title: Odločba Komisije z dne 14. decembra 2009 o spremembi prilog I in II k Odločbi 2006/766/ES o določitvi seznamov tretjih držav in ozemelj, iz katerih je dovoljen uvoz školjk, iglokožcev, plaščarjev, morskih polžev in ribiških proizvodov (notificirano pod dokumentarno številko C(2009) 9870) (Besedilo velja za EGP)

text:
               15.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 328/70

      ODLOČBA KOMISIJE

   z dne 14. decembra 2009
   o spremembi prilog I in II k Odločbi 2006/766/ES o določitvi seznamov tretjih držav in ozemelj, iz katerih je dovoljen uvoz školjk, iglokožcev, plaščarjev, morskih polžev in ribiških proizvodov
   (notificirano pod dokumentarno številko C(2009) 9870)
   (Besedilo velja za EGP)
   (2009/951/EU)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 854/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o določitvi posebnih predpisov za organizacijo uradnega nadzora proizvodov živalskega izvora, namenjenih za prehrano ljudi (1), in zlasti člena 11(1) Uredbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Uredba (ES) št. 854/2004 določa, da se proizvodi živalskega izvora uvažajo samo iz tretje države ali dela tretje države, ki je na seznamu, sestavljenem v skladu z navedeno uredbo. Določa tudi posebne pogoje za uvoz školjk, plaščarjev, iglokožcev, morskih polžev in ribiških proizvodov iz tretjih držav.

               (2)

               Uredba (ES) št. 854/2004 določa, da je treba pri sestavljanju in posodabljanju takih seznamov upoštevati nadzor Unije v tretjih državah in jamstva pristojnih organov tretjih držav v zvezi s skladnostjo ali enakovrednostjo z zahtevami iz zakonodaje Unije o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali iz Uredbe (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o izvajanju uradnega nadzora, da se zagotovi preverjanje skladnosti z zakonodajo o krmi in živilih ter s pravili o zdravstvenem varstvu živali in zaščiti živali (2).

               (3)

               Odločba Komisije 2006/766/ES z dne 6. novembra 2006 o določitvi seznamov tretjih držav in ozemelj, iz katerih je dovoljen uvoz školjk, iglokožcev, plaščarjev, morskih polžev in ribiških proizvodov (3), vsebuje seznam tretjih držav, ki izpolnjujejo merila iz člena 11(4) Uredbe (ES) št. 854/2004 in zato lahko jamčijo, da navedeni proizvodi, izvoženi v Evropsko unijo, izpolnjujejo predpisane sanitarne pogoje iz zakonodaje Unije za varovanje zdravja potrošnikov. Priloga I k navedeni odločbi zato določa seznam tretjih držav, iz katerih je dovoljen uvoz školjk, iglokožcev, plaščarjev in morskih polžev v vsakršni obliki za prehrano ljudi, Priloga II pa določa seznam tretjih držav in ozemelj, iz katerih je dovoljen uvoz ribiških proizvodov v vsakršni obliki za prehrano ljudi.

               (4)

               Uredba (ES) št. 2076/2005 z dne 5. decembra 2005 o prehodnih ureditvah za izvajanje uredb (ES) št. 853/2004, (ES) št. 854/2004 in (ES) št. 882/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (4) določa prehodne ukrepe za obdobje, ki se konča 31. decembra 2009. Navedeni ukrepi vsebujejo odstopanje od člena 11(1) Uredbe (ES) št. 854/2004, v skladu s katerim države članice lahko odobrijo uvoz školjk in ribiških proizvodov iz držav s seznamov v prilogah I in II k navedeni uredbi, med drugim pod pogojem, da pristojni organ tretje države ali ozemlja zadevni državi članici predloži jamstva, da so bili zadevni proizvodi pridobljeni v pogojih, ki so vsaj enakovredni pogojem, ki urejajo proizvodnjo in dajanje na trg proizvodov Unije.

               (5)

               Kanada je na seznamu v Prilogi I k Uredbi (ES) št. 2076/2005. Nadzor Unije v Kanadi, katerega namen je ocena obstoječega nadzornega sistema, ki ureja proizvodnjo školjk, namenjenih za izvoz v Evropsko unijo, in ki je bil nazadnje opravljen leta 2009, ter priporočilo Skupnega upravljalnega odbora, ustanovljenega v okviru Sporazuma med Evropsko skupnostjo in vlado Kanade o sanitarnih ukrepih za varovanje zdravja ljudi in živali v zvezi s trgovino z živimi živalmi in živalskimi proizvodi (5) z dne 17. decembra 1998, o vzajemni enakovrednosti med standardi Kanade in Unije za žive školjke kažeta, da so pogoji, ki se v Kanadi uporabljajo za školjke, iglokožce, plaščarje in morske polže, namenjene v Evropsko unijo, enakovredni pogojem iz ustrezne zakonodaje Unije.

               (6)

               Grenlandija je na seznamu v Prilogi I k Uredbi (ES) št. 2076/2005. Nadzor Unije na Grenlandiji, katerega namen je ocena obstoječega nadzornega sistema, ki ureja proizvodnjo školjk, namenjenih za izvoz v Evropsko unijo, in ki je bil nazadnje opravljen leta 2009, ter jamstva, ki jih je predložil pristojni organ Grenlandije, kažejo, da so pogoji, ki se v navedeni tretji državi uporabljajo za školjke, iglokožce, plaščarje in morske polže, namenjene v Evropsko unijo, enakovredni pogojem iz ustrezne zakonodaje Unije. Grenlandijo je zato treba vključiti na seznam iz Priloge I k Odločbi 2006/766/ES.

               (7)

               Nadzor Unije v Združenih državah Amerike, katerega namen je ocena obstoječega nadzornega sistema, ki ureja proizvodnjo školjk, namenjenih za izvoz v Evropsko unijo, in ki je bil nazadnje opravljen leta 2009, kaže na razlike med standardi ZDA in Unije za žive školjke, ni pa pokazal resnih tveganj za zdravje ljudi, razen na območju nabiranja v Mehiškem zalivu. Združene države Amerike in Evropska unija so se dogovorile, da bodo za žive školjke preučile vzajemno enakovrednost med standardi ZDA in Unije. Zato je primerno začasno odobriti uvoz školjk, iglokožcev, plaščarjev in morskih polžev iz ZDA v Evropsko unijo, razen školjk, nabranih v Mehiškem zalivu. To začasno odobritev je treba pregledati šest mesecev po začetku veljavnosti ob upoštevanju rezultatov preučitve enakovrednosti med standardi ZDA in Unije za žive školjke.

               (8)

               Angola, Azerbajdžan, Benin, Eritreja, Izrael, Kongo, Mjanmar, Salomonovi otoki, Sveta Helena in Togo so na seznamu v Prilogi II k Uredbi (ES) št. 2076/2005. Nadzor Unije, katerega namen je ocena obstoječega nadzornega sistema, ki ureja proizvodnjo ribiških proizvodov, namenjenih za izvoz v Evropsko unijo, in ki je bil nazadnje opravljen leta 2007 v Angoli, leta 2007 v Azerbajdžanu, leta 2009 v Beninu, leta 2008 v Eritreji, leta 2009 v Izraelu, leta 2009 v Kongu, leta 2009 v Mjanmaru, leta 2007 na Salomonovih otokih, leta 2003 na Sveti Heleni in leta 2009 v Togu, ter jamstva, ki so jih predložili pristojni organi Angole, Azerbajdžana (le za kaviar), Benina, Konga (le za ujete ribiške proizvode brez drobovja (kadar je primerno), zamrznjene in dokončno pakirane na morju), Eritreje, Izraela, Mjanmara (le za zamrznjene ujete prosto živeče ribiške proizvode), Salomonovih otokov, Svete Helene in Toga (le za žive jastoge) kažejo, da so pogoji, ki se v navedenih tretjih državah uporabljajo za ribiške proizvode, namenjene v Evropsko unijo, enakovredni pogojem iz ustrezne zakonodaje Unije. Navedene tretje države je zato treba vključiti na seznam iz Priloge II k Odločbi 2006/766/ES.

               (9)

               Poleg tega je treba zaradi upoštevanja razlik v jamstvih, ki jih predložijo navedene tretje države, določiti nekatere omejitve na seznamih iz prilog I in II k Odločbi 2006/766/ES.

               (10)

               Sveta Helena, Tristan da Cunha in Ascension tvorijo eno čezmorsko ozemlje. Vendar so zaradi precejšnje medsebojne oddaljenosti in ločene uprave vzpostavili ločene pristojne organe, odgovorne za varnost ribiških proizvodov. Zato vključitev Svete Helene kot tretje države, iz katere je dovoljen uvoz ribiških proizvodov, ne sme zajemati otokov Tristan da Cunha in Ascension.

               (11)

               Zaradi jasnosti zakonodaje Unije je treba spremeniti naslove prilog I in II k Odločbi 2006/766/ES. V naslovu Priloge I je treba jasno navesti, da je uvoz živih, zamrznjenih ali predelanih školjk, iglokožcev, plaščarjev in morskih polžev, namenjenih za prehrano ljudi, dovoljen le iz tretjih držav iz te priloge. V naslovu Priloge II je treba jasno navesti, da Priloga zajema uvoz ribiških proizvodov iz točke 3.1 Priloge I k Uredbi (ES) št. 853/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2004 o posebnih higienskih pravilih za živila živalskega izvora (6), razen tistih, ki jih zajema Priloga I k tej odločbi. To ločevanje je nujno, ker so zahteve Unije za ti dve skupini proizvodov različne.

               (12)

               Odločbo 2006/766/ES je zato treba ustrezno spremeniti.

               (13)

               Ukrepi, predvideni s to odločbo, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali –

         SPREJELA NASLEDNJO ODLOČBO:
   Člen 1
   Odločba 2006/766/ES se spremeni:

               1.

               Priloga I se spremeni:

                           (a)

                           naslov Priloge I se nadomesti z naslednjim:

                              „PRILOGA I

                                 Seznam tretjih držav, iz katerih je dovoljen uvoz živih, zamrznjenih ali predelanih školjk, iglokožcev, plaščarjev in morskih polžev za prehrano ljudi
                                  (7)

                           (b)

                           za vnosom za Avstralijo se vstavi naslednji vnos za Kanado:

                                       „CA

                                       KANADA“

                           (c)

                           za vnosom za Čile se vstavi naslednji vnos za Grenlandijo:

                                       „GL

                                       GRENLANDIJA“

                           (d)

                           za vnosom za Turčijo se vstavi naslednji vnos za Združene države Amerike:

                                       „US

                                       ZDRUŽENE DRŽAVE AMERIKE

                                       Le do 1. julija 2010
                                       in
                                       razen uvoza školjk, nabranih v zveznih državah Florida, Teksas, Misisipi, Alabama in Louisiana.“

               2.

               Priloga II k Odločbi 2006/766/ES se nadomesti z besedilom v Prilogi k tej odločbi.

         Člen 2
   Ta odločba se uporablja od 1. januarja 2010.
   Člen 3
   Ta odločba je naslovljena na države članice.

      V Bruslju, 14. decembra 2009

            Za Komisijo

         Androulla VASSILIOU

            Članica Komisije

      (1)  UL L 139, 30.4.2004, str. 206.

      (2)  UL L 165, 30.4.2004, str. 1.

      (3)  UL L 320, 18.11.2006, str. 53.

      (4)  UL L 338, 22.12.2005, str. 83.

      (5)  UL L 71, 18.3.1999, str. 3.

      (6)  UL L 139, 30.4.2004, str. 55. Priloga I: „3.1. „Ribiški proizvodi“ pomenijo vse morske ali sladkovodne živali (razen živih školjk, živih iglokožcev, živih plaščarjev, živih morskih polžev ter vseh sesalcev, plazilcev in žab), bodisi divje ali farmsko gojene in vključno z vsemi užitnimi oblikami, deli in proizvodi takih živali.“

      (7)  Vključno s tistimi, ki jih zajema opredelitev ribiških proizvodov v točki 3.1 Priloge I k Uredbi (ES) št. 853/2004 Evropskega parlamenta in Sveta (UL L 139, 30.4.2004, str. 55).“

      PRILOGA

            „PRILOGA II

               Seznam tretjih držav in ozemelj, iz katerih je dovoljen uvoz ribiških proizvodov za prehrano ljudi, razen tistih, ki jih zajema Priloga I k tej odločbi.

