title: 2011/695/: Sklep predsednika Evropske komisije z dne 13. oktobra 2011 o funkciji in mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci Besedilo velja za EGP

text:
               20.10.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 275/29

         SKLEP PREDSEDNIKA EVROPSKE KOMISIJE
   z dne 13. oktobra 2011
   o funkciji in mandatu pooblaščenca za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci
   (Besedilo velja za EGP)
   (2011/695/EU)
   PREDSEDNIK EVROPSKE KOMISIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji,
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Sporazuma o evropskem gospodarskem prostoru,
   ob upoštevanju Poslovnika Komisije (1) in zlasti člena 22 Poslovnika,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V okviru sistema izvajanja zakonodaje na področju konkurence, ki jo določa Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU), Komisija opravlja preiskave v zadevah in o njih odloča z upravnimi sklepi, ki so predmet sodnega nadzora Sodišča Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Sodišče).

               (2)

               Komisija mora svoje postopke o konkurenci voditi pošteno, nepristransko in objektivno ter mora zagotoviti spoštovanje procesnih pravic zadevnih strank, kakor so določene v Uredbi Sveta (ES) št. 1/2003 z dne 16. decembra 2002 o izvajanju pravil konkurence iz členov 81 in 82 Pogodbe (2), Uredbi Sveta (ES) št. 139/2004 z dne 20. januarja 2004 o nadzoru koncentracij podjetij (Uredba ES o združitvah) (3), Uredbi Komisije (ES) št. 773/2004 z dne 7. aprila 2004 v zvezi z vodenjem postopkov Komisije v skladu s členoma 81 in 82 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti (4) ter Uredbi Komisije (ES) št. 802/2004 z dne 7. aprila 2004 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 o nadzoru koncentracij podjetij (5), in v relevantni sodni praksi Sodišča. Predvsem je pravica zadevnih strank do zaslišanja pred sprejetjem kakršne koli posamične odločitve, ki bi na njih vplivala negativno, temeljna pravica prava Evropske unije, ki jo priznava Listina o temeljnih pravicah, zlasti člen 41 Listine (6).

               (3)

               Da bi zagotovili učinkovito izvajanje procesnih pravic zadevnih strank, drugih udeleženih strank v smislu člena 11(b) Uredbe (ES) št. 802/2004 (v nadaljnjem besedilu: druge udeležene stranke), pritožnikov v smislu člena 7(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 (v nadaljnjem besedilu: pritožniki) in oseb izven okvira členov 5 in 11 Uredbe (ES) št. 773/2004 ter tretjih oseb v smislu člena 11 Uredbe (ES) št. 802/2004 (v nadaljnjem besedilu: tretje osebe) udeleženih v postopkih o konkurenci, bi bilo treba odgovornost za varovanje spoštovanja teh pravic zaupati neodvisni osebi z izkušnjami na področju konkurence, ki ima integriteto, potrebno, da prispeva k objektivnosti, preglednosti in učinkovitosti teh postopkov.

               (4)

               Komisija je leta 1982 v te namene ustvarila funkcijo pooblaščenca za zaslišanje ter jo revidirala s Sklepom Komisije 94/810/ESPJ, ES z dne 12. decembra 1994 o mandatu pooblaščenca za zaslišanje v postopkih o konkurenci pred Komisijo (7) in Sklepom Komisije 2001/462/ES, ESPJ z dne 23. maja 2001 o mandatu pooblaščenca za zaslišanje nekaterih postopkih o konkurenci (8). Zdaj je treba vlogo pooblaščenca za zaslišanje pojasniti in dodatno okrepiti ter prilagoditi mandat pooblaščenca za zaslišanje glede na spremembe v konkurenčnem pravu Unije.

               (5)

               Vloga pooblaščenca za zaslišanje je bila na splošno razumljena kot pomemben prispevek k postopkom o konkurenci pred Komisijo zaradi neodvisnosti in strokovnosti, ki so ju pooblaščenci za zaslišanje prispevali k tem postopkom. Za zagotovitev trajne neodvisnosti od Generalnega direktorata za konkurenco bi moral pooblaščenec za zaslišanje za upravne namene spadati pod okrilje člana Komisije, posebej pristojnega za konkurenco.

               (6)

               Pooblaščenca za zaslišanje bi bilo treba imenovati v skladu s pravili, določenimi v kadrovskih predpisih za uradnike, ter pogoji za zaposlovanje drugih uslužbencev Evropske unije. Skladno s temi pravili se lahko obravnavajo tudi kandidati, ki niso uradniki Komisije. Zagotoviti je treba preglednost imenovanja, odpoklica in premestitve pooblaščencev za zaslišanje.

               (7)

               Komisija lahko imenuje enega ali več pooblaščencev za zaslišanje in jim mora zagotoviti podporno osebje. Kadar pooblaščenec za zaslišanje med opravljanjem svojih nalog ugotovi, da obstaja navzkrižje interesov, bi moral prenehati opravljati naloge v zvezi z zadevo. Če pooblaščenec za zaslišanje ne more opravljati svojih nalog, bi moral njegovo vlogo prevzeti drug pooblaščenec za zaslišanje.

               (8)

               Pooblaščenec za zaslišanje bi moral delovati kot neodvisen arbiter, ki skuša razrešiti vprašanja, ki negativno vplivajo na učinkovito uveljavljanje procesnih pravic zadevnih strank, drugih udeleženih strank, pritožnikov ali zainteresiranih tretjih oseb, kadar jih ni bilo mogoče razrešiti v predhodnih stikih s službami Komisije, odgovornimi za vodenje postopkov o konkurenci, ki morajo spoštovati te procesne pravice.

               (9)

               Mandat pooblaščenca za zaslišanje v postopkih o konkurenci bi moral biti oblikovan tako, da bi varoval učinkovito uveljavljanje procesnih pravic ves čas postopkov pred Komisijo na podlagi členov 101 in 102 Pogodbe ter Uredbe (ES) št. 139/2004, zlasti pravice do zaslišanja.

               (10)

               Da bi to vlogo okrepili, bi morala biti pooblaščencu za zaslišanje dodeljena naloga varovanja učinkovitega uveljavljanja procesnih pravic podjetij in podjetniških združenj v okviru pooblastil Komisije za preiskavo v skladu s poglavjem V Uredbe (ES) št. 1/2003 ter v skladu s členom 14 Uredbe (ES) št. 139/2004, na podlagi katerih je Komisija pooblaščena za nalaganje glob podjetjem in podjetniškim združenjem. Pooblaščencu za zaslišanje bi morale biti dodeljene tudi posebne naloge v tej preiskovalni fazi v zvezi z zahtevami za varovanje zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko, privilegij zoper samoobtožbo, roke za odgovor na sklepe o zahtevah po informacijah v skladu s členom 18(3) Uredbe (ES) št. 1/2003 ter v zvezi s pravico podjetij in podjetniških združenj, ki so predmet preiskovalnega ukrepa Komisije na podlagi poglavja V Uredbe (ES) št. 1/2003, da so obveščena o svojem postopkovnem statusu, t.j. ali so predmet preiskave, in če so, kakšna sta vsebina in namen te preiskave. Pri oceni zahtev v zvezi s privilegijem zoper samoobtožbo lahko pooblaščenec za zaslišanje meni, da podjetja vlagajo očitno neutemeljene zahteve za zaščito le kot taktiko zavlačevanja.

