title: Sklep Sveta (SZVP) 2015/1130 z dne 10. julija 2015 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu

text:
               11.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 184/18

         SKLEP SVETA (SZVP) 2015/1130
   z dne 10. julija 2015
   o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 29 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 26. julija 2010 sprejel Sklep 2010/413/SZVP (1) o omejevalnih ukrepih proti Iranu.

               (2)

               Kitajska, Francija, Nemčija, Ruska federacija, Združeno kraljestvo in Združene države Amerike so 24. novembra 2013, ob podpori visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, z Iranom dosegle dogovor o skupnem načrtu ukrepanja, v katerem je določen pristop za uresničitev dolgoročne celostne rešitve iranskega jedrskega vprašanja. Dogovorjeno je bilo, da bodo v proces, ki bo vodil do te celostne rešitve, v prvi fazi vključeni začetni vzajemno dogovorjeni ukrepi, ki jih bosta morali obe strani izvajati šest mesecev in bodo z njunim soglasjem podaljšani.

               (3)

               S Sklepom (SZVP) 2015/1099 (2) je Svet 7. julija 2015 sklenil podaljšati izvajanje ukrepov iz skupnega načrta ukrepanja do 10. julija 2015.

               (4)

               Kitajska, Francija, Nemčija, Ruska federacija, Združeno kraljestvo in Združene države Amerike so se 10. julija 2015 ob podpori visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko z Iranom dogovorili, da bodo izvajanje ukrepov iz skupnega načrta ukrepanja podaljšali do 13. julija 2015, da se s tem omogoči dovolj časa za nadaljevanje pogajanj, z namenom doseči dogovor o celovitem skupnem akcijskem načrtu.

               (5)

               Začasno prekinitev omejevalnih ukrepov Unije, predvideno v skupnem načrtu ukrepanja, bi bilo zato treba podaljšati do 13. julija 2015. V tem roku bi bilo treba izvesti ustrezne pogodbe.

               (6)

               Sklep 2010/413/SZVP bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Člen 26a Sklepa 2010/413/SZVP se nadomesti z naslednjim:

      „Člen 26a
      1.   Prepoved iz člena 3a(1) se začasno prekine do 13. julija 2015 v zvezi s prevozom iranske surove nafte.
      2.   Prepoved iz člena 3a(2) se začasno prekine do 13. julija 2015 v zvezi z opravljanjem storitev zavarovanja in pozavarovanja, povezanih z uvozom, nakupom ali prevozom iranske surove nafte.
      3.   Prepoved iz člena 3b se začasno prekine do 13. julija 2015.
      4.   Prepoved iz člena 4c se začasno prekine do 13. julija 2015 v zvezi z zlatom in žlahtnimi kovinami.
      5.   V členu 10(3) se točke (a), (b) in (c) do 13. julija 2015 nadomestijo z naslednjimi točkami:

                  ‚(a)

                  prenosi na podlagi nakazil v zvezi z živili, zdravstvenim varstvom, medicinsko opremo ali v kmetijske ali humanitarne namene v vrednosti pod 1 000 000 EUR ter prenosi v zvezi z osebnimi nakazili v vrednosti pod 400 000 EUR potekajo brez predhodnega dovoljenja. O prenosu nad 10 000 EUR se obvesti pristojni organ zadevne države članice;

                  (b)

                  za prenose na podlagi nakazil v zvezi z živili, zdravstvenim varstvom, medicinsko opremo ali v kmetijske ali humanitarne namene v vrednosti nad 1 000 000 EUR ter za prenose v zvezi z osebnimi nakazili v vrednosti nad 400 000 EUR je potrebno predhodno dovoljenje pristojnega organa zadevne države članice. Zadevna država članica obvesti druge države članice o vseh izdanih dovoljenjih;

                  (c)

                  za vsak drug prenos nad 100 000 EUR je potrebno predhodno dovoljenje pristojnega organa zadevne države članice. Zadevna država članica obvesti druge države članice o vseh izdanih dovoljenjih.‘

            6.   V členu 10(4) se točki (b) in (c) do 13. julija 2015 nadomestita z naslednjima točkama:

                  ‚(b)

                  vsak drug prenos v vrednosti pod 400 000 EUR se izvede brez predhodnega dovoljenja. O prenosu nad 10 000 EUR se obvesti pristojni organ zadevne države članice;

                  (c)

                  za vsak drug prenos nad 400 000 EUR je potrebno predhodno dovoljenje pristojnega organa zadevne države članice. Šteje se, da je dovoljenje odobreno v štirih tednih, razen če je pristojni organ zadevne države članice v istem roku odločil nasprotno. Zadevna država članica obvesti druge države članice o vseh zavrnjenih dovoljenjih.‘

            7.   Prepovedi iz člena 18b se začasno prekinejo do 13. julija 2015.
      8.   Prepovedi iz točk (b) in (c) člena 20(1) ter iz člena 20(2) v zvezi z ministrstvom za nafto, navedenim v Prilogi II, se začasno prekinejo do 13. julija 2015, v kolikor je to potrebno za izvajanje, do 13. julija 2015, pogodb o uvozu ali nakupu iranskih petrokemičnih proizvodov.“

   Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 10. julija 2015

            Za Svet

            Predsednik

         J. ASSELBORN

      (1)  Sklep Sveta 2010/413/SZVP z dne 26. julija 2010 o omejevalnih ukrepih proti Iranu in razveljavitvi Skupnega stališča 2007/140/SZVP (UL L 195, 27.7.2010, str. 39).

      (2)  Sklep Sveta (SZVP) 2015/1099 z dne 7. julija 2015 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (UL L 180, 8.7.2015, str. 4).


title: 2004/496/ES:Sklep Sveta z dne 17. maja 2004 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike o obdelavi in prenosu podatkov iz PNR s strani letalskih prevoznikov Uradu za carine in varovanje meja pri Ministrstvu Združenih držav za domovinsko varnost

text:
               20.5.2004

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 183/83

         SKLEP SVETA
   z dne 17. maja 2004
   o sklenitvi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike o obdelavi in prenosu podatkov iz PNR s strani letalskih prevoznikov Uradu za carine in varovanje meja pri Ministrstvu Združenih držav za domovinsko varnost
   (2004/496/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 95 Pogodbe v zvezi s prvim stavkom prvega pododstavka člena 300(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               23. februarja 2004 je Svet pooblastil Komisijo, da se v imenu Skupnosti z Združenimi državami Amerike pogaja o Sporazumu o obdelavi in prenosu podatkov iz PNR (Passanger Name Record) s strani letalskih prevoznikov Uradu za carinsko in mejno zaščito (Bureau of Customs and Border Protection) pri Ministrstvu Združenih držav za domovinsko varnost (United States Department of Homeland Security).

               (2)

               Evropski parlament v roku, ki ga je Svet določil na podlagi prvega pododstavka člena 300(3) Pogodbe zaradi nujnosti razrešitve negotovega položaja, v katerem so se znašle letalske družbe in potniki, kot tudi zaradi zaščite finančnih interesov prizadetih strank, ni podal svojega mnenja.

               (3)

               Sporazum je treba odobriti –

         SKLENIL:
   Člen 1
   V imenu Skupnosti se odobri Sporazum med Evropsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike o obdelavi in prenosu podatkov iz PNR s strani letalskih prevoznikov Uradu za carinsko in mejno zaščito pri Ministrstvu Združenih držav za domovinsko varnost.
   Besedilo Sporazuma je priloženo temu sklepu.
   Člen 2
   Predsednik Sveta se pooblasti za imenovanje oseb(e), pooblaščene(ih) za podpis Sporazuma v imenu Evropske skupnosti.

      V Bruslju, 17. maja 2004

            Za Svet

            Predsednik

         B. COWEN

   SPORAZUM
   med Evropsko skupnostjo in Združenimi državami Amerike o obdelavi in prenosu podatkov iz PNR s strani letalskih prevoznikov Uradu za carinsko in mejno zaščito pri Ministrstvu Združenih držav za domovinsko varnost
   EVROPSKA SKUPNOST IN ZDRUŽENE DRŽAVE AMERIKE SO SE –
   OB PRIZNAVANJU pomena, ki ga ima spoštovanje temeljnih pravic in svoboščin, zlasti zasebnosti, ter pomena spoštovanja teh vrednot, ob hkratnem preprečevanju in boju proti terorizmu in z njim povezanih mednarodnih težkih kaznivih dejanj, vključno z organiziranim kriminalom,
   OB UPOŠTEVANJU zakonov in podzakonskih predpisov ZDA, po katerih mora vsak letalski prevoznik, ki opravlja potniške lete v mednarodnem letalskem prometu v Združene države ali iz njih Uradu za carinsko in mejno zaščito (Bureau of Customs and Border Protection, v nadaljevanju „Urad CBP“) pri Ministrstvu za domovinsko varnost (Department of Homeland Security, v nadaljevanju „DHS“) zagotavljati elektronski dostop do podatkov iz Evidence imen letalskih potnikov (Passenger Name Record, v nadaljevanju „PNR“), kolikor se ti zbirajo in hranijo v avtomatiziranih rezervacijskih/odpremnih nadzornih sistemih letalskih prevoznikov,
   OB UPOŠTEVANJU Direktive 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov ter zlasti člena 7(c) Direktive,
   OB UPOŠTEVANJU Zavez Urada CBP z dne 11. maja 2004 (v nadaljevanju „Zaveze“), ki bodo objavljene v Zveznem registru (Federal Register),
   OB UPOŠTEVANJU Odločbe Komisije C(2004)1799, sprejete dne 17. maja 2004 na podlagi člena 25(6) Direktive 95/46/ES, v kateri se ugotavlja, da Urad CBP v skladu s priloženimi Zavezami zagotavlja ustrezno raven varstva podatkov iz PNR, ki so preneseni iz Evropske skupnosti (v nadaljevanju „Skupnosti“) v zvezi z leti v ali iz ZDA (v nadaljevanju „Odločba“),
   OB UGOTOVITVI, da bi se letalski prevozniki z rezervacijskimi/odpremnimi nadzornimi sistemi na ozemlju držav članic Evropske skupnosti morali pripraviti za posredovanje podatkov iz PRN Uradu CBP takoj, ko bo to tehnično izvedljivo, da pa je do takrat treba organom ZDA omogočiti neposreden dostop do podatkov v skladu z določbami tega sporazuma,
   POTRJUJOČ, da ta sporazum ne prejudicira prihodnjih razprav in pogajanj med Združenimi državami Amerike in Evropsko skupnostjo ali med eno od pogodbenic in katero koli drugo državo glede prenosa podatkov v kateri koli drugi obliki,
   OB UPOŠTEVANJU zavezanosti obeh strani skupnim prizadevanjem, da bi brez odlašanja našli primerno in obojestransko zadovoljivo rešitev v zvezi z obdelavo predhodnih podatkov o potnikih (Advance Passenger Information - API), ki se iz Skupnosti posredujejo v ZDA –
   DOGOVORILE O NASLEDNJEM:

               1.

               Uradu CBP se dovoli elektronski dostop do podatkov iz PNR v rezervacijskih/odpremnih nadzornih sistemih („rezervacijski sistemi“) letalskih družb na ozemlju držav članic Evropske skupnosti dosledno v skladu z Odločbo in dokler se Odločba uporablja ter le do vzpostavitve zadovoljivega sistema, ki bo omogočil, da bodo takšne podatke posredovali letalski prevozniki.

               2.

               Letalski prevozniki, ki opravljajo potniške lete v mednarodnem letalskem prometu v Združene države ali iz njih, obdelujejo podatke iz PNR v svojih avtomatiziranih rezervacijskih sistemih tako, kot to zahteva Urad CBP na podlagi prava ZDA in dosledno v skladu z Odločbo, dokler se Odločba uporablja.

               3.

               Urad CBP se seznanja z Odločbo in izjavlja, da izvaja Zaveze, ki so priložene Odločbi.

               4.

               Urad CBP obdeluje prejete podatke iz PNR in ravna z osebami, na katere se podatki nanašajo, v skladu z veljavnimi zakoni ter ustavnimi pravili ZDA brez nezakonite diskriminacije zlasti na podlagi državljanstva in države prebivališča.

               5.

               Urad CBP in Komisija skupaj redno preverjata izvajanje tega sporazuma.