            (Države in ozemlja iz člena 11 Uredbe (ES) št. 854/2004)

                        Oznaka ISO

                        Države

                        Omejitve

                        AE

                        ZDRUŽENI ARABSKI EMIRATI

                        AG

                        ANTIGVA IN BARBUDA

                        Samo živi jastogi

                        AL

                        ALBANIJA

                        AM

                        ARMENIJA

                        Samo živi prosto živeči sladkovodni raki, toplotno obdelani negojeni sladkovodni raki in zamrznjeni negojeni sladkovodni raki.

                        AN

                        NIZOZEMSKI ANTILI

                        AO

                        ANGOLA

                        AR

                        ARGENTINA

                        AU

                        AVSTRALIJA

                        AZ

                        AZERBAJDŽAN

                        Samo kaviar

                        BA

                        BOSNA in HERCEGOVINA

                        BD

                        BANGLADEŠ

                        BJ

                        BENIN

                        BR

                        BRAZILIJA

                        BS

                        BAHAMI

                        BY

                        BELORUSIJA

                        BZ

                        BELIZE

                        CA

                        KANADA

                        CG

                        KONGO

                        Samo ribiški proizvodi iz rib, ki so bile ujete, očiščene drobovja (kadar je primerno), zamrznjene in dokončno pakirane na morju.

                        CH

                        ŠVICA

                        CI

                        SLONOKOŠČENA OBALA

                        CL

                        ČILE

                        CN

                        KITAJSKA

                        CO

                        KOLUMBIJA

                        CR

                        KOSTARIKA

                        CU

                        KUBA

                        CV

                        ZELENORTSKI OTOKI

                        DZ

                        ALŽIRIJA

                        EC

                        EKVADOR

                        EG

                        EGIPT

                        ER

                        ERITREJA

                        FK

                        FALKLANDSKI OTOKI

                        GA

                        GABON

                        GD

                        GRENADA

                        GH

                        GANA

                        GL

                        GRENLANDIJA

                        GM

                        GAMBIJA

                        GN

                        GVINEJA

                        Samo ribe, ki niso šle skozi noben postopek priprave ali predelave razen postopka odstranitve glave in drobovja, hlajenja ali zamrzovanja. Zmanjšana pogostost fizičnega nadzora iz Odločbe Komisije 94/360/ES (UL L 158, 25.6.1994, str. 41) se ne uporablja.

                        GT

                        GVATEMALA

                        GY

                        GVAJANA

                        HK

                        HONGKONG

                        HN

                        HONDURAS

                        HR

                        HRVAŠKA

                        ID

                        INDONEZIJA

                        IL

                        IZRAEL

                        IN

                        INDIJA

                        IR

                        IRAN

                        JM

                        JAMAJKA

                        JP

                        JAPONSKA

                        KE

                        KENIJA

                        KR

                        JUŽNA KOREJA

                        KZ

                        KAZAHSTAN

                        LK

                        ŠRILANKA

                        MA

                        MAROKO

                        ME

                        ČRNA GORA

                        MG

                        MADAGASKAR

                        MM

                        MJANMAR

                        Samo zamrznjeni ujeti prosto živeči ribiški proizvodi (sladkovodne ali morske ribe, škampi, kozice)

                        MR

                        MAVRETANIJA

                        MU

                        MAURITIUS

                        MV

                        MALDIVI

                        MX

                        MEHIKA

                        MY

                        MALEZIJA

                        MZ

                        MOZAMBIK

                        NA

                        NAMIBIJA

                        NC

                        NOVA KALEDONIJA

                        NG

                        NIGERIJA

                        NI

                        NIKARAGVA

                        NZ

                        NOVA ZELANDIJA

                        OM

                        OMAN

                        PA

                        PANAMA

                        PE

                        PERU

                        PF

                        FRANCOSKA POLINEZIJA

                        PG

                        PAPUA NOVA GVINEJA

                        PH

                        FILIPINI

                        PM

                        SAINT PIERRE IN MIQUELON

                        PK

                        PAKISTAN

                        RS

                        SRBIJA
                        Brez Kosova, kakor je določeno v Resoluciji Varnostnega sveta ZN 1244 z dne 10. junija 1999

                        Samo cele sveže ulovljene morske ribe

                        RU

                        RUSIJA

                        SA

                        SAUDOVA ARABIJA

                        SB

                        SALOMONOVI OTOKI

                        SC

                        SEJŠELI

                        SG

                        SINGAPUR

                        SH

                        SVETA HELENA
                        Brez otokov Tristan da Cunha in Ascension

                        SN

                        SENEGAL

                        SR

                        SURINAM

                        SV

                        SALVADOR

                        TG

                        TOGO

                        Samo živi jastogi

                        TH

                        TAJSKA

                        TN

                        TUNIZIJA

                        TR

                        TURČIJA

                        TW

                        TAJVAN

                        TZ

                        TANZANIJA

                        UA

                        UKRAJINA

                        UG

                        UGANDA

                        US

                        ZDRUŽENE DRŽAVE AMERIKE

                        UY

                        URUGVAJ

                        VE

                        VENEZUELA

                        VN

                        VIETNAM

                        YE

                        JEMEN

                        YT

                        MAYOTTE

                        ZA

                        JUŽNA AFRIKA

                        ZW

                        ZIMBABVE“


title: Sklep Sveta (EU) 2017/743 z dne 25. aprila 2017 o imenovanju člana Odbora regij na predlog Republike Avstrije

text:
               28.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 111/10

         SKLEP SVETA (EU) 2017/743
   z dne 25. aprila 2017
   o imenovanju člana Odbora regij na predlog Republike Avstrije
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 305 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga avstrijske vlade,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 26. januarja 2015, 5. februarja 2015 in 23. junija 2015 sprejel sklepe (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) in (EU) 2015/994 (3) o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2015 do 25. januarja 2020.

               (2)

               Zaradi konca mandata Erwina PRÖLLA se je sprostilo mesto člana Odbora regij –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Za preostanek mandata, ki se izteče 25. januarja 2020, se za članico Odbora regij imenuje:

               —

               Mag. Johanna MIKL-LEITNER, Mitglied der niederösterreichischen Landesregierung.

         Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Luxembourgu, 25. aprila 2017

            Za Svet

            Predsednik

         I. BORG

      (1)  Sklep Sveta (EU) 2015/116 z dne 26. januarja 2015 o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2015 do 25. januarja 2020 (UL L 20, 27.1.2015, str. 42).

      (2)  Sklep Sveta (EU) 2015/190 z dne 5. februarja 2015 o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2015 do 25. januarja 2020 (UL L 31, 7.2.2015, str. 25).

      (3)  Sklep Sveta (EU) 2015/994 z dne 23. junija 2015 o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2015 do 25. januarja 2020 (UL L 159, 25.6.2015, str. 70).


title: Sklep Političnega in varnostnega odbora (SZVP) 2017/1176 z dne 26. junija 2017 o imenovanju poveljnika sil misije EU v vojaški misiji Evropske unije, ki prispeva k usposabljanju malijskih oboroženih sil (EUTM Mali) (EUTM MALI/1/2017)

text:
               1.7.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 170/94

         SKLEP POLITIČNEGA IN VARNOSTNEGA ODBORA (SZVP) 2017/1176
   z dne 26. junija 2017
   o imenovanju poveljnika sil misije EU v vojaški misiji Evropske unije, ki prispeva k usposabljanju malijskih oboroženih sil (EUTM Mali) (EUTM MALI/1/2017)
   POLITIČNI IN VARNOSTNI ODBOR JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 38 Pogodbe,
   ob upoštevanju Sklepa Sveta 2013/34/SZVP z dne 17. januarja 2013 o vojaški misiji Evropske unije, ki prispeva k usposabljanju malijskih oboroženih sil (EUTM Mali) (1), in zlasti člena 5 Sklepa,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je na podlagi člena 5(1) Sklepa 2013/34/SZVP pooblastil Politični in varnostni odbor (PVO), da v skladu s členom 38 Pogodbe o Evropski uniji sprejme ustrezne odločitve glede političnega nadzora in strateškega vodenja EUTM Mali, vključno s sklepi o imenovanju naslednjih poveljnikov misije EU.

               (2)

               PVO je 7. decembra 2016 sprejel Sklep (SZVP) 2016/2352 (2), s katerim je za poveljnika misije EU za EUTM Mali imenoval brigadnega generala Petra DEVOGELAEREJA.

               (3)

               Sklep Sveta (EU) 2017/971 (3) je spremenil linijo poveljevanja EUTM Mali. Sklep (SZVP) 2016/2352 je bil zato razveljavljen in brigadni general Peter DEVOGELAERE je bil imenovan za poveljnika sil misije EU za EUTM Mali.

               (4)

               Belgija je 10. aprila 2017 predlagala imenovanje brigadnega generala Barta LAURENTA, ki bi na mestu poveljnika sil misije EU za EUTM Mali nasledil brigadnega generala Petra DEVOGELAEREJA.

               (5)

               Vojaški odbor EU je 29. maja 2017 priporočil, da PVO imenuje brigadnega generala Barta LAURENTA, ki bi na mestu poveljnika sil misije EU za EUTM Mali od 12. julija 2017 nasledil brigadnega generala Petra DEVOGELAEREJA.

               (6)

               V skladu s členom 5 Protokola št. 22 o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri pripravi in izvajanju sklepov in ukrepov Unije, ki zadevajo obrambo. Danska zato ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zanjo ni zavezujoč in se v njej ne uporablja –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Brigadni general Bart LAURENT se z 12. julijem 2017 imenuje za poveljnika sil misije EU v vojaški misiji Evropske unije, ki prispeva k usposabljanju malijskih oboroženih sil (EUTM Mali).
   Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 26. junija 2017

            Za Politični in varnostni odbor

            Predsednik

         W. STEVENS

      (1)  UL L 14, 18.1.2013, str. 19.

      (2)  Sklep Političnega in varnostnega odbora (SZVP) 2016/2352 z dne 7. decembra 2016 o imenovanju poveljnika misije EU v vojaški misiji Evropske unije, ki prispeva k usposabljanju malijskih oboroženih sil (EUTM Mali), in razveljavitvi Sklepa (SZVP) 2016/939 (EUTM Mali/2/2016) (UL L 348, 21.12.2016, str. 25).

      (3)  Sklep Sveta (EU) 2017/971 z dne 8. junija 2017 o ureditvah za načrtovanje in izvajanje vojaških misij EU, v okviru SVOP, brez izvršilnih pooblastil ter o spremembi sklepov 2010/96/SZVP o vojaški misiji Evropske unije, ki prispeva k usposabljanju somalskih varnostnih sil, 2013/34/SZVP o vojaški misiji Evropske unije, ki prispeva k usposabljanju malijskih oboroženih sil (EUTM Mali) in (SZVP) 2016/610 o misiji Evropske unije za vojaško usposabljanje v okviru SVOP v Srednjeafriški republiki (EUTM RCA) (UL L 146, 9.6.2017, str. 133).


title: Sklep Sveta (SZVP) 2016/564 z dne 11. aprila 2016 o spremembi Sklepa 2013/798/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Srednjeafriški republiki

text:
               12.4.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 96/38

         SKLEP SVETA (SZVP) 2016/564
   z dne 11. aprila 2016
   o spremembi Sklepa 2013/798/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Srednjeafriški republiki
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 29 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Po sprejetju Resolucije Varnostnega sveta Združenih narodov 2127 (2013) je Svet 23. decembra 2013 sprejel Sklep 2013/798/SZVP (1).

               (2)

               Varnostni svet Združenih narodov je 27. januarja 2016 sprejel Resolucijo 2262 (2016), ki do 31. januarja 2017 podaljšuje embargo na orožje, prepoved potovanj in zamrznitev sredstev za Srednjeafriško republiko ter določa nekatere spremembe izjem v zvezi z embargom na orožje in merili za uvrstitev na seznam.