               (11)

               Pooblaščenec za zaslišanje bi moral biti sposoben olajšati razrešitev zahtev, da za nek dokument velja varovanje zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko. Zato bo lahko, če se podjetje ali podjetniško združenje, ki je vložilo zahtevo, s tem strinja, pooblaščenec za zaslišanje pregledal zadevni dokument in izdal ustrezno priporočilo ob sklicevanju na relevantno sodno prakso sodišča.

               (12)

               Pooblaščenec za zaslišanje bi moral biti odgovoren za odločanje, ali tretja oseba izkazuje zadosten interes za zaslišanje. Združenja potrošnikov, ki zaprosijo za zaslišanje, se na splošno obravnavajo, kot da imajo ustrezen interes, kadar postopek zadeva izdelke ali storitve, ki so namenjeni končnemu uporabniku, ali izdelke ali storitve, ki predstavljajo neposredni vložek v takšne izdelke ali storitve.

               (13)

               Pooblaščenec za zaslišanje bi moral odločiti, ali bo dovolil udeležbo pritožnikov in zainteresiranih tretjih oseb na ustnem zaslišanju ob upoštevanju njihovega morebitnega prispevka k razjasnitvi relevantnih dejstev v zvezi z zadevo.

               (14)

               Pravica zadevnih strank do zaslišanja pred sprejetjem končnega sklepa, ki bi negativno vplival na njihove interese, je zagotovljena s pravico do pisnega odgovora na predhodno stališče Komisije, kakor je navedeno v obvestilu o nasprotovanju, in pravico, da svoje trditve pojasnijo, če to zahtevajo, na ustnem zaslišanju. Za učinkovito uveljavljanje teh pravic imajo stranke, na katere je bilo naslovljeno obvestilo o nasprotovanju, pravico do dostopa do preiskovalnega spisa Komisije.

               (15)

               Za varovanje učinkovitega uveljavljanja pravic obrambe strank, na katere je bilo naslovljeno obvestilo o nasprotovanju, bi moral biti pooblaščenec za zaslišanje odgovoren za zagotavljanje razrešitve sporov v zvezi z dostopom do spisa ali o varovanju poslovnih skrivnosti ter drugih zaupnih informacij med temi strankami in Generalnim direktoratom Komisije za konkurenco. V izjemnih okoliščinah lahko pooblaščenec za zaslišanje prekine potek roka, v katerem bi moral naslovnik obvestila o nasprotovanju odgovoriti na to obvestilo, dokler se spor v zvezi z dostopom do spisa ne razreši, če naslovnik ne bi mogel odgovoriti v določenem roku, podaljšanje roka pa v tistem trenutku ne bi bila ustrezna rešitev.

               (16)

               Za varovanje učinkovitega uveljavljanja procesnih pravic ob hkratnem spoštovanju upravičenih interesov zaupnosti, bi moral imeti pooblaščenec za zaslišanje, kadar je primerno, možnost, da odredi posebne ukrepe za dostop do spisa Komisije. Pooblaščenec za zaslišanje bi moral biti zlasti pooblaščen za odločanje, da se stranki, ki zahteva dostop, omogoči omejen dostop do določenih delov spisa, na primer z omejitvijo števila ali kategorij oseb, ki lahko dostopajo, in uporabo informacij, do katerih je bil omogočen dostop.

               (17)

               Pooblaščenec za zaslišanje bi moral biti pristojen za odločanje o zahtevah za podaljšanje rokov, določenih za odgovor na obvestilo o nasprotovanju, dodatno obvestilo o nasprotovanju ali dopis o dejstvih, ali rokov, v katerih lahko druge udeležene stranke, pritožniki ali zainteresirane tretje osebe podajo pripombe, v primeru nestrinjanja med katero koli od navedenih oseb in Generalnim direktoratom za konkurenco.

               (18)

               Pooblaščenec za zaslišanje bi moral spodbujati učinkovitost ustnega zaslišanja, med drugim s sprejetjem vseh ustreznih pripravljalnih ukrepov, vključno s pravočasnim pošiljanjem začasnega seznama udeležencev in začasnega dnevnega reda pred zaslišanjem.

               (19)

               Ustno zaslišanje omogoča strankam, na katere je Komisija naslovila obvestilo o nasprotovanju, in drugim udeleženim strankam, da dodatno uveljavljajo svojo pravico do zaslišanja, tako da ustno pojasnijo svoje trditve pred Komisijo, ki bi jo moral predstavljati Generalni direktorat za konkurenco ter druge službe, ki prispevajo k nadaljnji pripravi sklepa, ki ga bo sprejela Komisija. Moral bi zagotoviti dodatne priložnosti, da bi bila zagotovo vsa relevantna dejstva – bodisi v prid bodisi v škodo zadevnih strank, vključno z dejstvi, povezanimi s težo in trajanjem domnevne kršitve – razjasnjena v največji možni meri. Ustno zaslišanje bi prav tako moralo strankam omogočiti, da predstavijo svoje trditve v zvezi s temami, ki bi lahko pomembno vplivale na morebitno naložitev glob.

               (20)

               Zaradi zagotovitve učinkovitosti ustnih zaslišanj lahko pooblaščenec za zaslišanje strankam, na katere je bilo naslovljeno obvestilo o nasprotovanju, drugim udeleženim strankam, pritožnikom, drugim povabljencem na zaslišanje, službam Komisije in organom držav članic dovoli, da med zaslišanjem zastavljajo vprašanja. Ustno zaslišanje ne bi smelo biti javno, da se lahko vsem udeležencem zagotovi možnost svobodnega izražanja. Informacije, razkrite med ustnim zaslišanjem, se zato ne bi smele uporabiti v druge namene kot v namene sodnih in/ali upravnih postopkov za uporabo členov 101 in 102 Pogodbe. Kadar je to upravičeno zaradi varovanja poslovnih skrivnosti in drugih zaupnih informacij, bi moral imeti pooblaščenec za zaslišanje možnost, da se osebe zaslišijo na zaprti obravnavi.

               (21)

               Stranke v postopkih, ki ponudijo zaveze na podlagi člena 9 Uredbe (ES) št. 1/2003, ter stranke, ki sodelujejo v postopkih poravnave v kartelnih zadevah v skladu s členom 10a Uredbe (ES) št. 773/2004, bi morale imeti možnost, da se obrnejo na pooblaščenca za zaslišanje v zvezi z učinkovitim uveljavljanjem svojih procesnih pravic.