               6.

               V primeru, da bi se v Evropski uniji začel izvajati sistem za identifikacijo potnikov v letalskem prometu, ki bi od letalskih prevoznikov zahteval, da pristojnim organom zagotavljajo dostop do podatkov iz PNR za osebe, katerih tekoči načrt potovanja vključuje let v Evropsko unijo ali iz nje, DHS v mejah izvedljivega in dosledno na podlagi vzajemnosti dejavno spodbuja sodelovanje letalskih družb v svoji pristojnosti.

               7.

               Ta sporazum začne veljati s podpisom. Vsaka od pogodbenic lahko ta sporazum kadar koli odpove z uradnim obvestilom po diplomatski poti. Odpoved začne učinkovati devetdeset (90) dni od dne uradnega obvestila druge pogodbenice o odpovedi. Ta sporazum se lahko kadar koli spremeni z medsebojnim pisnim sporazumom.

               8.

               Namen tega sporazuma ni odstopati ali spreminjati zakonodajo pogodbenic; prav tako ta sporazum ne ustvarja ali podeljuje pravic ali koristi drugim osebam ali subjektom zasebnega ali javnega prava.

      Podpisano v ………………………, dne ……………………………….
      Ta sporazum je sestavljen v dveh izvodih v angleškem, češkem, danskem, estonskem, finskem, francoskem, grškem, irskem, italijanskem, latvijskem, litovskem, malteškem, nemškem, nizozemskem, poljskem, portugalskem, slovaškem, slovenskem, španskem in švedskem jeziku, pri čemer je vsako od teh besedil enako verodostojno. V primeru razhajanj prevlada angleška različica.

            Za Evropsko Skupnost

         …
         …

            Za Združene Države Amerike

         Tom RIDGE

            Minister Ministrstva Združenih držav za domovinsko varnost


title: Sklep (EU) 2015/2457 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2015 o uporabi Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (vloga iz Finske – EGF/2015/005 FI/Computer Programming)

text:
               24.12.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 339/44

         SKLEP (EU) 2015/2457 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
   z dne 16. decembra 2015
   o uporabi Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (vloga iz Finske – EGF/2015/005 FI/Computer Programming)
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1309/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o Evropskem skladu za prilagoditev globalizaciji (2014–2020) in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1927/2006 (1) ter zlasti člena 15(4) Uredbe,
   ob upoštevanju Medinstitucionalnega sporazuma z dne 2. decembra 2013 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini, sodelovanju v proračunskih zadevah in dobrem finančnem poslovodenju (2) ter zlasti točke 13 Sporazuma,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Namen Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (ESPG) je zagotavljanje podpore delavcem, ki so postali presežni zaradi velikih strukturnih sprememb v svetovnih trgovinskih tokovih, ki so posledica globalizacije, zaradi še vedno trajajoče svetovne finančne in gospodarske krize ali nove svetovne finančne in gospodarske krize, in samozaposlenim osebam, ki so iz istih razlogov opustile dejavnost, ter pomoč pri njihovi ponovni vključitvi na trg dela.

               (2)

               Sredstva ESPG ne smejo presegati najvišjega letnega zneska 150 milijonov EUR (cene iz leta 2011), kot je določeno v členu 12 Uredbe Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 (3).

               (3)

               Finska je 12. junija 2015 vložila vlogo EGF/2015/005 FI/Computer Programming za finančni prispevek iz ESPG po odpustih v gospodarskem sektorju, razvrščenem v NACE Revizija 2, oddelek 62 (Računalniško programiranje, svetovanje in druge s tem povezane dejavnosti), v regiji na ravni NUTS 2 Länsi-Suomi (FI19), Helsinki-Uusimaa (FI1B), Etelä-Suomi (FI1C) in Pohjois- ja Itä-Suomi (FI1D) (na Finskem). Vloga je bila dopolnjena z dodatnimi informacijami, predloženimi v skladu s členom 8(3) Uredbe (EU) št. 1309/2013. Vloga izpolnjuje zahteve za določitev finančnega prispevka iz ESPG iz člena 13 Uredbe (EU) št. 1309/2013.

               (4)

               Zato bi bilo treba uporabiti sredstva ESPG, da se zagotovi finančni prispevek v višini 2 623 200 EUR za vlogo, ki jo je vložila Finska.

               (5)

               Da bi čim bolj skrajšali čas, potreben za uporabo sredstev ESPG, bi se moral ta sklep uporabljati od datuma sprejetja –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   V okviru splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2015 se iz Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji uporabi vsota 2 623 200 EUR v odobritvah za prevzem obveznosti in odobritvah plačil.
   Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
   Uporablja se od 16. decembra 2015.

      V Strasbourgu, 16. decembra 2015

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         M. SCHULZ

            Za Svet

            Predsednik

         N. SCHMIT

      (1)  UL L 347, 20.12.2013, str. 855.

      (2)  UL C 373, 20.12.2013, str. 1.

      (3)  Uredba Sveta (EU, Euratom) št. 1311/2013 z dne 2. decembra 2013 o večletnem finančnem okviru za obdobje 2014–2020 (UL L 347, 20.12.2013, str. 884).


title: Sklep Komisije z dne 28. novembra 2011 o sklenitvi monetarnega sporazuma med Evropsko unijo in kneževino Monako v imenu Evropske unije

text:
               28.1.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 23/13

         SKLEP KOMISIJE
   z dne 28. novembra 2011
   o sklenitvi monetarnega sporazuma med Evropsko unijo in kneževino Monako v imenu Evropske unije
   2012/C 23/07
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Sklepa Sveta z dne 25. februarja 2011 o pogojih ponovnih pogajanj o Monetarnem sporazumu med vlado Francoske republike, v imenu Evropske skupnosti, ter vlado njegove presvetle visokosti monaškega princa (1) in zlasti člena 4 Sklepa,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Dne 26. decembra 2001 je bil sklenjen Monetarni sporazum med vlado Francoske republike, v imenu Evropske skupnosti, ter vlado njegove presvetle visokosti monaškega princa (2) (v nadaljnjem besedilu: sporazum).

               (2)

               Svet je v svojem sklepu z dne 10. februarja 2009 povabil Komisijo, da preveri, ali obstoječi monetarni sporazumi delujejo in ali je treba morda povišati zgornje meje za izdajo kovancev.

               (3)

               Komisija je v sporočilu o delovanju monetarnih sporazumov s Kneževino Monako (v nadaljnjem besedilu: Monako), San Marinom in Vatikanom sklenila, da je treba obstoječi sporazum spremeniti, da bi bili odnosi med Unijo in državami, ki so podpisale monetarni sporazum, bolj usklajeni.

               (4)

               Na podlagi Sklepa Sveta z dne 25. februarja 2011 in zlasti člena 4 Sklepa sta Francija in Komisija v imenu Unije s ponovnimi pogajanji dosegla sporazum z Monakom. Evropska centralna banka (ECB) je bila polno vključena v ta pogajanja in je dala svoje soglasje glede zadev, ki spadajo v njeno področje pristojnosti.

               (5)

               Komisija je predložila osnutek sporazuma, doseženega s ponovnimi pogajanji, Ekonomsko-finančnemu odboru.

               (6)

               Niti Evropska centralna banka niti Ekonomsko-finančni odbor nista mnenja, da bi bilo treba sporazum predložiti Svetu –

         SKLENILA:
   Člen 1
   Sporazum med Evropsko unijo in Kneževino Monako se odobri.
   Besedilo sporazuma je navedeno v Prilogi I.
   Člen 2
   Podpredsednik, odgovoren za ekonomske in monetarne zadeve ter za euro, se pooblasti za podpis sporazuma, ki zavezuje Evropsko unijo.
   Člen 3
   Sporazum začne veljati 1. decembra 2011. Objavi se v Uradnem listu Evropske unije.
   Člen 4
   Ta sklep začne veljati 28. novembra 2011.

      V Bruslju, 28. novembra 2011

            Za Komisijo

         Olli REHN

            Podpredsednik

      (1)  UL L 81, 29.3.2011, str. 3.

      (2)  UL L 142, 31.5.2002, str. 59.

      PRILOGA

         MONETARNI SPORAZUM
         med Evropsko unijo in Kneževino Monako
         EVROPSKA UNIJA, ki jo zastopata Francoska republika in Evropska komisija,
         in
         KNEŽEVINA MONAKO –
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Dne 1. januarja 1999 je euro nadomestil valute posameznih držav članic, ki so sodelovale v tretji fazi ekonomske in monetarne unije, med njimi tudi Francije, v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 974/98 z dne 3. maja 1998.

                     (2)

                     Francija in Kneževina Monako sta bili že pred nastankom eura povezani z dvostranskimi sporazumi na monetarnem in bančnem področju, zlasti s francosko-monaškim sporazumom o deviznem nadzoru: (Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes) z dne 14. aprila 1945 in sporazumom o dobrih sosedskih odnosih (Convention de voisinage) z dne 18. maja 1963.

                     (3)

                     Kneževini Monako je bilo dovoljeno uporabljati euro kot svojo uradno valuto od 1. januarja 1999 na podlagi Sklepa Sveta z dne 31. decembra 1998 (1).

                     (4)

                     Evropska unija, ki jo je zastopala Francoska republika v povezavi s Komisijo in Evropsko centralno banko, je dne 24. decembra 2001 sklenila monetarni sporazum s Kneževino Monako. Sporazum o dobrih sosedskih odnosih med Francosko republiko in Kneževino Monako je bil zato posodobljen.

                     (5)

                     Na podlagi sedanjega monetarnega sporazuma ima Kneževina Monako pravico še naprej uporabljati euro kot svojo uradno valuto ter eurobankovcem in eurokovancem podeliti status zakonitega plačilnega sredstva. Predpisi Evropske unije, navedeni v Prilogi tega sporazuma, se uporabljajo na ozemlju Kneževine Monako pod pogoji in z omejitvami, predvidenimi v tem sporazumu.

                     (6)

                     Kneževina Monako mora zagotavljati, da se lahko predpisi Skupnosti o bankovcih in kovancih, denominiranih v eurih, uporabljajo na njenem ozemlju; ti bankovci in kovanci morajo biti ustrezno zaščiteni pred ponarejanjem; pomembno je, da Kneževina Monako ukrene vse potrebno za preprečevanje ponarejanja in za sodelovanje s Komisijo, Evropsko centralno banko (ECB), Francijo in Evropskim policijskim uradom (Europol) na tem področju.

                     (7)

                     Ta monetarni sporazum ne daje nobenih pravic kreditnim institucijam oziroma morebitnim ostalim finančnim institucijam s sedežem na ozemlju Kneževine Monako glede svobode ustanavljanja in opravljanja storitev v Evropski uniji. Ne daje tudi nobenih pravic kreditnim institucijam oziroma morebitnim ostalim finančnim institucijam s sedežem na ozemlju Evropske unije glede svobode ustanavljanja in opravljanja storitev v Kneževini Monako.

                     (8)

                     Ta monetarni sporazum nikakor ne zavezuje ECB in nacionalnih centralnih bank, da vključijo finančne instrumente Kneževine Monako na sezname vrednostnih papirjev, s katerimi je možno izvajati ukrepe monetarne politike evropskega sistema centralnih bank.

                     (9)

                     Na ozemlju Kneževine Monako obstajajo nekatere družbe za upravljanje, ki se ukvarjajo z upravljanjem portfelja za račun tretjih ali prenosom nalogov, in za njihove storitve velja izključno monaška zakonodaja, brez poseganja v obveznosti iz člena 11(6) tega sporazuma. Te družbe ne bodo imele dostopa do plačilnih sistemov ter sistemov poravnave ter dostave vrednostnih papirjev.

                     (10)

                     V okviru neprekinjenih zgodovinskih povezav med Francijo in Kneževino Monako ter na podlagi načel iz monetarnega sporazuma z dne 24. decembra 2001 se Evropska unija in Kneževina Monako zavezujeta sodelovati v dobri veri za zagotovitev učinkovite uporabe sporazuma, ki se zdaj sklepa, v njegovi celoti.