               (3)

               Za izvajanje teh ukrepov je potrebno nadaljnje ukrepanje Unije.

               (4)

               Sklep 2013/798/SZVP bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Sklep 2013/798/SZVP se spremeni:

               1.

               člen 2 se spremeni:

                           (a)

                           odstavek 1(c) se nadomesti z naslednjim:

                                       „(c)

                                       prodajo, dobavo, prenos ali izvoz osebnega orožja in druge sorodne opreme, namenjene izključno uporabi v mednarodnih patruljah, ki zagotavljajo varnost na zaščitenem območju treh nacionalnih parkov v porečju reke Sangha s preprečevanjem divjega lova, tihotapljenja slonovine in orožja ter drugih nezakonitih dejavnosti v nasprotju z nacionalno zakonodajo Srednjeafriške republike ali njenimi mednarodnopravnimi obveznostmi, o čemer se vnaprej uradno obvesti odbor;“;

                           (b)

                           doda se odstavek 1(d):

                                       „(d)

                                       prodajo, dobavo prenos ali izvoz nesmrtonosne opreme ter zagotavljanje pomoči, vključno z operativnim in neoperativnim usposabljanjem varnostnih sil Srednjeafriške republike, namenjene zgolj v podporo procesu reforme varnostnega sektorja v Srednjeafriški republiki ali za uporabo v tem procesu, v sodelovanju z misijo MINUSCA, o čemer se vnaprej uradno obvesti odbor.“;

                           (c)

                           odstavek 2(a) se nadomesti z naslednjim:

                                       „(a)

                                       prodajo, dobavo, prenos ali izvoz nesmrtonosne vojaške opreme, namenjene zgolj za uporabo v humanitarne ali varnostne namene, in s tem povezane tehnične pomoči ali usposabljanja;“;

               2.

               v členu 2a se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:
               „1.   Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, da preprečijo vstop na svoje ozemlje ali tranzit preko njega osebam, ki jih odbor, ustanovljen na podlagi odstavka 57 RVSZN 2127 (2013) (v nadaljnjem besedilu: odbor), uvrsti na seznam kot osebe, ki:

                           (a)

                           sodelujejo pri dejanjih, ki ogrožajo mir, stabilnost ali varnost v Srednjeafriški republiki, ali jih podpirajo, vključno z dejanji, ki ogrožajo ali ovirajo proces politične tranzicije oziroma proces stabilizacije in sprave ali ki spodbujajo nasilje;

                           (b)

                           kršijo embargo na orožje, uveden na podlagi odstavka 54 RVSZN 2127 (2013) in člena 1 tega sklepa, ali ki so neposredno ali posredno prodale, dobavile ali prenesle orožje ali sorodni material oboroženim skupinam ali kriminalnim združbam v Srednjeafriški republiki ali ga od njih prejele ali ki so tem skupinam ali združbam nudile tehnično svetovanje, usposabljanje ali pomoč, vključno s financiranjem in finančno pomočjo, povezano z nasilnimi dejanji oboroženih skupin ali kriminalnih združb v Srednjeafriški republiki, ali jih od njih prejele;

                           (c)

                           sodelujejo pri načrtovanju, vodenju ali zagrešitvi dejanj, s katerimi se krši mednarodno pravo na področju človekovih pravic ali mednarodno humanitarno pravo ali s katerimi se zlorabljajo ali kršijo človekove pravice v Srednjeafriški republiki, vključno z dejanji, ki vključujejo spolno nasilje, napadi na civiliste, napadi na podlagi etnične ali verske pripadnosti žrtev, napadi na šole in bolnišnice ter ugrabitvami in prisilnim izseljevanjem;

                           (d)

                           novačijo ali izkoriščajo otroke v oboroženih spopadih v Srednjeafriški republiki in s tem kršijo veljavno mednarodno pravo;

                           (e)

                           podpirajo oborožene skupine ali kriminalne združbe s pomočjo nezakonitega izkoriščanja naravnih virov ali trgovine z njimi v Srednjeafriški republiki ali iz Srednjeafriške republike, vključno z diamanti, zlatom ter prosto živečimi živalmi in proizvodi iz njih;

                           (f)

                           ovirajo dostavo humanitarne pomoči Srednjeafriški republiki, dostop do nje ali njeno razdeljevanje;

                           (g)

                           sodelujejo pri načrtovanju, vodenju, sponzoriranju ali izvedbi napadov zoper misije ZN ali mednarodne varnostne sile, vključno z MINUSCA, misijami Unije in francoskimi operacijami, ki jim nudijo podporo;

                           (h)

                           vodijo subjekt, ki ga je odbor uvrstil na seznam, ali nudijo podporo osebi ali subjektu, ki ga je odbor uvrstil na seznam, ali delajo za ali v imenu ali po navodilih take osebe ali subjekta, ali vodijo subjekt, ki je v lasti ali pod nadzorom osebe ali subjekta, ki ga je odbor uvrstil na seznam;

                     ki so navedene na seznamu v Prilogi k temu sklepu.“;

               3.

               v členu 2b se odstavek 1 nadomesti z naslednjim:
               „1.   Zamrznejo se vsa sredstva in gospodarski viri, ki so v lasti ali pod neposrednim ali posrednim nadzorom oseb ali subjektov, ki jih odbor uvrsti na seznam, ker:

                           (a)

                           sodelujejo pri dejanjih, ki ogrožajo mir, stabilnost ali varnost v Srednjeafriški republiki, ali jih podpirajo, vključno z dejanji, ki ogrožajo ali ovirajo proces politične tranzicije oziroma proces stabilizacije in sprave ali ki spodbujajo nasilje;

                           (b)

                           kršijo embargo na orožje, uveden na podlagi odstavka 54 RVSZN 2127 (2013) in člena 1 tega sklepa, ali ki so neposredno ali posredno prodale, dobavile ali prenesle orožje ali sorodni material oboroženim skupinam ali kriminalnim združbam v Srednjeafriški republiki ali ga od njih prejele ali ki so tem skupinam ali združbam nudile tehnično svetovanje, usposabljanje ali pomoč, vključno s financiranjem in finančno pomočjo, povezano z nasilnimi dejanji oboroženih skupin ali kriminalnih združb v Srednjeafriški republiki, ali jih od njih prejele;

                           (c)

                           sodelujejo pri načrtovanju, vodenju ali zagrešitvi dejanj, s katerimi se krši mednarodno pravo na področju človekovih pravic ali mednarodno humanitarno pravo ali s katerimi se zlorabljajo ali kršijo človekove pravice v Srednjeafriški republiki, vključno z dejanji, ki vključujejo spolno nasilje, napadi na civiliste, napadi na podlagi etnične ali verske pripadnosti žrtev, napadi na šole in bolnišnice ter ugrabitvami in prisilnim izseljevanjem;

                           (d)

                           novačijo ali izkoriščajo otroke v oboroženih spopadih v Srednjeafriški republiki in s tem kršijo veljavno mednarodno pravo;

                           (e)

                           podpirajo oborožene skupine ali kriminalne združbe s pomočjo nezakonitega izkoriščanja naravnih virov ali trgovine z njimi v Srednjeafriški republiki ali iz Srednjeafriške republike, vključno z diamanti, zlatom ter prosto živečimi živalmi in proizvodi iz njih;

                           (f)

                           ovirajo dostavo humanitarne pomoči Srednjeafriški republiki, dostop do nje ali njeno razdeljevanje;

                           (g)

                           sodelujejo pri načrtovanju, vodenju, sponzoriranju ali izvedbi napadov zoper misije ZN ali mednarodne varnostne sile, vključno z MINUSCA, misijami Unije in francoskimi operacijami, ki jim nudijo podporo;

                           (h)

                           vodijo subjekt, ki ga je odbor uvrstil na seznam, ali nudijo podporo osebi ali subjektu, ki ga je odbor uvrstil na seznam, ali delajo za ali v imenu ali po navodilih take osebe ali subjekta, ali vodijo subjekt, ki je v lasti ali pod nadzorom osebe ali subjekta, ki ga je odbor uvrstil na seznam.

                     Osebe in subjekti iz tega odstavka so navedeni v Prilogi k temu sklepu.“

         Člen 2
   Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Luxembourgu, 11. aprila 2016

            Za Svet

            Predsednik

         M.H.P. VAN DAM

      (1)  Sklep Sveta 2013/798/SZVP z dne 23. decembra 2013 o omejevalnih ukrepih proti Srednjeafriški republiki (UL L 352, 24.12.2013, str. 51).


title: 2008/190/ES: Sklep Sveta z dne 18. februarja 2008 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Republiko Moldavijo o nekaterih vidikih zračnih prevozov

text:
               5.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 60/24

      SKLEP SVETA

   z dne 18. februarja 2008
   o sklenitvi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Republiko Moldavijo o nekaterih vidikih zračnih prevozov
   (2008/190/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 80(2) v povezavi s prvim stavkom prvega pododstavka člena 300(2) in prvim pododstavkom člena 300(3) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 5. junija 2003 s sklepom pooblastil Komisijo, da začne pogajanja s tretjimi državami o nadomestitvi nekaterih določb v obstoječih dvostranskih sporazumih s sporazumom Skupnosti.

               (2)

               Komisija je v imenu Skupnosti v skladu z mehanizmi in direktivami iz Priloge k Sklepu z dne 5. junija 2003 z Republiko Moldavijo izpogajala Sporazum o nekaterih vidikih zračnih prevozov.

               (3)

               Sporazum je bil v skladu s Sklepom Sveta 2006/345/ES (2) podpisan v imenu Skupnosti, s pridržkom njegove morebitne poznejše sklenitve.

               (4)

               Sporazum bi bilo treba odobriti –

         SKLENIL:
   Člen 1
   Sporazum med Evropsko skupnostjo in Republiko Moldavijo o nekaterih vidikih zračnih prevozov se odobri v imenu Skupnosti.
   Člen 2
   Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo, pooblaščeno, da pošlje uradno obvestilo iz člena 8(1) Sporazuma.

      V Bruslju, 18. februarja 2008

            Za Svet

            Predsednik

         D. RUPEL

      (1)  Mnenje z dne 16. maja 2006 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

      (2)  UL L 126, 13.5.2006, str. 23.


title: Sklep Sveta (EU) 2017/235 z dne 7. februarja 2017 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Salomonovimi otoki o odpravi vizumske obveznosti za kratkoročno bivanje, v imenu Unije

text:
               11.2.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 36/7

         SKLEP SVETA (EU) 2017/235
   z dne 7. februarja 2017
   o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Salomonovimi otoki o odpravi vizumske obveznosti za kratkoročno bivanje, v imenu Unije
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti točke (a) člena 77(2) v povezavi s točko (a)(v) drugega pododstavka člena 218(6) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju odobritve Evropskega parlamenta (1),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Komisija je v imenu Unije s pogajanji dosegla sporazum s Salomonovimi otoki o odpravi vizumske obveznosti za kratkoročno bivanje (v nadaljnjem besedilu: Sporazum).

               (2)

               V skladu s Sklepom Sveta (EU) 2016/1888 (2) je bil Sporazum podpisan in se začasno uporablja od 8. oktobra 2016.

               (3)

               S Sporazumom se ustanovi skupni odbor strokovnjakov za upravljanje Sporazuma. Unijo v skupnem odboru zastopa Komisija, ki bi ji morali pomagati predstavniki držav članic.

               (4)

               Ta sklep predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerem Združeno kraljestvo v skladu s Sklepom Sveta 2000/365/ES (3) ne sodeluje; Združeno kraljestvo torej ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zato zanj ni zavezujoč in se v njem ne uporablja.

               (5)

               Ta sklep predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerem Irska v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES (4) ne sodeluje; Irska torej ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zato zanjo ni zavezujoč in se v njej ne uporablja.

               (6)

               Sporazum bi bilo treba odobriti –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Sporazum med Evropsko unijo in Salomonovimi otoki o odpravi vizumske obveznosti za kratkoročno bivanje se odobri v imenu Unije.
   Člen 2
   Predsednik Sveta v imenu Unije pošlje uradno obvestilo iz člena 8(1) Sporazuma (5).
   Člen 3
   Komisija ob pomoči predstavnikov držav članic zastopa Unijo v skupnem odboru strokovnjakov, ustanovljenem v skladu s členom 6 Sporazuma.
   Člen 4
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 7. februarja 2017

            Za Svet

            Predsednik

         L. GRECH

      (1)  Odobritev z dne 1. decembra 2016.