               (22)

               Pooblaščenec za zaslišanje bi moral ves čas postopkov o konkurenci poročati o spoštovanju učinkovitega uveljavljanja procesnih pravic. Poleg tega bi moral imeti pooblaščenec za zaslišanje ločeno od svoje naloge poročanja možnost, da poda stališče v zvezi z nadaljnjim potekom in objektivnostjo postopkov ter tako prispevati k zagotovitvi, da so postopki o konkurenci sklenjeni na podlagi uravnotežene ocene vseh relevantnih dejstev.

               (23)

               Pri razkrivanju informacij o fizičnih osebah bi moral pooblaščenec za zaslišanje upoštevati Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o zaščiti posameznikov v zvezi z osebnimi podatki, ki jih obdelujejo institucije in organi Komisije, ter o prostem pretoku takih podatkov (9).

               (24)

               Sklep 2001/462/ES, ESPJ bi bilo treba razveljaviti –

         SKLENIL:
   POGLAVJE 1

      VLOGA, IMENOVANJE IN ZADOLŽITVE POOBLAŠČENCA ZA ZASLIŠANJE

   Člen 1
   Pooblaščenec za zaslišanje
   1.   Obstaja eden ali več pooblaščencev za zaslišanje za postopke o konkurenci, katerih pooblastila in naloge so določene v tem sklepu.
   2.   Pooblaščenec za zaslišanje varuje učinkovito uveljavljanje procesnih pravic ves čas postopkov o konkurenci pred Komisijo za izvajanje členov 101 in 102 Pogodbe ter v skladu z Uredbo (ES) št. 139/2004 (v nadaljnjem besedilu: postopki o konkurenci).
   Člen 2
   Imenovanje, prenehanje funkcije in nadomeščanje
   1.   Komisija imenuje pooblaščenca za zaslišanje. Imenovanje se objavi v Uradnem listu Evropske unije. Za vsako prekinitev, prenehanje funkcije ali premestitev pooblaščenca za zaslišanje Komisija sprejme obrazložen sklep. Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.
   2.   Pooblaščenec za zaslišanje za upravne namene spada pod okrilje člana Komisije, posebej pristojnega za konkurenco (v nadaljnjem besedilu: pristojni član Komisije).
   3.   Če pooblaščenec za zaslišanje ne more opravljati svojih nalog, njegovo vlogo prevzame drug pooblaščenec za zaslišanje. Če noben pooblaščenec za zaslišanje ne more opravljati svojih nalog, pristojni član Komisije po potrebi po posvetovanju s pooblaščencem za zaslišanje imenuje drugega pristojnega uradnika Komisije, ki ne sodeluje v zadevnem primeru, da opravi naloge pooblaščenca za zaslišanje.
   4.   V primeru dejanskega ali morebitnega navzkrižja interesov mora pooblaščenec za zaslišanje prenehati opravljati naloge v zvezi z zadevo. Uporabi se odstavek 3.
   Člen 3
   Način delovanja
   1.   Pri opravljanju svojih nalog pooblaščenec za zaslišanje deluje neodvisno.
   2.   Pooblaščenec za zaslišanje pri opravljanju svojih nalog upošteva potrebo po učinkovitem izvajanju pravil konkurence v skladu z veljavno zakonodajo Unije ter načeli, ki jih je določilo Sodišče.
   3.   Pooblaščenec za zaslišanje lahko pri opravljanju svojih nalog kadar koli med postopki dostopa do vseh spisov v zvezi s postopki o konkurenci pred Komisijo v skladu s členoma 101 in 102 Pogodbe in Uredbo (ES) št. 139/2004.
   4.   Direktor, odgovoren za preiskavo zadeve v Generalnem direktoratu za konkurenco (v nadaljnjem besedilu: odgovorni direktor), obvešča pooblaščenca za zaslišanje o napredovanju postopka.
   5.   Pooblaščenec za zaslišanje lahko pristojnemu članu Komisije predloži stališča v vsaki zadevi, ki izhaja iz katerega koli postopka Komisije o konkurenci.
   6.   Če pooblaščenec za zaslišanje pristojnemu članu Komisije da obrazložena priporočila ali sprejme odločitve, predvidene v tem sklepu, pooblaščenec za zaslišanje predloži kopijo teh dokumentov odgovornemu direktorju in pravni službi Komisije.
   7.   V zvezi s katerim koli vprašanjem glede učinkovitega uveljavljanja procesnih pravic zadevnih strank, drugih udeleženih strank v smislu člena 11(b) Uredbe (ES) št. 802/2004 (v nadaljnjem besedilu: druge udeležene stranke), pritožnikov v smislu člena 7(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 (v nadaljnjem besedilu: pritožnik) in zainteresiranih tretjih oseb v smislu člena 5 tega Sklepa, udeleženih v teh postopkih, se te osebe najprej obrnejo na Generalni direktorat za konkurenco. Če vprašanje ni razrešeno, se lahko predloži pooblaščencu za zaslišanje v neodvisno proučitev. Zahteve, povezane z ukrepom, za katerega velja rok, je treba vložiti pravočasno, v prvotnem roku.
   POGLAVJE 2

      PREISKAVA

   Člen 4
   Procesne pravice v fazi preiskave
   1.   Pooblaščenec za zaslišanje varuje učinkovito uveljavljanje procesnih pravic, ki nastanejo v okviru izvrševanja pooblastil Komisije za preiskavo na podlagi poglavja V Uredbe (ES) št. 1/2003 in v postopkih, v katerih je lahko naložena globa na podlagi člena 14 Uredbe (ES) št. 139/2004.
   2.   Pooblaščenec za zaslišanje ima v skladu s členom 3(7) zlasti naslednje naloge:

               (a)

               Podjetja ali podjetniška združenja lahko pooblaščenca za zaslišanje prosijo, da prouči zahtevo, da za dokument, ki ga zahteva Komisija v okviru izvrševanja členov 18, 20 ali 21 Uredbe (ES) št. 1/2003 med preiskavami v skladu s členom 13 Uredbe (ES) št. 139/2004 ali v okviru preiskovalnih ukrepov v postopkih, v katerih je lahko naložena globa na podlagi člena 14 Uredbe (ES) št. 139/2004, in ki je bil Komisiji zamolčan, velja varovanje poklicne zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko v smislu sodne prakse Sodišča. Pooblaščenec za zaslišanje lahko prouči zadevo le, če se podjetje ali podjetniško združenje, ki je vložilo zahtevo, strinja, da pooblaščenec za zaslišanje pregleda informacije, za katere trdijo, da zanje velja varovanje poklicne zaupnosti sporazumevanja med odvetnikom in stranko, in povezane dokumente, ki so po mnenju pooblaščenca za zaslišanje nujni za njegovo proučitev. Pooblaščenec za zaslišanje odgovornemu direktorju in zadevnemu podjetju ali podjetniškemu združenju sporoči svoje predhodno mnenje, ne da bi razkril morebitno varovano vsebino informacij, ter lahko sprejme ustrezne ukrepe za spodbuditev obojestransko sprejemljive rešitve. Če se rešitev ne doseže, lahko pooblaščenec za zaslišanje pristojnemu članu Komisije pošlje obrazloženo priporočilo, ne da bi razkril morebitno varovano vsebino dokumenta. Stranka, ki je vložila zahtevo, prejme kopijo tega priporočila.

