title: 2013/296/EU: Sklep Sveta z dne 13. maja 2013 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Republiko Moldavijo o spremembi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Republiko Moldavijo o poenostavitvi izdajanja vizumov

text:
               20.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 168/1

         SKLEP SVETA
   z dne 13. maja 2013
   o sklenitvi Sporazuma med Evropsko unijo in Republiko Moldavijo o spremembi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Republiko Moldavijo o poenostavitvi izdajanja vizumov
   (2013/296/EU)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji,
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 77(2)(a) v povezavi s členom 218(6)(a) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju odobritve Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s Sklepom Sveta 2012/353/EU (1) je bil Sporazum med Evropsko unijo in Republiko Moldavijo o spremembi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Republiko Moldavijo o poenostavitvi izdajanja vizumov (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) podpisan dne 27. junija 2012, s pridržkom sklenitve navedenega sporazuma.

               (2)

               Sporazum bi bilo treba odobriti.

               (3)

               Ta sklep predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerem Združeno kraljestvo ne sodeluje v skladu s Sklepom Sveta 2000/365/ES z dne 29. maja 2000 o prošnji Združenega kraljestva Velika Britanija in Severna Irska za sodelovanje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda (2); Združeno kraljestvo torej ne sodeluje pri sprejetju tega akta, ki zato zanj ni zavezujoč in se v njem ne uporablja.

               (4)

               Ta sklep predstavlja razvoj določb schengenskega pravnega reda, pri katerem Irska ne sodeluje v skladu s Sklepom Sveta 2002/192/ES z dne 28. februarja 2002 o prošnji Irske, da sodeluje pri izvajanju nekaterih določb schengenskega pravnega reda (3); Irska torej ne sodeluje pri sprejetju tega akta, ki zato zanjo ni zavezujoč in se v njej ne uporablja.

               (5)

               V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zato zanjo ni zavezujoč in se v njej ne uporablja –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Sporazum med Evropsko unijo in Republiko Moldavijo o spremembi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Republiko Moldavijo o poenostavitvi izdajanja vizumov se odobri v imenu Unije.
   Besedilo Sporazuma je priloženo temu sklepu.
   Člen 2
   Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo, ki v imenu Evropske unije posreduje uradno obvestilo iz člena 2 Sporazuma, s čimer izrazi soglasje Evropske unije, da je Sporazum zanjo zavezujoč (4).
   Člen 3
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 13. maja 2013

            Za Svet

            Predsednik

         S. COVENEY

      (1)  UL L 174, 4.7.2012, str. 4.

      (2)  UL L 131, 1.6.2000, str. 43.

      (3)  UL L 64, 7.3.2002, str. 20.

      (4)  Generalni sekretariat Sveta bo v Uradnem listu Evropske unije objavil datum začetka veljavnosti Sporazuma.
    ---documentbreak---

               20.6.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 168/1

         SPORAZUM
   med Evropsko unijo in Republiko Moldavijo o spremembi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Republiko Moldavijo o poenostavitvi izdajanja vizumov
   EVROPSKA UNIJA
   in
   REPUBLIKA MOLDAVIJA,
   v nadaljnjem besedilu: pogodbenici, STA SE –
   OB UPOŠTEVANJU Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Republiko Moldavijo o poenostavitvi izdajanja vizumov, ki je začel veljati 1. januarja 2008,
   V ŽELJI po nadaljnji poenostavitvi medosebnih stikov,
   OB PRIZNAVANJU pomena uvedbe režima potovanj brez vizumov za državljane Republike Moldavije v razumnem času, če bodo izpolnjeni pogoji za dobro upravljano in varno mobilnost,
   OB UPOŠTEVANJU Protokola o schengenskem pravnem redu, vključenem v okvir Evropske unije, ter Protokola o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, ter s potrditvijo, da se določbe tega sporazuma ne uporabljajo za Združeno kraljestvo in za Irsko,
   OB UPOŠTEVANJU Protokola o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, ter s potrditvijo, da se določbe tega sporazuma ne uporabljajo za Dansko –
   DOGOVORILI O NASLEDNJEM:
   Člen 1
   Sporazum med Evropsko skupnostjo in Republiko Moldavijo o poenostavitvi izdajanja vizumov (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) se spremeni v skladu z določbami tega člena:

               1.

               v naslovu se beseda „skupnostjo“ nadomesti z besedo „unijo“;

               2.

               v členu 2(1) in (2) ter v členu 3, točka (e), se beseda „Skupnosti“ nadomesti z besedama „Evropske unije“;

               3.

               odstavek 1 člena 4 se spremeni:

                           (a)

                           točka (d) se nadomesti z naslednjim:

                                       „(d)

                                       za voznike, ki opravljajo storitve mednarodnega prevoza blaga in oseb na ozemlja držav članic z vozili, ki so registrirana v Republiki Moldaviji:

                                                   —

                                                   pisna zahteva nacionalnega združenja prevoznikov Republike Moldavije za mednarodni cestni prevoz z navedbo namena, načrta potovanja, trajanja in pogostosti potovanj;“;

                           (b)

                           točka (f) se nadomesti z naslednjim:

                                       „(f)

                                       za novinarje in tehnično osebje, ki novinarje spremlja po poklicni dolžnosti:

                                                   —

                                                   potrdilo ali drug dokument, ki ga izda strokovna organizacija ali delodajalec prosilca za vizum, ki dokazuje, da je zadevna oseba kvalificiran novinar, in navaja, da je namen potovanja opravljanje novinarskega dela, ali ki dokazuje, da je oseba član osebja tehnične ekipe, ki novinarje spremlja po poklicni dolžnosti;“;

                           (c)

                           točka (k) se nadomesti z naslednjim:

                                       „(k)

                                       za bližnje sorodnike – zakonca, otroke (vključno s posvojenimi otroki), starše (vključno s skrbniki), stare starše in vnuke – na obisku pri državljanih Republike Moldavije, ki zakonito prebivajo na ozemlju držav članic, ali pri državljanih Evropske unije, ki prebivajo na ozemlju države članice, katere državljani so:

                                                   —

                                                   pisna zahteva osebe, ki vabi;“;

                           (d)

                           doda se naslednja točka:

                                       „(p)

                                       za udeležence v uradnih programih čezmejnega sodelovanja Evropske unije, kot je Evropski instrument sosedstva in partnerstva (ENPI):

                                                   —

                                                   pisna zahteva organizacije, ki vabi.“;

               4.

               v členu 5 se odstavki 1 do 3 nadomestijo z naslednjim:
               „1.   Diplomatska in konzularna predstavništva držav članic izdajo vizume za večkratni vstop z veljavnostjo petih let za naslednje kategorije oseb:

                           (a)

                           člane nacionalnih in regionalnih vlad ter parlamentov, ustavnega sodišča in vrhovnega sodišča, če pri izvajanju njihovih nalog s tem sporazumom niso izvzeti iz vizumske obveznosti;

                           (b)

                           stalne člane uradnih delegacij, ki na podlagi uradnega vabila, naslovljenega na Republiko Moldavijo, redno sodelujejo na srečanjih, posvetovanjih, pogajanjih ali programih izmenjav ter na prireditvah, ki jih na ozemlju držav članic pripravijo medvladne organizacije;

                           (c)

                           zakonce in otroke (vključno s posvojenimi otroki), mlajše od 21 let, ali vzdrževane otroke ter starše (vključno s skrbniki) na obisku pri državljanih Republike Moldavije, ki zakonito prebivajo na ozemlju držav članic, ali pri državljanih Evropske unije, ki prebivajo na ozemlju države članice, katere državljani so;

                           (d)

                           poslovneže in predstavnike poslovnih organizacij, ki redno potujejo v države članice;

                           (e)

                           novinarje in tehnično osebje, ki novinarje spremlja po poklicni dolžnosti.

                     Z odstopanjem od prvega pododstavka, kadar sta potreba ali namen pogostih ali rednih potovanj očitno omejena na krajše obdobje, se veljavnost vizuma za večkratni vstop omeji na to obdobje, zlasti kadar je

                           —

                           mandat za osebe iz točke (a),

                           —

                           čas veljavnosti statusa stalnega člana uradne delegacije za osebe iz točke (b),

                           —

                           čas veljavnosti dovoljenja za zakonito prebivanje državljanov Republike Moldavije, ki zakonito prebivajo v Evropski uniji, za osebe iz točke (c),

                           —

                           čas veljavnosti statusa predstavnika poslovne organizacije ali rok veljavnosti pogodbe o zaposlitvi za osebe iz točke (d),

                           —

                           rok veljavnosti pogodbe o zaposlitvi za osebe iz točke (e)

                     krajši od petih let.
               2.   Diplomatska in konzularna predstavništva držav članic izdajo vizume za večkratni vstop z veljavnostjo enega leta za naslednje kategorije oseb, pod pogojem, da so v prejšnjem letu pridobile najmanj en vizum in ga uporabljale v skladu z zakoni, ki urejajo vstop v obiskano državo in bivanje v njej:

                           (a)

                           člane uradnih delegacij, ki na podlagi uradnega vabila, naslovljenega na Republiko Moldavijo, redno sodelujejo na srečanjih, posvetovanjih, pogajanjih ali programih izmenjav ter na prireditvah, ki jih na ozemlju držav članic pripravijo medvladne organizacije;

                           (b)

                           predstavnike organizacij civilne družbe, ki redno potujejo v države članice zaradi strokovnega izobraževanja, seminarjev ali konferenc, tudi v okviru programov izmenjav;

                           (c)

                           predstavnike poklicev, ki sodelujejo na mednarodnih sejmih, konferencah, simpozijih, seminarjih ali drugih podobnih prireditvah in redno potujejo v države članice;

                           (d)

                           voznike, ki opravljajo storitve mednarodnega prevoza blaga in oseb na ozemlja držav članic z vozili, ki so registrirana v Republiki Moldaviji;

                           (e)

                           člane osebja na vlakih, hladilnih vagonih in lokomotivah mednarodnih vlakov, ki potujejo na ozemlja držav članic;

                           (f)

                           udeležence znanstvenih, kulturnih in umetniških dejavnosti, vključno z univerzitetnimi in drugimi programi izmenjav, ki redno potujejo v države članice;

                           (g)

                           študente in podiplomske študente, ki redno potujejo zaradi študija ali strokovnega izobraževanja, tudi v okviru programov izmenjav;

                           (h)

                           udeležence mednarodnih športnih prireditev in osebe, ki jih spremljajo v strokovni funkciji;

                           (i)

                           udeležence uradnih programov izmenjav, ki jih organizirajo pobratena mesta ali drugi kraji;

                           (j)

                           udeležence v uradnih programih čezmejnega sodelovanja Evropske unije, kot je Evropski instrument sosedstva in partnerstva (ENPI).