      (2)  Sklep Sveta (EU) 2016/1888 z dne 24. junija 2016 o podpisu Sporazuma med Evropsko unijo in Salomonovimi otoki o odpravi vizumske obveznosti za kratkoročno bivanje, v imenu Unije in o njegovi začasni uporabi (UL L 292, 27.10.2016, str. 1).

      (3)  Sklep Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda (UL L 131, 1.6.2000, str. 43).

      (4)  Sklep Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda (UL L 64, 7.3.2002, str. 20).

      (5)  Generalni sekretariat Sveta v Uradnem listu Evropske unije objavi datum začetka veljavnosti Sporazuma.


title: Sklep Sveta (EU) 2015/997 z dne 16. junija 2008 o podpisu, v imenu Evropske skupnosti, Stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma med Evropskima skupnostma in njunimi državami članicami ter Bosno in Hercegovino

text:
               30.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 164/1

         SKLEP SVETA (EU) 2015/997
   z dne 16. junija 2008
   o podpisu, v imenu Evropske skupnosti, Stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma med Evropskima skupnostma in njunimi državami članicami ter Bosno in Hercegovino
   SVET EVROPSKE UNIJE,
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 310 v povezavi s prvim stavkom prvega pododstavka člena 300(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Pogajanja z Bosno in Hercegovino o Stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu med Evropskima skupnostma in njunimi državami članicami na eni strani ter Bosno in Hercegovino na drugi strani so se zaključila.

               (2)

               Trgovinske določbe iz tega sporazuma so izjemne narave, povezane s politiko, ki se izvaja v okviru stabilizacijsko-pridružitvenega procesa, in za Evropsko unijo ne bodo pomenile precedensa v trgovinski politiki Skupnosti v zvezi s tretjimi državami, razen z državami zahodnega Balkana.

               (3)

               Ta sporazum, je treba ob upoštevanju njegove morebitne poznejše sklenitve podpisati v imenu Evropske skupnosti –

         SKLENIL:
   Člen 1
   Podpis Stabilizacijsko-pridružitvenega sporazuma med Evropskima skupnostma in njunimi državami članicami na eni strani ter Bosno in Hercegovino na drugi strani, se odobri v imenu Skupnosti, ob upoštevanju poznejše sklenitve omenjenega sporazuma.
   Besedilo Sporazuma je priloženo temu sklepu.
   Člen 2
   Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebe, pooblaščene, da podpišejo Sporazum v imenu Skupnosti, ob upoštevanju sklenitve omenjenega sporazuma.

      V Luxembourgu, 16. junija 2008

            Za Svet

            Predsednik

         D. RUPEL


title: Sklep Sveta z dne 18. junija 1998 o sklenitvi Sporazuma o vzajemnem priznavanju ugotavljanja skladnosti, certifikatov in oznak med Evropsko skupnostjo in Avstralijo

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

31998D0508

Uradni list L 229 , 17/08/1998 str. 0001 - 0002

		Sklep Svetaz dne 18. junija 1998o sklenitvi Sporazuma o vzajemnem priznavanju ugotavljanja skladnosti, certifikatov in oznak med Evropsko skupnostjo in Avstralijo(98/508/ES)SVET EVROPSKE UNIJE JEob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 113 v zvezi s členom 228(2), prvi stavek, in (3), prvi pododstavek, ter členom 228(4) Pogodbe,ob upoštevanju predloga Komisije,ker je bil Sporazum o vzajemnem priznavanju ugotavljanja skladnosti, certifikatov in oznak med Evropsko skupnostjo in Avstralijo usklajen s pogajanji in parafiran dne 19. julija 1996 in bi ga bilo treba odobriti;ker so bile nekatere naloge za izvajanje pripisane skupnemu odboru, ustanovljenemu s Sporazumom, in zlasti pooblastilo za spreminjanje nekaterih vidikov sektorskih prilog k Sporazumu;ker bi bilo treba določiti ustrezne notranje postopke za zagotavljanje pravilnega delovanja Sporazuma, in ker je treba, da Komisija dobi pooblastila za izvedbo nekaterih tehničnih sprememb Sporazuma in za sprejem nekaterih odločitev za izvajanje Sporazuma,SKLENIL:Člen 1Sporazum o vzajemnem priznavanju ugotavljanja skladnosti, certifikatov in oznak med Evropsko skupnostjo in Avstralijo, skupaj s prilogami k Sporazumu in priloženimi skupnimi izjavami, se odobri v imenu Skupnosti.Besedilo Sporazuma, priloge in skupne izjave so priloženi temu sklepu.Člen 2S tem sklepom je predsednik Sveta pooblaščen, da imenuje pooblaščence, ki bodo podpisali Sporazum ter s tem zavezali Skupnost, in v imenu Skupnosti poslali obvestilo iz člena 14 Sporazuma [1].Člen 31. V skupnem odboru, opredeljenem v členu 12 Sporazuma, Komisija zastopa Skupnost, ob pomoči posebnega odbora, ki ga imenuje Svet. Komisija po posvetovanju s tem posebnim odborom začne z imenovanji, uradnim obveščanjem, izmenjavo informacij in zahtevami za preverjanje iz člena 8(2) in člena 12(4)(c), (d) in (e) Sporazuma.2. Komisija po posvetovanju s posebnim odborom iz odstavka 1 tega člena določi stališče Skupnosti v zvezi z odločitvami, ki jih mora sprejeti Skupni odbor glede sprememb oddelkov I do IV sektorskih prilog (člen 12(4)(a) in (b) ter (6) Sporazuma) in preverjanja skladnosti v skladu s členom 8 in členom 12(6)(d) Sporazuma.3. V vseh drugih primerih stališče Skupnosti v skupnem odboru določi Svet, ki odloča s kvalificirano večino na predlog Komisije.Člen 4Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.V Luxembourgu, 18. junija 1998Za SvetPredsednikG. Strang[1] Datum začetka veljavnosti sporazuma bo objavljen v Uradnem listu Evropskih skupnosti.--------------------------------------------------


title: 2009/5/ES: Sklep Evropske centralne banke z dne 18. decembra 2008 o preložitvi začetka sistema rotacije v Svetu Evropske centralne banke (ECB/2008/29)

text:
               7.1.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 3/4

      SKLEP EVROPSKE CENTRALNE BANKE

   z dne 18. decembra 2008
   o preložitvi začetka sistema rotacije v Svetu Evropske centralne banke
   (ECB/2008/29)
   (2009/5/ES)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (v nadaljevanju: Statut ESCB) ter zlasti njegovega člena 10.2,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Na podlagi Odločbe Sveta 2008/608/ES z dne 8. julija 2008 v skladu s členom 122(2) Pogodbe o uvedbi enotne valute na Slovaškem 1. januarja 2009 (1) Slovaška izpolnjuje potrebne pogoje za uvedbo eura in se bo njeno odstopanje v skladu s členom 4 Akta o pristopu (2) razveljavilo s 1. januarjem 2009.

               (2)

               S sprejetjem eura na Slovaškem bo število članov Sveta Evropske centralne banke preseglo 21. Člen 10.2 Statuta ESCB določa, da bo od dneva, ko število članov Sveta ECB preseže 21, imel vsak član Izvršilnega odbora en glas in da bo število guvernerjev z glasovalno pravico 15. Prav tako določa pravila za rotacijo glasovalnih pravic. V skladu s šesto alineo člena 10.2 lahko Svet ECB, ki odloča z dvotretjinsko večino vseh svojih članov z glasovalno pravico ali brez nje, sklene, da se začetek sistema rotacije preloži do datuma, ko število guvernerjev preseže 18.

               (3)

               Uvodna izjava 6 Priporočila ECB/2003/1 z dne 3. februarja 2003 za sklep Sveta o spremembi člena 10.2 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (3) in uvodna izjava 6 Sklepa Sveta v sestavi voditeljev držav ali vlad 2003/223/ES z dne 21. marca 2003 o spremembi člena 10.2 Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (4) se sklicujeta na možnost odločitve, da se začetek sistema rotacije preloži, da se prepreči situacija, ko bi imeli guvernerji v kateri koli skupini 100 % pogostost glasovanja. Začetek sistema rotacije, ko število guvernerjev preseže 15, bi zahteval uvedbo izredne ureditve, ki bi zagotovila, da prva skupina guvernerjev ne bi imela nižje pogostosti glasovanja kot druga skupina. Ena od možnosti za zagotovitev izpolnjevanja tega pogoja bi bila dodelitev petih glasovalnih pravic prvi skupini. Toda to bi povzročilo 100 % pogostost glasovanja članov prve skupine in bi bilo v nasprotju z namero, da so sistem rotacije velja za vse guvernerje. Alternativne ureditve, s katerimi bi se izognili 100 % pogostosti glasovanja prve skupine, bi še dodatno znatno prispevale h kompleksnosti sistema rotacije.

               (4)

               Po temeljiti razpravi je Svet ECB zaključil, da koristi preložitve sistema rotacije, dokler število guvernerjev ne preseže 18, odtehtajo koristi uvedbe sistema rotacije, ko število guvernerjev preseže 15, s čimer se izogne uvedba dodatnih elementov kompleksnosti v prehodnem sistemu rotacije dveh skupin. Zatorej je primerno preložiti začetek sistema rotacije, dokler število guvernerjev ne preseže 18 –

         SKLENIL:
   Člen 1
   Začetek sistema rotacije, določenega v členu 10.2 Statuta ESCB, se preloži do dneva, ko število guvernerjev v Svetu ECB preseže 18.
   Člen 2
   Ta sklep začne veljati 1. januarja 2009.

      V Frankfurtu na Majni, 18. decembra 2008

            Predsednik ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  UL L 195, 24.7.2008, str. 24.

      (2)  Akt o pogojih pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Cipra, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike in prilagoditvah pogodb, na katerih temelji Evropska unija (UL L 236, 23.9.2003, str. 33).

      (3)  UL C 29, 7.2.2003, str. 6.

      (4)  UL L 83, 1.4.2003, str. 66.


title: 2005/532/ES: Sklep Evropskega parlamenta z dne 12. aprila 2005 o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2003, Oddelek II – Svet

text:
               27.7.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 196/39

      SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA

   z dne 12. aprila 2005
   o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2003, Oddelek II – Svet
   (2005/532/ES)
   EVROPSKI PARLAMENT,
   ob upoštevanju splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2003 (1),
   ob upoštevanju poročila o prihodkih in odhodkih ter bilance stanja za proračunsko leto 2003 (C6-0016/2005),
   ob upoštevanju Letnega poročila Računskega sodišča za proračunsko leto 2003, skupaj z odgovori institucij (2),
   ob upoštevanju izjave o zanesljivosti poslovnih knjig ter zakonitosti in pravilnosti poslovnih dogodkov, ki jo na podlagi člena 248 Pogodbe ES (3) predloži Računsko sodišče,
   ob upoštevanju notranjega revizijskega poročila Sveta za leto 2003,
   ob upoštevanju členov 272(10), 275 in 276 Pogodbe ES,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (4), zlasti členov 50, 86(4), 145, 146 in 147 Uredbe,
   ob upoštevanju Finančne uredbe z dne 21. decembra 1977, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (5),
   ob upoštevanju člena 71 in Priloge V k svojemu Poslovniku,
   ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A6-0066/2005),

               1.

               podeli generalnemu sekretarju Sveta razrešnico glede izvrševanja proračuna za proračunsko leto 2003;

               2.

               navaja svoje pripombe v priloženi resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in priloženo resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Sodišču, Računskemu sodišču, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru, Odboru regij in Evropskemu varuhu človekovih pravic ter besedili objavi v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

         Josep BORRELL FONTELLES

            Predsednik

         Julian PRIESTLEY

            Generalni sekretar

      (1)  UL L 54, 28.2.2003, str. 1.

      (2)  UL C 293, 30.11.2004, str. 1.