                     (11)

                     Ustanovljen je skupni odbor iz zastopnikov Kneževine Monako, Francoske republike, Evropske komisije in ECB, da bi preverjal izvajanje tega sporazuma, določal v okviru pogojev iz člena 3 letno zgornjo mejo za izdajo kovancev, preverjal primernost minimalnega deleža kovancev, ki se izdajo v nominalni vrednosti, ter ocenjeval ukrepe, ki jih Kneževina Monako sprejme za izvajanje zadevne zakonodaje Evropske unije.

                     (12)

                     Sodišče Evropske unije bi moralo biti organ, zadolžen za poravnavo sporov, ki bi bili posledica neizvajanja obveznosti ali neupoštevanja katere od določb iz tega sporazuma in za katere bi bilo ugotovljeno, da se pogodbenici prej o njih sami nista mogli sporazumeti –

               STA SE DOGOVORILI O NASLEDNJEM:
         Člen 1
         Kneževina Monako ima pravico uporabljati euro kot svojo uradno valuto v skladu s spremenjenima uredbama (ES) št. 1103/97 in (ES) št. 974/98. Kneževina Monako eurobankovcem in eurokovancem podeli status zakonitega plačilnega sredstva.
         Člen 2
         Kneževina Monako ne izdaja niti bankovcev niti kovancev, razen če so bili pogoji za izdajo prej opredeljeni sporazumno z Evropsko unijo. Pogoji za izdajo eurokovancev od 1. januarja 2011 naprej so določeni v naslednjih členih.
         Člen 3
         1.   Letna zgornja meja, izražena v vrednosti, za izdajo eurokovancev s strani Kneževine Monako je sestavljena iz:

                     fiksnega dela, katerega začetni znesek za leto 2011 znaša 2 340 000 EUR;

                     spremenljivega dela, katerega vrednost ustreza povprečni izdaji kovancev na prebivalca Francoske republike v letu n-1, pomnoženi s številom prebivalcev Kneževine Monako.

               Skupni odbor lahko letno revidira fiksni del z namenom upoštevati inflacijo – na podlagi indeksa cen življenjskih potrebščin v Franciji v letu n-1 – in morebitnih pomembnih dogajanj, ki vplivajo na trg zbirateljskih eurokovancev.
         2.   Kneževina Monako lahko izda tudi en poseben priložnostni kovanec in/ali zbirateljske kovance ob dogodkih, pomembnih za kneževino. Če bi zaradi te posebne izdaje skupna izdaja presegla zgornjo mejo iz odstavka 1, se vrednost te izdaje upošteva v smislu izkoriščanja možnosti pod še nedoseženo zgornjo mejo za prejšnje leto in/ali se za zadevno vrednost zmanjša zgornja meja za naslednje leto.
         Člen 4
         1.   Glede nominalne vrednosti, statusa zakonitega plačilnega sredstva, tehničnih značilnosti, umetniških značilnosti skupne strani in skupnih umetniških značilnosti nacionalne strani so eurokovanci, ki jih izda Kneževina Monako, enaki tistim, ki jih izdajo države članice Evropske unije, ki so uvedle euro.
         2.   Kneževina Monako o osnutkih nacionalne strani svojih eurokovancev vnaprej uradno obvesti Komisijo, ki preveri njihovo skladnost s predpisi Evropske unije.
         Člen 5
         V skladu s členom 18 Sporazuma o dobrih sosedskih odnosih med Francijo in Kneževino Monako z dne 18. maja 1963 da Francija Kneževini Monako na razpolago pariško kovnico kovancev (Hôtel de la Monnaie) za kovanje njenih kovancev.
         Člen 6
         1.   Za namene odobritve s strani Evropske centralne banke glede celotnega volumna izdaje eurokovancev Francije se volumen eurokovancev, ki jih izda Kneževina Monako, doda volumnu eurokovancev, ki jih izda Francija, v skladu s členom 128(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije.
         2.   Vsako leto najpozneje 1. septembra Kneževina Monako obvesti Francosko republiko o volumnu in nominalni vrednosti eurokovancev, ki jih namerava izdati v naslednjem letu. Komisijo obvesti tudi o pogojih, pod katerimi namerava izdati te kovance.
         3.   Kneževina Monako sporoči informacije, navedene v odstavku 2, za leto 2011 ob podpisu tega sporazuma.
         4.   Ne glede na izdajo zbirateljskih kovancev da Kneževina Monako najmanj 80 % eurokovancev, ki jih izda vsako leto, v nominalni vrednosti v obtok. Skupni odbor vsakih pet let preveri primernost minimalnega deleža kovancev, ki se dajo v obtok v nominalni vrednosti, in lahko odloči, da se ta spremeni.
         Člen 7
         1.   Kneževina Monako lahko izda zbirateljske eurokovance. Ti so upoštevani v zgornji meji, navedeni v členu 3. Izdaja zbirateljskih eurokovancev s strani Kneževine Monako mora upoštevati smernice Evropske unije glede zbirateljskih kovancev, ki zlasti določajo, da morajo tehnične in umetniške značilnosti ter denominacije zbirateljskih kovancev omogočati njihovo razlikovanje od kovancev, namenjenih obtoku.
         2.   Zbirateljski kovanci, ki jih izdaja Kneževina Monako, niso zakonito plačilno sredstvo v Evropski uniji.
         Člen 8
         Kneževina Monako ukrene vse potrebno za preprečevanje ponarejanja in za sodelovanje s Komisijo, Evropsko centralno banko (ECB), Francijo in Evropskim policijskim uradom (Europol) na tem področju.
         Člen 9
         Kneževina Monako se zavezuje:

                     (a)

                     da bo uporabljala pravne akte in predpise Evropske unije, naštete v Prilogi A, ki spadajo v področje uporabe člena 11(2) in ki jih neposredno uporablja Francija, oziroma določbe, ki jih je Francija sprejela za prenos teh pravnih aktov in teh predpisov v skladu z modalitetami iz členov 11(2) in 11(3);

                     (b)

                     da bo sprejela ukrepe, enakovredne pravnim aktom in predpisom Evropske unije, naštetim v Prilogi B, ki jih neposredno uporabljajo države članice, oziroma tiste, ki jih slednje prenesejo, v skladu z modalitetami iz členov 11(4), 11(5), in 11(6), na naslednjih področjih:

                                 —

                                 bančno in finančno pravo ter preprečevanje pranja denarja na področjih iz člena 11 in v skladu z modalitetami, predvidenimi v slednjem,

                                 —

                                 preprečevanja goljufij ter ponarejanja gotovine in negotovinskih plačilnih sredstev, medalj in žetonov,

                     (c)

                     da bo na svojem ozemlju neposredno uporabljala pravne akte in predpise Evropske unije, povezane z eurobankovci in eurokovanci, ter ukrepe, potrebne za uporabo eura kot enotne valute, sprejete na podlagi člena 133 Pogodbe o delovanju Evropske unije, razen če ta sporazum izrecno določa drugače. Komisija prek skupnega odbora redno obvešča monaške organe o seznamu zadevnih aktov in predpisov.