                     Z odstopanjem od prvega pododstavka, kadar sta potreba ali namen pogostih ali rednih potovanj očitno omejena na krajše obdobje, se rok veljavnosti vizuma za večkratni vstop omeji na to obdobje.
               3.   Diplomatska in konzularna predstavništva držav članic izdajo vizume za večkratni vstop z rokom veljavnosti najmanj dveh let in največ pet let za kategorije oseb iz odstavka 2, pod pogojem, da so v prejšnjih dveh letih uporabljale enoletni vizum za večkratni vstop v skladu z zakoni, ki urejajo vstop v obiskano državo in bivanje v njej, razen če sta potreba ali namen pogostih ali rednih potovanj očitno omejena na krajše obdobje; v tem primeru se veljavnost vizuma za večkratni vstop omeji na to obdobje.“;

               5.

               člen 6 se spremeni:

                           (a)

                           v odstavku 2 se:

                                       (i)

                                       uvodne besede nadomestijo z naslednjim:
                                       „2.   Brez poseganja v odstavek 4 oprostitve plačila taks za obravnavanje vlog za izdajo vizuma veljajo za naslednje kategorije oseb:“;

                                       (ii)

                                       v točki (a) dodajo naslednje besede:
                                       „ali državljanov Evropske unije, ki prebivajo na ozemlju države članice, katere državljani so;“;

                                       (iii)

                                       v točki (j) dodajo naslednje besede:
                                       „in tehnično osebje, ki novinarje spremlja po poklicni dolžnosti;“;

                                       (iv)

                                       dodajo naslednje točke:

                                                   „(p)

                                                   udeleženci seminarjev, konferenc, športnih, kulturnih ali izobraževalnih dogodkov, ki jih organizirajo neprofitne organizacije, stari 25 let ali mlajši;

                                                   (q)

                                                   predstavniki organizacij civilne družbe, ko potujejo zaradi strokovnega izobraževanja, seminarjev, konferenc, tudi v okviru programov izmenjav;

                                                   (r)

                                                   udeleženci v uradnih programih čezmejnega sodelovanja Evropske unije, kot je Evropski instrument sosedstva in partnerstva (ENPI).“;

                                       (v)

                                       doda naslednji pododstavek:
                                       „Prvi pododstavek se uporablja tudi v primerih, kadar je namen potovanja tranzit.“;

                           (b)

                           doda se naslednji odstavek:
                           „4.   Kadar država članica sodeluje z zunanjim ponudnikom storitev z namenom izdaje vizuma, lahko zunanji ponudnik storitev zaračuna takso za storitve. Navedena taksa je sorazmerna s stroški, ki jih ima zunanji ponudnik storitev pri opravljanju svojih nalog, in ne sme presegati 30 EUR. Države članice ohranijo možnost za vse prosilce, da svoje vloge vložijo neposredno na svojih konzulatih. Zunanji ponudnik storitev svoje dejavnosti izvaja v skladu z Vizumskim zakonikom in pri tem dosledno spoštuje moldavijsko zakonodajo.“;

               6.

               vstavi se naslednji člen:
               „Člen 6a
               Vložitev vloge brez navzočnosti prosilca za vizum
               Konzulati držav članic lahko opustijo zahtevo za osebno zglasitev prosilca za vizum, če je prosilec znan po njegovi poštenosti in zanesljivosti, razen če se od prosilca zaradi zbiranja biometričnih identifikatorjev zahteva, da se zglasi osebno.“;

               7.

               člen 8 se nadomesti z naslednjim:
               „Člen 8
               Odhod v primeru izgubljenih ali ukradenih dokumentov
               Državljani Evropske unije in državljani Republike Moldavije, ki so bodisi izgubili svoje osebne dokumente bodisi so jim bili ti dokumenti ukradeni med bivanjem na ozemlju Republike Moldavije ali držav članic, lahko zapustijo ozemlje Republike Moldavije ali držav članic z veljavnimi osebnimi dokumenti za prehod meje, ki jih izdajo diplomatska ali konzularna predstavništva držav članic ali Republike Moldavije, brez vsakršnega vizuma ali drugega dovoljenja.“;

               8.

               člen 10 se spremeni:

                           (a)

                           naslov se nadomesti z naslednjim:

                              „Diplomatski in službeni potni listi“;

                           (b)

                           odstavek 2 se nadomesti z naslednjim:
                           „2.   Državljani Republike Moldavije, imetniki veljavnih biometričnih službenih potnih listov, lahko vstopijo, zapustijo in so v tranzitu prek ozemelj držav članic brez vizumov.“;

                           (c)

                           doda se naslednji odstavek:
                           „3.   Osebe iz odstavkov 1 in 2 lahko bivajo na ozemljih držav članic do 90 dni v obdobju 180 dni.“;

               9.

               člen 12(1) se spremeni:

                           (a)

                           v prvem stavku se beseda „skupnosti“ nadomesti z besedo „unije“;

                           (b)

                           v drugem stavku se beseda „Skupnost“ nadomesti z besedama „Evropska unija“, besede „Komisija Evropskih skupnosti“ pa se nadomesti z besedama „Evropska komisija“;

               10.

               člen 13 se spremeni:

                           (a)

                           obstoječi odstavek se oštevilči kot odstavek 1;

                           (b)

                           doda se naslednji odstavek:
                           „2.   Določbe dvostranskih sporazumov ali dogovorov med posameznimi državami članicami in Republiko Moldavijo, ki so bili sklenjeni pred začetkom veljavnosti tega sporazuma, o izvzetju imetnikov nebiometričnih službenih potnih listov iz vizumske obveznosti, veljajo še naprej brez poseganja v pravico zadevnih držav članic ali Republike Moldavije, da bodisi odpovejo izvajanje teh bilateralnih sporazumov ali dogovorov bodisi jih začasno prenehajo izvajati.“;

               11.

               na začetku člena 14 se vstavi naslednji odstavek:
               „Republika Moldavija lahko ponovno uvede vizumsko obveznost le za državljane ali določene kategorije državljanov vseh držav članic, ne pa za državljane ali določene kategorije državljanov posameznih držav članic.“

         Člen 2
   Pogodbenici v skladu s svojimi postopki ratificirata ali odobrita ta sporazum, ki začne veljati prvi dan drugega meseca, ki sledi dnevu, ko zadnja pogodbenica uradno obvesti drugo o zaključku zgoraj navedenih postopkov.

      V Bruslju, 27. junija 2012, v dveh izvodih v uradnih jezikih pogodbenic, pri čemer je vsako od teh besedil enako verodostojno.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā –
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen
         Pentru Uniunea Europeană

         3a Република Молдова
         Por la República de Moldavia
         Za Moldavskou republiku
         For Republikken Moldova
         Für die Republik Moldau
         Moldova Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία της Μολδαβίας
         For the Republic of Moldova
         Pour la République de Moldavie
         Per la Repubblica moldova
         Moldovas Republikas vārdā –
         Moldovos Respublikos vardu
         A Moldovai Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika tal-Moldova
         Voor de Republiek Moldavië
         W imieniu Republiki Mołdawii
         Pela República da Moldova
         Pentru Republica Moldova
         Za Moldavskú republiku
         Za Republiko Moldavijo
         Moldovan tasavallan puolesta
         För Republiken Moldavien
         Pentru Republica Moldova

   SKUPNA IZJAVA O SODELOVANJU NA PODROČJU POTNIH LISTIN
   Pogodbenici soglašata, da bi moral Skupni odbor, ustanovljen v skladu s členom 12 Sporazuma, pri spremljanju izvajanja Sporazuma oceniti učinek ravni varnosti zadevnih potnih listin na delovanje Sporazuma. Zato pogodbenici soglašata, da se bosta redno obveščali o ukrepih, sprejetih za preprečevanje pridobivanja več potnih listin pod različnimi imeni, o razvoju tehničnih vidikov varnosti potnih listin in o postopku preverjanja identitete oseb ob izdaji potnih listin.
   IZJAVA EVROPSKE UNIJE O DOKUMENTIH, KI JIH JE TREBA PREDLOŽITI Z VLOGO ZA IZDAJO VIZUMA ZA KRATKOROČNO BIVANJE
   Evropska unija bo sestavila usklajeni seznam spremnih dokumentov v skladu s členom 48(1)(a) Vizumskega zakonika za zagotovitev, da se od prosilcev iz Republike Moldavije zahteva predložitev načeloma enakih spremnih dokumentov. Evropska unija bo Republiko Moldavijo obvestila v okviru Odbora, ko bo tak seznam sestavljen. Evropska unija bo v skladu s členom 47(1)(a) Vizumskega zakonika o tem obvestila tudi državljane Republike Moldavije.
   IZJAVA EVROPSKE UNIJE O SODELOVANJU Z ZUNANJIMI PONUDNIKI STORITEV
   Evropska unija se zavezuje, da bo sprejemanje vlog za izdajo vizumov zaupala zunanjemu ponudniku storitev le v skrajnem primeru, če zaradi posebnih okoliščin ali razlogov v zvezi z lokalnimi razmerami sprejemanja vlog in zbiranja podatkov zaradi velikega števila prosilcev na primer ne bo mogoče organizirati pravočasno in v dostojnih pogojih; ali v zadevni tretji državi ne bo mogoče na noben drug način zagotoviti zadovoljive ozemeljske pokritosti; in kadar se bodo druge oblike sodelovanja v zadevni državi članici izkazale za neustrezne.
   IZJAVA EVOPSKE UNIJE O POENOSTAVITVAH ZA DRUŽINSKE ČLANE
   Evropska unija je seznanjena s predlogom Republike Moldavije za širšo opredelitev pojma družinskih članov, ki bi morali biti upravičeni do poenostavitve vizumskih postopkov, pa tudi s pomenom, ki ga Republika Moldavija pripisuje poenostavitvi gibanja te kategorije oseb.
   Z namenom olajšanja mobilnosti večjega števila oseb, ki imajo družinske vezi (zlasti sestre, bratje in njihovi otroci) z državljani Republike Moldavije, ki zakonito prebivajo na ozemljih držav članic, ali z državljani Evropske unije, ki prebivajo na ozemlju države članice, katere državljani so, Evropska unija poziva konzularne urade držav članic, da v celoti izkoristijo obstoječe možnosti Vizumskega zakonika za poenostavitev izdajanja vizumov tej kategoriji oseb, kar zlasti vključuje poenostavitev dokumentarnih dokazil, ki jih morajo predložiti prosilci za izvzetje iz plačila taks za obravnavo vloge za izdajo vizuma in po potrebi za izdajanje vizumov za večkratni vstop.
   SKUPNA IZJAVA GLEDE ŠVICE IN LIHTENŠTAJNA
   Pogodbenici sta seznanjeni s tesnimi odnosi med Evropsko unijo ter Švico in Lihtenštajnom, zlasti na podlagi Sporazuma z dne 26. oktobra 2004 o pridružitvi teh dveh držav k izvajanju, uporabi in razvoju schengenskega pravnega reda.
   V takih okoliščinah je zaželeno, da organi Švice in Lihtenštajna ter Republike Moldavije brez odlašanja sklenejo dvostranske sporazume o poenostavitvi izdajanja vizumov za kratkoročno bivanje s podobnimi pogoji, kakor veljajo v Sporazumu o spremembi.


title: 2014/469/EU: Sklep Sveta, sprejet v medsebojnem soglasju s predsednikom Komisije, z dne 17. julija 2014 o imenovanju člana Evropske komisije

text:
               18.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 212/16

         SKLEP SVETA,
   sprejet v medsebojnem soglasju s predsednikom Komisije,
   z dne 17. julija 2014
   o imenovanju člana Evropske komisije

      (2014/469/EU)

   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti drugega odstavka člena 246 Pogodbe,
   ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 9. februarja 2010 sprejel Sklep 2010/80/EU (2) o imenovanju Evropske komisije za obdobje do 31. oktobra 2014.