      (3)  UL C 294, 30.11.2004, str. 99.

      (4)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (5)  UL L 356, 31.12.1977, str. 1.

         RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA

      s pripombami, ki so sestavni del sklepa o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2003, Oddelek II – Svet
      EVROPSKI PARLAMENT,
      ob upoštevanju splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2003 (1),
      ob upoštevanju poročila o prihodkih in odhodkih ter bilance stanja za proračunsko leto 2003 (C6-0016/2005),
      ob upoštevanju Letnega poročila Računskega sodišča za proračunsko leto 2003, skupaj z odgovori institucij (2),
      ob upoštevanju izjave o zanesljivosti poslovnih knjig ter zakonitosti in pravilnosti poslovnih dogodkov, ki jo na podlagi člena 248 Pogodbe ES (3) predloži Računsko sodišče,
      ob upoštevanju notranjega revizijskega poročila Sveta za leto 2003,
      ob upoštevanju členov 272(10), 275 in 276 Pogodbe ES,
      ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (4), zlasti členov 50, 86(4), 145, 146 in 147 Uredbe,
      ob upoštevanju Finančne uredbe z dne 21. decembra 1977, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (5),
      ob upoštevanju člena 71 in Priloge V k svojemu Poslovniku,
      ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A6-0066/2005),

                  1.

                  pozdravlja uvedbo ločenega oddelka za Svet v Letnem poročilu Računskega sodišča za proračunsko leto 2003; je seznanjen s povzetkom Sveta o notranjih revizijah, izvedenih v letu 2003; pozdravlja večjo izmenjavo informacij med Svetom in Parlamentom preko neformalnega dialoga, ki je v sklopu postopka podelitve razrešnice potekal med dvema institucijama; ugotavlja, da so ti elementi prispevali k povečanju preglednosti glede razrešnice za proračun Sveta;

                  2.

                  je seznanjen s pobudo Sveta, da zagotovi dokumentacijo in sprejme potrebne ukrepe za uskladitev z zahtevami nove Finančne uredbe do konca leta 2004, kot je navedeno v Letnem poročilu Računskega sodišča, in poziva Svet, da Evropskemu parlamentu odda seznam težav, ki se pojavljajo pri izvajanju Finančne uredbe;

                  3.

                  je seznanjen z ugotovitvijo Sodišča, da so bile pogodbe za pravne storitve Sveta sklenjene brez kakršnega koli razpisnega postopka, čeprav je njihova vrednost presegala prag, nad katerim je razpisni postopek obvezen; je seznanjen, da Svet v celoti sprejema to ugotovitev in da je začel razpisni postopek z namenom določitve okvirne pogodbe za vrsto omenjenih pravnih storitev; poudarja pomen spoštovanja pravil za oddajo naročil, določenih v Finančni uredbi;

                  4.

                  poziva Svet, da predloži organu, ki sprejme sklep o razrešnici, letno poročilo o delu iz člena 60(7) Finančne uredbe z dne 25. junija 2002, kot so storile vse druge institucije, vključno z Evropskim parlamentom;

                  5.

                  meni, da bo večja jasnost glede porabe in upravljanja skupne zunanje in varnostne politike (SZVP) znotraj Sveta povečala preglednost; ločeno poziva Svet, da glede na svoj proračun opredeli pripravljalne stroške v zvezi s SZVP, kot priporoča Računsko sodišče v svojem posebnem poročilu št. 13/2001; poudarja potrebo po razjasnitvi vloge Komisije pri izvajanju SZVP, kot priporoča Računsko sodišče v svojem posebnem poročilu št. 13/2001; priporoča, da se jasna operativna načela in dogovori glede vloge Komisije pri izvajanju SZVP vključijo v nov medinstitucionalni sporazum o proračunu;

                  6.

                  obžaluje, da ne more zaradi časovne stiske posvetiti priporočilu Sveta pozornosti, ki jo zasluži, ter poziva Komisijo, da posreduje, in Svet, da sprejme naslednji predlog za spremembo člena 145(1) Finančne uredbe:
                  „Na priporočilo Sveta, ki odloča s kvalificirano večino, Evropski parlament podeli Komisiji razrešnico v zvezi z izvrševanjem proračuna za leto n do 30. junija leta n +2.“

         (1)  UL L 54, 28.2.2003, str. 1.

         (2)  UL C 293, 30.11.2004, str. 1.

         (3)  UL C 294, 30.11.2004, str. 99.

         (4)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

         (5)  UL L 356, 31.12.1977, str. 1.


title: 2008/459/ES: Sklep Sveta z dne 6. junija 2008 o imenovanju člana Odbora regij iz Združenega kraljestva

text:
               19.6.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 160/30

      SKLEP SVETA

   z dne 6. junija 2008
   o imenovanju člana Odbora regij iz Združenega kraljestva
   (2008/459/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 263 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga vlade Združenega kraljestva,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 24. januarja 2006 sprejel Sklep 2006/116/ES o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2006 do 25. januarja 2010 (1).

               (2)

               Zaradi odstopa g. Conorja MURPHYJA se je sprostilo mesto člana Odbora regij –

         SKLENIL:
   Člen 1
   Za preostanek mandata, ki se izteče 25. januarja 2010, se za člana Odbora regij imenuje g. Roger KNOX, član East Lothian Council.
   Člen 2
   Ta sklep začne učinkovati na dan sprejetja.

      V Luxembourgu, 6. junija 2008

            Za Svet

            Predsednik

         A. VIZJAK

      (1)  UL L 56, 25.2.2006, str. 75.


title: Sklep Sveta z dne 18. julija 1988 o sklenitvi Sporazuma o sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o raziskavah in razvoju na področju lesa, vključno s pluto, kot obnovljivih surovin

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

31988D0404

Uradni list L 195 , 23/07/1988 str. 0074 - 0074

		Sklep Svetaz dne 18. julija 1988o sklenitvi Sporazuma o sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o raziskavah in razvoju na področju lesa, vključno s pluto, kot obnovljivih surovin(88/404/EGS)SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JEob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 235 Pogodbe,ob upoštevanju predloga Komisije,ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [1],ker je Svet s Sklepom 86/235/EGS [2] sprejel raziskovalni program o materialih (surovine in napredni materiali), (1986 do 1989), ki vključuje podprogram o lesu, vključno s pluto, kot obnovljivi surovini; ker člen 6 tega sklepa pooblašča Komisijo za pogajanja o sporazumih s tretjimi državami, zlasti s tistimi, ki so vključene v sodelovanje na področju znanstvenih in tehničnih raziskav v Evropi (COST), z namenom da bi jih v celoti ali delno vključili v ta program;ker je Svet s Sklepom 87/177/EGS [3] v imenu Evropske gospodarske skupnosti sprejel Okvirni sporazum o znanstvenem in tehničnem sodelovanju med Evropskimi skupnostmi, in med drugim s Švicarsko konfederacijo;ker ta mora biti ta Sporazum odobren;ker Pogodba ne predvideva tukaj pogojenih pooblastil, razen tistih iz člena 235,SKLENIL:Člen 1Sporazum o sodelovanju med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o raziskavah in razvoju na področju lesa, vključno s pluto, kot obnovljivih surovin, se sprejme v imenu Skupnosti.Besedilo Sporazuma je priloženo temu sklepu.Člen 2Predsednik Sveta poda uradno obvestilo, kakor je določeno v členu 9 Sporazuma [4].V Bruslju, 18. julija 1988Za SvetPredsednikY. Pottakis[1] UL C 167, 27.6.1988.[2] UL L 159, 14.6.1986, str. 36.[3] UL 71, 14.3.1987, str. 29.[4] Datum začetka veljavnosti Sporazuma bo Generalni sekretariat Sveta objavil v Uradnem listu Evropskih skupnosti.--------------------------------------------------


title: 2006/144/ES: Sklep Sveta z dne  20. februarja 2006  o strateških smernicah Skupnosti za razvoj podeželja (programsko obdobje 2007–2013)

text:
               25.2.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 55/20

      SKLEP SVETA

   z dne 20. februarja 2006
   o strateških smernicah Skupnosti za razvoj podeželja (programsko obdobje 2007–2013)
   (2006/144/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (1), in zlasti prvega stavka člena 9(2) Uredbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (2),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Člen 9(1) Uredbe (ES) št. 1698/2005 določa, da se strateške smernice za razvoj podeželja za programsko obdobje od 1. januarja 2007 do 31. decembra 2013 sprejmejo na ravni Skupnosti zaradi določitve prednostnih nalog za razvoj podeželja.

               (2)

               Strateške smernice morajo odražati večnamensko vlogo, ki jo ima kmetijstvo v bogastvu in raznolikosti krajine, živilskih proizvodih ter kulturni in naravni dediščini v vsej Skupnosti.

               (3)

               Strateške smernice morajo določiti področja, ki so pomembna za uresničevanje prednostnih nalog Skupnosti, zlasti glede ciljev trajnostnega razvoja iz Göteborga in prenovljene Lizbonske strategije za rast in delovna mesta, določene na zasedanjih Evropskega sveta v Göteborgu (15. in 16. junija 2001) oziroma v Solunu (20. in 21. junija 2003).

               (4)

               Na podlagi teh strateških smernic bi morala vsaka država članica pripraviti svojo nacionalni strateški plan, ki predstavlja referenčni okvir za pripravo programov razvoja podeželja –

         SKLENIL:
   Edini člen
   Sprejmejo se strateške smernice Skupnosti za razvoj podeželja (programsko obdobje 2007–2013), kakor so navedene v Prilogi.

      V Bruslju, 20. februarja 2006

            Za Svet

            Predsednik

         J. PRÖLL

      (1)  UL L 277, 21.10.2005, str. 1.

      (2)  Še ni objavljeno v Uradnem listu.

      PRILOGA
      Strateške smernice Skupnosti za razvoj podeželja (programsko obdobje 2007–2013)
      1.   UVOD
      Uredba (ES) št. 1698/2005 opredeljuje namen in obseg pomoči iz EKSRP. Strateške smernice Skupnosti določajo področja v tem okviru, ki so pomembna za uresničevanje prednostnih nalog Skupnosti, zlasti glede ciljev trajnostnega razvoja iz Göteborga in prenovljene Lizbonske strategije za rast in delovna mesta.
      Strateške smernice Skupnosti za razvoj podeželja bodo pomagale:

                  —

                  določiti in se sporazumeti o področjih, kjer je s pomočjo EU za razvoj podeželja ustvarjena največja dodana vrednost na ravni EU,

                  —

                  ustvariti povezavo z glavnimi prednostnimi nalogami EU (Göteborg, Lizbona) in jih prenesti v politiko razvoja podeželja,

                  —

                  zagotoviti usklajenost z drugimi politikami EU, zlasti na področjih kohezije in okolja,

                  —

                  spremljati izvajanje nove tržno usmerjene skupne kmetijske politike (SKP) in potrebnega prestrukturiranja, ki ga bo vključevala v starih in novih državah članicah.