               Člen 10
         1.   Kreditne institucije in, če je ustrezno, tudi druge finančne institucije z dovoljenjem za izvajanje svoje dejavnosti na ozemlju Kneževine Monako lahko pod pogoji iz člena 11 sodelujejo v sistemih medbančnih poravnav ter plačil in poravnav vrednostnih papirjev Evropske unije v skladu z istimi modalitetami kot kreditne institucije in, če je ustrezno, druge finančne institucije s sedežem na ozemlju Francije, če izpolnjujejo pogoje, določene za dostop do teh sistemov.
         2.   Za kreditne institucije in, če je ustrezno, tudi druge finančne institucije s sedežem na ozemlju Kneževine Monako uporablja Banque de France pod pogoji iz člena 11 enake modalitete izvajanja določb, ki jih je določila ECB glede instrumentov in postopkov monetarne politike, kot kreditne institucije in, če je ustrezno, druge finančne institucije s sedežem na ozemlju Francije.
         Člen 11
         1.   Pravni akti, ki jih sprejme Svet pri izvajanju člena 129(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije v povezavi s členom 5(4) ali 19(1) ali 34(3) Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke (v nadaljnjem besedilu: statut), ali ki jih sprejme ECB pri izvajanju prej navedenih pravnih aktov, ki jih je sprejel Svet, ali členov 5, 16, 18, 19, 20, 22 ali 34(3) statuta, ali ki jih sprejme Banque de France pri izvajanju pravnih aktov, ki jih je sprejela ECB, se uporabljajo na ozemlju Kneževine Monako. To velja tudi za morebitne spremembe teh aktov.
         2.   Kneževina Monako uporablja določbe, ki jih je sprejela Francija za namen prenosa aktov Unije, povezanih z dejavnostjo kreditnih institucij in nadzorom slednjih ter s preprečevanjem sistemskih tveganj v plačilnih sistemih in sistemih poravnave in dostave vrednostnih papirjev iz Priloge A. V ta namen Kneževina Monako uporablja na prvem mestu določbe francoskega monetarnega in finančnega zakonika (Code monétaire et financier), povezane z dejavnostjo kreditnih institucij in nadzorom slednjih, ter ustrezne predpise, sprejete za izvajanje navedenih določb v skladu s francosko-monaškim sporazumom o deviznem nadzoru (Convention franco-monégasque relative au contrôle des changes) z dne 14. aprila 1945 in v skladu s pojasnjevalnimi pismi, izmenjanimi po sklenitvi navedenega sporazuma med vlado Francoske republike in vlado njegove presvetle visokosti monaškega kneza 18. maja 1963, 10. maja 2001, 8. novembra 2005 in 20. oktobra 2010 o bančnih predpisih, na drugem mestu pa tudi določbe francoskega monetarnega in finančnega zakonika o preprečevanju sistemskih tveganj v plačilnih sistemih in sistemih poravnave in dostave vrednostih papirjev.
         3.   Komisija bo seznam iz Priloge A spremenila ob vsaki spremembi zadevnih besedil in vsakič, ko bo Evropska unija sprejela novo besedilo, ob upoštevanju datuma začetka veljavnosti in prenosa besedil. Pravne akte in predpise iz Priloge A uporablja Kneževina Monako od njihove vključitve v francosko pravo v skladu z določbami, navedenimi v odstavku 2. Ob vsaki spremembi se posodobljen seznam objavi v Uradnem listu Evropske unije (ULEU).
         4.   Kneževina Monako sprejme ukrepe, enakovredne tistim, ki jih sprejmejo države članice pri uporabi aktov Unije, ki so potrebni za izvajanje tega sporazuma in so navedeni v Prilogi B. Skupni odbor iz člena 13 preveri enakovrednost med ukrepi, ki jih sprejme Kneževina Monako, in tistimi, ki jih sprejmejo države članice pri izvajanju prej navedenih aktov Unije v skladu s postopkom, ki ga določi navedeni odbor.
         5.   Brez poseganja v postopek iz odstavka 9 tega člena se seznam iz Priloge B spremeni na podlagi odločitve skupnega odbora. V ta namen Komisija po tem, ko pripravi novo zakonodajo na področju, na katero se nanaša ta sporazum, in ko oceni, da je treba to zakonodajo vključiti na seznam iz Priloge B, o tem obvesti Kneževino Monako. Kneževina Monako prejme kopijo dokumentov, ki jih pripravijo institucije in organi Evropske unije v različnih fazah zakonodajnega postopka. Komisija objavi tako spremenjeno Prilogo B v Uradnem listu Evropske unije (ULEU).
         Skupni odbor odloča tudi o primernih in smiselnih rokih za izvedbo novih pravnih aktov in predpisov, dodanih v Prilogo B, s strani Kneževine Monako.
         6.   Kneževina Monako v zvezi z bojem proti pranju denarja sprejme ukrepe, ki imajo enakovredne učinke kot direktive Evropske unije iz Priloge B, in sicer v skladu s priporočili skupine za mednarodno finančno ukrepanje proti pranju denarja (Financial Action Task Force – FATF). Glede vključitve uredb Evropske unije, povezanih z bojem proti pranju denarja, v Prilogo B za vsak primer posebej odloča skupni odbor. Finančna obveščevalna enota Kneževine Monako in finančne obveščevalne enote držav članic Evropske unije dejavno sodelujejo v boju proti pranju denarja.
         7.   Za kreditne institucije in, če je ustrezno, ostale finančne institucije ter ostale poročevalske enote s sedežem na ozemlju Kneževine Monako se uporabijo sankcije in disciplinski postopki, ki se izvajajo v primeru neupoštevanja pravnih aktov iz prejšnjih odstavkov. Kneževina Monako skrbi za izvajanje sankcij, ki jih naložijo pristojni organi v skladu z določbami tega člena.
         8.   Pravni akti iz prvega odstavka tega člena začnejo veljati v Kneževini Monako istega dne kot v Evropski uniji, če so objavljeni v Uradnem listu Evropske unije (ULEU), oziroma istega dne kot v Franciji, če so objavljeni v Uradnem listu Francoske republike (JORF – Journal officiel de la République française). Pravni akti s splošno veljavnostjo iz prvega odstavka tega člena, ki niso objavljeni v Uradnem listu Evropske unije ali v Uradnem listu Francoske republike, začnejo veljati, ko se o njih obvestijo monaški organi. Pravni akti z individualno veljavnostjo iz prvega odstavka tega člena začnejo veljati, ko se o njih obvesti subjekt, na katerega se nanašajo.
         9.   Pred izdajo dovoljenja investicijskim podjetjem, ki želijo vzpostaviti svoje podružnice na ozemlju Kneževine Monako in ki bi lahko tam ponujala investicijske storitve, ki niso dejavnosti upravljanja za račun tretjih ali prenos nalogov, in brez poseganja v obveznosti, navedene v odstavku 6 tega člena, se Kneževina Monako zavezuje, da bo sprejela ukrepe z enakim učinkom kot ga imajo veljavni pravni akti Unije, ki se nanašajo na te storitve. Z odstopanjem od postopka iz odstavka 5 tega člena Komisija navedene akte vključi v Prilogo B.
         Člen 12
         1.   Sodišče Evropske unije ima izključno pristojnost za reševanje vseh sporov med pogodbenicami, ki bi bili posledica neizvajanja obveznosti ali neupoštevanja katere od določb iz tega sporazuma in ki ne bi mogli biti rešeni v okviru skupnega odbora. Pogodbenici se zavezujeta, da bosta izvedli vse možne ukrepe za sporazumno rešitev sporov v okviru skupnega odbora.
         2.   Če v tem okviru ni možno najti sporazumne rešitve, lahko Evropska unija – na podlagi priporočila Komisije ter na podlagi mnenj Francije in ECB, slednje pri zadevah, za katere je pristojna – ali Kneževina Monako predloži zadevo Sodišču Evropske unije, če skupni odbor odloči, da ena od pogodbenic ni izpolnila obveznosti ali ni upoštevala določb iz tega sporazuma. Sodba Sodišča je zavezujoča za pogodbenice, ki bodo sprejele potrebne ukrepe za upoštevanje sodbe v roku, ki ga določi Sodišče v svoji sodbi.
         3.   Če Evropska unija ali Kneževina Monako ne sprejme potrebnih ukrepov za upoštevanje sodbe v določenem roku, lahko druga pogodbenica nemudoma prekine sporazum.
         4.   Za vsa vprašanja glede veljavnosti odločitev institucij ali organov Evropske unije, sprejetih pri izvajanju tega sporazuma, je pristojno izključno Sodišče Evropske unije. Predvsem lahko vsaka fizična ali pravna oseba s sedežem na ozemlju Kneževine Monako uporablja pravna sredstva, ki jih imajo na voljo fizične in pravne osebe s sedežem na ozemlju Francije proti pravnim aktom katere koli oblike ali vrste, ki so nanje naslovljene.
         Člen 13
         1.   Skupni odbor je sestavljen iz zastopnikov Kneževine Monako in Evropske unije. Skupni odbor izmenjuje stališča in informacije ter sprejema odločitve, navedene v členih 3, 6 in 11. Proučuje ukrepe, ki jih sprejema Kneževina Monako, in poskuša rešiti morebitne spore, ki so posledica izvajanja tega sporazuma. Skupni odbor sprejme tudi svoj poslovnik.
         2.   Zastopstvo Evropske unije je sestavljeno iz zastopnikov Francoske republike, ki mu predseduje, Evropske komisije in Evropske centralne banke. Zastopstvo Evropske unije sprejema svoja pravila in postopke s soglasjem.
         3.   Monaško zastopstvo je sestavljeno iz zastopnikov, ki jih imenuje državni minister (Ministre d’Etat), predseduje pa jim svetnik vlade (Conseiller de Gouvernement) za finance in gospodarstvo ali njegov namestnik.
         4.   Skupni odbor se sestane najmanj enkrat letno in vsakič, ko eden od članov oceni, da je to potrebno, da bi odbor lahko izpolnil naloge, za katere je zadolžen v skladu s tem sporazumom, zlasti v zvezi z razvojem zakonodaje na evropski, francoski in monaški ravni. Odboru izmenoma predsedujeta, vsakič za eno leto, predsednik zastopstva Evropske unije in predsednik zastopstva Monaka. Skupni odbor sprejema svoje odločitve soglasno.
         5.   Sekretariat odbora je sestavljen iz dveh oseb, od katerih eno imenuje predsednik monaškega zastopstva in eno predsednik zastopstva Evropske unije. Sekretariat sodeluje tudi na sestankih odbora.
         Člen 14
         Vsaka pogodbenica lahko prekine ta sporazum z enoletnim odpovednim rokom.
         Člen 15
         Ta sporazum je napisan v francoskem jeziku in se lahko po potrebi prevede v ostale jezike Evropske unije. Vendar je pravno zavezujoča le francoska različica.
         Člen 16
         Ta sporazum začne veljati 1. decembra 2011.
         Člen 17
         Monetarni sporazum z dne 24. decembra 2001 se razveljavi na dan začetka veljavnosti tega sporazuma. Sklicevanja na sporazum z dne 24. decembra 2001 se razumejo kot sklicevanja na ta sporazum.

            V Bruslju, 29. novembra 2011 v treh izvirnikih v francoskem jeziku.

                  Za Evropsko unijo

               Olli REHN

                  Podpredsednik

               François BAROIN

                  Minister za gospodarstvo, finance in industrijo Francoske republike

                  Za kneževino Monako

               Michel ROGER

                  Državni minister

         PRILOGA A

            Bančna in finančna zakonodaja

         Direktiva Sveta 86/635/EGS z dne 8. decembra 1986 o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih bank in drugih finančnih institucij: glede določb, ki se nanašajo na kreditne institucije, UL L 372, 31.12.1986, str. 1,
         spremenjena z naslednjimi akti:
         Direktiva 2001/65/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. septembra 2001 o spremembah direktiv 78/660/EGS, 83/349/EGS in 86/635/EGS glede pravil vrednotenja za letne in konsolidirane računovodske izkaze nekaterih oblik družb kakor tudi bank in drugih finančnih institucij, UL L 283, 27.10.2001, str. 28,
         Direktiva 2003/51/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. junija 2003 o spremembah direktiv 78/660/EGS, 83/349/EGS, 86/635/EGS in 91/674/EGS o letnih in konsolidiranih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, bank in drugih finančnih institucij ter zavarovalnic, UL L 178, 17.7.2003, str. 16,
         Direktiva 2006/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS o letnih računovodskih izkazih posameznih vrst družb, 83/349/EGS o konsolidiranih računovodskih izkazih, 86/635/EGS o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih bank in drugih finančnih institucij ter 91/674/EGS o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih zavarovalnic, UL L 224, 16.8.2006, str. 1.
         Direktiva Sveta 89/117/EGS z dne 13. februarja 1989 o obveznostih podružnic, ustanovljenih v državi članici, ki pripadajo kreditnim in finančnim institucijam, s sedežem zunaj te države članice, glede objave letnih računovodskih izkazov, UL L 44, 16.2.1989, str. 40.
         Direktiva 2006/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o kapitalski ustreznosti investicijskih podjetij in kreditnih institucij (preoblikovano): glede določb, ki se nanašajo na kreditne institucije, UL L 177, 30.6.2006, str. 201,
         spremenjena z naslednjimi akti:
         Direktiva 2008/23/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 o spremembi Direktive 2006/49/ES o kapitalski ustreznosti investicijskih podjetij in kreditnih institucij, kar zadeva Komisiji podeljena izvedbena pooblastila, UL L 76, 19.3.2008, str. 54,
         Direktiva Komisije 2009/27/ES z dne 7. aprila 2009 o spremembi nekaterih prilog k Direktivi 2006/49/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s tehničnimi določbami glede upravljanja s tveganji, UL L 94, 8.4.2009, str. 97,
         Direktiva 2009/111/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o spremembi direktiv 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2007/64/ES glede bank, ki so odvisne od centralnih institucij, nekaterih postavk lastnih sredstev, velikih izpostavljenosti, nadzornih režimov in kriznega upravljanja, UL L 302, 17.11.2009, str. 97,
         Direktiva 2010/76/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES v zvezi s kapitalskimi zahtevami za trgovalno knjigo in za relistinjenja ter v zvezi z nadzorniškim pregledom politik prejemkov, UL L 329, 14.12.2010, str. 3,
         Direktiva 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge), UL L 331, 15.12.2010, str. 120.
         Direktiva 94/19/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 1994 o sistemih zajamčenih vlog, UL L 135, 31.5.1994, str. 5,
         spremenjena z naslednjima aktoma:
         Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/1/ES z dne 9. marca 2005 o spremembi direktiv Sveta 73/239/EGS, 85/611/EGS, 91/675/EGS, 92/49/EGS in 93/6/EGS ter direktiv 94/19/ES, 98/78/ES, 2000/12/ES, 2001/34/ES, 2002/83/ES in 2002/87/ES za vzpostavitev nove organizacijske strukture odborov za finančne storitve, UL L 79, 24.3.2005, str. 9,
         Direktiva 2009/14/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2009 o spremembah Direktive 94/19/ES o sistemih zajamčenih vlog glede stopnje kritja in rokov za izplačilo, UL L 68, 13.3.2009, str. 3.
         Direktiva 98/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 1998 o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev, UL L 166, 11.6.1998, str. 45,
         spremenjena z naslednjima aktoma:
         Direktiva 2009/44/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o spremembi Direktive 98/26/ES o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev in Direktive 2002/47/ES o dogovorih o finančnem zavarovanju glede povezanih sistemov in bančnih posojil, UL L 146, 10.6.2009, str. 37,
         Direktiva 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge), UL L 331, 15.12.2010, str. 120.
         Direktiva 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. junija 2006 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij (preoblikovano): razen naslovov III in IV, UL L 177, 30.6.2006, str. 1,
         spremenjena z naslednjimi akti:
         Direktiva Komisije 2007/18/ES z dne 27. marca 2007 o spremembi Direktive 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede izvzetja nekaterih institucij iz področje njene uporabe ali njihove vključitve v področje njene uporabe ter glede obravnave izpostavljenosti do multilateralnih razvojnih bank, UL L 87, 28.3.2007, str. 9,
         Direktiva 2007/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o spremembah Direktive Sveta 92/49/EGS in direktiv 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES in 2006/48/ES glede postopkovnih pravil in ocenjevalnih meril za skrbno oceno pri pridobitvah in zvišanju deležev v finančnem sektorju, UL L 247, 21.9.2007, str. 1,
         Direktiva 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES, UL L 319, 5.12.2007, str. 1, v zvezi z določbami naslovov I in II Direktive 2007/64/ES,
         Direktiva 2008/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 o spremembah Direktive 2006/48/ES o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti kreditnih institucij glede Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil, UL L 81, 20.3.2008, str. 38,
         Direktiva Komisije 2009/83/ES z dne 27. julija 2009 o spremembah nekaterih prilog k Direktivi 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede tehničnih določb o upravljanju s tveganji, UL L 196, 28.7.2009, str. 14,
         Direktiva 2009/110/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti ter nadzoru skrbnega in varnega poslovanja institucij za izdajo elektronskega denarja ter o spremembah direktiv 2005/60/ES in 2006/48/ES in razveljavitvi Direktive 2000/46/ES, UL L 267, 10.10.2009, str. 7, razen naslova III Direktive 2009/110/ES,
         Direktiva 2009/111/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o spremembi direktiv 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2007/64/ES glede bank, ki so odvisne od centralnih institucij, nekaterih postavk lastnih sredstev, velikih izpostavljenosti, nadzornih režimov in kriznega upravljanja, UL L 302, 17.11.2009, str. 97,
         Direktiva Komisije 2010/16/EU z dne 9. marca 2010 o spremembi Direktive 2006/48/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede izvzetja določene institucije iz področja uporabe, UL L 60, 10.3.2010, str. 15,
         Direktiva 2010/76/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES v zvezi s kapitalskimi zahtevami za trgovalno knjigo in za relistinjenja ter v zvezi z nadzorniškim pregledom politik prejemkov, UL L 329, 14.12.2010, str. 3,
         Direktiva 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge), UL L 331, 15.12.2010, str. 120.
         Direktiva 2001/24/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. aprila 2001 o reorganizaciji in prenehanju kreditnih institucij, UL L 125, 5.5.2001, str. 15.
         Direktiva 2002/47/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. junija 2002 o dogovorih o finančnem zavarovanju, UL L 168, 27.6.2002, str. 43,
         spremenjena z naslednjim aktom:
         Direktiva 2009/44/ES Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o spremembi Direktive 98/26/ES o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev in Direktive 2002/47/ES o dogovorih o finančnem zavarovanju glede povezanih sistemov in bančnih posojil, UL L 146, 10.6.2009, str. 37.
         Direktiva 2002/87/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2002 o dopolnilnem nadzoru kreditnih institucij, zavarovalnic in investicijskih družb v finančnem konglomeratu, ki spreminja direktive Sveta 73/239/EGS, 79/267/EGS, 92/49/EGS, 92/96/EGS, 93/6/EGS in 93/22/EGS ter direktivi 98/78/ES in 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta, UL L 35, 11.2.2003, str. 1,
         spremenjena z naslednjimi akti:
         Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/1/ES z dne 9. marca 2005 o spremembi direktiv Sveta 73/239/EGS, 85/611/EGS, 91/675/EGS, 92/49/EGS in 93/6/EGS ter direktiv 94/19/ES, 98/78/ES, 2000/12/ES, 2001/34/ES, 2002/83/ES in 2002/87/ES za vzpostavitev nove organizacijske strukture odborov za finančne storitve, UL L 79, 24.3.2005, str. 9,
         Direktiva 2008/25/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 o spremembah Direktive 2002/87/ES o dopolnilnem nadzoru kreditnih institucij, zavarovalnic in investicijskih družb v finančnem konglomeratu, glede Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil, UL L 81, 20.3.2008, str. 40,
         Direktiva 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge), UL L 331, 15.12.2010, str. 120.
         Direktiva 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS: glede določb, ki se nanašajo na kreditne ustanove, razen členov 15, 31–33 in naslova III, UL L 145, 30.04.2004, str. 1.
         Popravek Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. aprila 2004 o trgih finančnih instrumentov in o spremembah direktiv Sveta 85/611/EGS, 93/6/EGS in Direktive 2000/12/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter o razveljavitvi Direktive Sveta 93/22/EGS (UL L 145, 30.4.2004), UL L 45, 16.2.2005, str. 18,
         spremenjena z naslednjimi akti:
         Direktiva 2006/31/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. aprila 2006 o spremembi Direktive 2004/39/ES o trgih finančnih instrumentov glede nekaterih rokov, UL L 114, 27.4.2006, str. 60,
         Direktiva 2007/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. septembra 2007 o spremembah Direktive Sveta 92/49/EGS in direktiv 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES in 2006/48/ES glede postopkovnih pravil in ocenjevalnih meril za skrbno oceno pri pridobitvah in zvišanju deležev v finančnem sektorju, UL L 247, 21.9.2007, str. 1,
         Direktiva 2008/10/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 o spremembah Direktive 2004/39/ES o trgih finančnih instrumentov, glede Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil, UL L 76, 19.3.2008, str. 33,
         Direktiva 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge), UL L 331, 15.12.2010, str. 120,
         in dopolnjena z naslednjima aktoma:
         Uredba Komisije (ES) št. 1287/2006 z dne 10. avgusta 2006 o izvajanju Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z obveznostmi vodenja evidenc za investicijske družbe, poročanjem o transakcijah, tržno preglednostjo, sprejemanjem finančnih instrumentov v trgovanje in pojmi, opredeljenimi v navedeni direktivi, UL L 241, 2.9.2006, str. 1,
         Direktiva Komisije 2006/73/ES z dne 10. avgusta 2006 o izvajanju Direktive 2004/39/ES Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z organizacijskimi zahtevami in pogoji poslovanja investicijskih družb ter opredeljenimi izrazi za namene navedene direktive, UL L 241, 2.9.2006, str. 26.
         Direktiva 2009/110/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti ter nadzoru skrbnega in varnega poslovanja institucij za izdajo elektronskega denarja ter o spremembah direktiv 2005/60/ES in 2006/48/ES in razveljavitvi Direktive 2000/46/ES, UL L 267, 10.10.2009, str. 7, razen naslova III Direktive 2009/110/ES.
         Direktiva 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES: glede določb naslovov I in II Direktive 2007/64/ES, UL L 319, 5.12.2007, str. 1.
         Popravek Direktive 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES (UL L 319, 5.12.2007), UL L 187, 18.7.2009, str. 5,
         spremenjena z naslednjim aktom:
         Direktiva 2009/111/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o spremembi direktiv 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2007/64/ES glede bank, ki so odvisne od centralnih institucij, nekaterih postavk lastnih sredstev, velikih izpostavljenosti, nadzornih režimov in kriznega upravljanja, UL L 302, 17.11.2009, str. 97.
         Uredba (EU) št. 1093/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o ustanovitvi Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ) in o spremembi Sklepa št. 716/2009/ES ter razveljavitvi Sklepa Komisije 2009/78/ES, UL L 331, 15.12.2010, str. 12.