               (b)

               Kadar naslovnik zahteve po informacijah na podlagi člena 18(2) Uredbe (ES) št. 1/2003 noče odgovoriti na vprašanje v taki zahtevi in se sklicuje na privilegij zoper samoobtožbo, kakor je opredeljen v sodni praksi Sodišča, lahko zadevo pravočasno po prejetju zahteve predloži pooblaščencu za zaslišanje. V ustreznih zadevah in ob upoštevanju potrebe po izogibanju neutemeljenim zamudam v postopkih lahko pooblaščenec za zaslišanje oblikuje obrazloženo priporočilo glede veljavnosti privilegija zoper samoobtožbo in odgovornega direktorja obvesti o sprejetih ugotovitvah, da se jih lahko upošteva pri pozneje sprejetih sklepih na podlagi člena 18(3) Uredbe (ES) št. 1/2003. Naslovnik zahteve prejme kopijo obrazloženega priporočila.

               (c)

               Kadar naslovnik sklepa, s katerim se zahtevajo informacije na podlagi člena 18(3) Uredbe (ES) št. 1/2003, meni, da je rok, določen za odgovor, prekratek, lahko zadevo pravočasno, pred potekom prvotno določenega roka, predloži pooblaščencu za zaslišanje. Pooblaščenec za zaslišanje odloči o tem, ali bi bilo treba odobriti podaljšanje roka, ob upoštevanju dolžine in kompleksnosti zahteve po informacijah ter pogojev preiskave.

               (d)

               Podjetja ali podjetniška združenja, ki so predmet preiskovalnega ukrepa Komisije v okviru poglavja V Uredbe (ES) št. 1/2003, imajo pravico do obveščenosti o svojem procesnem statusu, t.j. ali so predmet preiskave, in če so, o vsebini in namenu preiskave. Če tako podjetje ali podjetniško združenje meni, da ga Generalni direktorat za konkurenco ni primerno obveščal o njegovem procesnem statusu, lahko predloži zadevo v razrešitev pooblaščencu za zaslišanje. Pooblaščenec za zaslišanje sprejme sklep, da bo Generalni direktorat za konkurenco obvestil podjetje ali podjetniško združenje, ki je vložilo zahtevo glede svojega procesnega statusa Ta sklep se sporoči podjetju ali podjetniškemu združenju, ki je vložilo zahtevo.

         POGLAVJE 3

      ZAHTEVE ZA ZASLIŠANJE

   Člen 5
   Zainteresirane tretje osebe
   1.   Zahteve za zaslišanje oseb izven okvira členov 5 in 11 Uredbe (ES) št. 773/2004 ter tretjih oseb v smislu člena 11 Uredbe (ES) št. 802/2004 (v nadaljnjem besedilu: tretje osebe) se vložijo v skladu s členom 13(1) Uredbe (ES) št. 773/2004 in členom 16 Uredbe (ES) št. 802/2004. Zahteve se predložijo v pisni obliki in v njih je pojasnjen interes vlagatelja za izid postopka.
   2.   Pooblaščenec za zaslišanje po posvetovanju z odgovornim direktorjem odloči o tem, ali naj se tretje osebe zaslišijo. Pooblaščenec za zaslišanje pri oceni, ali tretja oseba izkazuje zadosten interes, upošteva, ali in v kolikšni meri ravnanje, ki je predmet postopkov o konkurenci, zadostno vpliva na vlagatelja ter ali vlagatelj izpolnjuje zahteve iz člena 18(4) Uredbe (ES) št. 139/2004.
   3.   Kadar pooblaščenec za zaslišanje meni, da vlagatelj ni izkazal zadostnega interesa za zaslišanje, pisno obvesti vlagatelja o razlogih za to. Določi se rok, v katerem lahko vlagatelj pisno izrazi svoje stališče. Če vlagatelj pisno izrazi svoje stališče v roku, ki ga je določil pooblaščenec za zaslišanje, in pisno stališče ne spremeni njegove ocene, se ta ugotovitev navede v obrazloženem sklepu, ki se vroči vlagatelju.
   4.   Pooblaščenec za zaslišanje stranke v postopkih o konkurenci obvešča od začetka postopkov na podlagi člena 11(6) Uredbe (ES) št. 1/2003 ali na podlagi člena 6(1)(c) Uredbe (ES) št. 139/2004 o identitetah zainteresiranih tretjih oseb za zaslišanje, razen če bi takšno razkritje resno škodovalo neki osebi ali nekemu podjetju.
   Člen 6
   Pravica do ustnega zaslišanja; udeležba pritožnikov in tretjih oseb na ustnem zaslišanju
   1.   Na zahtevo strank, na katere je Komisija naslovila obvestilo o nasprotovanju, ali drugih udeleženih strank pooblaščenec za zaslišanje opravi ustno zaslišanje, da lahko te stranke podrobneje pojasnijo svoja pisna stališča.
   2.   Pooblaščenec za zaslišanje lahko, kadar je ustrezno in po posvetovanju z odgovornim direktorjem, odloči, da bo pritožnikom in zainteresiranim tretjim osebam v smilsu člena 5 dal priložnost, da svoja stališča izrazijo na ustnem zaslišanju strank, katerim je bilo izdano obvestilo o nasprotovanju, če to zahtevajo v pisnih pripombah. Pooblaščenec za zaslišanje lahko tudi povabi predstavnike organov, pristojnih za konkurenco, iz tretjih držav, da se udeležijo ustnega zaslišanja kot opazovalci v skladu s sporazumi, sklenjenimi med Unijo in tretjimi državami.
   POGLAVJE 4

      DOSTOP DO SPISA ZAUPNOST

   Člen 7
   Dostop do spisa ter dostop do dokumentov in informacij
   1.   Kadar stranka, ki je uveljavljala svojo pravico do dostopa do spisa, upravičeno domneva, da ima Komisija dokumente, ki ji niso bili razkriti, ter da so ti dokumenti potrebni za ustrezno uveljavljanje njene pravice do zaslišanja, lahko za dostop do teh dokumentov poda obrazloženo zahtevo pooblaščencu za zaslišanje v skladu s členom 3(7).
   2.   V skladu s členom 3(7) lahko druge udeležene stranke, pritožniki in zainteresirane tretje osebe v smislu člena 5 pri pooblaščencu za zaslišanje vložijo obrazloženo zahtevo v naslednjih okoliščinah:

               (a)

               druge udeležene stranke, ki upravičeno domnevajo, da niso bile obveščene o nasprotovanjih, naslovljenih na priglasitelje v skladu s členom 13(2) Uredbe (ES) št. 802/2004;