            2.   RAZVOJ PODEŽELJA IN SPLOŠNI CILJI SKUPNOSTI
      2.1   SKP in razvoj podeželja
      Kmetijstvo je še naprej največji uporabnik podeželskih zemljišč, kot tudi ključni dejavnik kakovosti življenjskega prostora na podeželju in okolja. Pomen in ustreznost SKP in razvoja podeželja sta se povečala z nedavno širitvijo Evropske unije.
      Brez obeh stebrov SKP, politike trga in razvoja podeželja, bi se številna podeželska območja v Evropi soočala z naraščajočimi gospodarskimi, socialnimi in okoljskimi problemi. Evropski model kmetijstva odraža večnamensko vlogo, ki jo ima kmetijstvo v bogastvu in raznolikosti krajine, živilskih proizvodih ter kulturni in naravni dediščini (1).
      Vodilna načela SKP, politike trga in razvoja podeželja je določil Evropski svet v Göteborgu (15. in 16. junija 2001). V skladu z njegovimi zaključki mora iti močna gospodarska storilnost v korak s trajnostno uporabo naravnih virov in nivoji odpadkov, vzdrževanjem biotske raznovrstnosti, ohranjanjem ekosistemov in izogibanjem dezertifikaciji. Da bi se uspešno spoprijeli s temi izzivi, Evropski svet soglaša, da bi morala SKP in njen prihodnji razvoj s svojimi cilji med drugim prispevati k doseganju trajnostnega razvoja z večjim poudarkom na spodbujanju zdravih, visoko kakovostnih proizvodov, okoljsko trajnostnih proizvodnih metod, vključno z ekološko pridelavo, obnovljivimi surovinami in varstvom biotske raznovrstnosti.
      Ta vodila načela so potrdili sklepi Lizbonske strategije Evropskega sveta v Solunu (20. in 21. junija 2003). Reformirana SKP in razvoj podeželja lahko v prihodnjih letih ključno prispevata h konkurenčnosti in trajnostnemu razvoju.
      2.2   Na poti k trajnostnemu kmetijstvu: reformi SKP iz leta 2003 in 2004
      Reformi SKP iz leta 2003 in 2004 predstavljata glavni ukrep za zboljšanje konkurenčnosti in trajnostnega razvoja kmetijske dejavnosti v EU in določata okvir za prihodnje reforme. Zaporedni reformi sta prispevali h konkurenčnosti evropskega kmetijstva z zmanjšanjem garancij za zaščito cen in pospešili strukturno prilagajanje. Uvedba nevezanih neposrednih plačil spodbuja kmete, da se bolj odzivajo na tržne signale, ki jih ustvarja povpraševanje potrošnikov, kakor na spodbude politike, povezane s količino. Vključitev okoljskih standardov, standardov varnosti hrane, ter zdravja in dobrega počutja živali v navzkrižni skladnosti krepi zaupanje potrošnikov in veča okoljsko trajnost kmetovanja.
      2.3   Razvoj podeželja 2007–2013
      Prihodnja politika razvoja podeželja se osredotoča na tri ključna področja: kmetijsko-živilsko gospodarstvo, okolje in širše podeželsko gospodarstvo ter prebivalstvo. Nova generacija strategij in programov razvoja podeželja bo oblikovana okoli štirih osi, in sicer: os 1: izboljšanje konkurenčnosti za kmetijstvo in gozdarstvo, os 2: izboljšanje okolja in krajine, os 3: o kakovosti življenja na podeželskih območjih in diverzifikacija podeželskega gospodarstva.
      V osi 1 bodo številni ukrepi usmerjeni v človeški in fizični kapital v sektorjih kmetijstva, prehrane in gozdarstva (pospeševanje prenosa znanja in inovacij) in kakovosti proizvodnje. Os 2 zagotavlja ukrepe za varstvo in povečanje naravnih virov, kot tudi za ohranjanje sistemov kmetijstva in gozdarstva visoke naravne vrednosti ter kulturne krajine evropskih podeželskih območij. Os 3 pomaga pri razvoju lokalne infrastrukture in človeškega kapitala v podeželskih območjih za zboljšanje pogojev za rast in ustvarjanje delovnih mest v vseh sektorjih in za diverzifikacijo gospodarskih dejavnosti. Os 4, ki temelji na izkušnjah Leader, uvaja možnosti za inovativno upravljanje prek lokalnih pristopov k razvoju podeželja od spodaj navzgor.
      2.4   Obvladovanje izzivov
      Za podeželska območja je značilna velika raznolikost razmer, od oddaljenih podeželskih območij, kjer število prebivalcev upada, do perifernih urbanih območij, ki so pod vse večjim pritiskom urbanih središč.
      V skladu z opredelitvijo OECD, ki temelji na gostoti prebivalstva, podeželska območja (2) predstavljajo 92 % ozemlja EU. 19 % prebivalstva živi v pretežno podeželskih regijah in 37 % v znatno podeželskih območjih. Te regije ustvarjajo 45 % bruto dodane vrednosti (BDV) v EU in zagotavljajo 53 % zaposlenosti, vendar se nagibajo k zaostajanju v primerjaci z nepodeželskimi območji glede številnih socialno-ekonomskih kazalnikov, vključno s strukturnimi kazalniki. V podeželskih območjih je prihodek na prebivalca približno za tretjino manjši (3), stopnje dejavnosti so nižje pri ženskah, storitveni sektor je manj razvit, visokošolske izobrazbene ravni so splošno nižje in odstotek gospodinjstev s širokopasovnim dostopom do interneta je manjši. Oddaljenost in perifernost sta glavna problema v nekaterih podeželskih regijah. Te pomanjkljivosti so še večje v pretežno podeželskih regijah, čeprav se lahko splošna slika na ravni EU med državami članicami znatno razlikuje. Pomanjkanje priložnosti, stikov in izobraževalne infrastrukture so posebej problem za ženske in mlade v oddaljenih podeželskih območjih.
      Razširitev je spremenila kmetijski zemljevid. V starih državah članicah znaša kmetijstvo 2 % BDP, v novih državah članicah 3 % in v Romuniji in Bolgariji več kot 10 %. V novih državah članicah je delež zaposlenih v kmetijstvu trikrat večji (12 %) kakor v starih državah članicah (4 %). V Bolgariji in Romuniji je stopnja zaposlenosti v kmetijstvu precej višja.
      Kombinirani kmetijski in živilski sektor predstavlja pomemben del gospodarstva EU in ponuja 15 milijonov delovnih mest (8,3 % vseh delovnih mest) in 4,4 % BDP. EU je največja svetovna proizvajalka hrane in pijač s kombinirano proizvodnjo, ocenjeno na 675 milijard EUR. Vendar ostaja sektor visoko polariziran in razdrobljen glede na velikost z znatnimi možnostmi in grožnjami za podjetja. Gozdarstvo in z njim povezane panoge zaposlujejo okrog 3,4 milijone ljudi s prometom 350 milijard EUR, vendar se trenutno izkorišča le 60 % letne gozdne rasti.
      Kmetijstvo in gozdarstvo predstavljata 77 % rabe zemljišč v EU. Okoljska uspešnost kmetijstva pri ohranjanju in povečevanju naravnih virov je v zadnjih letih raznovrstna. Glede kakovosti vode je skupni presežek dušika od 1990 rahlo upadel v večini starih držav članic, čeprav so nekatere države in regije še vedno deležne znatnega pritiska spiranja hranil. V številnih območjih še trajajo problemi emisij amoniaka, evtrofikacije, slabšanja tal in zmanjšanja biotske raznovrstnosti. Vendar se vedno večji del kmetijskih zemljišč namenja ekološki pridelavi (5,4 milijonov hektarov v EU) in obnovljivim virom (ocenjenih 1,4 milijonov hektarov se je v letu 2004 porabilo za bioenergetsko proizvodnjo, od tega 0,3 milijonov hektarov za premijo za energetske pridelke in 0,6 milijonov hektarov za praho). Dolgoročna gibanja v podnebnih spremembah bodo imela vedno večji vpliv na obliko vzorcev kmetovanja in gozdarstva. Zaščita biotske raznovrstnosti je z izvajanjem Nature 2000 napredovala – določenih je bilo okrog 12–13 % kmetijskih in gozdnih zemljišč. Kmetijski sistemi visoke naravne vrednosti imajo pomembno vlogo pri ohranjanju biotske raznovrstnosti in habitatov ter prav tako pri varstvu krajine in kakovosti tal. V večini držav članic ti sistemi kmetovanja predstavljajo med 10 in 30 % kmetijskih zemljišč. V nekaterih območjih bi lahko opuščanje kmetovanja predstavljalo resno okoljsko tveganje.
      Podeželska območja se tako soočajo zlasti z izzivi v zvezi z rastjo, delovnimi mesti in trajnostjo v prihodnjih letih. Vendar ponujajo realne možnosti glede potenciala za rast v novih sektorjih, zagotavljanja razvedrilnih dejavnosti na podeželju in turizma, privlačnosti kot kraja za življenje in delo ter njihove vloge kot rezervoarja naravnih virov in visoko cenjene krajine.
      Kmetijski in živilski sektor morata izkoristiti priložnosti, ki jih ponujajo novi pristopi, tehnologije in inovacije, da bosta izpolnila naraščajoče povpraševanje trga v Evropi in svetu. Predvsem pa bo vlaganje v ključni vir, človeški kapital, omogočilo podeželskim območjem in kmetijsko-živilskemu sektorju samozavesten pogled v prihodnost.
      Ob ponovnem lansiranju Lizbonske strategije je Evropski svet znova potrdil, da je potrebno na Lizbonsko strategijo gledati v širšem kontekstu trajnostnega razvoja, da je potrebno sedanje potrebe zadovoljiti, ne da bi ogrozili možnosti prihodnjih generacij, da bi izpolnile svoje lastne potrebe (4). Novo programsko obdobje zagotavlja edinstveno priložnost za ponovno osredotočenje podpore iz novega EKSRP na rast, delovna mesta in trajnost. V tem smislu je povsem v skladu z Deklaracijo o vodilnih načelih trajnostnega razvoja (5) in s prenovljenim lizbonskim akcijskim programom, ki skuša določiti ciljne vire, s katerimi bi naredili Evropo privlačnejšo za naložbe in delo, pospeševali znanje in inovacije za rast in ustvarili več in boljša delovna mesta.
      Politika razvoja podeželja mora podeželskim območjem pomagati, da izpolnijo te cilje v obdobju 2007–2013. To zahteva bolj strateški pristop h konkurenčnosti, ustvarjanju delovnih mest in inovativnosti v podeželskih območjih ter boljše upravljanje izvedbe programov. Potrebna je večja osredotočenost na v prihodnost usmerjene naložbe v ljudi, znanje in izkušnje ter kapital v kmetijskem in gozdarskem sektorju, na nove načine izvajanja okoljskih storitev, koristnih za vse, in ustvarjanje več in boljših delovnih mest z diverzifikacijo, zlasti za ženske in mlade. S tem ko politika razvoja podeželja pomaga podeželskim območjem EU, da izpolnjujejo svoj potencial kot privlačen kraj za naložbe, delo in življenje, lahko prispeva k trajnostnemu razvoju evropskega ozemlja.
      3.   DOLOČITEV PREDNOSTNIH NALOG SKUPNOSTI ZA RAZVOJ PODEŽELJA V PROGRAMSKEM OBDOBJU 2007–2013
      V okviru ciljev, vzpostavljenih v Uredbi (ES) št. 1698/2005, spodaj navedene strateške smernice določajo prednostne naloge Skupnosti v skladu s členom 9 Uredbe. Smernice so namenjene vključevanju glavnih prednostnih nalog politike, opredeljenih v sklepih Evropskih svetov v Lizboni in Göteborgu. Za vsak sklop prednostnih nalog so predstavljeni ponazorilni ključni ukrepi. Na podlagi teh strateških smernic države članice pripravijo svoje nacionalne strateške načrte, ki predstavljajo referenčni okvir za pripravo programov razvoja podeželja.
      Viri, namenjeni prednostnim nalogam razvoja podeželja Skupnosti (v okviru predpisanih minimalnih mej financiranja za vsako os), bodo odvisni od posebnega položaja, prednosti, slabosti in možnosti vsakega programskega območja. Vsako od prednostnih nalog Skupnosti in njen prispevek k ciljem iz Lizbone in Göteborga bo potrebno na ravni države članice prenesti v nacionalni strateški načrt ter programe razvoja podeželja. V številnih primerih bodo nacionalne ali regionalne prednostne naloge določene za posebne probleme, povezane s kmetijsko-živilsko verigo ali okoljskim, podnebnim in geografskim položajem kmetijstva in gozdarstva. Podeželska območja se bodo morda morala ukvarjati z drugimi posebnimi vprašanji, kot so periferni urbani pritisk, nezaposlenost, oddaljenost ali nizka gostota prebivalstva.
      3.1   Zboljšanje konkurenčnosti kmetijskega in gozdarskega sektorja

         Strateška smernica Skupnosti

         Evropsko kmetijstvo, gozdarstvo in živilskopridelovalni sektor imajo velik potencial za nadaljnji razvoj proizvodov visoke kakovosti in z dodano vrednostjo, ki bodo izpolnjevali raznoliko in naraščajoče povpraševanje evropskih potrošnikov in svetovnih trgov.