               (2)

               Predsednik Komisije José Manuel DURÃO BARROSO je v pismu z dne 18. junija 2014 obvestil Svet, da je Janusz LEWANDOWSKI odstopil s položaja člana Komisije, z učinkom od 30. junija 2014.

               (3)

               V skladu z drugim odstavkom člena 246 Pogodbe o delovanju Evropske unije se mesto, ki se izprazni zaradi odstopa, za preostanek mandata člana zapolni z novim članom z enakim državljanstvom.

               (4)

               Zato bi bilo treba imenovati novega člana Komisije –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Svet v medsebojnem soglasju s predsednikom Komisije Joséjem Manuelom DURÃOM BARROSOM imenuje Jaceka DOMINIKA za člana Komisije za preostanek mandata, ki traja do 31. oktobra 2014.
   Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 17. julija 2014

            Za Svet

            Predsednik

         S. GOZI

      (1)  Mnenje z dne 16. julija 2014 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

      (2)  UL L 38, 11.2.2010, str. 7.


title: Sklep Sveta (EU) 2016/1995 z dne 11. novembra 2016 o podpisu, v imenu Evropske unije, Sporazuma v obliki izmenjave pisem med Evropsko unijo in Federativno republiko Brazilijo v skladu s členom XXIV:6 in členom XXVIII Splošnega sporazuma o carinah in trgovini (GATT) 1994 glede spremembe ugodnosti na seznamu ugodnosti Republike Hrvaške v okviru njenega pristopa k Evropski uniji

text:
               16.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 308/1

         SKLEP SVETA (EU) 2016/1995
   z dne 11. novembra 2016
   o podpisu, v imenu Evropske unije, Sporazuma v obliki izmenjave pisem med Evropsko unijo in Federativno republiko Brazilijo v skladu s členom XXIV:6 in členom XXVIII Splošnega sporazuma o carinah in trgovini (GATT) 1994 glede spremembe ugodnosti na seznamu ugodnosti Republike Hrvaške v okviru njenega pristopa k Evropski uniji
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 207(4) v povezavi s členom 218(5) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 15. julija 2013 pooblastil Komisijo, da na podlagi člena XXIV:6 Splošnega sporazuma o carinah in trgovini (GATT) 1994 začne pogajanja z nekaterimi drugimi članicami Svetovne trgovinske organizacije v okviru pristopa Republike Hrvaške k Uniji.

               (2)

               Pogajanja je vodila Komisija v skladu s pogajalskimi smernicami, ki jih je sprejel Svet.

               (3)

               Ta pogajanja so se zaključila in Sporazum v obliki izmenjave pisem med Evropsko unijo in Federativno republiko Brazilijo v skladu s členom XXIV:6 in členom XXVIII GATT 1994 glede spremembe ugodnosti na seznamu ugodnosti Republike Hrvaške v okviru njenega pristopa k Evropski uniji (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) je bil parafiran 12. julija 2016.

               (4)

               Sporazum bi bilo treba podpisati –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Podpis, v imenu Unije, Sporazuma v obliki izmenjave pisem med Evropsko unijo in Federativno republiko Brazilijo v skladu s členom XXIV:6 in členom XXVIII Splošnega sporazuma o carinah in trgovini (GATT) 1994 glede spremembe ugodnosti na seznamu ugodnosti Republike Hrvaške v okviru njenega pristopa k Evropski uniji se odobri s pridržkom sklenitve navedenega sporazuma (1).
   Člen 2
   Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo(-e), pooblaščeno(-e) za podpis Sporazuma v imenu Unije.
   Člen 3
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 11. novembra 2016

            Za Svet

            Predsednik

         P. ŽIGA

      (1)  Besedilo Sporazuma bo objavljeno skupaj s sklepom o njegovi sklenitvi.


title: 2014/471/EU: Sklep Sveta, sprejet v medsebojnem soglasju s predsednikom Komisije, z dne 17. julija 2014 o imenovanju člana Evropske komisije

text:
               18.7.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 212/18

         SKLEP SVETA,
   sprejet v medsebojnem soglasju s predsednikom Komisije,
   z dne 17. julija 2014
   o imenovanju člana Evropske komisije

      (2014/471/EU)

   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti drugega odstavka člena 246 Pogodbe,
   ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski svet je 9. februarja 2010 sprejel Sklep 2010/80/EU (2) o imenovanju Evropske komisije za obdobje do 31. oktobra 2014.

               (2)

               Predsednik Komisije José Manuel DURÃO BARROSO je v pismu z dne 18. junija 2014 obvestil Svet, da je Viviane REDING odstopila s položaja člana Komisije, z učinkom od 30. junija 2014.

               (3)

               V skladu z drugim odstavkom člena 246 Pogodbe o delovanju Evropske unije se mesto, ki se izprazni zaradi odstopa, za preostanek mandata člana zapolni z novim članom z enakim državljanstvom.

               (4)

               Zato bi bilo treba imenovati novega člana Komisije –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Svet v medsebojnem soglasju s predsednikom Komisije Joséjem Manuelom DURÃOM BARROSOM imenuje Martine REICHERTS za člana Komisije za preostanek mandata, ki traja do 31. oktobra 2014.
   Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 17. julija 2014

            Za Svet

            Predsednik

         S. GOZI

      (1)  Mnenje z dne 16. julija 2014 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

      (2)  UL L 38, 11.2.2010, str. 7.


title: 2013/129/EU: Sklep Sveta z dne 7. marca 2013 o uvedbi nadzornih ukrepov za 4-metilamfetamin

text:
               15.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 72/11

         SKLEP SVETA
   z dne 7. marca 2013
   o uvedbi nadzornih ukrepov za 4-metilamfetamin
   (2013/129/EU)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Sklepa Sveta 2005/387/PNZ z dne 10. maja 2005 o izmenjavi podatkov, oceni tveganja in nadzoru nad novimi psihoaktivnimi snovmi (1) in zlasti člena 8(3) Sklepa,
   ob upoštevanju pobude Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Poročilo o oceni tveganja glede 4-metilamfetamina je bilo pripravljeno na podlagi člena 6 Sklepa 2005/387/PNZ na posebnem zasedanju razširjenega znanstvenega odbora Evropskega centra za spremljanje drog in zasvojenosti z drogami ter nato predloženo Komisiji 29. novembra 2012.

               (2)

               4-metilamfetamin je sintetični derivat nadzorovane snovi amfetamin z metiliranim benzenovim obročem, ki se v večini primerov pojavlja v obliki prahu ali paste v vzorcih, ki vsebujejo amfetamin in kofein, pojavlja pa se tudi v tekoči obliki ali v obliki tablet. Pojavil se je na nezakonitem trgu amfetamina, kjer se prodaja in uporablja kot amfetamin, ki je nadzorovana droga. Eno poročilo navaja, da je bila snov odkrita v komercialen proizvodu, ki se prodaja na internetu. Glavna kemična predhodna sestavina za sintetiziranje 4-metilamfetamina je 4-metilbenzil metil keton (4-metil-BMK), za katerega kaže, da je komercialno dostopen na spletu in ni na seznamu Konvencije Združenih narodov proti prepovedani trgovini z mamili in psihotropnimi substancami iz leta 1988.

               (3)

               Uporabniki 4-metilamfetamina redko navajajo njegove posebne fizične učinke, saj ponavadi ne vedo, da so zaužili to snov. Vendar maloštevilna dostopna poročila kažejo na to, da ima snov učinek, podoben poživilom. Omejeni dostopni podatki, ki se nanašajo na ljudi, kažejo, da škodljivi učinki 4-metilamfetamina vključujejo hipertermijo, povišan krvni tlak, anoreksijo, slabost, znojenje, želodčne težave, kašelj, bruhanje, glavobol, palpitacije, nespečnost, paranojo, anksioznost in depresijo. Obstoječi podatki ne zadostujejo za ugotavljanje relativne potencialne odvisnosti od te snovi.

               (4)

               Glede na omejene dostopne vire podatkov je akutna toksičnost 4-metilamfetamina podobna kot pri drugih poživilih. Nekateri podatki kažejo, da lahko 4-metilamfetamin v kombinaciji z drugimi snovmi, kot sta amfetamin in kofein, poveča tveganje splošne toksičnosti.

               (5)

               V obdukcijskih vzorcih 21 smrtnih primerov v štirih državah članicah je bila ugotovljena prisotnost 4-metilamfetamina ali kombinacije 4-metilamfetamina in ene ali več drugih snovi, predvsem amfetamina. Čeprav glede na dostopne informacije ni mogoče z gotovostjo določiti vloge 4-metilamfetamina v teh smrtnih primerih, je bila ta snov v nekaterih primerih prevladujoča ugotovljena droga, ugotovljene ravni pa so bile primerljive tistimi, ki so bile ugotovljene v nekaterih smrtnih primerih zaradi zaužitja amfetamina.

               (6)

               4-metilamfetamin je bil zaznan v 15 državah članicah, medtem ko je ena država članica poročala o proizvodnji te snovi na njenem ozemlju. Razširjenost 4-metilamfetamina je težko oceniti. Informacije o specifičnem povpraševanju skupin uporabnikov po tej snovi niso na voljo, prav tako se snov ne trži prek spletnih trgovin.

               (7)

               Dostopne informacije kažejo, da 4-metilamfetamin proizvajajo in distribuirajo iste organizirane kriminalne združbe, ki sodelujejo v proizvodnji in preprodaji amfetamina.

               (8)

               4-metilamfetamin nima znane, dokazane ali priznane zdravstvene vrednosti ali uporabe v Uniji in nima dovoljenja za promet v Uniji. Poleg uporabe snovi za analitični referenčni standard in znanstvene raziskave ni drugih indicev, ki bi kazali, da jo je mogoče uporabljati v druge zakonite namene.