         PRILOGA B

            Preprečevanje pranja denarja

         Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/60/ES z dne 26. oktobra 2005 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma, UL L 309, 25.11.2005, str. 15,
         spremenjena z naslednjimi akti:
         Direktiva 2007/64/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o plačilnih storitvah na notranjem trgu in o spremembah direktiv 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES in 2006/48/ES ter o razveljavitvi Direktive 97/5/ES, UL L 319, 5.12.2007, str. 1, v zvezi z določbami naslovov I in II Direktive 2007/64/ES,
         Direktiva 2008/20/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 o spremembah Direktive 2005/60/ES o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranje terorizma, glede Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil, UL L 76, 19.3.2008, str. 46,
         Direktiva 2009/110/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti ter nadzoru skrbnega in varnega poslovanja institucij za izdajo elektronskega denarja ter o spremembah direktiv 2005/60/ES in 2006/48/ES in razveljavitvi Direktive 2000/46/ES, UL L 267, 10.10.2009, str. 7, razen naslova III Direktive 2009/110/ES,
         Direktiva 2010/78/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembi direktiv 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES in 2009/65/ES glede pristojnosti Evropskega nadzornega organa (Evropski bančni organ), Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine) ter Evropskega nadzornega organa (Evropski organ za vrednostne papirje in trge), UL L 331, 15.12.2010, str. 120,
         in dopolnjena z naslednjimi akti:
         Direktiva Komisije 2006/70/ES z dne 1. avgusta 2006 o določitvi izvedbenih ukrepov za Direktivo 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta glede opredelitve politično izpostavljene osebe in tehničnih meril za postopke poenostavljene dolžnosti skrbnosti pri ugotavljanju identitete stranke ter izjeme na podlagi finančne dejavnosti, ki poteka zgolj občasno ali v omejenem obsegu, UL L 214, 4.8.2006, str. 29,
         Uredba (ES) št. 1781/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. novembra 2006 o podatkih o plačniku, ki spremljajo prenose denarnih sredstev, UL L 345, 8.12.2006, str. 1,
         Uredba Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1889/2005 z dne 26. oktobra 2005 o kontroli gotovine ob vstopu v Skupnost ali izstopu iz nje, UL L 309, 25.11.2005, str. 9.

            Preprečevanje goljufij in ponarejanja

         Okvirni sklep Sveta 2001/413/PNZ z dne 28. maja 2001 o boju proti goljufiji in ponarejanju v zvezi z negotovinskimi plačilnimi sredstvi, UL L 149, 2.6.2001, str. 1.
         Uredba Sveta (ES) št. 2182/2004 z dne 6. decembra 2004 o medaljah in žetonih, podobnih eurokovancem, UL L 373, 21.12.2004, str. 1,
         spremenjena z naslednjim aktom:
         Uredba Sveta (ES) št. 46/2009 z dne 18. decembra 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 2182/2004 o medaljah in žetonih, podobnih eurokovancem, UL L 17, 22.1.2009, str. 5.
         Uredba Sveta (ES) št. 1338/2001 z dne 28. junija 2001 o določitvi ukrepov, potrebnih za zaščito eura pred ponarejanjem, UL L 181, 4.7.2001, str. 6,
         spremenjena z naslednjim aktom:
         Uredba Sveta (ES) št. 44/2009 z dne 18. decembra 2008 o spremembi Uredbe (ES) št. 1338/2001 o določitvi ukrepov, potrebnih za zaščito eura pred ponarejanjem, UL L 17, 22.1.2009, str. 1.
         Okvirni sklep Sveta 2000/383/PNZ z dne 29. maja 2000 o povečanju zaščite s kaznimi in drugimi sankcijami za ponarejanje v zvezi z uvedbo eura, UL L 140, 14.6.2000, str. 1,
         spremenjen z naslednjim aktom:
         Okvirni sklep Sveta 2001/888/PNZ z dne 6. decembra 2001 o spremembi Okvirnega sklepa 2000/383/PNZ o povečanju zaščite s kaznimi in drugimi ukrepi proti ponarejanju v zvezi z uvedbo eura, UL L 329, 14.12.2001, str. 3.
         Sklep Sveta 2001/887/PNZ z dne 6. decembra 2001 o zaščiti eura pred ponarejanjem, UL L 329, 14.12.2001, str. 1.
         Sklep Sveta 2009/371/PNZ z dne 6. aprila 2009 o ustanovitvi Evropskega policijskega urada (Europol), UL L 121, 15.5.2009, str. 37.
         Sklep Sveta 2001/923/ES z dne 17. decembra 2001 o vzpostavitvi programa izmenjave, pomoči in usposabljanja za zaščito eura proti ponarejanju (program „Pericles“), UL L 339, 21.12.2001, str. 50,
         spremenjen z naslednjima aktoma:
         Sklep Sveta 2006/75/ES z dne 30. januarja 2006 o spremembah in podaljšanju Sklepa 2001/923/ES o vzpostavitvi programa izmenjave, pomoči in usposabljanja za zaščito eura proti ponarejanju (program „Pericles“), UL L 36, 8.2.2006, str. 40,
         Sklep Sveta 2006/849/ES z dne 20. novembra 2006 o spremembah in podaljšanju Sklepa 2001/923/ES o vzpostavitvi programa izmenjave, pomoči in usposabljanja za zaščito eura proti ponarejanju (program „Pericles“), UL L 330, 28.11.2006, str. 28.

            Bančna in finančna zakonodaja

         Direktiva 97/9/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 3. marca 1997 o odškodninskih shemah za vlagatelje, UL L 84, 26.3.1997, str. 22.

         (1)  UL L 30, 4.2.1999, str. 31.


title: Sklep Sveta 2014/141/SZVP z dne 14. marca 2014 o spremembi Skupnega stališča 2008/109/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Liberiji

text:
               15.3.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 76/45

      SKLEP SVETA 2014/141/SZVP
   z dne 14. marca 2014
   o spremembi Skupnega stališča 2008/109/SZVP o omejitvenih ukrepih proti Liberiji
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 29 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 12. februarja 2008 sprejel Skupno stališče 2008/109/SZVP (1).

               (2)

               Varnostni svet Združenih narodov je 10. decembra 2013 sprejel Resolucijo (RVSZN) 2128 (2013) glede Libije o podaljšanju omejitvenih ukrepov za potovanja in za orožje in o spremembi zadevnih zahtev glede uradnega obveščanja.

               (3)

               Skupno stališče 2008/109/SZVP bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.

