz leta 1974 (Helsinška konvencija) in bi na tem področju morala delovati na mednarodni ravni;ker Komisija sodeluje kot opazovalka na sestankih Komisije za varstvo morskega okolja območja Baltiškega morja že od 19. februarja 1991;ker Komisija tudi sodeluje na sestankih ad hoc skupine, ustanovljene za revidiranje Konvencije o varstvu morskega okolja območja Baltiškega morja;ker se je Konvencija o varstvu morskega okolja območja Baltiškega morja spremenila tako, da je omogočen pristop Skupnosti,SKLENIL:Člen 1Evropska skupnost pristopi h Konvenciji o varstvu morskega okolja območja Baltiškega morja iz leta 1974 (Helsinška konvencija).Besedilo Konvencije je priloženo temu sklepu.Člen 2Predsednik Sveta se pooblasti, da imenuje osebo ali osebe, pooblaščene za deponiranje listine o pristopu v skladu s členom 26 Konvencije.V Bruslju, 21. februarja 1994Za SvetPredsednikTh. Pangalos[1] UL C 222, 18.8.1993, str. 13.[2] UL C 315, 22.11.1993.[3] UL C 34, 2.2.1994, str. 5.--------------------------------------------------


title: 2014/638/EU: Sklep Evropskega sveta z dne 30. avgusta 2014 o izvolitvi predsednika Evropskega sveta

text:
               2.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 262/5

         SKLEP EVROPSKEGA SVETA
   z dne 30. avgusta 2014
   o izvolitvi predsednika Evropskega sveta

      (2014/638/EU)

   EVROPSKI SVET JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 15(5) Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               30. novembra 2014 se izteče mandat sedanjega predsednika Evropskega sveta Hermana VAN ROMPUYA.

               (2)

               Zato bi bilo treba izvoliti novega predsednika Evropskega sveta –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Donald TUSK se izvoli za predsednika Evropskega sveta za obdobje od 1. decembra 2014 do 31. maja 2017.
   Člen 2
   Generalni sekretar Sveta uradno obvesti Donalda TUSKA o tem sklepu.
   Člen 3
   Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 30. avgusta 2014

            Za Evropski svet

            Predsednik

         H. VAN ROMPUY


title: Sklep sveta 2003/169/PNZ z dne 27. februarja 2003 o opredelitvi določb Konvencije o poenostavljenem postopku izročitve med državami članicami Evropske unije iz leta 1995 in Konvencije, ki se nanaša na izročitev med državami članicami Evropske unije iz leta 1996, ki predstavljajo razvoj schengenskega pravnega reda v skladu s Sporazumom z Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh držav k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