               (9)

               4-metilamfetamin se trenutno ne ocenjuje in ni bil ocenjen v okviru sistema Združenih narodov. Osem držav članic je v skladu s svojimi obveznostmi na podlagi Konvencije Združenih narodov o psihotropnih snoveh iz leta 1971 v okviru zakonodaje na področju drog uvedlo nadzorne ukrepe za to snov. Dve drugi državi članici uporabljata za proizvod generično opredelitev za fetamin iz svojih nacionalnih zakonodaj, medtem ko ena država članica snov nadzoruje v skladu s svojo zakonodajo na področju zdravil.

               (10)

               Poročilo o oceni tveganja kaže, da obstaja pomanjkanje dostopnih znanstvenih dokazov glede značilnosti in tveganj, povezanih s 4-metilamfetaminom, in opozarja, da so potrebne nadaljnje raziskave o splošnih zdravstvenih in socialnih tveganjih, povezanih s snovjo. Dostopni podatki pa vseeno predstavljajo zadosten razlog za uvedbo nadzornih ukrepov nad 4-metilamfetaminom v Uniji. Zdravstvena tveganja, ki jih 4-metilamfetamin predstavlja, kot so bila dokumentirana ob potrditvi njegove prisotnosti v več smrtnih primerih, zlasti kadar se uporablja v kombinaciji z drugimi snovmi; velika podobnost z amfetaminom v izgledu in učinkih; dejstvo, da ga uporabniki zaužijejo nevede, ter njegova omejena vrednost za uporabo v zdravstvu so vse razlogi, zaradi katerih bi bilo treba uvesti nadzorne ukrepe v Uniji.

               (11)

               Ker je deset držav članic že uvedlo nadzorne ukrepe za 4-metilamfetamin, bi lahko z uvedbo nadzornih ukrepov v vsej Uniji pripomogli k odpravljanju težav pri čezmejnem kazenskem pregonu in sodelovanju pravosodnih organov.

               (12)

               Nadzorni ukrepi v vsej Uniji lahko pomagajo preprečevati razvoj 4-metilamfetamina kot nadomestka amfetamina na nezakonitem trgu z drogami –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Za novo psihoaktivno snov 4-metilamfetamin se uvedejo nadzorni ukrepi v vsej Uniji.
   Člen 2
   Države članice do 17. marca 2014 sprejmejo potrebne ukrepe v skladu s svojim nacionalnim pravom, s katerimi za 4-metilamfetamin uvedejo nadzorne ukrepe in kazenske sankcije, kot jih določa njihova zakonodaja v skladu z njihovimi obveznostmi na podlagi Konvencije Združenih narodov o psihotropnih snoveh iz leta 1971.
   Člen 3
   Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 7. marca 2013

            Za Svet

            Predsednik

         A. SHATTER

      (1)  UL L 127, 20.5.2005, str. 32.


title: 2009/202/ES: Sklep Evropskega parlamenta z dne 22. aprila 2008 o zaključku poslovnih knjig Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja za proračunsko leto 2006

text:
               31.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 88/117

      SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA

   z dne 22. aprila 2008
   o zaključku poslovnih knjig Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja za proračunsko leto 2006
   (2009/202/ES)
   EVROPSKI PARLAMENT,
   ob upoštevanju zaključnega letnega računa Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja za proračunsko leto 2006 (1),
   ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o zaključnem letnem računu Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja za proračunsko leto 2006 z odgovori centra (2),
   ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 12. februarja 2008 (5843/2008 – C6-0084/2008),
   ob upoštevanju Pogodbe ES in zlasti člena 276 Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (3), in zlasti člena 185 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EGS) št. 337/75 Sveta z dne 10. februarja 1975 o ustanovitvi Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja (4) in zlasti člena 12a Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (5) in zlasti člena 94 Uredbe,
   ob upoštevanju člena 71 in Priloge V svojega Poslovnika,
   ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenja Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve (A6-0110/2008),

               1.

               ugotavlja, da je zaključni letni račun Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja tak kot v prilogi k poročilu Računskega sodišča;

               2.

               odobri zaključek poslovnih knjig Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja za proračunsko leto 2006;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep posreduje direktorici Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generalni sekretar

         Harald RØMER

      (1)  UL C 261, 31.10.2007, str. 46.

      (2)  UL C 309, 19.12.2007, str. 86.

      (3)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (4)  UL L 39, 13.2.1975, str. 1.

      (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.


title: 2011/286/EU: Sklep Evropskega parlamenta in Sveta z dne 2. maja 2011 o uporabi Solidarnostnega sklada Evropske unije v skladu s točko 26 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju

text:
               19.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 132/13

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
   z dne 2. maja 2011
   o uporabi Solidarnostnega sklada Evropske unije v skladu s točko 26 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju
   (2011/286/EU)
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
   ob upoštevanju Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (1) ter zlasti točke 26 tega sporazuma,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2012/2002 z dne 11. novembra 2002 o ustanovitvi Solidarnostnega sklada Evropske unije (2),
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropska unija je ustanovila Solidarnostni sklad Evropske unije („sklad“), da bi pokazala svojo solidarnost s prebivalstvom območij, ki so jih prizadele nesreče.

               (2)

               Medinstitucionalni sporazum z dne 17. maja 2006 dopušča uporabo sklada do letne zgornje meje v višini 1 milijarde EUR.

               (3)

               Uredba (ES) št. 2012/2002 vsebuje določbe, v skladu s katerimi se lahko sredstva sklada uporabijo.

               (4)

               Poljska, Slovaška, Madžarska, Češka republika, Hrvaška in Romunija so predložile vloge za uporabo tega sklada v zvezi s katastrofo, ki so jo povzročili plazovi in hude poplave –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   V splošnem proračunu Evropske unije za proračunsko leto 2011 se uporabijo sredstva Solidarnostnega sklada Evropske unije v znesku 182 388 893 EUR za prevzem obveznosti in plačila.
   Člen 2
   Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, dne 2. maja 2011

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         J. BUZEK

            Za Svet

            Predsednik

         CSÉFALVAY Z.

      (1)  UL C 139, 14.6.2006, str. 1.

      (2)  UL L 311, 14.11.2002, str. 3.


title: 2014/31/EU: Sklep Evropske centralne banke z dne 29. avgusta 2013 o določitvi pogojev za prenose kapitalskih deležev Evropske centralne banke med nacionalnimi centralnimi bankami in za uskladitev vplačanega kapitala (ECB/2013/29)

text:
               21.1.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 16/55

      SKLEP EVROPSKE CENTRALNE BANKE

   z dne 29. avgusta 2013
   o določitvi pogojev za prenose kapitalskih deležev Evropske centralne banke med nacionalnimi centralnimi bankami in za uskladitev vplačanega kapitala
   (ECB/2013/29)
   (2014/31/EU)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke ter zlasti člena 28.5 Statuta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Sklep ECB/2013/28 z dne 29. avgusta 2013 o odstotnih deležih nacionalnih centralnih bank v ključu za vpis kapitala Evropske centralne banke (1) določa uskladitev ponderjev, ki so bili določeni za nacionalne centralne banke (NCB) v ključu za vpis kapitala Evropske centralne banke (ECB) (v nadaljnjem besedilu: „ponderji v kapitalskem ključu“ oziroma „kapitalski ključ“). Svet ECB mora zaradi te uskladitve določiti pogoje za prenose kapitalskih deležev med NCB, ki so 31. decembra 2013 članice Evropskega sistema centralnih bank (ESCB), da zagotovi razdelitev teh deležev skladno z opravljenimi uskladitvami. Zato je treba sprejeti nov sklep ECB, ki bo razveljavil Sklep ECB/2013/18 z dne 21. junija 2013 o določitvi pogojev za prenose kapitalskih deležev Evropske centralne banke med nacionalnimi centralnimi bankami in za uskladitev vplačanega kapitala (2) z učinkom od 1. januarja 2014.

               (2)

               Sklep ECB/2013/30 z dne 29. avgusta 2013 o vplačilu kapitala Evropske centralne banke s strani nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro (3), določa način in višino, v katerih so NCB držav članic, katerih valuta je euro (v nadaljnjem besedilu: NCB euroobmočja), obvezane vplačati kapital ECB glede na spremenjeni kapitalski ključ. Sklep ECB/2013/31 z dne 30. avgusta 2013 o vplačilu kapitala Evropske centralne banke s strani nacionalnih centralnih bank zunaj euroobmočja (4) določa odstotek, ki so ga NCB držav članic, katerih valuta ni euro (v nadaljnjem besedilu: NCB zunaj euroobmočja), obvezane vplačati z učinkom od 1. januarja 2014 glede na spremenjeni kapitalski ključ.

               (3)

               NCB euroobmočja, z izjemo centralne banke Latvijas Banka, so že vplačale svoje deleže v vpisanem kapitalu ECB, kot je to zahteval Sklep ECB/2013/19 z dne 21. junija 2013 o vplačilu kapitala Evropske centralne banke s strani nacionalnih centralnih bank držav članic, katerih valuta je euro (5). Glede na to člen 2(1) Sklepa ECB/2013/30 določa, naj NCB euroobmočja bodisi prenesejo dodaten znesek na ECB bodisi od ECB prejmejo znesek nazaj, tako da se dosežejo zneski, prikazani v tabeli v členu 1 Sklepa ECB/2013/30.

               (4)

               Poleg tega bo ločen sklep Sveta ECB o vplačilu kapitala, prenosu deviznih rezerv ter prispevku v rezerve in rezervacije Evropske centralne banke s strani centralne banke Latvijas Banka določil, da je Latvijas Banka, ki bo od 1. januarja 2014 NCB euroobmočja, obvezana vplačati preostali delež svojega vpisanega kapitala v kapital ECB, tako da se doseže znesek, prikazan poleg njenega imena v tabeli v členu 1 Sklepa ECB/2013/30, ob upoštevanju spremenjenega kapitalskega ključa.