               (b)

               pritožnik, ki ga je Komisija obvestila o nameravani zavrnitvi pritožbe na podlagi člena 7(1) Uredbe št. 773/2004, in upravičeno domneva, da ima Komisija dokumente, ki mu niso bili razkriti, ter da so ti dokumenti potrebni za ustrezno uveljavljanje njegovih pravic v skladu s členom 8(1) Uredbe (ES) št. 773/2004;

               (c)

               pritožnik, ki meni, da ni prejel kopije nezaupne različice obvestila o nasprotovanju v skladu s členom 6(1) Uredbe (ES) št. 773/2004 ali da nezaupna različica obvestila o nasprotovanju ni bila pripravljena na način, ki mu omogoča učinkovito uveljavljanje njegovih pravic, razen zadev, za katere se uporablja postopek poravnave;

               (d)

               zainteresirana tretja oseba v smislu člena 5 tega sklepa, ki upravičeno domneva, da ni bila obveščena o vrsti in vsebini postopka v skladu s členom 13(1) Uredbe (ES) št. 773/2004 in členom 16(1) Uredbe (ES) št. 802/2004. Enako velja za pritožnika v zadevi, za katero se uporablja postopek poravnave, ki upravičeno domneva, da ni bil obveščen o vrsti in vsebini postopka v skladu s členom 6(1) Uredbe (ES) št. 773/2004.

         3.   Pooblaščenec za zaslišanje sprejme obrazložen sklep o zahtevi, naslovljeni nanj v skladu z odstavkom 1 ali 2, in ta sklep sporoči osebi, ki je podala zahtevo, in kateri koli drugi osebi, ki je udeležena v postopku.
   Člen 8
   Poslovne skrivnosti in druge zaupne informacije
   1.   Kadar namerava Komisija razkriti informacijo, ki bi lahko pomenila poslovno skrivnost, ali drugo zaupno informacijo katerega koli podjetja ali osebe, jih Generalni direktorat za konkurenco o tem namenu in razlogih za to pisno obvesti. Določi se rok, v katerem lahko zadevno podjetje ali oseba predloži pisne pripombe.
   2.   Kadar zadevno podjetje ali oseba nasprotuje razkritju informacije, lahko zadevo predloži pooblaščencu za zaslišanje. Če pooblaščenec za zaslišanje ugotovi, da se informacija lahko razkrije, ker ne pomeni poslovne skrivnosti ali druge zaupne informacije ali ker obstaja prednostni interes za njeno razkritje, je ta ugotovitev navedena v obrazloženem sklepu, ki se vroči zadevnemu podjetju ali osebi. V sklepu se določi datum, po katerem se bodo informacije razkrile. Ta datum ni manj kot en teden od dneva vročitve.
   3.   Odstavka 1 in 2 se smiselno uporabljata za razkritje informacij z objavo v Uradnem listu Evropske unije.
   4.   Kadar je to primerno za ohranitev ravnotežja med učinkovitim uveljavljanjem pravic obrambe stranke in upravičenimi interesi glede zaupnosti, lahko pooblaščenec za zaslišanje odloči, da bodo stranki, ki zahteva dostop, lahko razkriti deli spisa, ki so nujno potrebni za uveljavljanje njenih pravic obrambe, na omejen način, katerega podrobnosti določi pooblaščenec za zaslišanje.
   POGLAVJE 5

      PODALJŠANJE ROKOV

   Člen 9
   Zahteve za podaljšanje rokov
   1.   Če naslovnik obvestila o nasprotovanju meni, da je rok za njegov odgovor na obvestilo o nasprotovanju prekratek, lahko zaprosi za podaljšanje tega roka z obrazloženo zahtevo, naslovljeno na odgovornega direktorja. Tako zahtevo je treba predložiti pravočasno pred potekom prvotnega roka v postopkih na podlagi členov 101 in 102 Pogodbe ter vsaj pet delovnih dni pred potekom prvotnega roka v postopkih na podlagi Uredbe (ES) št. 139/2004. Če taki zahtevi ni ugodeno ali se naslovnik obvestila o nasprotovanju, ki je podal zahtevo, ne strinja z dolžino odobrenega podaljšanja, lahko zadevo pred potekom prvotnega roka predloži v proučitev pooblaščencu za zaslišanje. Po zaslišanju odgovornega direktorja pooblaščenec za zaslišanje odloči, ali je potrebno podaljšanje roka, da bi se naslovniku obvestila o nasprotovanju omogočilo učinkovito uveljavljanje pravice do zaslišanja, ob upoštevanju potrebe po izogibanju neutemeljenim odložitvam v postopkih. V postopkih v skladu s členoma 101 in 102 Pogodbe pooblaščenec med drugim upošteva naslednje elemente:

               (a)

               obseg in kompleksnost spisa;

               (b)

               ali je imel naslovnik obvestila o nasprotovanju, ki je podal zahtevo, že dostop do informacij;

               (c)

               katere koli druge objektivne ovire, s katerimi se lahko pri izražanju svojih stališč sooča naslovnik obvestila o nasprotovanju, ki je podal zahtevo.

         Za namene ocene iż točke (a), se lahko upošteva število kršitev, domnevno trajanje kršitve ali kršitev, obseg in število dokumentov ter obseg in kompleksnost strokovnih študij.
   2.   Če druge udeležene stranke, pritožnik ali zainteresirana tretja oseba v smislu člena 5 menijo, da je rok za predložitev njihovega stališča prekratek, lahko zaprosijo za podaljšanje tega roka z obrazloženo zahtevo, pravočasno naslovljeno na odgovornega direktorja pred potekom prvotnega roka. Če tej zahtevi ni ugodeno ali se s to odločitvijo ne strinja druga udeležena stranka, pritožnik ali zainteresirana tretja oseba, lahko zadevo predloži v pregled pooblaščencu za zaslišanje. Po zaslišanju odgovornega direktorja pooblaščenec za zaslišanje odloči, ali bi bilo treba odobriti podaljšanje roka.
   POGLAVJE 6