32003D0169

Uradni list L 067 , 12/03/2003 str. 0025 - 0026

		Sklep sveta 2003/169/PNZz dne 27. februarja 2003o opredelitvi določb Konvencije o poenostavljenem postopku izročitve med državami članicami Evropske unije iz leta 1995 in Konvencije, ki se nanaša na izročitev med državami članicami Evropske unije iz leta 1996, ki predstavljajo razvoj schengenskega pravnega reda v skladu s Sporazumom z Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh držav k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega redaSVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 31(b) in člena 34(2)(c) Pogodbe,ob upoštevanju pobude Kraljevine Švedske [1],ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [2],ob upoštevanju naslednjega:(1) Z namenom doseganja ciljev Evropske unije je Svet ustanovil Konvencijo o poenostavljenem postopku izročitve med državami članicami Evropske unije [3] (v nadaljnjem besedilu "Konvencija o poenostavljeni izročitvi") in Konvencijo, ki se nanaša na izročitev med državami članicami Evropske unije [4] (v nadaljnjem besedilu "Konvencija o izročitvi").(2) Za zagotovitev jasnega in nedvoumnega pravnega položaja je treba opredeliti razmerje med določbami zgornjih konvencij in tistimi iz poglavja 4 naslova III Konvencije z dne 19. junija 1990 o izvajanju Schengenskega sporazuma z dne 14. junija 1985 o postopni odpravi kontrol na skupnih mejah [5] (v nadaljnjem besedilu "Schengenska konvencija"), ki so bile vključene v okvir Evropske unije, ko je stopila v veljavo Amsterdamska pogodba z dne 1. maja 1999.(3) Prav tako je treba vključiti Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško v uporabo določb Konvencije o poenostavljeni izročitvi in nekaterih določb Konvencije o izročitvi, ki predstavljajo razvoj schengenskega pravnega reda in spadajo v okvir člena 1 Sklepa Sveta 1999/437/ES z dne 17. maja 1999 o nekaterih izvedbenih predpisih za uporabo Sporazuma, sklenjenega med Svetom Evropske unije in Republiko Islandijo ter Kraljevino Norveško, v zvezi s pridružitvijo teh dveh držav k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda [6].(4) Postopki, določeni v Sporazumu med Svetom Evropske unije z Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o pridružitvi obeh držav k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda [7] (v nadaljnjem besedilu "Pridružitveni sporazum") so bili upoštevani pri tem sklepu.(5) Ko bosta Republika Islandija in Kraljevina Norveška obveščeni o sprejetju tega sklepa v skladu s členom 8(2)(a) Pridružitvenega sporazuma, bosta obe državi pozvani, da takrat, ko obvestita Svet in Komisijo o izpolnjevanju njunih ustavnih zahtev, izdata ustrezne izjave in obvestila v skladu s členom 7(4), členom 9, členom 12(3) in členom 15 Konvencije o poenostavljeni izročitvi ter členom 6(3) in členom 13(2) Konvencije o izročitvi –SKLENIL:Člen 1Konvencija o poenostavljeni izročitvi predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda in zlasti člena 66 Schengenske konvencije.Člen 2Členi 2, 6, 8, 9 in 13 Konvencije o izročitvi in njen člen 1, v kolikor se nanaša na ostale navedene člene, predstavljajo razvoj določb schengenskega pravnega reda in zlasti člena 61, člena 62(1) in (2) ter členov 63 in 65 Schengenske konvencije.Člen 31. Brez poseganja v člen 8 Pridružitvenega sporazuma začnejo določbe Konvencije o poenostavljeni izročitvi veljati za Islandijo in Norveško tisti dan, ko začne veljati Konvencija v skladu z njenim členom 16(2), ali če je ta datum pred 1. julijem 2002, na ta datum.2. Pred uveljavitvijo Konvencije o poenostavljeni izročitvi za Islandijo ali Norveško lahko ti dve državi takrat, ko sporočata, da so izpolnjene njune ustavne zahteve v skladu s členom 8(2) Pridružitvenega sporazuma, izjavita, da veljajo tiste določbe za njune odnose z državami, ki so podale enako izjavo. Takšne izjave začnejo učinkovati 90 dni po njihovem deponiranju.3. Brez poseganja v člen 8 Pridružitvenega sporazuma začnejo členi 2, 6, 8, 9 in 13 Konvencije o izročitvi veljati za Islandijo in Norveško tisti dan, ko začne veljati Konvencija v skladu z njenim členom 18(3), ali če je ta datum pred 1. julijem 2002, na ta datum.4. Pred začetkom veljavnosti določb Konvencije o izročitvi iz odstavka 3 za Islandijo ali Norveško lahko ti dve državi takrat, ko sporočata, da so izpolnjene njune ustavne zahteve v skladu s členom 8(2) Pridružitvenega sporazuma, izjavita, da veljajo tiste določbe za njune odnose z državami, ki so podale enako izjavo. Takšne izjave začnejo učinkovati 90 dni po njihovem deponiranju.Člen 41. Na tisti dan, ko začne veljati Konvencija o poenostavljeni izročitvi v skladu z njenim členom 16(2), se razveljavi člen 66 Schengenske konvencije. Kljub temu pa velja ta določba še naprej za prošnje za izročitev, ki so bile vložene pred navedenim datumom, razen če zadevne države članice medsebojno že ne uporabljajo Konvencije o poenostavljeni izročitvi na osnovi izjav, podanih v skladu z njenim členom 16(3).2. Na tisti dan, ko začne veljati Konvencija o izročitvi v skladu z njenim členom 18(3), se razveljavijo člen 61, člen 62(1) in (2) ter člena 63 in 65 Schengenske konvencije. Kljub temu pa veljajo te določbe še naprej za prošnje za izročitev, ki so bile vložene pred navedenim datumom, razen če zadevne države članice medsebojno že ne uporabljajo Konvencije o izročitvi na osnovi izjav, podanih v skladu z njenim členom 18(4).Člen 5Ta sklep začne učinkovati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.V Bruslju, 27. februarja 2003Za SvetPredsednikM. Chrisochoïdis[1] UL C 195, 11.7.2001, str. 13.[2] Mnenje, podano dne 13. novembra 2001 (še neobjavljeno v Uradnem listu).[3] UL L 78, 30.3.1995, str. 2.[4] UL C 313, 23.10.1996, str. 12.[5] UL L 239, 22.9.2000, str. 19.[6] UL L 176, 10.7.1999, str. 31.[7] UL L 176, 10.7.1999, str. 36.--------------------------------------------------


title: Sklep Sveta (EU) 2015/928 z dne 15. junija 2015 o imenovanju litvanskega člana in nadomestnega člana upravnega odbora Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer

text:
               17.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 150/23