               (5)

               Prav tako so NCB zunaj euroobmočja že vplačale odstotke svojih deležev v vpisanem kapitalu ECB, kot je to zahteval Sklep ECB/2013/20 z dne 21. junija 2013 o vplačilu kapitala Evropske centralne banke s strani nacionalnih centralnih bank zunaj euroobmočja (6). Glede na to člen 2(1) Sklepa ECB/2013/31 določa, naj vsaka od njih bodisi prenese dodaten znesek na ECB bodisi od ECB prejme znesek nazaj, tako da se dosežejo zneski, prikazani v tretjem stolpcu tabele v členu 1 Sklepa ECB/2013/31 –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Prenos kapitalskih deležev
   Glede na delež v kapitalu ECB, ki ga bo imela vsaka NCB vpisanega na 31. december 2013, in delež v kapitalu ECB, ki ga bo vsaka NCB vpisala z učinkom od 1. januarja 2014 zaradi uskladitve ponderjev v kapitalskem ključu, kakor je določena v členu 2 Sklepa ECB/2013/28, prenesejo NCB med seboj kapitalske deleže s prenosi do in od ECB, da se zagotovi, da bo razdelitev kapitalskih deležev z učinkom od 1. januarja 2014 ustrezala usklajenim ponderjem. S tem namenom se šteje, da vsaka NCB na podlagi tega člena in brez potrebe po nadaljnjih formalnostih ali dejanjih z učinkom od 1. januarja 2014 bodisi prenese bodisi prejme delež v vpisanem kapitalu ECB, ki je prikazan poleg njenega imena v četrtem stolpcu tabele v Prilogi I k temu sklepu, pri čemer se „+“ nanaša na kapitalski delež, ki ga ECB prenese na NCB, in „–“ na kapitalski delež, ki ga NCB prenese na ECB.
   Člen 2
   Uskladitev vplačanega kapitala
   1.   Glede na višino kapitala ECB, ki ga je vsaka NCB vplačala, in glede na višino kapitala ECB, ki ga mora vsaka NCB vplačati z učinkom od 1. januarja 2014, kakor to določa člen 1 Sklepa ECB/2013/30 za NCB euroobmočja oziroma člen 1 Sklepa ECB/2013/31 za NCB zunaj euroobmočja, vsaka NCB na prvi delovni dan transevropskega sistema bruto poravnave v realnem času (TARGET2) po 1. januarju 2014 bodisi prenese bodisi prejme neto znesek, ki je prikazan poleg njenega imena v četrtem stolpcu tabele v Prilogi II k temu sklepu, pri čemer se „+“ nanaša na znesek, ki ga NCB prenese na ECB, in „–“na znesek, ki ga ECB prenese na NCB.
   2.   Na prvi delovni dan sistema TARGET2 po 1. januarju 2014 ECB in NCB, ki so obvezane prenesti znesek v skladu z odstavkom 1, ločeno prenesejo obresti od posameznih dolgovanih zneskov, ki se natečejo v obdobju od 1. januarja 2014 do datuma prenosa. Prenosniki in prejemniki teh obresti so isti kakor prenosniki in prejemniki zneskov, od katerih se obresti natečejo.
   Člen 3
   Splošne določbe
   1.   Prenosi, opisani v členu 2, se opravijo prek sistema TARGET2.
   2.   Če NCB nima dostopa do sistema TARGET2, se zneski, navedeni v členu 2, prenesejo tako, da se knjižijo v dobro na računu, ki ga ECB ali NCB pravočasno navede.
   3.   Natečene obresti iz člena 2(2) se izračunajo dnevno z uporabo metode dejanskega števila dni/360 dni po stopnji, enaki zadnji razpoložljivi mejni obrestni meri, ki jo uporabi Eurosistem v svojih avkcijah za operacije glavnega refinanciranja.
   4.   ECB in NCB, ki so obvezane opraviti prenos na podlagi člena 2, morajo dati ob pravem času potrebna navodila za ustrezno in pravočasno izvršitev teh prenosov.
   Člen 4
   Začetek veljavnosti in razveljavitev
   1.   Ta sklep začne veljati 1. januarja 2014.
   2.   Sklep ECB/2013/18 se razveljavi z učinkom od 1. januarja 2014.
   3.   Sklicevanja na Sklep ECB/2013/18 se razlagajo kot sklicevanja na ta sklep.

      V Frankfurtu na Majni, 29. avgusta 2013

            Predsednik ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Glej stran 53 tega Uradnega lista.

      (2)  UL L 187, 6.7.2013, str. 17.

      (3)  Glej stran 61 tega Uradnega lista.

      (4)  Glej stran 63 tega Uradnega lista.

      (5)  UL L 187, 6.7.2013, str. 23.

      (6)  UL L 187, 6.7.2013, str. 25.

      PRILOGA I

         KAPITAL, KI SO GA NCB VPISALE

                  (v EUR)

                  Delež, vpisan na 31. december 2013

                  Delež, vpisan od 1. januarja 2014

                  Delež za prenos

                     NCB euroobmočja

                  Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                  261 705 370,91

                  268 222 025,17

                  6 516 654,26

                  Deutsche Bundesbank

                  2 030 803 801,28

                  1 948 208 997,34

                  –82 594 803,94

                  Eesti Pank

                  19 268 512,58

                  20 870 613,63

                  1 602 101,05

                  Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

                  120 276 653,55

                  125 645 857,06

                  5 369 203,51

                  Bank of Greece

                  210 903 612,74

                  220 094 043,74

                  9 190 431,00

                  Banco de España

                  893 420 308,48

                  957 028 050,02

                  63 607 741,54

                  Banque de France

                  1 530 028 149,23

                  1 534 899 402,41

                  4 871 253,18

                  Banca d’Italia

                  1 348 471 130,66

                  1 332 644 970,33

                  –15 826 160,33

                  Central Bank of Cyprus

                  14 429 734,42

                  16 378 235,70

                  1 948 501,28

                  Latvijas Banka

                  29 682 169,38

                  30 537 344,94

                  855 175,56

                  Banque centrale du Luxembourg

                  18 824 687,29

                  21 974 764,35

                  3 150 077,06

                  Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta

                  6 873 879,49

                  7 014 604,58

                  140 725,09

                  De Nederlandsche Bank

                  429 352 255,40

                  433 379 158,03

                  4 026 902,63

                  Oesterreichische Nationalbank

                  209 680 386,94

                  212 505 713,78

                  2 825 326,84

                  Banco de Portugal

                  190 909 824,68

                  188 723 173,25

                  –2 186 651,43

                  Banka Slovenije

                  35 397 773,12

                  37 400 399,43

                  2 002 626,31

                  Národná banka Slovenska

                  74 486 873,65

                  83 623 179,61

                  9 136 305,96

                  Suomen Pankki

                  134 836 288,06

                  136 005 388,82

                  1 169 100,76

                     NCB zunaj euroobmočja

                  Българска народна банка (Bolgarska narodna banka)

                  93 571 361,11

                  92 986 810,73

                  – 584 550,38

                  Česká národní banka

                  157 384 777,79

                  174 011 988,64

                  16 627 210,85

                  Danmarks Nationalbank

                  159 712 154,31

                  161 000 330,15

                  1 288 175,84

                  Hrvatska narodna banka

                  64 354 667,03

                  65 199 017,58

                  844 350,55

                  Lietuvos bankas

                  44 306 753,94

                  44 728 929,21

                  422 175,27

                  Magyar Nemzeti Bank

                  148 735 597,14

                  149 363 447,55

                  627 850,41

                  Narodowy Bank Polski

                  525 889 668,45

                  554 565 112,18

                  28 675 443,73

                  Banca Națională a României

                  264 660 597,84

                  281 709 983,98

                  17 049 386,14

                  Sveriges riksbank

                  244 775 059,86

                  246 041 585,69

                  1 266 525,83

                  Bank of England

                  1 562 265 020,29

                  1 480 243 941,72

                  –82 021 078,57

                  Skupaj (1)

                  10 825 007 069,61

                  10 825 007 069,61

                  0,00

         (1)  Zaradi zaokroževanja se skupne vsote lahko ne ujemajo natančno s seštevki vseh prikazanih številk.

      PRILOGA II

         KAPITAL, KI SO GA NCB VPLAČALE

                  (v EUR)

                  Delež, vplačan na 31. december 2013

                  Delež, vplačan od 1 januarja 2014

                  Znesek prenosa

                     NCB euroobmočja

                  Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                  261 705 370,91

                  268 222 025,17

                  6 516 654,26

                  Deutsche Bundesbank

                  2 030 803 801,28

                  1 948 208 997,34

                  –82 594 803,94

                  Eesti Pank

                  19 268 512,58

                  20 870 613,63

                  1 602 101,05

                  Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

                  120 276 653,55

                  125 645 857,06

                  5 369 203,51

                  Bank of Greece

                  210 903 612,74

                  220 094 043,74

                  9 190 431,00

                  Banco de España

                  893 420 308,48

                  957 028 050,02

                  63 607 741,54

                  Banque de France

                  1 530 028 149,23

                  1 534 899 402,41

                  4 871 253,18

                  Banca d’Italia

                  1 348 471 130,66

                  1 332 644 970,33

                  –15 826 160,33

                  Central Bank of Cyprus

                  14 429 734,42

                  16 378 235,70

                  1 948 501,28

                  Latvijas Banka

                  1 113 081,35

                  30 537 344,94

                  29 424 263,59

                  Banque centrale du Luxembourg

                  18 824 687,29

                  21 974 764,35

                  3 150 077,06

                  Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta

                  6 873 879,49

                  7 014 604,58

                  140 725,09

                  De Nederlandsche Bank

                  429 352 255,40

                  433 379 158,03

                  4 026 902,63

                  Oesterreichische Nationalbank

                  209 680 386,94

                  212 505 713,78

                  2 825 326,84

                  Banco de Portugal

                  190 909 824,68

                  188 723 173,25

                  –2 186 651,43

                  Banka Slovenije

                  35 397 773,12

                  37 400 399,43

                  2 002 626,31

                  Národná banka Slovenska

                  74 486 873,65

                  83 623 179,61

                  9 136 305,96

                  Suomen Pankki

                  134 836 288,06

                  136 005 388,82

                  1 169 100,76

                     NCB zunaj euroobmočja

                  Българска народна банка (Bolgarska narodna banka)

                  3 508 926,04

                  3 487 005,40

                  –21 920,64

                  Česká národní banka

                  5 901 929,17

                  6 525 449,57

                  623 520,40

                  Danmarks Nationalbank

                  5 989 205,79

                  6 037 512,38

                  48 306,59

                  Hrvatska narodna banka

                  2 413 300,01

                  2 444 963,16

                  31 663,15

                  Lietuvos bankas

                  1 661 503,27

                  1 677 334,85

                  15 831,58

                  Magyar Nemzeti Bank

                  5 577 584,89

                  5 601 129,28

                  23 544,39

                  Narodowy Bank Polski

                  19 720 862,57

                  20 796 191,71

                  1 075 329,14

                  Banca Națională a României

                  9 924 772,42

                  10 564 124,40

                  639 351,98

                  Sveriges riksbank

                  9 179 064,74

                  9 226 559,46

                  47 494,72

                  Bank of England

                  58 584 938,26

                  55 509 147,81

                  –3 075 790,45

                  Skupaj (1)

                  7 653 244 410,99

                  7 697 025 340,21

                  43 780 929,22

         (1)  Zaradi zaokroževanja se skupne vsote lahko ne ujemajo natančno s seštevki vseh prikazanih številk.