               (4)

               Za uveljavitev nekaterih ukrepov je potrebno nadaljnje ukrepanje Unije –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Člen 2 Skupnega stališče 2008/109/SZVP se spremeni:

               (1)

               v odstavku 1 se točka (c) nadomesti z naslednjim:

                           „(c)

                           drugo nesmrtonosno vojaško opremo, namenjeno izključno za človekoljubno ali zaščitno uporabo, ter s tem povezano tehnično pomoč in usposabljanje.“;

               (2)

               odstavek 3 se nadomesti z naslednjim:
               „3.   Za uradno obveščanje odbora za sankcije pred kakršno koli dobavo zalog smrtonosnega orožja in sorodnega materiala ali pred kakršnim koli zagotavljanjem pomoči, svetovanja ali usposabljanja v zvezi z vojaškimi ali drugimi varnostnimi dejavnostmi za liberijsko vlado, razen za dejavnosti iz odstavka 1, je odgovorna predvsem liberijska vlada. Odbor za sankcije lahko uradno obvestijo tudi države članice, ki zagotovijo pomoč, po posvetovanju z liberijsko vlado in v skladu z odstavkom 2(b)(ii) in (iii) RVSZN 2128 (2013). Če se država članica odloči, da bo uradno obvestila odbora za sankcije, v tako uradno obvestilo vključi vse ustrezne informacije, po potrebi tudi o namenu in končnem uporabniku, tehničnih specifikacijah in količini opreme v pošiljki, dobavitelju, predlaganem datumu dobave, načinu prevoza in načrtovani poti pošiljke.“

         Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 14. marca 2014

            Za Svet

            Predsednik

         M. CHRISOCHOIDIS

      (1)  UL L 38, 13.2.2008, str. 26.


title: 2014/311/EU: Sklep Sveta z dne 26. maja 2014 o imenovanju dveh belgijskih članov in belgijskega nadomestnega člana Odbora regij

text:
               3.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 164/44

         SKLEP SVETA
   z dne 26. maja 2014
   o imenovanju dveh belgijskih članov in belgijskega nadomestnega člana Odbora regij

      (2014/311/EU)

   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 305 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga belgijske vlade,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 22. decembra 2009 in 18. januarja 2010 sprejel sklepa 2009/1014/EU (1) in 2010/29/EU (2) o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2010 do 25. januarja 2015. Zaradi konca mandata Charlesa PICQUÉJA je bil Alain HUTCHINSON 26. novembra 2012 s Sklepom Sveta 2012/736/EU (3) imenovan za člana do 25. januarja 2015, Charles PICQUÉ pa je bil imenovan za nadomestnega člana. Zaradi konca mandata Josa CHABERTA je bil Jean-Luc VANRAES 28. januarja 2013 s Sklepom Sveta 2013/68/EU (4) imenovan za člana do 25. januarja 2015.

               (2)

               Zaradi izteka volilnih mandatov, na podlagi katerih sta bila imenovana Jean-Luc VANRAES in Alain HUTCHINSON, sta se sprostili dve mesti članov Odbora regij. Zaradi izteka volilnega mandata, na čigar podlagi je bil imenovan Charles PICQUÉ, se je sprostilo mesto nadomestnega člana –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Za preostanek mandata, ki se izteče 25. januarja 2015, se s 26. majem 2014 v Odbor regij imenujejo:

               (a)

               za člana:

                           —

                           Jean-Luc VANRAES, Gemeenteraadslid in Ukkel,

                           —

                           Alain HUTCHINSON, Conseiller communal à Saint-Gilles,

                     in

               (b)

               za nadomestnega člana:

                           —

                           Charles PICQUÉ, Bourgmestre de la commune de Saint-Gilles.

         Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 26. maja 2014

            Za Svet

            Predsednik

         Ch. VASILAKOS

      (1)  UL L 348, 29.12.2009, str. 22.

      (2)  UL L 12, 19.1.2010, str. 11.

      (3)  UL L 329, 29.11.2012, str. 18.

      (4)  UL L 32, 1.2.2013, str. 16.


title: 2010/490/EU: Sklep Sveta z dne 26. julija 2010 o sklenitvi Dogovora v imenu Unije med Evropsko skupnostjo na eni strani ter Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn na drugi strani, o podrobnostih sodelovanja teh držav v Evropski agenciji za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije

text:
               16.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 243/2

         SKLEP SVETA
   z dne 26. julija 2010
   o sklenitvi Dogovora v imenu Unije med Evropsko skupnostjo na eni strani ter Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn na drugi strani, o podrobnostih sodelovanja teh držav v Evropski agenciji za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije
   (2010/490/EU)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 77(2)(b) in člena 74 v povezavi s členom 218(6)(a)(v) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju privolitve Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 21(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2007/2004 z dne 26. oktobra 2004 o ustanovitvi Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (1) države, ki so se pridružile izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, sodelujejo pri dejavnostih Agencije. Podrobnosti njihovega sodelovanja se določijo v dodatnih dogovorih, ki jih sklenejo Unija in zadevne države.

               (2)

               Na podlagi pooblastil, ki jih je Komisija dobila 11. marca 2008, so bila pogajanja s Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o dogovoru o podrobnostih sodelovanja teh držav v Evropski agenciji za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije zaključena.

               (3)

               Evropska unija je zaradi začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe dne 1. decembra 2009 nadomestila Evropsko skupnost.

               (4)

               Danska v skladu s členoma 1 in 2 Protokola o stališču Danske, ki je priložen k Pogodbi o Evropski uniji in k Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti, ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zato zanjo ni zavezujoč in se zanjo ne uporablja. Ker ta sklep nadgrajuje schengenski pravni red po določbah naslova IV tretjega dela Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti, se mora Danska v skladu s členom 5 navedenega protokola v šestih mesecih po tem, ko Svet sprejme ta sklep, odločiti, ali ga bo prenesla v svojo nacionalno zakonodajo ali ne.

               (5)

               Ta sklep pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, v katerem Združeno kraljestvo ne sodeluje v skladu s Sklepom Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda (2). Združeno kraljestvo zato ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zanj ni zavezujoč in se zanj ne uporablja.

               (6)

               Ta sklep pomeni razvoj določb schengenskega pravnega reda, v katerem Irska ne sodeluje v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda (3). Irska zato ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zanjo ni zavezujoč in se zanjo ne uporablja.

               (7)

               Dogovor je treba skleniti –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Dogovor med Evropsko skupnostjo na eni strani ter Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn na drugi strani o podrobnostih sodelovanja teh držav v Evropski agenciji za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (4) (v nadaljnjem besedilu: Dogovor) se odobri v imenu Unije.
   Člen 2
   Predsednik Sveta je pooblaščen za imenovanje osebe, ki je pooblaščena za deponiranje listine o odobritvi v imenu Unije, kakor je predvideno v členu 9(4) Dogovora, da bi se izrazilo soglasje Unije o tem, da jo dogovor zavezuje in poda naslednje uradno obvestilo:

      „Evropska unija je zaradi začetka veljavnosti Lizbonske pogodbe dne 1. decembra 2009 nadomestila Evropsko skupnost in od tega datuma izvršuje vse pravice in obveznosti Evropske skupnosti. Zato se v besedilu Dogovora vsa sklicevanja na ‚Evropsko skupnost‘ razumejo kot sklicevanja na ‚Evropsko unijo‘.“

   Člen 3
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.
   Člen 4
   Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 26. julija 2010

            Za Svet

            Predsednik

         S. VANACKERE

      (1)  UL L 349, 25.11.2004, str. 1.

      (2)  UL L 131, 1.6.2000, str. 43.

      (3)  UL L 64, 7.3.2002, str. 20.

      (4)  Glej stran 4 tega Uradnega lista.
    ---documentbreak---

               16.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 243/4

         DOGOVOR
   med Evropsko skupnostjo na eni strani ter Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn na drugi strani, o podrobnostih sodelovanja teh držav v Evropski agenciji za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije
   EVROPSKA SKUPNOST
   na eni strani, ter
   ŠVICARSKA KONFEDERACIJA
   (v nadaljnjem besedilu: Švica) in
   KNEŽEVINA LIHTENŠTAJN
   (v nadaljnjem besedilu: Lihtenštajn)
   na drugi strani, SO SE –
   OB UPOŠTEVANJU Sporazuma, podpisanega 26. oktobra 2004 med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda (v nadaljnjem besedilu: Sporazum),
   OB UPOŠTEVANJU Protokola, podpisanega 28. februarja 2008 med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo, Švicarsko konfederacijo in Kneževino Lihtenštajn o pristopu Kneževine Lihtenštajn k Sporazumu med Evropsko unijo, Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o pridružitvi Švicarske konfederacije k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda (v nadaljnjem besedilu: Protokol),
   OB UPOŠTEVANJU skupne izjave Evropske unije, Evropske skupnosti, Švicarske konfederacije in Kneževine Lihtenštajn o Evropski agenciji za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije, ki je priložena zgoraj navedenemu protokolu,
   OB UPOŠTEVANJU dogovora med Evropsko skupnostjo ter Republiko Islandijo in Kraljevino Norveško o podrobnostih sodelovanja teh držav v Evropski agenciji za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (1),
   Ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropska skupnost je z Uredbo Sveta (ES) št. 2007/2004 (2) (v nadaljnjem besedilu: Uredba) ustanovila Evropsko agencijo za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Agencija).

               (2)

               Uredba pomeni razvoj schengenskega pravnega reda v smislu Sporazuma in Protokola.

               (3)

               Uredba potrjuje, da bi morale države, ki so se pridružile izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda, v celoti sodelovati pri dejavnostih Agencije, čeprav imajo omejeno glasovalno pravico.

               (4)

               Kneževina Lihtenštajn nima zunanjih meja, za katere se uporablja Zakonik o schengenskih mejah.

               (5)

               Sporazum in Protokol ne urejata podrobnosti glede pridružitve Švice in Lihtenštajna k dejavnostim novih organov, ustanovljenih v Evropski uniji v okviru nadaljnjega razvoja schengenskega pravnega reda, nekatere vidike pridružitve k Agenciji pa bi bilo treba urediti z dodatnim dogovorom med pogodbenicami Sporazuma in Protokola –

         DOGOVORILE O NASLEDNJEM:
   Člen 1
   Upravni odbor
   1.   Švica in Lihtenštajn sta v upravnem odboru Agencije zastopana, kot je določeno v členu 21(3) Uredbe.
   2.   Švica ima glasovalno pravico:

               (a)

               glede odločitev o izvajanju posebnih dejavnosti na svojih zunanjih mejah. Predlogi za take odločitve zahtevajo glasovanje za njihovo sprejetje s strani njenega predstavnika v upravnem odboru;

               (b)

               glede odločitev o izvajanju posebnih dejavnosti iz člena 3 (skupne operacije in poskusni projekti na zunanjih mejah), člena 7 (upravljanje tehnične opreme), člena 8 (podpora državam članicam v okoliščinah, ki zahtevajo okrepljeno tehnično in operativno pomoč na zunanjih mejah) in prvega stavka člena 9(1) (skupne operacije vrnitve) s pomočjo človeških virov in/ali opreme, ki jih zagotovi Švica;

               (c)

               glede odločitev v zvezi z analizo tveganja (razvoj skupne celovite analize tveganja, splošne in posebne analize tveganja), ki neposredno zadevajo Švico, v skladu s členom 4;

               (d)

               glede odločitev o dejavnostih usposabljanja v skladu s členom 5, razen oblikovanja skupnega osnovnega učnega načrta.

         3.   Lihtenštajn ima glasovalno pravico:

               (a)

               glede odločitev o izvajanju posebnih dejavnosti iz člena 3 (skupne operacije in poskusni projekti na zunanjih mejah), člena 7 (upravljanje tehnične opreme), člena 8 (podpora državam članicam v okoliščinah, ki zahtevajo okrepljeno tehnično in operativno pomoč na zunanjih mejah) in prvega stavka člena 9(1) (skupne operacije vrnitve) s pomočjo človeških virov in/ali opreme, ki jih zagotovi Lihtenštajn;

               (b)

               glede odločitev v zvezi z analizo tveganja (razvoj skupne celovite analize tveganja, splošne in posebne analize tveganja), ki neposredno zadevajo Lihtenštajn, v skladu s členom 4;

               (c)

               glede odločitev o dejavnostih usposabljanja v skladu s členom 5, razen oblikovanja skupnega osnovnega učnega načrta.