      USTNO ZASLIŠANJE

   Člen 10
   Organizacija in funkcija
   1.   Pooblaščenec za zaslišanje organizira in vodi zaslišanja, opredeljena v določbah, ki izvajajo člena 101 in 102 Pogodbe in Uredbo (ES) št. 139/2004.
   2.   Pooblaščenec za zaslišanje vodi ustno zaslišanje povsem neodvisno.
   3.   Pooblaščenec za zaslišanje zagotavlja, da se zaslišanje vodi pravilno, in prispeva k nepristranskosti zaslišanja samega ter vseh pozneje sprejetih sklepov.
   4.   Pooblaščenec za zaslišanje zagotavlja, da se na ustnem zaslišanju naslovnikom obvestila o nasprotovanju, drugim udeleženim strankam ter pritožnikom in zainteresiranim tretjim osebam v smislu člena 5, ki jim je bila omogočena udeležba na ustnem zaslišanju, omogoči zadostna priložnost, da pojasnijo svoja stališča v zvezi s predhodnimi ugotovitvami Komisije.
   Člen 11
   Priprava ustnega zaslišanja
   1.   Pooblaščenec za zaslišanje je odgovoren za pripravo ustnega zaslišanja in v zvezi s tem sprejme vse potrebne ukrepe. Za zagotovitev ustrezne priprave ustnega zaslišanja lahko pooblaščenec za zaslišanje po posvetovanju z odgovornim direktorjem osebam, ki so vabljene na ustno zaslišanje, vnaprej priskrbi seznam vprašanj, v zvezi s katerimi jih vabi, naj izrazijo svoja stališča. Pooblaščenec za zaslišanje lahko osebam, ki so vabljene na ustno zaslišanje, tudi nakaže glavna področja razprave, zlasti ob upoštevanju dejstev in vprašanj, o katerih želijo razpravljati naslovniki obvestila o nasprotovanju, ki so zahtevali ustno zaslišanje.
   2.   V ta namen lahko pooblaščenec za zaslišanje po posvetovanju z odgovornim direktorjem skliče sestanek z osebami, ki so vabljene na zaslišanje, in po potrebi s službami Komisije, da se pripravi na samo zaslišanje.
   3.   Pooblaščenec za zaslišanje prav tako lahko zahteva predhodno pisno uradno obvestilo o glavni vsebini predvidenih izjav oseb, ki so vabljene na zaslišanje.
   4.   Pooblaščenec za zaslišanje lahko določi rok, v katerem naj vse osebe, ki so vabljene na ustno zaslišanje, predložijo seznam sodelujočih, ki se ga bodo udeležili v njihovem imenu. Pooblaščenec za zaslišanje da ta seznam pravočasno pred dnem zaslišanja na voljo vsem osebam, ki so povabljene na ustno zaslišanje.
   Člen 12
   Časovni razpored in vodenje
   1.   Po posvetovanju z odgovornim direktorjem pooblaščenec za zaslišanje določi datum, trajanje in kraj zaslišanja. Če se zahteva preložitev, pooblaščenec za zaslišanje odloči, ali jo bo dovolil ali ne.
   2.   Pooblaščenec za zaslišanje odloči, ali bi bilo treba med zaslišanjem dopustiti nove dokumente in katere osebe bi bilo treba zaslišati v imenu stranke.
   3.   Pooblaščenec za zaslišanje lahko dovoli strankam, na katere je bilo naslovljeno obvestilo o nasprotovanju, drugim udeleženim strankam, pritožnikom, drugim osebam, ki so vabljene na zaslišanje, službam Komisije in organom držav članic, da zastavljajo vprašanja med zaslišanjem. Če izjemoma na neko vprašanje ni mogoče v celoti ali deloma odgovoriti na ustnem zaslišanju, lahko pooblaščenec za zaslišanje dovoli, da se odgovor predloži pisno v določenem roku. Takšen pisni odgovor se pošlje vsem udeležencem ustnega zaslišanja, razen če pooblaščenec za zaslišanje odloči drugače, da bi zavaroval pravice obrambe naslovnika obvestila o nasprotovanju ali poslovne skrivnosti ali druge zaupne informacije katere koli osebe.
   4.   Kadar je to potrebno zaradi potrebe po zagotovitvi pravice do zaslišanja, lahko pooblaščenec za zaslišanje po posvetovanju z odgovornim direktorjem zadevnim strankam, drugim udeleženim strankam, pritožnikom ali zainteresiranim tretjim osebam v smislu člena 5 omogoči, da po ustnem zaslišanju predložijo svoje dodatne pisne pripombe. Pooblaščenec za zaslišanje določi datum, do katerega so takšne predložitve možne. Komisija ni dolžna upoštevati pisnih pripomb, prejetih po tem datumu.
   Člen 13
   Varovanje poslovnih skrivnosti in zaupnosti na ustnem zaslišanju
   Vsaka oseba se običajno zasliši v prisotnosti vseh drugih oseb, ki so vabljene na ustno zaslišanje. Pooblaščenec za zaslišanje se lahko ob upoštevanju upravičenega interesa teh oseb za varovanje njihovih poslovnih skrivnosti in drugih zaupnih informacij odloči tudi, da jih bo zaslišal ločeno na zaprtem sestanku.
   POGLAVJE 7

      VMESNO POROČILO IN PRAVICA DO PREDLOŽITVE STALIŠČ

   Člen 14
   Vmesno poročilo in stališča
   1.   Pooblaščenec za zaslišanje pristojnemu članu Komisije predloži vmesno poročilo o zaslišanju in svojih stališčih v zvezi s spoštovanjem učinkovitega uveljavljanja procesnih pravic. Stališča v tem poročilu se nanašajo na vprašanja v zvezi s postopkom, vključno z:

               (a)

               razkritjem dokumentov in dostopom do spisa;

               (b)

               roki za odgovor na obvestilo o nasprotovanju;

               (c)

               spoštovanjem pravice do zaslišanja;

               (d)

               ustreznim vodenjem ustnega zaslišanja.

         Kopija poročila se predloži generalnem direktorju za konkurenco in odgovornemu direktorju ter drugim pristojnim službam Komisije.
   2.   Pooblaščenec za zaslišanje lahko poleg poročila iz odstavka 1 in ločeno od njega predloži stališča o nadaljnjem poteku in nepristranskosti postopka. Pri tem si pooblaščenec za zaslišanje posebej prizadeva zagotoviti, da se pri pripravi osnutkov sklepov Komisije upoštevajo vsa relevantna dejstva, ugodna ali neugodna za zadevne stranke, vključno z dejstvi, pomembnimi za določitev teže in trajanja morebitne kršitve. Taka stališča so lahko med drugim povezana s potrebo po dodatnih informacijah, umikom določenih nasprotovanj, oblikovanjem dodatnih nasprotovanj ali predlogov za dodatne preiskovalne ukrepe na podlagi poglavja V Uredbe (ES) št. 1/2003.
   Generalni direktor za konkurenco, odgovorni direktor in pravna služba se obvestijo o takih stališčih.
   POGLAVJE 8

      ZAVEZE IN PORAVNAVE

   Člen 15
   Zaveze in poravnave
   1.   Stranke v postopkih, ki ponudijo zaveze za odpravo pomislekov, ki jih je Komisija izrazila v svoji predhodni oceni v skladu s členom 9 Uredbe (ES) št. 1/2003, se lahko v kateri koli fazi postopka na podlagi člena 9 obrnejo na pooblaščenca za zaslišanje zaradi zagotovitve učinkovitega uveljavljanja njihovih procesnih pravic.
   2.   Stranke v postopkih v zvezi s kartelnimi zadevami, ki sodelujejo v pogovorih o poravnavi v skladu s členom 10a Uredbe (ES) št. 773/2004, se lahko v kateri koli fazi postopka poravnave obrnejo na pooblaščenca za zaslišanje zaradi zagotovitve učinkovitega uveljavljanja njihovih procesnih pravic.
   POGLAVJE 9