         SKLEP SVETA (EU) 2015/928
   z dne 15. junija 2015
   o imenovanju litvanskega člana in nadomestnega člana upravnega odbora Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 1365/75 z dne 26. maja 1975 o ustanovitvi Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer (1) in zlasti člena 6 Uredbe,
   ob upoštevanju seznamov kandidatov, ki so jih predložile vlade držav članic ter organizacije delavcev in delodajalcev,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je s sklepi z dne 2. decembra 2013 (2), 8. julija 2014 (3) in 18. novembra 2014 (4), z izjemo nekaterih članov, imenoval člane in nadomestne člane upravnega odbora Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer za obdobje, ki se izteče 30. novembra 2016.

               (2)

               Organizacija delodajalcev BUSINESSEUROPE je za prosti mesti podala predlog o imenovanju –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Za člana in nadomestnega člana upravnega odbora Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer sta za obdobje, ki se izteče 30. novembra 2016, imenovana:
   III.   PREDSTAVNIKI ORGANIZACIJ DELODAJALCEV

               Država

               Član

               Nadomestni član

               Litva

               Danukas ARLAUSKAS

               Vaidotas LEVICKIS

         Člen 2
   Svet bo še neimenovane člane in nadomestne člane imenoval pozneje.
   Člen 3
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Luxembourgu, 15. junija 2015

            Za Svet

            Predsednik

         Kaspars GERHARDS

      (1)  UL L 139, 30.5.1975, str. 1.

      (2)  Sklep Sveta z dne 2. decembra 2013 o imenovanju članov in nadomestnih članov upravnega odbora Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer (UL C 358, 7.12.2013, str. 5).

      (3)  Sklep Sveta 2014/462/EU z dne 8. julija 2014 o imenovanju madžarskega člana in nadomestnega člana upravnega odbora Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer (UL L 209, 16.7.2014, str. 54).

      (4)  Sklep Sveta z dne 18. novembra 2014 o imenovanju malteškega nadomestnega člana upravnega odbora Evropske fundacije za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer (UL C 420, 22.11.2014, str. 4).


title: 2014/167/EU: Sklep Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2014 o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji v skladu s točko 13 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (vloga EGF/2013/008 ES/Comunidad Valenciana, tekstilna industrija, Španija)

text:
               26.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 90/18

      SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

   z dne 11. marca 2014
   o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji v skladu s točko 13 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (vloga EGF/2013/008 ES/Comunidad Valenciana, tekstilna industrija, Španija)
   (2014/167/EU)
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1927/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o ustanovitvi Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (1) in zlasti člena 12(3) Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 z dne 2. decembra 2013 o večletnem finančnem okviru za obdobje 2014–2020 (2) in zlasti člena 12 Uredbe,
   ob upoštevanju Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (3) ter zlasti točke 13 Sporazuma,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji (ESPG) je bil ustanovljen za zagotavljanje dodatne podpore delavcem, odpuščenim zaradi velikih strukturnih sprememb v svetovnih trgovinskih tokovih, ki so posledica globalizacije, ter za pomoč pri njihovi ponovni vključitvi na trg dela.

               (2)

               Uredba (EU, Euratom) št. 1311/2013 omogoča uporabo sredstev ESPG do letne zgornje meje 150 milijonov EUR.

               (3)

               Španija je vložila 8. oktobra 2013 vlogo za uporabo sredstev ESPG zaradi odpuščanja presežnih delavcev v 198 podjetjih v panogi, razvrščeni v oddelek 13 NACE Revizija 2 (tekstilna proizvodnja), v regiji na ravni NUTS II Comunidad Valenciana (ES52), in jo dopolnila z dodatnimi informacijami do 5. novembra 2013. Vloga izpolnjuje zahteve za določitev finančnih prispevkov iz člena 10 Uredbe (ES) št. 1927/2006. Komisija zato predlaga uporabo zneska v višini 840 000 EUR.

               (4)

               Zato bi bilo treba z uporabo sredstev iz ESPG zagotoviti finančni prispevek za vlogo, ki jo je predložila Španija –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   V okviru splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2014 se iz Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji uporabi vsota 840 000 EUR v sredstvih za prevzem obveznosti in sredstvih za plačila.
   Člen 2
   Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Strasbourgu 11. marca 2014

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         M. SCHULZ

            Za Svet

            Predsednik

         D. KOURKOULAS

      (1)  UL L 406, 30.12.2006, str. 1.

      (2)  UL L 347, 20.12.2013, str. 884.

      (3)  UL C 373, 20.12.2013, str. 1.