               2.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 324/21

         P8_TA(2015)0087
   Zahteva za zaščito privilegijev in imunitete Gabrieleja Albertinija
   Sklep Evropskega parlamenta z dne 25. marca 2015 o zahtevi za zaščito privilegijev in imunitete Gabrieleja Albertinija (2014/2096(IMM))
   (2016/C 324/05)

      Evropski parlament,

               —

               ob upoštevanju zahteve Gabrieleja Albertinija z dne 28. julija 2014, razglašene na plenarnem zasedanju 16. septembra 2014, za zaščito njegovih privilegijev in imunitete v zvezi s kazenskim postopkom v teku pred sodiščem v Bresci (Italija) (pod št. 7061/13 R.G.),

               —

               ob upoštevanju zahteve Gabrieleja Albertinija z dne 30. julija 2014, razglašene na plenarnem zasedanju 16. septembra 2014, za ponovno obravnavo zahteve za zaščito njegove imunitete v zvezi s civilnim postopkom v teku pred sodiščem v Bresci (Italija) (pod št. 17851/12 R.G.),

               —

               ob upoštevanju zahteve Gabrieleja Albertinija, prejete 17. julija 2013, razglašene na plenarnem zasedanju 9. septembra 2013, za ponovno obravnavo zahteve za zaščito njegove imunitete v zvezi z omenjenim civilnim postopkom,

               —

               po zagovoru Gabriela Albertinija v skladu s členom 9(5) Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju členov 8 in 9 Protokola št. 7 o privilegijih in imunitetah Evropske unije ter člena 6(2) Akta o volitvah poslancev Evropskega parlamenta s splošnimi neposrednimi volitvami z dne 20. septembra 1976,

               —

               ob upoštevanju sodb Sodišča Evropske unije z dne 12. maja 1964, 10. julija 1986, 15. in 21. oktobra 2008, 19. marca 2010, 6. septembra 2011 in 17. januarja 2013 (1),

               —

               ob upoštevanju svojega sklepa z dne 21. maja 2013 o zahtevi za zaščito imunitete in privilegijev Gabrieleja Albertinija (2),

               —

               ob upoštevanju svojega sklepa z dne 24. februarja 2014 o zahtevi za ponovno obravnavo zahteve za zaščito imunitete Gabrieleja Albertinija (3),

               —

               ob upoštevanju člena 5(2), člena 7 in člena 9 Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za pravne zadeve (A8-0058/2015),

               A.

               ker je nekdanji poslanec Evropskega parlamenta Gabriele Albertini zahteval zaščito svoje poslanske imunitete v zvezi s kazenskim postopkom v teku pred italijanskim sodiščem; ker je zahteval tudi ponovno obravnavo zahteve za zaščito svoje poslanske imunitete v zvezi s civilnim postopkom v teku pred istim sodiščem;

               B.

               ker se zahteva za zaščito nanaša na domnevno obrekovalna mnenja, ki jih je Gabriele Albertini 22. oktobra 2012 izrazil v pisnem vprašanju ministru za pravosodje, s katerim je želel ugotoviti, ali je ravnanje Alfreda Robleda, tožilca, ki je začel preiskavo v zvezi z občino Milano in funkcijami, ki jih je Gabriele Albertini leta 2005 opravljal kot župan Milana, pomenilo kršitev poklicne etike in s tem postalo predmet disciplinskega postopka;

               C.

               ker je zahteva za ponovno obravnavo povezana s sodnim pozivom, ki ga je zoper Gabrieleja Albertinija pri sodišču v Bresci vložil Alfredo Robledo v zvezi z domnevno obrekovalnimi izjavami Gabrieleja Albertinija najprej v intervjuju, objavljenem 26. oktobra 2011 v italijanskem časopisu Il Sole 24 Ore, in nato še v drugem intervjuju, objavljenem 19. februarja 2012 v italijanskem časopisu Il Corriere della Sera;

               D.

               ker je Gabriele Albertini tako v pisnem vprašanju kot v intervjujih uporabil zelo podobne, če ne kar identične izraze in ker je vsebina teh dveh postopkov enaka, kar je pisno in na zagovoru potrdil tudi Gabriele Albertini; ker mora biti odločitev glede zaščite oz. odvzema imunitete Gabrieleja Albertinija posledično enaka za oba postopka;

               E.

               ker tako pisno vprašanje kot intervjuja segajo v čas, ko je bil Gabriele Albertini poslanec Evropskega parlamenta;

               F.

               ker se v skladu s členom 8 Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske unije zoper poslanca Evropskega parlamenta ne sme začeti preiskave, ne sme biti priprt niti se zoper njega ne sme začeti sodnega postopka zaradi mnenja ali glasu, ki ga je izrekel pri opravljanju svojih dolžnosti;

               G.

               ker dejstvo, da so sodni postopki civilno- ali upravnopravne narave ali da vsebujejo vidike, ki sodijo v civilno ali upravno pravo, v skladu z ustaljeno prakso Parlamenta samo po sebi ne preprečuje uporabe imunitete iz tega člena;

               H.

               ker je Parlament v svojem sklepu z dne 21. maja 2013 menil, da iz dejstev te zadeve, kot so prikazana v sodnem pozivu in v ustni obrazložitvi Gabrieleja Albertinija pred Odborom za pravne zadeve, izhaja, da izjave Gabrieleja Albertinija niso bile neposredno in očitno povezane z opravljanjem dolžnosti poslanca Evropskega parlamenta; ker se je Parlament zato odločil, da ne zaščiti imunitete Gabrieleja Albertinija;

               I.

               ker je Gabriele Albertini z dopisom, prejetim 17. julija 2013, zahteval ponovno obravnavo sklepa z dne 21. maja 2013 o tem, da se njegova imuniteta ne zaščiti; ker se je Parlament s sklepom z dne 24. februarja 2014 strinjal s priporočilom Odbora za pravne zadeve, da ob upoštevanju predhodnega sklepa z dne 21. maja 2013 o tem, da ne zaščiti imunitete Gabrieleja Albertinija, zahteve ne odobri;

               J.

               ker je Gabriele Albertini z dopisom z dne 30. julija 2014 drugič zahteval ponovno obravnavo sklepa z dne 21. maja 2013; ker je Gabriele Albertini v skladu s členom 9(5) Poslovnika med septembrom 2014 in marcem 2015 večkrat predložil dodatne dokumente v zvezi z zadevo;

               K.

               ker je Sodišče ugotovilo, da izjava poslanca Evropskega parlamenta, izražena zunaj te institucije, lahko pomeni mnenje, izrečeno med opravljanjem njegovih dolžnosti, kot je določeno s členom 8 Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske unije, in tako menilo, da ni pomemben kraj izjave, temveč njena narava in vsebina (4); ker pa mora biti povezava med izraženim mnenjem in poslanskimi dolžnostmi poslanca neposredna in očitna (5);

               L.

               ker z novimi dokazili, ki jih je predložil Gabriele Albertini, povezava med njegovimi izjavami in dolžnostmi poslanca Evropskega parlamenta ni bolj jasna; vsebujejo namreč elemente, ki so povezani zlasti z zadnjimi fazami omenjenih sodnih postopkov in dejstvi, nastalimi po intervjujih in pisnem vprašanju, ter s poročanjem o njih v medijih; ker naj bi ti elementi dokazovali, da uporabljeni izrazi ne pomenijo obrekovanja in da sta bila tako civilni kot kazenski postopek zoper Gabrieleja Albertinija sprožena iz osebne in politične sovražnosti do njega;

               M.

               ker člen 9(7) Poslovnika določa, da se v sklepih o imuniteti v nobenem primeru ni dovoljeno izreči niti o krivdi ali nekrivdi poslanca niti o tem, ali mnenja oziroma dejanja, ki so mu pripisana, upravičujejo pregon, četudi se pristojni odbor pri obravnavi zahteve podrobno seznani z dejstvi primera; ker se ta določba v skladu z ustaljeno prakso Parlamenta uporablja tudi za civilne postopke;

               N.

               ker se doktrina fumus persecutionis, tj. dovolj resnega in utemeljenega suma, da je bil primer sprožen z namenom, da bi se poslancu politično škodovalo, uporablja zgolj za primere imunitete iz člena 9 Protokola o privilegijih in imunitetah Evropske unije, tj. sodne postopke v zvezi s kaznivimi dejanji, ki niso storjena z izraženim mnenjem ali glasom, saj to obravnava izključno člen 8 protokola (6); ker se člen 9 v tem primeru ne uporablja več, saj Gabriele Albertini ni več poslanec Evropskega parlamenta;

               O.

               ker primer izhaja iz mnenj, ki jih je izrazil poslanec in ker je v tem kontekstu odločilno merilo za uživanje imunitete v skladu s členom 8 protokola dokazana neposredna in očitna povezava med izraženim mnenjem in opravljanjem poslanskih dolžnosti;

               P.

               ker v tem primeru dokazov za takšno povezavo ni; ker ostaja veljavna prejšnja ugotovitev – ki jo je Parlament dvakrat podprl – da se omenjene izjave Gabrieleja Albertinija ne navezujejo na opravljanje dolžnosti poslanca Evropskega parlamenta;

               1.

               potrjuje svoj sklep z dne 21. maja 2013 oz. 24. februarja 2014, da ne zaščiti imunitete in privilegijev Gabrieleja Albertinija in da ne odobri njegove zahteve za ponovno obravnavo zadeve v zvezi s civilnim postopkom, uvedenim proti njemu;

               2.

               se iz istih razlogov odloči, da ne bo zaščitil imunitete in privilegijev Gabrieleja Albertinija v zvezi s kazenskim postopkom, uvedenim proti njemu;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in poročilo pristojnega odbora nemudoma posreduje pristojnemu organu Italijanske republike in Gabrieleju Albertiniju.

      (1)  Sodba Sodišča z dne 12. maja 1964 v zadevi Wagner proti Fohrmann in Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; sodba Sodišča z dne 10. julija 1986 v zadevi Wybot proti Faure in drugi, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; sodba Splošnega sodišča z dne 15. oktobra 2008 v zadevi Mote proti Parlamentu, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; sodba Sodišča z dne 21. oktobra 2008 v združenih zadevah Marra proti De Gregorio in Clemente, C-200/07 in C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; sodba Splošnega sodišča z dne 19. marca 2010 v zadevi Gollnisch proti Parlamentu, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; sodba Sodišča z dne 6. septembra 2011 v zadevi Patriciello, C-163/10, ECLI:EU:C:2011:543; sodba Splošnega sodišča z dne 17. januarja 2013 v zadevi Gollnisch proti Parlamentu, T-346/11 in T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

      (2)  Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0195.

      (3)  Zapisnik z dne 24. februarja 2014, točka 7.

      (4)  Sodba v zadevi Patriciello, citirana zgoraj, odstavek 30.