         Viri, namenjeni osi 1, morajo prispevati k močnemu in dinamičnemu evropskemu kmetijsko-živilskemu sektorju z osredotočenjem na prednostne naloge prenosa znanja, modernizacije, inovacij in kakovosti v prehransko verigo in prednostne sektorje za naložbe v fizični in človeški kapital.

      Za izpolnitev teh prednostnih nalog se države članice spodbudi, da podporo osredotočijo na ključne ukrepe. Taki ključni ukrepi lahko vključujejo:

                  (i)

                  prestrukturiranje in modernizacijo kmetijskega sektorja, ki še naprej igrata pomembno vlogo v razvoju številnih podeželskih območij, zlasti v novih državah članicah. Uspešna kmetijska prilagoditev je lahko ključna za zboljšanje konkurenčnosti in okoljske trajnosti kmetijskega sektorja in večanje delovnih mest in rasti v sorodnih področjih gospodarstva. To vključuje spodbujanje pričakovanih sprememb v kmetijskem sektorju v okviru prestrukturiranja in modernizacije ter razvoja proaktivnega pristopa k usposabljanju in preusposabljanju kmetov, zlasti glede prenosljivih znanj;

                  (ii)

                  zboljšanje vključevanja v kmetijsko-živilsko verigo. Evropska živilska industrija je ena najbolj konkurenčnih in inovativnih na svetu, vendar se sooča z naraščajočo svetovno konkurenco. V podeželskem gospodarstvu je dovolj prostora za ustvarjanje in trženje novih proizvodov, za ohranitev večje vrednosti v podeželskih območjih s shemami kakovosti in za dvig profila evropskih proizvodov v čezmorskih območjih. Uporaba svetovalnih storitev in podpore pri doseganju standardov Skupnosti bo prispevala k temu procesu vključevanja. Tržno usmerjeni kmetijski sektor bo pripomogel k nadaljnji utrditvi položaja evropskega kmetijsko-živilskega sektorja kot glavnega delodajalca in vira gospodarske rasti;

                  (iii)

                  olajšanje inovativnosti in dostopa do raziskav in razvoja (R&R). Inovativnost je vse bolj pomembna za evropski kmetijski, kmetijsko-živilski in gozdarski sektor. Čeprav so velike evropske kmetijsko-živilske družbe pogosto vodilne pri novih trendih, bi lahko uvedba novih proizvodov in procesov znatno prispevala k uspešnosti manjših predelovalcev in kmetij. Zlasti nove oblike sodelovanja bi olajšale dostop do R&R, inovacij in ukrepov, sprejetih na podlagi 7. okvirnega programa (6);

                  (iv)

                  spodbujanje prevzema in razširitve informacijskih in komunikacijskih tehnologij (IKT). Ugotovljeno je, da kmetijsko-živilski sektor kot celota zaostaja pri prevzemanju IKT tehnologij. To velja zlasti za manjša podjetja. Sprejemanje aplikacij e-poslovanja je zunaj velikih multinacionalnih podjetij in njihovih večjih dobaviteljev še vedno na nizki ravni. Skladi za razvoj podeželja morajo dopolnjevati prihodnje pobude Komisije, kot je i2010 na področjih e-poslovanja (zlasti v zvezi z malimi in srednje velikimi podjetji), e-znanj in e-učenja;

                  (v)

                  pospeševanje dinamičnega podjetništva. Nedavne reforme so ustvarile tržno usmerjeno okolje za evropsko kmetijstvo. To prinaša nove možnosti za kmetijska podjetja. A uresničitev tega gospodarskega potenciala bo odvisna od razvoja strateških in organizacijskih sposobnosti. Spodbujanje vključevanja mladih kmetov v poklic lahko pri tem igra pomembno vlogo;

                  (vi)

                  razvoj novih trgov za kmetijske in gozdarske proizvode. Novi trgi lahko ponudijo višjo dodano vrednost, zlasti za kakovostne proizvode. Podpora za naložbe in usposabljanje na področju neživilske proizvodnje v razvoju podeželja lahko dopolni ukrepe, sprejete v okviru prvega stebra, z ustvarjanjem inovativnih novih trgov za proizvodnjo ali s pomočjo pri razvoju obnovljivih energetskih materialov, biogoriv ter predelovalnih zmogljivosti;

                  (vii)

                  zboljšanje okoljske uspešnosti kmetij in gozdarstva. Dolgoročna trajnost bo odvisna od sposobnosti za proizvodnjo proizvodov, ki jih potrošniki želijo kupiti, ob doseganju visokih okoljskih standardov. Vlaganje v večjo okoljsko uspešnost lahko vodi tudi v zboljšanje učinkovitosti v proizvodnji, ustvarjanje položaja, koristnega za vse;

            Za povečanje generacijske pomladitve v kmetijstvu se lahko upoštevajo kombinacije ukrepov, ki so na voljo v okviru osi 1, prilagojene potrebam mladih kmetov.
      3.2   Zboljšanje okolja in podeželja

         Strateška smernica Skupnosti

         Za varstvo in povečanje naravnih virov EU in krajine podeželskih območij, morajo viri, namenjeni osi 2, prispevati k trem prednostnim področjem na ravni EU: biotski raznovrstnosti in ohranjanju ter razvoju sistemov kmetijstva in gozdarstva visoke naravne vrednosti in tradicionalnih kmetijskih krajinah, vodi in podnebnim spremembam.

         Ukrepi, ki so na voljo v okviru osi 2, se morajo uporabiti za vključitev teh okoljskih ciljev in prispevati k izvajanju kmetijske in gozdarske mreže Natura 2000, k zavezi iz Göteborga za zaustavitev upadanja biotske raznovrstnosti do leta 2010, k ciljem Direktive 2000/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2000 o določitvi okvira za ukrepe Skupnosti na področju vodne politike (7) in Kjotskega protokola za ublažitev podnebnih sprememb.

      Za izpolnitev teh prednostnih nalog se države članice spodbudi, da podporo osredotočijo na ključne ukrepe. Taki ključni ukrepi lahko vključujejo:

                  (i)

                  pospeševanje okoljskih storitev in živalim prijaznih kmetijskih praks. Evropski državljani pričakujejo od kmetov, da bodo spoštovali obvezne standarde. Številni pa tudi soglašajo, da bi bilo potrebno kmete nagraditi, če prevzamejo zaveze, ki gredo še dlje, in opravljajo storitve, ki jih trg sam ne bi zagotovil, zlasti kadar zadevajo posebne vire izjemnega pomena v okviru kmetijstva in gozdarstva, kot sta voda in tla;

                  (ii)

                  ohranjanje obdelovalne krajine in gozdov. V Evropi je večina pomembnega podeželskega okolja produkt kmetijstva. Trajnostne prakse upravljanja zemljišč lahko pomagajo pri zmanjševanju tveganj, ki so povezana z opuščanjem, dezertifikacijo in gozdnimi požari, zlasti na območjih z omejenimi možnostmi. Ustrezni sistemi kmetovanja pomagajo ohranjati krajino in habitate, ki obsegajo vse od močvirij do suhih travnikov in gorskih pašnikov. V številnih območjih je to pomemben del kulturne in naravne dediščine in privlačnosti podeželskih območij kot krajev za življenje in delo;

                  (iii)

                  boj proti podnebnim spremembam. Kmetijstvo in gozdarstvo sta v ospredju razvoja obnovljive energije in materialnih virov za bioenergetske naprave. Ustrezne kmetijske in gozdarske prakse lahko prispevajo k zmanjšanju emisij toplogrednih plinov in ohranjanje učinka ponorov ogljika iz gozdov in organske snovi v sestavi tal ter hkrati pomagajo pri prilagoditvi na učinke podnebnih sprememb;

                  (iv)

                  utrjevanje prispevka ekološkega kmetovanja. Ekološko kmetovanje predstavlja celovit pristop k trajnostnemu kmetijstvu. V tem smislu je mogoče nadalje okrepiti njegov prispevek k okoljskim ciljem in ciljem dobrega počutja živali;

                  (v)

                  spodbujanje okoljskih/gospodarskih pobud, koristnih za vse. Zagotavljanje okoljskih dobrin, zlasti s kmetijsko-okoljskimi ukrepi, lahko prispeva k istovetnosti podeželskih območij in njihovih živilskih proizvodov. Tvorijo lahko osnovo za rast in delovna mesta, ki jih ustvarjata turizem in zagotavljanje razvedrilnih dejavnosti na podeželju, zlasti kadar so povezane z diverzifikacijo v turističnem, obrtnem, izobraževalnem ali neživilskem sektorju;

                  (vi)

                  pospeševanje ozemeljskega ravnotežja. Programi razvoja podeželja lahko bistveno prispevajo k privlačnosti podeželskih območij. Lahko tudi pomagajo zagotoviti, da se v konkurenčnem, na znanju temelječem gospodarstvu ohranja trajnostno ravnotežje med urbanimi in podeželskimi območji. V kombinaciji z drugimi programskimi osmi lahko ukrepi upravljanja zemljišč pozitivno prispevajo k prostorski razporeditvi gospodarske dejavnosti in ozemeljske kohezije.

            3.3   Zboljšanje kakovosti življenja v podeželskih območjih in spodbujanje diverzifikacije podeželskega gospodarstva

         Strateška smernica Skupnosti

         Viri, namenjeni področjem diverzifikacije podeželskega gospodarstva in kakovosti življenja v podeželskih območjih v okviru osi 3, morajo prispevati h glavni prednostni nalogi ustvarjanja zaposlitvenih možnosti in pogojem za rast. Vrsto ukrepov, ki so na voljo v okviru osi 3, je potrebno uporabljati zlasti za spodbujanje oblikovanja zmogljivosti, pridobivanja spretnosti in organizacije za razvoj lokalne strategije, kot tudi za pomoč pri zagotavljanju, da bodo podeželska območja ostala privlačna za prihodnje generacije. Pri pospeševanju usposabljanja, informiranja in podjetništva je treba upoštevati posebne potrebe žensk, mladih in starejših delavcev.

      Za izpolnitev teh prednostnih nalog se države članice spodbudi, da podporo osredotočijo na ključne ukrepe. Taki ključni ukrepi lahko vključujejo:

                  (i)

                  dvig gospodarske dejavnosti in stopenj zaposlenosti v širšem podeželskem gospodarstvu. Diverzifikacija je potrebna za rast, zaposlovanje in trajnostni razvoj v podeželskih območjih in s tem prispeva k boljšemu ozemeljskemu ravnotežju v gospodarskem in socialnem smislu. Turizem, obrti in zagotavljanje razvedrilnih dejavnosti na podeželju so razvijajoči se sektorji v številnih regijah in ponujajo možnosti za diverzifikacijo na kmetiji izven kmetijstva in za razvoj mikro podjetij v širšem podeželskem gospodarstvu;

                  (ii)

                  spodbujanje vstopa žensk na trg dela. V številnih podeželskih območij predstavlja neustrezno otroško varstvo posebne ovire. Lokalne pobude za razvoj ustanov za varstvo otrok lahko olajšajo dostop na trg dela. To lahko vključuje razvoj infrastrukture za varstvo otrok, potencialno v kombinaciji s pobudami za spodbujanje ustvarjanja malih podjetij, povezanih s podeželskimi dejavnostmi in lokalnimi storitvami;

                  (iii)

                  vrnitev življenja v vasi. Celostne pobude, ki združujejo diverzifikacijo, ustvarjanje podjetij, investicije v kulturno dediščino, infrastrukturo za lokalne storitve in obnovo lahko prispevajo k zboljšanju gospodarskih možnosti in kakovosti življenja;

                  (iv)

                  razvoj mikro podjetij in obrti lahko temelji na tradicionalnih spretnostih ali vnaša nove usposobljenosti, zlasti v kombinaciji z nabavo opreme, usposabljanjem in poučevanjem, in s tem pomaga pospeševati podjetništvo ter razvijati gospodarske mreže;

                  (v)

                  usposabljanje mladih za spretnosti za potrebe diverzifikacije lokalnega gospodarstva lahko pokrije povpraševanje po turizmu, rekreaciji, okoljskih storitvah, tradicionalnih podeželskih običajih in kakovostnih proizvodih;