      KONČNO POROČILO

   Člen 16
   Vsebina in pošiljanje pred sprejetjem sklepa
   1.   Na osnovi osnutka sklepa, ki se predloži Svetovalnemu odboru v obravnavanem primeru, pooblaščenec za zaslišanje pripravi končno poročilo v pisni obliki o spoštovanju učinkovitega uveljavljanja procesnih pravic iz člena 14(1) v kateri koli fazi postopka. V tem poročilu bo proučeno tudi, ali se osnutek sklepa nanaša samo na nasprotovanja, v zvezi s katerimi so imele stranke priložnost izraziti svoja stališča.
   2.   Končno poročilo se predloži pristojnemu članu Komisije, generalnemu direktorju za konkurenco, odgovornemu direktorju in drugim pristojnim službam Komisije. Sporoči se pristojnim organom držav članic in, v skladu z določbami o sodelovanju, opredeljenimi v Protokolu 23 in Protokolu 24 k Sporazumu o Evropskem gospodarskem prostoru, Nadzornemu organu Efte.
   Člen 17
   Predložitev Komisiji in objava
   1.   Končno poročilo pooblaščenca za zaslišanje se predloži Komisiji skupaj z osnutkom sklepa, da se zagotovi, da je Komisija pri sprejetju odločitve v posamezni zadevi v celoti seznanjena z vsemi pomembnimi informacijami glede poteka postopka ter da se ves čas postopka spoštuje učinkovito uveljavljanje procesnih pravic.
   2.   Pooblaščenec za zaslišanje lahko spreminja končno poročilo v smislu kakršnega koli dopolnila k osnutku sklepa, preden Komisija sklep sprejme.
   3.   Komisija pošlje končno poročilo pooblaščenca za zaslišanje skupaj s sklepom naslovljencem sklepa. Končno poročilo pooblaščenca za zaslišanje objavi v Uradnem listu Evropske unije skupaj s sklepom ob upoštevanju upravičenega interesa podjetij pri varovanju njihovih poslovnih skrivnosti.
   POGLAVJE 10

      KONČNE DOLOČBE

   Člen 18
   Razveljavitev in prehodna določba
   1.   Sklep 2001/462/ES, ESPJ se razveljavi.
   2.   Postopkovni ukrepi, že sprejeti na podlagi Sklepa 2001/462/ES, ESPJ, ostanejo v veljavi. Pooblaščenec za zaslišanje lahko v zvezi s preiskovalnimi ukrepi, ki so bili sprejeti pred začetkom veljavnosti tega sklepa, odkloni izvrševanje svojih pristojnosti na podlagi člena 4.
   V zadevah, v katerih se je postopek na podlagi člena 11(6) Uredbe (ES) št. 1/2003 ali postopek na podlagi člena 6(1)(c) Uredbe Sveta (ES) št. 139/2004 začel pred začetkom veljavnosti tega sklepa, vmesno poročilo v skladu s členom 14 in končno poročilo v skladu s členom 16 ne zajemata faze preiskave, razen če se pooblaščenec za zaslišanje odloči drugače.
   Člen 19
   Začetek veljavnosti
   Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 13. oktobra 2011

            Za Komisijo

            Predsednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  UL L 308, 8.12.2000, str. 26.

      (2)  UL L 1, 4.1.2003, str. 1.

      (3)  UL L 24, 29.1.2004, str. 1.

      (4)  UL L 123, 27.4.2004, str. 18.

      (5)  UL L 133, 30.4.2004, str. 1.

      (6)  UL C 303, 14.12.2007, str. 1.

      (7)  UL L 330, 21.12.1994, str. 67.

      (8)  UL L 162, 19.6.2001, str. 21.

      (9)  UL L 8, 12.1.2001, str. 1.


title: 2014/676/EU: Sklep Sveta z dne 25. septembra 2014 o imenovanju češkega nadomestnega člana Odbora regij

text:
               27.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 283/56

         SKLEP SVETA
   z dne 25. septembra 2014
   o imenovanju češkega nadomestnega člana Odbora regij

      (2014/676/EU)

   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 305 Pogodbe,
   ob upoštevanju predlogačeške vlade,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 22. decembra 2009 in 18. januarja 2010 sprejel sklepa 2009/1014/EU (1) in 2010/29/EU (2) o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2010 do 25. januarja 2015. Svet je 24. septembra 2012 s Sklepom 2012/524/EU (3) imenoval Milana CHOVANECA za nadomestnega člana do 25. januarja 2015.

               (2)

               Zaradi izteka mandata Milana CHOVANECA se je sprostilo mesto nadomestnega člana Odbora regij –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Za preostanek mandata, ki se izteče 25. januarja 2015, se za nadomestnega člana Odbora regij imenuje:

               —

               Václav ŠLAJS, Hejtman Plzeňského kraje.

         Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 25. septembra 2014

            Za Svet

            Predsednica

         F. GUIDI

      (1)  UL L 348, 29.12.2009, str. 22.

      (2)  UL L 12, 19.1.2010, str. 11.

      (3)  UL L 263, 28.9.2012, str. 41.


title: Sklep Evropskega parlamenta z dne 23. aprila 2009 o razrešnici glede izvrševanja proračuna sedmega, osmega in devetega Evropskega razvojnega sklada za proračunsko leto 2007

text:
               26.9.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 255/96

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 23. aprila 2009
   o razrešnici glede izvrševanja proračuna sedmega, osmega in devetega Evropskega razvojnega sklada za proračunsko leto 2007
   (2009/641/ES)
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju poročila Komisije o nadaljnjem ukrepanju na podlagi sklepov o razrešnicah za leto 2006 (COM(2008) 629 in priloge SEK(2008) 2579),

               —

               ob upoštevanju računovodskih izkazov ter izkaza prihodkov in odhodkov za sedmi, osmi in deveti Evropski razvojni sklad za proračunsko leto 2007 (COM(2008) 490 – C6-0296/2008),

               —

               ob upoštevanju poročila o finančnem upravljanju sedmega, osmega in devetega Evropskega razvojnega sklada za proračunsko leto 2007 (COM(2008) 224),

               —

               ob upoštevanju letnega poročila Računskega sodišča o dejavnostih, financiranih iz sedmega, osmega in devetega Evropskega razvojnega sklada za proračunsko leto 2007, skupaj z odgovori Komisije (1),

               —

               ob upoštevanju izjave o zanesljivosti poslovnih knjig ter zakonitosti in pravilnosti poslovnih dogodkov, ki jo predloži Računsko sodišče v skladu s členom 248 Pogodbe ES (2),

               —

               ob upoštevanju priporočil Sveta z dne 10. februarja 2009 (5042/2009 – C6-0057/2009, 5044/2009 – C6-0058/2009, 5045/2009 – C6-0059/2009),