      (5)  Sodba v zadevi Patriciello, citirana zgoraj, odstavek 35.

      (6)  Sodba v zadevi Marra, citirana zgoraj, odstavek 45.


title: Sklep Sveta (EU) 2016/414 z dne 10. marca 2016, s katerim se v interesu Evropske unije dovolita Republiki Avstriji podpis in ratifikacija Haaške konvencije z dne 15. novembra 1965 o vročitvi sodnih in zunajsodnih listin v civilnih ali gospodarskih zadevah v tujini ter Malti pristop k njej

text:
               22.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 75/1

         SKLEP SVETA (EU) 2016/414
   z dne 10. marca 2016,
   s katerim se v interesu Evropske unije dovolita Republiki Avstriji podpis in ratifikacija Haaške konvencije z dne 15. novembra 1965 o vročitvi sodnih in zunajsodnih listin v civilnih ali gospodarskih zadevah v tujini ter Malti pristop k njej
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 81(2) v povezavi s točko (a) člena 218(6) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju odobritve Evropskega parlamenta (1),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Haaška konvencija z dne 15. novembra 1965 o vročitvi sodnih in zunajsodnih listin v civilnih ali gospodarskih zadevah v tujini (v nadaljnjem besedilu: Konvencija) poenostavlja načine pošiljanja sodnih in izvensodnih listin med državami pogodbenicami. Tako poenostavlja pravosodno sodelovanje v čezmejnih civilnih in gospodarskih sporih.

               (2)

               Številne države, vključno z državami članicami, razen Republike Avstrije in Malte, so pogodbenice Konvencije. Republika Avstrija in Malta sta izrazili interes postati pogodbenici Konvencije. V interesu Unije je, da so vse države članice pogodbenice Konvencije. Unija se v okviru zunanje politike Unije na področju civilnega pravosodja zavzema za to, da bi h Konvenciji pristopile in jo ratificirale tudi tretje države.

               (3)

               Konvencija je v zunanji pristojnosti Unije, kolikor njene določbe vplivajo na pravila, določena v nekaterih določbah zakonodaje Unije ali kolikor bi se s pristopom še katere države članice h Konvenciji spremenilo področje uporabe nekaterih določb zakonodaje Unije, kot je člen 28(4) Uredbe (EU) 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (2).

               (4)

               Konvencija ne predvideva možnosti udeležbe organizacij regionalnega gospodarskega povezovanja, kakršna je Unija. Zato Unija ne more pristopiti h konvenciji.

               (5)

               Zato bi moral Svet v interesu Unije Republiki Avstriji dovoliti, da podpiše in ratificira Konvencijo, Malti pa, da k njej pristopi. Države članice ohranijo pristojnost na tistih področjih Konvencije, ki v skladu s členom 3(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije ne vplivajo na pravila Unije ali ki ne spreminjajo področja uporabe teh pravil.

               (6)

               Uredba (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta (3) zavezuje tudi Združeno Kraljestvo in Irsko, ki zato sodelujeta pri sprejetju in uporabi tega sklepa.

               (7)

               V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije, Danska ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zato zanjo ni zavezujoč in se v njej ne uporablja –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Svet v interesu Unije dovoli Republiki Avstriji podpis in ratifikacijo Haaške konvencije z dne 15. novembra 1965 o vročitvi sodnih in zunajsodnih listin v civilnih ali gospodarskih zadevah v tujini, Malti pa, da k njej pristopi.
   Besedilo Konvencije je priloženo temu sklepu.
   Člen 2
   1.   Republika Avstrija v razumnem roku in najpozneje do 31. decembra 2017 sprejme ukrepe, potrebne za deponiranje svoje listine o ratifikaciji Konvencije pri Ministrstvu za zunanje zadeve Kraljevine Nizozemske.
   2.   Republika Avstrija obvesti Svet in Komisijo o datumu svojega deponiranja listine o ratifikaciji.
   Člen 3
   1.   Malta po začetku učinkovanja tega sklepa uradno obvesti ministrstvo za zunanje zadeve Kraljevine Nizozemske o datumu začetka uporabe Konvencije na Malti.
   2.   Malta prav tako obvesti Svet in Komisijo o datumu iz odstavka 1.
   Člen 4
   Ta sklep začne učinkovati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
   Člen 5
   Ta sklep je naslovljen na Malto in Republiko Avstrijo.

      V Bruslju, 10. marca 2016

            Za Svet

            Predsednik

         K.H.D.M. DIJKHOFF

      (1)  Še ni objavljena v Uradnem listu.

      (2)  Uredba (EU) št. 1215/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. decembra 2012 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL L 351, 20.12.2012, str. 1).

      (3)  Uredba (ES) št. 1393/2007 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. novembra 2007 o vročanju sodnih in izvensodnih pisanj v civilnih ali gospodarskih zadevah v državah članicah (vročanje pisanj) in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES) št. 1348/2000 (UL L 324, 10.12.2007, str. 79).


title: Sklep Komisije z dne 18. septembra 1986 o ustanovitvi Svetovalnega odbora za varstvo okolja na posebej ogroženih območjih (sredozemski bazen)

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

31986D0479

Uradni list L 282 , 03/10/1986 str. 0023 - 0024 finska posebna izdaja: poglavje 15 zvezek 7 str. 0146  švedska posebna izdaja: poglavje 15 zvezek 7 str. 0146

		Sklep Komisijez dne 18. septembra 1986o ustanovitvi Svetovalnega odbora za varstvo okolja na posebej ogroženih območjih (sredozemski bazen)(86/479/EGS)KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JEob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti,ker je v akcijskem programu Evropske skupnosti o okolju (1982-86), ki ga je sprejel Svet dne 7. februarja 1983 [1], izrecno navedeno, da je treba okolje šteti za podlago, ki določa meje nadaljnjega gospodarskega in socialnega razvoja;ker je Komisija 11. aprila 1984 sprejela sporočilo, v katerem je opredelila strategijo in akcijski načrt za varstvo okolja v Sredozemlju [2] ter pozvala k izvajanju vrste usklajenih ukrepov, ki bi ustvarili možnosti za skladen razvoj socialno-gospodarskih dejavnosti v regiji;ker je Evropski parlament sprejel resolucijo o zgoraj navedenem sporočilu, v kateri je potrdil predlog za ustanovitev svetovalnega odbora [3];ker je sredozemski bazen regija s posebnimi fizikalnimi, socialno-gospodarskimi in kulturnimi značilnostmi, katere problemi in zmogljivosti zahtevajo, da se jim v politikah Skupnosti posveti posebna pozornost;ker se mora Komisija o onesnaževanju na območjih, katerih okolje je še zlasti ogroženo, posvetovati s strokovnjaki iz držav članic;ker je potrebno tudi, da ima Komisija forum, v katerem se lahko strokovnjaki srečujejo ter združujejo informacije in izkušnje posameznih držav, s čimer olajšujejo usklajevanje sprejetih ali načrtovanih ukrepov na nacionalni in mednarodni ravni ter na ravni Skupnosti,SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:Člen 1S tem se pod pokroviteljstvom Komisije ustanovi Svetovalni odbor za varstvo okolja na posebej ogroženih območjih, v nadaljevanju imenovan "odbor".Člen 2Odbor pomaga Komisiji pri izvajanju programa, navedenega v Sporočilu o varstvu okolja v sredozemskem bazenu, zlasti pa:1. zbira informacije o sedanjih in predvidenih okoljskih problemih ter tekočih ali načrtovanih ukrepih;2. izdela in poda mnenja o študijah gospodarske upravičenosti, o opisnih analizah in pilotskih ali predstavitvenih projektih, za katere se predlaga finančni prispevek Komisije iz proračunskih sredstev za neposredne ukrepe Skupnosti na območjih, na katerih je okolje še zlasti ogroženo;3. usmerja svoje delo v raziskovanje in preučevanje vprašanj, za katerih reševanje bo treba dodeliti več sredstev in v zvezi s katerimi je mogoče pričakovati rezultate šele dolgoročno;4. z zgoraj navedenimi sredstvi razvije srednje in dolgoročno strategijo ter akcijski načrt za varstvo okolja v sredozemskem bazenu.Člen 3Odbor sestavlja največ 16 visoko usposobljenih strokovnjakov, ki so izvedenci za področja, določena v členu 2.Člen 4Strokovnjake imenuje Komisija na predlog držav članic.Člen 5Za vsakega člana odbora se v skladu s postopkom, določenim v členu 4, imenuje nadomestni član. Ta se brez vpliva na člen 9 udeležuje sestankov odbora in sodeluje pri njegovem delu samo, če je onemogočena udeležba članu, katerega nadomešča.Člen 6Mandat članov odbora traja dve leti. Po izteku dvoletnega obdobja člani odbora ostanejo na tem položaju, dokler niso zamenjani ali dokler njihov mandat ni podaljšan. Mandat člana alinadomestnega člana se konča pred iztekom dvoletnega obdobja, če zadevna oseba umre ali odstopi ali če vlada, ki je predlagala njegovo kandidaturo, zahteva njegovo zamenjavo. Njegovega naslednika v skladu s postopkom iz člena 4 imenujejo za preostanek mandata.Delo v odboru je neplačano.Člen 7Komisija objavi seznam članov in nadomestnih članov v Uradnem listu Evropskih skupnosti.Člen 8Odboru predseduje predstavnik Komisije.Člen 9Predsednik lahko povabi kogar koli, ki ima posebne izkušnje s področja katere od točk dnevnega reda odbora, naj sodeluje pri delu odbora kot strokovnjak.Strokovnjaki sodelujejo samo pri razpravah o vprašanjih, zaradi katerih so bili povabljeni k udeležbi.Člen 10Po potrebi lahko Komisija pritegne k sodelovanju v odboru eno ali več oseb, ki imajo posebne izkušnje na področju, o katerem teče razprava.Člen 11Predstavniki ustreznih služb Komisije sodelujejo pri delu odbora.Komisija zagotavlja tajniške storitve.Člen 12Odbor po potrebi sprejme svoj poslovnik.Člen 13Brez vpliva na člen 214 Pogodbe so člani odbora zavezani, da ne razkrivajo informacij, ki jih pridobijo pri delu odbora, kadar jih Komisija obvesti, da se mnenja, ki jih morajo izraziti, ali vprašanja, o katerih razpravljajo, nanašajo na zaupno zadevo. V takšnih primerih se sestankov odbora udeležujejo samo člani odbora in predstavniki služb Komisije.Člen 14Ta sklep začne veljati 18. septembra 1986.V Bruslju, 18. septembra 1986Za KomisijoStanley Clinton DavisČlan Komisije[1] UL C 46, 17.2.1983, str. 1.[2] UL C 133, 21.5.1984, str. 12.[3] UL C 141, 10.6.1985, str. 493.--------------------------------------------------


title: Sklep Sveta z dne 8. oktobra 2015 o sprejetju stališča Sveta o predlogu spremembe proračuna Evropske unije št. 7 za proračunsko leto 2015

text:
               13.10.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 338/2

         SKLEP SVETA
   z dne 8. oktobra 2015
   o sprejetju stališča Sveta o predlogu spremembe proračuna Evropske unije št. 7 za proračunsko leto 2015
   (2015/C 338/02)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 314 Pogodbe v povezavi s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti člena 106a Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (1) ter zlasti člena 41 Uredbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Edini člen
   Svet je stališče o predlogu spremembe proračuna Evropske unije št. 7 za proračunsko leto 2015 sprejel 8. oktobra 2015.
   Celotno besedilo si je mogoče prebrati na spletišču Sveta http://www.consilium.europa.eu/ ali ga od tam prenesti.