         Člen 2
   Finančni prispevek
   Švica prispeva k proračunu Agencije v skladu z deležem, določenim v členu 11(3) Sporazuma.
   Lihtenštajn prispeva k proračunu Agencije v skladu s členom 3 Protokola, ki se nanaša na postopek za izračun prispevka iz člena 11(3) Sporazuma.
   Člen 3
   Varstvo in zaupnost podatkov
   1.   Za osebne podatke, ki jih Agencija posreduje organom Švice in Lihtenštajna, se uporablja Direktiva 95/46/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 1995 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov in o prostem pretoku takih podatkov (3).
   2.   Za podatke, ki jih organi Švice in Lihtenštajna posredujejo Agenciji, se uporablja Uredba (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (4).
   3.   Švica in Lihtenštajn spoštujeta pravila o zaupnosti dokumentov, ki jih hrani Agencija, kot je določeno v poslovniku upravnega odbora.
   Člen 4
   Pravni status
   Agencija je v skladu z zakonodajama Švice in Lihtenštajna pravna oseba ter ima v Švici in Lihtenštajnu najširšo pravno in poslovno sposobnost, ki jo pravnim osebam priznavata zakonodaji Švice in Lihtenštajna. Zlasti lahko pridobiva premičnine in nepremičnine ali z njimi razpolaga ter je lahko stranka v sodnem postopku.
   Člen 5
   Odgovornost
   Odgovornost Agencije je urejena, kot je določeno v členu 19(1), (3) in (5) Uredbe.
   Člen 6
   Sodišče
   1.   Švica in Lihtenštajn priznavata pristojnost Sodišča Evropskih skupnosti za Agencijo, kot je določeno v členu 19(2) in (4) Uredbe.
   2.   Spori v zvezi s civilno odgovornostjo se rešujejo v skladu s členom 10b(4) Uredbe, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES) št. 863/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o vzpostavitvi mehanizma za ustanovitev skupin za hitro posredovanje na mejah in o spremembah Uredbe Sveta (ES) št. 2007/2004 glede tega mehanizma ter o ureditvi nalog in pooblastil gostujočih uradnikov (5).
   Člen 7
   Privilegiji in imunitete
   1.   Švica in Lihtenštajn uporabljata za Agencijo in njeno osebje Protokol o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti, ki je naveden v Prilogi k temu dogovoru.
   2.   Priloga k temu dogovoru, vključno z Dodatkom o postopku za uporabo Protokola o privilegijih in imunitetah v Švici, je sestavni del tega dogovora.
   Člen 8
   Osebje
   1.   Švica in Lihtenštajn uporabljata pravila, ki se nanašajo na zadeve v zvezi z osebjem Agencije in so bila sprejeta v skladu s Protokolom o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti.
   2.   Ne glede na člen 12(2)(a) Pogojev o zaposlitvi drugih uslužbencev Evropskih skupnosti lahko izvršni direktor Agencije pogodbeno zaposli državljane Švice in Lihtenštajna, ki uživajo vse državljanske pravice.
   3.   Državljani Švice in Lihtenštajna pa ne smejo biti imenovani na mesto izvršnega direktorja ali namestnika izvršnega direktorja Agencije.
   4.   Državljani Švice in Lihtenštajna ne smejo biti izvoljeni za predsednika ali namestnika predsednika upravnega odbora.
   Člen 9
   Začetek veljavnosti
   1.   Depozitar tega dogovora je generalni sekretar Sveta Evropske unije.
   2.   Evropska skupnost, Švica in Lihtenštajn odobrijo ta dogovor v skladu s svojimi postopki.
   3.   Ta dogovor začne veljati, če ga odobrita Evropska skupnost in vsaj ena od pogodbenic tega dogovora.
   4.   Za vsako pogodbenico dogovora začne ta dogovor veljati prvi dan prvega meseca po deponiranju listine o odobritvi pri depozitarju.
   5.   Za Lihtenštajn se ta dogovor uporablja od datuma, ko začnejo določbe iz člena 2 učinkovati v skladu s členom 10 Protokola.
   Člen 10
   Veljavnost in prenehanje
   1.   Ta dogovor se sklene za nedoločen čas.
   2.   Ta dogovor preneha veljati šest mesecev po odpovedi dogovora s strani Švice ali odpovedi z odločitvijo Sveta Evropske unije ali ko kako drugače preneha veljati v skladu s postopki iz člena 7(4), člena 10 ali člena 17 Sporazuma.
   3.   Ta dogovor preneha veljati šest mesecev po odpovedi Protokola s strani Lihtenštajna ali odpovedi z odločitvijo Sveta Evropske unije ali ko kako drugače preneha veljati v skladu s postopki iz člena 3, člena 5(4) ter člena 11(1) ali člena 11(3) Protokola.
   Ta dogovor in skupni izjavi, ki sta mu priloženi, so sestavljeni v enem izvirniku v angleškem, bolgarskem, češkem, danskem, estonskem, finskem, francoskem, grškem, italijanskem, latvijskem, litovskem, madžarskem, malteškem, nemškem, nizozemskem, poljskem, portugalskem, romunskem, slovaškem, slovenskem, španskem in švedskem jeziku, pri čemer so vsa besedila enako verodostojna.

      Съставено в Брюксел на тридесети септември две хиляди и девета година.
      Hecho en Bruselas el treinta de septiembre de dos mil nueve.
      V Bruselu dne třicátého září dva tisíce devět.
      Udfærdiget i Bruxelles den tredivte september to tusind og ni.
      Geschehen zu Brüssel am dreißigsten September zweitausendneun.
      Kahe tuhande üheksanda aasta septembrikuu kolmekümnendal päeval Brüsselis.
      ’Εγινε στις Βρυξέλλες, στις τριάντα Σεπτεμβρίου δύο χιλιάδες εννιά.
      Done at Brussels on the thirtieth day of September in the year two thousand and nine.
      Fait à Bruxelles, le trente septembre deux mille neuf.
      Fatto a Bruxelles, addì trenta settembre duemilanove.
      Briselē, divi tūkstoši devītā gada trīsdesmitajā septembrī
      Priimta du tūkstančiai devintų metų rugsėjo trisdešimtą dieną Briuselyje.
      Kelt Brüsszelben, a kétezer-kilencedik év szeptember harmincadik napján.
      Magħmul fi Brussell, it-tletin jum ta’ Settembru tas-sena elfejn u disgħa.
      Gedaan te Brussel, de dertigste september tweeduizend negen.
      Sporządzono w Brukseli dnia trzydziestego września dwa tysiące dziewiątego roku.
      Feito em Bruxelas, em trinta de Setembro de dois mil e nove.
      Încheiat la Bruxelles, la treizeci septembrie două mii nouă.
      V Bruseli dňa tridsiateho septembra dvetisícdeväť.
      V Bruslju, dne tridesetega septembra leta dva tisoč devet.
      Tehty Brysselissä kolmantenakymmenentenä päivänä syyskuuta vuonna kaksituhattayhdeksän.
      Som skedde i Bryssel den trettionde september tjugohundranio.

         За Европейската общност
         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Pentru Comunitatea Europeană
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         За Конфедерация Швейцария
         Por la Confederación Suiza
         Za Švýcarskou konfederaci
         For Det Schweiziske Forbund
         Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
         Šveitsi Konföderatsiooni nimel
         Για την Ελβετική Συνομοσπονδία
         For the Swiss Confederation
         Pour la Confédération suisse
         Per la Confederazione svizzera
         Šveices Konfederācijas vārdā
         Šveicarijos Konfederacijos vardu
         A Svájci Államszövetség részéről
         Għall-Konfederazzjoni Svizzera
         Voor de Zwitserse Bondsstaat
         W imieniu Konfederacji Szwajcarskiej
         Pela Confederação Suíça
         Pentru Confederația Elvețiană
         Za Švajčiarsku konfederáciu
         Za Švicarsko konfederacijo
         Sveitsin valaliiton puolesta
         För Schweiziska edsförbundet

         За Княжество Лихтенщайн
         Por el Principado de Liechtenstein
         Za Lichtenštejnské knížectví
         For Fyrstendømmet Liechtenstein
         Für das Fürstentum Liechtenstein
         Liechtensteini Vürstiriigi nimel
         Για το Πριγκιπάτο του Λιχτενστάιν
         For the Principality of Liechtenstein
         Pour la Principauté de Liechtenstein
         Per il Principato del Liechtenstein
         Lihtenšteinas Firstistes vārdā
         Lichtenšteino Kunigaikštystės vardu
         A Liechtensteini Hercegség részéről
         Għall-Prinċipat ta’ Liechtenstein
         Voor het Vorstendom Liechtenstein
         W imieniu Księstwa Liechtensteinu
         Pelo Principado do Liechtenstein
         Pentru Principatul Liechtenstein
         Za Lichtenštajnské kniežatstvo
         Za Kneževino Lihtenštajn
         Liechtensleinin ruhtinaskunnan puolesta
         För Furstendömet Liechtenstein

      (1)  UL L 188, 20.7.2007, str. 19.

      (2)  UL L 349, 25.11.2004, str. 1.

      (3)  UL L 281, 23.11.1995, str. 31.

      (4)  UL L 8, 12.1.2001, str. 1.

      (5)  UL L 199, 31.7.2007, str. 30.
   PRILOGA

      Protokol o privilegijih in imunitetah Evropskih skupnosti
      VISOKE POGODBENICE SO SE –
      OB UPOŠTEVANJU, da skladno s členom 28 Pogodbe o ustanovitvi enotnega Sveta in enotne Komisije Evropskih skupnosti te skupnosti in Evropska investicijska banka na ozemljih držav članic uživajo privilegije in imunitete, ki jih potrebujejo za opravljanje svojih nalog –
      DOGOVORILE o naslednjih določbah, ki so priloga k tej pogodbi:
      POGLAVJE I

         NEPREMIČNINE, SREDSTVA, PREMOŽENJE IN POSLOVANJE EVROPSKIH SKUPNOSTI

      Člen 1
      Prostori in stavbe Skupnosti so nedotakljivi. Ne smejo se preiskovati, zaseči, zapleniti ali razlastiti. Nepremičnine in premoženje Skupnosti ne morejo biti predmet upravnega ali pravnega prisilnega ukrepa brez dovoljenja Sodišča.
      Člen 2
      Arhivi Skupnosti so nedotakljivi.
      Člen 3
      Skupnosti, njihova sredstva, prihodki in drugo premoženje so oproščeni vseh neposrednih davkov. Vlade držav članic vsakokrat, ko je mogoče, sprejmejo ustrezne ukrepe za odpustitev ali vračilo zneskov posrednih davkov ali davkov na promet, ki so vključeni v ceno nepremičnine ali premičnine, če Skupnosti za svoje službene potrebe izvedejo večje nakupe, katerih cena vključuje tovrstne davke. Vendar pa uporaba teh ukrepov ne sme povzročiti izkrivljanja konkurence v Skupnosti.
      Ne odobri se oprostitev za davke in dajatve, ki so le plačilo za zagotavljanje javnih storitev.
      Člen 4
      Skupnosti so oproščene vseh carin, prepovedi in omejitev pri uvozu in izvozu za predmete, namenjene službeni uporabi; tako uvoženih predmetov se na ozemlju države, v katero so bili uvoženi, ne sme odplačno ali neodplačno odstopiti, razen pod pogoji, ki jih je odobrila vlada te države.
      Skupnosti so oproščene tudi vseh carin ter prepovedi in omejitev pri uvozu in izvozu za svoje publikacije.
      Člen 5
      Evropska skupnost za premog in jeklo ima lahko katero koli valuto in račune v kateri koli valuti.
      POGLAVJE II

         SPORAZUMEVANJE IN PREPUSTNICE

      Člen 6
      Pri uradnem sporazumevanju in posredovanju vseh svojih dokumentov uživajo institucije Skupnosti na ozemlju vsake države članice tako obravnavanje, kakršno ta država daje diplomatskim predstavništvom.
      Uradnega dopisovanja in drugega uradnega sporazumevanja institucij Skupnosti se ne sme cenzurirati.
      Člen 7
      1.   Članom in uslužbencem institucij Skupnosti lahko predsedniki teh institucij izdajo prepustnice v obliki, ki jo bo določil Svet, in ki jih organi držav članic priznajo kot veljavne potne dokumente. Te prepustnice se izdajo uradnikom in drugim uslužbencem pod pogoji, določenimi v kadrovskih predpisih za uradnike in pogojih za zaposlitev drugih uslužbencev Skupnosti. Komisija lahko sklepa sporazume, na podlagi katerih so te prepustnice priznane kot veljavni potni dokumenti na ozemlju tretjih držav.
      2.   Vendar pa se določbe člena 6 Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske skupnosti za premog in jeklo še naprej uporabljajo za člane in uslužbence institucij, ki imajo na dan začetka veljavnosti te pogodbe prepustnice iz navedenega člena, dokler se ne začnejo uporabljati določbe odstavka 1 tega člena.
      POGLAVJE III

         ČLANI EVROPSKEGA PARLAMENTA

      Člen 8
      Prosto gibanje članov Evropskega parlamenta, ki potujejo do kraja zasedanja Evropskega parlamenta ali nazaj, se ne sme upravno ali kako drugače omejevati.
      Člani Evropskega parlamenta uživajo pri carinskem in deviznem nadzoru:

                  (a)

                  enake olajšave, kot jih njihove vlade podeljujejo visokim uradnikom, ko potujejo v tujino zaradi začasne uradne naloge;

                  (b)

                  enake olajšave, kot jih vlade drugih držav članic podeljujejo predstavnikom tujih vlad na začasni uradni nalogi.