                  (vi)

                  spodbujanje prevzema in razširitve IKT. Prevzem in razširjanje IKT sta v podeželskih območjih bistvena za diverzifikacijo, kot tudi za lokalni razvoj, zagotavljanje lokalnih storitev in spodbujanje e-vključevanja. Ekonomije obsega se lahko doseže s pobudami IKT za vasi, ki kombinirajo opremo IT, mreženje in usposabljanje za e-znanja v okviru struktur skupnosti. Take pobude lahko zelo olajšajo prevzem IT s strani lokalnih kmetij in podeželskih podjetij in sprejetje e-poslovanja in e-trgovanja. Za premagovanje slabih strani neugodne lege je potrebno v celoti izkoristiti možnosti, ki jih ponujajo internet in širokopasovne komunikacije, podprte na primer z regionalnimi programi v okviru strukturnih skladov;

                  (vii)

                  razvoj zagotavljanja in inovativne uporabe obnovljivih virov energije lahko prispeva k ustvarjanju novih trgov za kmetijske in gozdarske proizvode, zagotavljanju lokalnih storitev in diverzifikaciji podeželskega gospodarstva;

                  (viii)

                  spodbujanje razvoja turizma. Turizem je glavni sektor rasti v številnih podeželskih območjih in lahko oblikuje kulturno in naravno dediščino. Povečana uporaba IKT v turizmu za rezervacije, promocijo, trženje, oblikovanje storitev in rekreacijske dejavnosti lahko pomaga povečati število obiskovalcev in dolžino bivanja, zlasti kadar zagotavlja povezave na manjše infrastrukture in spodbuja kmečki turizem;

                  (ix)

                  zboljšanje lokalne infrastrukture, zlasti v novih državah članicah. V prihodnjih letih bodo izvedena večja vlaganja v glavne telekomunikacijske, transportne, energetske in vodne infrastrukture. Znatna podpora bo na voljo iz strukturnih skladov, od vseevropskih omrežij do razvoja povezav do poslovnih ali znanstvenih parkov. Za celotno uresničitev multiplikacijskega učinka pri delovnih mestih in rasti ima lahko mala lokalna infrastruktura, podprta v okviru programov za razvoj podeželja, bistveno vlogo pri povezovanju teh glavnih naložb z lokalnimi strategijami za diverzifikacijo in razvoj potenciala kmetijskega in živilskega sektorja.

            3.4   Gradnja lokalnih zmogljivosti za zaposlovanje in diverzifikacijo

         Strateška smernica Skupnosti

         Viri, namenjeni osi 4 (Leader), morajo prispevati k prednostnim nalogam osi 1 in 2 in zlasti osi 3, in imeti tudi pomembno vlogo pri horizontalni prednostni nalogi zboljšanja upravljanja in sprostitve endogenega razvojnega potenciala podeželskih območij.

      Podpora na podlagi osi 4 ponuja možnost, da se v okviru strategije lokalnega razvoja, ki jo vodi Skupnost in temelji na lokalnih potrebah in prednostih, kombinirajo vsi trije cilji – konkurenčnost, okolje in kakovost življenja/diverzifikacija. Celostni pristopi, ki vključujejo kmete, gozdarje in druge akterje na podeželju, lahko varujejo in poudarjajo lokalno naravno in kulturno dediščino, dvignejo okoljsko ozaveščenost in vlagajo v posebne proizvode, turizem in obnovljive vire in energijo ter jih spodbujajo.
      Za izpolnitev teh prednostnih nalog se države članice spodbudi, da podporo osredotočijo na ključne ukrepe. Taki ključni ukrepi lahko vključujejo:

                  (i)

                  gradnjo zmogljivosti lokalnega partnerstva, spodbujanje in pridobitev promocijskih znanj lahko pomagajo sprostiti lokalni potencial;

                  (ii)

                  spodbujanje javno-zasebnih partnerstev. Zlasti Leader bo imel še naprej pomembno vlogo pri spodbujanju inovativnih pristopov k razvoju podeželja in združevanju zasebnega in javnega sektorja;

                  (iii)

                  spodbujanje sodelovanja in inovativnosti. Lokalne pobude, kot sta Leader in podpora za diverzifikacijo, imajo lahko bistveno vlogo pri povezovanju ljudi z novimi idejami in pristopi, spodbujanju inovativnosti in podjetništva ter pospeševanju vključenosti in zagotavljanjem lokalnih storitev. Spletne skupnosti lahko pomagajo pri razširjanju znanja, izmenjavi dobrih praks in inovativnosti pri podeželskih proizvodih in storitvah;

                  (iv)

                  zboljšanje lokalnega upravljanja. Leader lahko pomaga pospeševati inovativne pristope s povezovanjem kmetijstva, gozdarstva in lokalnega gospodarstva in s tem pomaga razvejati gospodarsko bazo in okrepiti družbeno-gospodarsko mrežo podeželskih območij.

            3.5   Zagotavljanje usklajenosti pri programiranju

         Strateška smernica Skupnosti

         Pri izdelavi svojih nacionalnih strategij morajo države članice zagotoviti, da bodo sinergije med osmi in znotraj njih čim večje in da se preprečijo morebitna nasprotja. Po potrebi lahko razvijejo celostne pristope. Lahko bodo tudi razmislile, kako upoštevati druge strategije na ravni EU, kot so Akcijski načrt za ekološko hrano in kmetovanje, zavezanost k povečani uporabi obnovljivih virov energije (8), potreba po razvoju srednje in dolgoročne strategije EU za boj proti podnebnim spremembam (9) ter potreba po predvidevanju verjetnih vplivov na kmetovanje in gozdarstvo, gozdarska strategija EU in akcijski načrt (ki lahko pomaga pri rasti in zaposlovanju ter trajnostnih ciljih) ter prednostne naloge iz šestega okoljskega akcijskega programa Skupnosti, kakor je opredeljen v Sklepu št. 1600/2002/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. julija 2002 (10), zlasti tiste prednostne naloge, ki jih zahtevajo tematske okoljske strategije (varstvo tal, varstvo in ohranitev morskih okolij, trajnostna raba pesticidov, onesnaževanje zraka, urbano okolje, trajnostna raba virov, recikliranje odpadkov).

      Na ravni EU in ravni države članice je na voljo več sredstev za zboljšanje upravljanja in izvajanja politike. Lahko se uporabi tehnična pomoč za gradnjo evropske in nacionalne mreže za razvoj podeželja, kot platforme za izmenjavo najboljše prakse in strokovnega znanja med zainteresiranimi stranmi o vseh vidikih oblikovanja, upravljanja in izvajanja politike. Pri pripravi nacionalnih strategij bo potrebno upoštevati informacije in obveščanje javnosti za zagotovitev zgodnje vključitve različnih udeležencev in jih pripraviti za poznejše stopnje izvajanja.
      3.6   Komplementarnost med instrumenti Skupnosti

         Strateška smernica Skupnosti

         Potrebno je spodbujati sinergijo med strukturno, zaposlitveno in razvojno politiko podeželja. V tem kontekstu morajo države članice zagotoviti komplementarnost in skladnost med ukrepi, ki naj bi se financirali iz Evropskega sklada za regionalni razvoj, Kohezijskega sklada, Evropskega socialnega sklada, Evropskega sklada za ribištvo in EKSRP na danem ozemlju in danem področju dejavnosti. Glavna vodilna načela glede razmejitvene linije in koordinacijskih mehanizmov med ukrepi, ki jih podpirajo različni skladi, je treba opredeliti v nacionalnem strateškem referenčnem okviru in v nacionalnem strateškem načrtu.

      Za naložbe v infrastrukturo bi bil lahko obseg intervencij vodilno načelo . Na primer, za naložbe v transport in drugo infrastrukturo na ravni države članice, regije ali podregije bi se uporabljali instrumenti kohezijske politike, medtem ko se lahko na lokalni ravni uporablja osnovni ukrep storitev na podlagi osi 3, ki zagotavlja povezavo med lokalnimi in regionalnimi ravnmi.
      Za razvoj človeškega kapitala bi se podpora za razvoj podeželja usmerila na kmete in gospodarske akterje, vključene v diverzifikacijo podeželskega gospodarstva. Prebivalstvo podeželskih območij lahko dobi podporo v okviru celostnega pristopa od spodaj navzgor. Ukrepe na teh področjih je treba izvajati v popolni usklajenosti s cilji evropske strategije zaposlovanja, kot je določena v integriranih smernicah za rast in delovna mesta, in skladno z ukrepi, sprejetimi na podlagi programov nacionalnih reform v okviru lizbonskega procesa. Delovni program Izobraževanje in usposabljanje 2010 skuša doseči lizbonske cilje glede izobraževanja in usposabljanja. Vseživljenjsko učenje je bistvo tega programa in se nanaša na vse ravni in vrste izobraževanja in usposabljanja, vključno s kmetijskim, gozdarskim in kmetijsko-živilskim sektorjem.
      4.   SISTEM POROČANJA
      Uredba (ES) št. 1698/2005 predvideva strateško spremljanje strategije Skupnosti in nacionalnih strategij. Osnova za poročanje o napredku bo skupni okvir za spremljanje in ocenjevanje, ki bo vzpostavljen v sodelovanju z državami članicami.
      Okvir bo zagotovil omejeno število skupnih kazalnikov in skupno metodologijo. Dopolnjen bo s kazalniki, specifičnimi za program, ki bodo odražali značaj vsakega programskega območja.
      Skupni set kazalnikov bo omogočil združevanje učinkov, rezultatov in vplivov na ravni EU in pomagal oceniti napredek pri doseganju prednostnih nalog Skupnosti. Osnovni kazalniki, opredeljeni na začetku programskega obdobja, bodo omogočili ocenjevanje začetnega položaja in bodo podlaga za razvoj programske strategije.
      Ocenjevanje bo stalno in bo na programski ravni obsegalo predhodno, vmesno in naknadno ocenjevanje, kot tudi drugo ocenjevanje, ki se šteje koristno za zboljšanje upravljanja programa in njegovega učinka. Spremljale ga bodo tematske študije in sinteza ocen na ravni Skupnosti, kakor tudi dejavnosti evropskega omrežja za razvoj podeželja kot platforme za izmenjavo in oblikovanje zmogljivosti za ocenjevanje v državah članicah. Izmenjava dobrih praks in skupna uporaba rezultatov ocenjevanja lahko znatno prispevata k učinkovitosti razvoja podeželja. V tem pogledu mora imeti evropsko omrežje osrednjo vlogo pri pospeševanju stikov.

         (1)  Sklepi predsedstva Evropskega sveta v Luxembourgu (12. in 13. decembra 1997), Berlinu (24. in 25. marca 1999) in Bruslju (24. in 25. oktobra 2002).

         (2)  Opredelitev OECD temelji na deležu prebivalstva, ki živi v podeželskih skupnostih (tj. z manj kot 150 prebivalcev na km2) v dani regiji NUTS III. Glej razširjeno presojo vplivov – SEK(2004) 931. To je edina mednarodno priznana opredelitev podeželskih območij. Vendar v nekaterih primerih ne upošteva v polni meri prebivalstva, ki živi v gosteje naseljenih podeželskih območjih, zlasti v perifernih urbanih območjih. V okviru teh smernic je uporabljena le za statistične in opisne namene.

         (3)  Merjeno z BDP po pariteti kupne moči.

         (4)  Sklepi predsedstva Evropskega sveta v Bruslju (22. in 23. marca 2005).

         (5)  Sklepi predsedstva Evropskega sveta v Bruslju (16. in 17. junija 2005).

         (6)  Pri tem je treba upoštevati tudi delo Stalnega odbora za raziskave v kmetijstvu.

         (7)  UL L 327, 22.12.2000, str. 1. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Odločbo št. 2455/2001/ES (UL L 331, 15.12.2001, str. 1).

         (8)  Zaključki predsedstva – Evropski svet v Bruslju, 25. in 26. marca 2004.

         (9)  Zaključki predsedstva – Evropski svet v Bruslju, 22. in 23. marca 2005.

         (10)  UL L 242, 10.9.2002, str. 1.