      V Luxembourgu, 8. oktobra 2015

            Za Svet

            Predsednik

         J. ASSELBORN

      (1)  UL L 298, 26.10.2012, str. 1.

      (2)  UL L 69, 13.3.2015, str. 1.


title: Sklep Evropskega parlamenta z dne 5. maja 2010 o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2008, Oddelek V – Računsko sodišče

text:
               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 252/89

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 5. maja 2010
   o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2008, Oddelek V – Računsko sodišče
   (2010/501/EU)
   EVROPSKI PARLAMENT,
   ob upoštevanju splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2008 (1),
   ob upoštevanju končnih letnih računovodskih izkazov Evropskih skupnosti za proračunsko leto 2008 – zvezek I (C7-0176/2009) (2),
   ob upoštevanju letnega poročila Računskega sodišča organu, pristojnemu za podeljevanje razrešnice, o opravljenih notranjih revizijah v letu 2008,
   ob upoštevanju letnega poročila Računskega sodišča za proračunsko leto 2008, skupaj z odgovori institucij (3),
   ob upoštevanju izjave o zanesljivosti računovodskih izkazov ter o zakonitosti in pravilnosti z njimi povezanih transakcij, ki jo Računsko sodišče predloži v skladu s členom 248 Pogodbe ES (4),
   ob upoštevanju členov 272(10), 274, 275 in 276 Pogodbe ES ter členov 314(10), 317, 318 in 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, zlasti členov 50, 86, 145, 146 in 147 (5),
   upoštevanju člena 77 in Priloge VI Poslovnika,
   ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A7-0097/2010),

               1.

               podeli generalnemu sekretarju Računskega sodišča razrešnico glede izvrševanja proračuna Računskega sodišča za proračunsko leto 2008;

               2.

               navaja svoje pripombe v spodnji resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in priloženo resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Sodišču Evropske unije, Računskemu sodišču, Evropskemu varuhu človekovih pravic in Evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Jerzy BUZEK

            Generalni sekretar

         Klaus WELLE

      (1)  UL L 71, 14.3.2008.

      (2)  UL C 273, 13.11.2009, str. 1.

      (3)  UL C 269, 10.11.2009, str. 1.

      (4)  UL C 273, 13.11.2009, str. 122.

      (5)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 252/90

         RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 5. maja 2010
   s pripombami, ki so del sklepa o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2008, Oddelek V – Računsko sodišče
   EVROPSKI PARLAMENT,
   ob upoštevanju splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2008 (1),
   ob upoštevanju končnih letnih računovodskih izkazov Evropskih skupnosti za proračunsko leto 2008 – zvezek I (C7-0176/2009) (2),
   ob upoštevanju letnega poročila Računskega sodišča organu, pristojnemu za podeljevanje razrešnice, o opravljenih notranjih revizijah v letu 2008,
   ob upoštevanju letnega poročila Računskega sodišča za proračunsko leto 2008, skupaj z odgovori institucij (3),
   ob upoštevanju izjave o zanesljivosti računovodskih izkazov ter o zakonitosti in pravilnosti z njimi povezanih transakcij, ki jo Računsko sodišče predloži v skladu s členom 248 Pogodbe ES (4),
   ob upoštevanju členov 272(10), 274, 275 in 276 Pogodbe ES ter členov 314(10), 317, 318 in 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti, zlasti členov 50, 86, 145, 146 in 147 (5),
   upoštevanju člena 77 in Priloge VI Poslovnika,
   ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A7-0097/2010),

               1.

               ugotavlja, da je imelo Računsko sodišče leta 2008 na voljo odobritve za prevzem obveznosti v skupnem znesku 133 000 000 EUR (2007: 122 000 000 EUR; 2006: 114 000 000 EUR) s stopnjo izkoriščenosti 90,66 %, kar je pod povprečno vrednostjo za ostale institucije (95,67 %);

               2.

               opozarja, da je zaključne račune Evropskega računskega sodišča za proračunsko leto 2008 revidiralo zunanje podjetje PricewaterhouseCoopers (tudi leta 2007, v prejšnjih letih pa podjetje KPMG), ki je prišlo do naslednjih zaključkov:

                           (a)

                           glede točnosti računovodskih izkazov za proračunsko leto 2008 meni, da „računovodski izkazi dajejo, v skladu z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002, Uredbo Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta in računovodskimi predpisi Evropskega računskega sodišča, resnično in pošteno sliko o finančnem stanju Evropskega računskega sodišča na dan 31. decembra 2008 in o finančni uspešnosti ter denarnih tokovih za končano proračunsko leto“; in

                           (b)

                           glede uporabe finančnih sredstev, ki so bila dodeljena Računskemu sodišču in o ustreznosti kontrolnih postopkov med proračunskim letom 2008, „nismo opazili ničesar, zaradi česar bi menili, da v vseh pomembnih vidikih in na podlagi zgoraj opisanih meril: (a) Sodišču dodeljeni viri niso bili porabljeni za namene, za katere so bili načrtovani, in da (b) vzpostavljeni kontrolni postopki ne nudijo potrebnih jamstev, ki zagotavljajo skladnost finančnih operacij z veljavnimi pravili in uredbami“;

               3.

               ponovno predlaga obravnavo možnosti, da bi za Računsko sodišče oblikovali razumnejšo strukturo, in slednje poziva, naj preuči alternativne modele za zmanjšanje skupnega števila svojih članov z omejevanjem njihovega števila in na primer s sprejetjem sistema kroženja, ki temelji na načelu enakosti med člani;

               4.

               je seznanjen s prizadevanjem Računskega sodišča za izboljšanje postopka objavljanja in predstavitve njegovih letnih poročil; izraža upanje, da bo za to odločilno fazo v postopku razrešnice mogoče izoblikovati dogovorjen postopek za prihodnjo uporabo ob ustreznem upoštevanju popolne neodvisnosti Računskega sodišča in posebnih pravic pristojnega odbora;

               5.

               opaža, da sedanji postopek objavljanja in predstavljanja posebnih poročil Računskega sodišča prispeva k njegovi identiteti in prepoznavnosti, a zbuja nekatere pomisleke: Parlament v celoti spoštuje pravico Računskega sodišča, da kadar koli predloži pripombe v obliki posebnih poročil, a meni, da sedanji postopek, ki se začne z javno predstavitvijo posebnega poročila na tiskovni konferenci Računskega sodišča, kar nekaj časa preden ga nato predloži Odboru za proračunski nadzor, morda ne odraža v celoti vloge Računskega sodišča kot institucije poročevalke, ki Parlamentu in Svetu pomaga pri izvajanju njunih pooblastil za nadzor izvrševanja proračuna;

               6.

               pozdravlja dejstvo, da poročilo o medsebojnem pregledu, ki ga je mednarodna skupina za medsebojno pregledovanje predložila decembra 2008, vsebuje splošne zaključke, in da je v poročilu priznano, da je bila večina priporočil pričakovanih v akcijskem načrtu, pripravljenem pred pregledom; pozdravlja namero Računskega sodišča, da bo druga priporočila vključilo v revizijsko strategijo 2009–2012 in da jih v tem obdobju namerava tudi izvesti;

               7.

               opaža, da je sodišče leta 2008 zaposlilo 97 delavcev (48 uradnikov, 18 začasnih uslužbencev in 31 pogodbenih uslužbencev), a je bilo skupno število praznih delovnih mest na koncu leta 2008 (69) še vedno višje od tistega s konca leta 2007 (56); je seznanjen, da je sodišče pridobilo dodatnih 22 mest (skupaj 853) in da ni zadosti uspešnih kandidatov, kar preprečuje, da bi zaposlili načrtovano število novega osebja; poziva sodišče, naj poroča o svojem napredku pri skrajšanju zamud v svojem procesu zaposlovanja;

               8.

               pozdravlja vzpostavitev skupnega odbora za enake možnosti, napredek na področju informatike in telekomunikacij ter učinkovito upravljanje pisarniških prostorov;

               9.

               je seznanjen, da je bilo poročilo notranjega revizorja sodišča iz leta 2008 v veliki meri pozitivno, in glede tega pozdravlja, da je bila večina priporočil notranjega revizorja sprejeta in vključena v korekcijske akcijske načrte; pozdravlja pripravo okvira za spremljanje učinkovitosti notranjega nadzora ter sprejetje ključnih kazalcev uspešnosti;

               10.

               pozdravlja nov integriran sistem za upravljanje in finančni nadzor (SAP), ki deluje od 1. januarja 2008 in je omogočil prihranke v proračunu in boljšo učinkovitost za tri udeležene institucije (Svet, Računsko sodišče in Sodišče), vendar izraža obžalovanje, da Računsko sodišče ni začelo prej izvajati ta sistem;

               11.

               pozdravlja uspešno medinstitucionalno sodelovanje z Sodiščem glede usposabljanja, ki še vedno poteka;

               12.

               opominja v povezavi z izjavami o finančnih interesih članov, da v skladu s kodeksom ravnanja Računskega sodišča njegovi člani posredujejo izjavo o svojih finančnih interesih predsedniku Računskega sodišča, ki jih hrani kot zaupne, in da te izjave niso objavljene; ponovno poudarja svoje stališče, da bi zaradi preglednosti morale biti izjave o finančnih interesih članov vseh institucij EU dostopne na internetu v javnem registru, in poziva Računsko sodišče, naj glede tega sprejme potrebne ukrepe;

               13.

               želi pohvaliti Računsko sodišče za kakovost letnega poročila o dejavnostih in pozdravlja vključitev poglavja, v katerem so okvirno opisani ukrepi, sprejeti v letu po sklepu Parlamenta o razrešnici.

      (1)  UL L 71, 14.3.2008.

      (2)  UL C 273, 13.11.2009, str. 1.

      (3)  UL C 269, 10.11.2009, str. 1.

      (4)  UL C 273, 13.11.2009, str. 122.

      (5)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.