            Člen 9
      Zoper člana Evropskega parlamenta se ne sme začeti preiskava, ne sme biti priprt niti se zoper njega ne sme začeti sodni postopek zaradi mnenja ali glasu, ki ga je izrekel pri opravljanju svojih dolžnosti.
      Člen 10
      Med zasedanjem Evropskega parlamenta njegovi člani uživajo:

                  (a)

                  na ozemlju svoje države imunitete, priznane članom parlamenta te države;

                  (b)

                  na ozemlju vseh drugih držav članic imuniteto pred kakršnim koli priporom in sodnim postopkom.

            Za člane velja imuniteta tudi medtem, ko potujejo do kraja zasedanja Evropskega parlamenta in nazaj.
      Kadar je član zaloten pri kaznivem dejanju, sklicevanje na imuniteto ni mogoče in Evropskemu parlamentu ne preprečuje uresničevanja pravice do odvzema imunitete svojemu članu.
      POGLAVJE IV

         PREDSTAVNIKI DRŽAV ČLANIC, KI SODELUJEJO PRI DELU INSTITUCIJ EVROPSKIH SKUPNOSTI

      Člen 11
      Predstavniki držav članic, ki sodelujejo pri delu institucij Skupnosti, njihovi svetovalci in tehnični strokovnjaki pri opravljanju svojih nalog in medtem, ko potujejo do kraja zasedanja in nazaj, uživajo običajne privilegije, imunitete in olajšave.
      Ta člen se uporablja tudi za člane svetovalnih organov Skupnosti.
      POGLAVJE V

         URADNIKI IN DRUGI USLUŽBENCI EVROPSKIH SKUPNOSTI

      Člen 12
      Uradniki in drugi uslužbenci Skupnosti na ozemlju vsake države članice in ne glede na svoje državljanstvo:

                  (a)

                  uživajo, ob upoštevanju določb pogodb, ki se nanašajo na odgovornost uradnikov in drugih uslužbencev do Skupnosti in na pristojnost Sodišča v sporih med Skupnostmi in njihovimi uradniki in drugimi uslužbenci, imuniteto pred sodnimi postopki za dejanja, storjena pri opravljanju uradnih dolžnosti, vključno z izgovorjenimi ali zapisanimi besedami. To imuniteto uživajo tudi po prenehanju funkcije;

                  (b)

                  so oproščeni omejitev glede priseljevanja ali formalnosti glede registriranja tujcev, kar velja tudi za njihove zakonce in vzdrževane družinske člane;

                  (c)

                  uživajo enake olajšave, kot jih imajo običajno uradniki mednarodnih organizacij glede monetarnih ali deviznih predpisov;

                  (d)

                  imajo pravico, da brez carine uvozijo pohištvo in druge predmete za osebno uporabo, ko prvič prevzemajo dolžnost v zadevni državi, in jih potem ob prenehanju dolžnosti v tej državi brez carin ponovno izvozijo; v obeh primerih pod pogoji, ki jih vlada države, v kateri uresničujejo to pravico, šteje za potrebne;

                  (e)

                  imajo pravico uvoziti brez carine avtomobil za osebno uporabo, pridobljen v državi njihovega zadnjega prebivališča ali državi njihovega državljanstva, pod pogoji, ki veljajo na domačem trgu te države, ter ga ponovno izvoziti brez carine, v obeh primerih pod pogoji, ki jih vlada države, v kateri uresničujejo to pravico, šteje za potrebne.

            Člen 13
      Uradniki in drugi uslužbenci Skupnosti so dolžni plačevati davek v korist Skupnosti od plač, mezd in prejemkov, ki jih prejemajo od Skupnosti, v skladu s pogoji in postopki, ki jih določi Svet na predlog Komisije.
      Oproščeni so nacionalnih davkov od plač, mezd in prejemkov, ki jih plačujejo Skupnosti.
      Člen 14
      Pri izvajanju davka od dohodka, od premoženja in od dediščin ter pri uporabi konvencij o izogibanju dvojnega obdavčevanja, sklenjenih med državami članicami Skupnosti, se za uradnike in druge uslužbence Skupnosti, ki imajo izključno zaradi opravljanja svojih dolžnosti v službi Skupnosti prebivališče na ozemlju države članice, ki ni država njihovega davčnega domicila v času, ko nastopijo službo pri Skupnosti, šteje tako v državi njihovega dejanskega prebivališča kot v državi njihovega davčnega domicila, da so obdržali domicil v slednji državi, če je ta država članica Skupnosti. Ta določba se uporablja tudi za zakonca, če ta sam ne opravlja pridobitne dejavnosti, in za vzdrževane otroke, za katere skrbijo osebe iz tega člena.
      Premičnine oseb iz prejšnjega odstavka, ki so na ozemlju države bivanja, so v tej državi oproščene davka od dediščin; pri odmeri tega davka se ob upoštevanju pravic tretjih držav in ob morebitni uporabi določb mednarodnih konvencij o dvojnem obdavčevanju šteje, da so take premičnine na ozemlju države davčnega domicila.
      Pri uporabi določb tega člena se ne upošteva domicil, pridobljen izključno zaradi opravljanja dolžnosti v službi drugih mednarodnih organizacij.
      Člen 15
      Svet na predlog Komisije soglasno določi sistem socialno-varnostnih dajatev za uradnike in druge uslužbence Skupnosti.
      Člen 16
      Svet na predlog Komisije in po posvetovanju z drugimi zadevnimi institucijami določi kategorije uradnikov in drugih uslužbencev Skupnosti, za katere se v celoti ali delno uporabljajo določbe člena 12, drugega odstavka člena 13 in člena 14.
      Vladam držav članic se redno sporočajo imena, službeni položaji in naslovi uradnikov in drugih uslužbencev, vključenih v take kategorije.
      POGLAVJE VI

         PRIVILEGIJI IN IMUNITETE PREDSTAVNIŠTEV TRETJIH DRŽAV PRI EVROPSKIH SKUPNOSTIH

      Člen 17
      Država članica, na ozemlju katere imajo Skupnosti sedež, priznava predstavništvom tretjih držav, ki so akreditirana pri Skupnostih, običajne diplomatske imunitete in privilegije.
      POGLAVJE VII

         SPLOŠNE DOLOČBE

      Člen 18
      Uradnikom in drugim uslužbencem Skupnosti se priznajo privilegiji, imunitete in olajšave izključno v interesu Skupnosti.
      Vsaka institucija Skupnosti uradniku ali drugemu uslužbencu odvzame priznano imuniteto, kadar meni, da odvzem imunitete ni v nasprotju z interesi Skupnosti.
      Člen 19
      Institucije Skupnosti sodelujejo s pristojnimi organi zadevnih držav članic pri uporabi tega protokola.
      Člen 20
      Členi 12 do 15 in člen 18 se uporabljajo za člane Komisije.
      Člen 21
      Členi 12 do 15 in člen 18 se uporabljajo za sodnike, generalne pravobranilce, sodnega tajnika in pomožne poročevalce Sodišča ter za člane in sodnega tajnika Sodišča prve stopnje, ne da bi to posegalo v določbe člena 3 Protokola o Statutu Sodišča, ki se nanaša na imuniteto sodnikov in generalnih pravobranilcev pred sodnimi postopki.
      Člen 22
      Ta protokol se uporablja tudi za Evropsko investicijsko banko, za člane njenih organov, njene zaposlene in za predstavnike držav članic, ki sodelujejo pri njenem delu, ne da bi to posegalo v določbe Protokola o statutu banke.
      Poleg tega je Evropska investicijska banka oproščena vseh davkov in podobnih dajatev ob povečanju svojega kapitala ter raznih formalnosti, ki so s tem lahko povezane v državi, v kateri ima banka sedež. Ob njenem prenehanju delovanja ali likvidaciji prav tako ni nikakršnih dajatev. Od dejavnosti banke in njenih organov, ki se izvajajo v skladu z njenim statutom, se ne plačuje nikakršen davek od prometa.
      Člen 23
      Ta protokol se uporablja tudi za Evropsko centralno banko, za člane njenih organov in zaposlene, brez poseganja v določbe Protokola o Statutu Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke.
      Poleg tega je Evropska centralna banka oproščena vseh davkov in podobnih dajatev ob povečanju svojega kapitala ter raznih formalnosti, ki so s tem lahko povezane v državi, v kateri ima banka sedež. Od dejavnosti banke in njenih organov, ki se izvajajo v skladu s Statutom Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke, se ne plačuje nikakršen davek od prometa.
      Zgornje določbe se uporabljajo tudi za Evropski monetarni inštitut. Ob njegovem prenehanju delovanja ali likvidaciji ni nikakršnih dajatev.

   SKUPNA IZJAVA EVROPSKE SKUPNOSTI, VLADE ŠVICARSKE KONFEDERACIJE IN VLADE KNEŽEVINE LIHTENŠTAJN GLEDE DOGOVORA O PODROBNOSTIH SODELOVANJA ŠVICARSKE KONFEDERACIJE IN KNEŽEVINE LIHTENŠTAJN V EVROPSKI AGENCIJI ZA UPRAVLJANJE IN OPERATIVNO SODELOVANJE NA ZUNANJIH MEJAH DRŽAV ČLANIC EVROPSKE UNIJE
   Evropska skupnost,
   vlada Švicarske konfederacije
   in
   vlada Kneževine Lihtenštajn,
   ki so sklenile dogovor o podrobnostih sodelovanja Švicarske konfederacije in Kneževine Lihtenštajn v Evropski agenciji za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije v skladu s členom 21(3) Uredbe Sveta (ES) št. 2007/2004,
   skupno izjavljajo naslednje:
   Glasovalna pravica, določena v dogovoru, je upravičena zaradi posebnih odnosov s Švico in Lihtenštajnom, ki izvirajo iz pridružitve teh držav k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda.
   Ta glasovalna pravica je posebne narave, ki je povezana s posebno naravo schengenskega sodelovanja in posebnim položajem Švice in Lihtenštajna.
   Zato te pravice ni mogoče šteti za pravni ali politični precedens za vsako drugo področje sodelovanja med pogodbenicami dogovora ali za sodelovanje drugih tretjih držav v drugih agencijah Unije.
   Ta glasovalna pravica se pod nobenim pogojem ne sme uresničevati v zvezi z odločitvami regulativne ali zakonodajne narave.
   SKUPNA IZJAVA POGODBENIC O UPORABI DOLOČB O CIVILNI ODGOVORNOSTI
   Če se v okviru Evropske agencije za upravljanje in operativno sodelovanje na zunanjih mejah držav članic Evropske unije razporedi skupina za hitro posredovanje na mejah se glede civilne odgovornosti uporablja člen 10(4) Uredbe (ES) št. 863/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. julija 2007 o vzpostavitvi mehanizma za ustanovitev skupin za hitro posredovanje na mejah in o spremembah Uredbe Sveta (ES) št. 2007/2004 glede tega mehanizma ter o ureditvi nalog in pooblastil gostujočih uradnikov.