               —

               ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisanega v Cotonouju 23. junija 2000 (3) in revidiranega v Luxembourgu 25. junija 2005 (4),

               —

               ob upoštevanju Sklepa Sveta 2001/822/ES z dne 27. novembra 2001 o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski skupnosti (Sklep o pridružitvi čezmorskih držav) (5), ki je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2007/249/ES z dne 19. marca 2007 (6),

               —

               ob upoštevanju člena 33 notranjega sporazuma z dne 20. decembra 1995 med predstavniki vlad držav članic, ki so se sestali na ravni Sveta, o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru drugega finančnega protokola k četrti konvenciji AKP-ES (7),

               —

               ob upoštevanju člena 32 notranjega sporazuma z dne 18. septembra 2000 med predstavniki vlad držav članic, ki so se sestali na ravni Sveta, o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru finančnega protokola k sporazumu o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami, podpisanemu v Cotonouju (Benin) 23. junija 2000, in o dodelitvi finančne pomoči čezmorskim državam in ozemljem, za katere velja četrti del Pogodbe ES (8),

               —

               ob upoštevanju člena 276 Pogodbe ES,

               —

               ob upoštevanju člena 74 finančne uredbe z dne 16. junija 1998, ki se uporablja za financiranje razvojnega sodelovanja v okviru četrte konvencije AKP-ES (9),

               —

               ob upoštevanju člena 119 finančne uredbe z dne 27. marca 2003, ki se uporablja za deveti Evropski razvojni sklad (10),

               —

               ob upoštevanju člena 70, tretje alinee člena 71 in Priloge V svojega poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenja Odbora za razvoj (A6-0159/2009),

               1.

               podeli Komisiji razrešnico glede izvrševanja proračuna sedmega, osmega in devetega Evropskega razvojnega sklada za proračunsko leto 2007;

               2.

               navaja svoje pripombe v priloženi resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in priloženo resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Sodišču Evropskih skupnosti, Računskemu sodišču in Evropski investicijski banki ter vladam in parlamentom držav članic ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generalni sekretar

         Klaus WELLE

      (1)  UL C 286, 10.11.2008, str. 273.

      (2)  UL C 277, 31.10.2008, str. 243.

      (3)  UL L 317, 15.12.2000, str. 3.

      (4)  UL L 287, 28.10.2005, str. 1.

      (5)  UL L 314, 30.11.2001, str. 1 in UL L 324, 7.12.2001, str. 1.

      (6)  UL L 109, 26.4.2007, str. 33.

      (7)  UL L 156, 29.5.1998, str. 108.

      (8)  UL L 317, 15.12.2000, str. 355.

      (9)  UL L 191, 7.7.1998, str. 53.

      (10)  UL L 83, 1.4.2003, str. 1.
   RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 23. aprila 2009
   s pripombami, ki so del sklepa o razrešnici glede izvrševanja proračuna sedmega, osmega in devetega Evropskega razvojnega sklada za proračunsko leto 2007
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju poročila Komisije o nadaljnjem ukrepanju na podlagi sklepov o razrešnicah za leto 2006 (COM(2008) 629 in priloge SEK(2008) 2579),

               —

               ob upoštevanju računovodskih izkazov ter izkaza prihodkov in odhodkov za sedmi, osmi in deveti Evropski razvojni sklad za proračunsko leto 2007 (COM(2008) 490 – C6-0296/2008),

               —

               ob upoštevanju poročila o finančnem upravljanju sedmega, osmega in devetega Evropskega razvojnega sklada za proračunsko leto 2007 (COM(2008) 224),

               —

               ob upoštevanju letnega poročila Računskega sodišča o dejavnostih, financiranih iz sedmega, osmega in devetega Evropskega razvojnega sklada za proračunsko leto 2007, skupaj z odgovori Komisije (1),

               —

               ob upoštevanju izjave o zanesljivosti poslovnih knjig ter zakonitosti in pravilnosti poslovnih dogodkov, ki jo predloži Računsko sodišče v skladu s členom 248 Pogodbe ES (2),

               —

               ob upoštevanju priporočil Sveta z dne 10. februarja 2009 (5042/2009 – C6-0057/2009, 5044/2009 – C6-0058/2009, 5045/2009 – C6-0059/2009),

               —

               ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav na eni strani ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi, podpisanega v Cotonouju 23. junija 2000 (3) in revidiranega v Luxembourgu 25. junija 2005 (4),

               —

               ob upoštevanju Sklepa Sveta 2001/822/ES z dne 27. novembra 2001 o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski skupnosti (Sklep o pridružitvi čezmorskih držav) (5), ki je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2007/249/ES z dne 19. marca 2007 (6),

               —

               ob upoštevanju člena 33 notranjega sporazuma z dne 20. decembra 1995 med predstavniki vlad držav članic, ki so se sestali na ravni Sveta, o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru drugega finančnega protokola k četrti konvenciji AKP-ES (7),

               —

               ob upoštevanju člena 32 notranjega sporazuma z dne 18. septembra 2000 med predstavniki vlad držav članic, ki so se sestali na ravni Sveta, o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru finančnega protokola k sporazumu o partnerstvu med članicami skupine afriških, karibskih in pacifiških držav ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami, podpisanemu v Cotonouju (Benin) 23. junija 2000, in o dodelitvi finančne pomoči čezmorskim državam in ozemljem, za katere velja četrti del Pogodbe ES (8),

               —

               ob upoštevanju člena 276 Pogodbe ES,

               —

               ob upoštevanju člena 74 finančne uredbe z dne 16. junija 1998, ki se uporablja za financiranje razvojnega sodelovanja v okviru četrte konvencije AKP-ES (9),

               —

               ob upoštevanju člena 119 finančne uredbe z dne 27. marca 2003, ki se uporablja za deveti Evropski razvojni sklad (10),

               —

               ob upoštevanju člena 70, tretje alinee člena 71 in Priloge V svojega poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenja Odbora za razvoj (A6-0159/2009),

               A.

               ker so Evropski razvojni skladi (ERS) najpomembnejši finančni instrument Evropske unije za razvojno sodelovanje z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami,

               B.

               ker se bo celoten znesek pomoči, ki se izvaja preko ERS, v prihodnjih letih precej povečal, saj je bil znesek pomoči Skupnosti v okviru desetega razvojnega sklada za obdobje 2008–2013 določen na 21 966 milijonov EUR, kar pomeni 62-odstotno povečanje v primerjavi s finančnimi dodelitvami v okviru devetega razvojnega sklada,

               C.

               ker je proračunska pomoč instrument pomoči, ki zahteva drugačen način razmišljanja pri parlamentarnem nadzoru, in sicer prehod s kontrole vložkov na kontrolo rezultatov in učinkov,

               D.

               ker je odločen stalno razvijati svoje zmogljivosti nadzora, da bi čim bolj učinkovito izpolnil svoje obveznosti kot organ za podelitev razrešnice,

               1.

               se strinja s Komisijo, da so pomanjkljivosti uprav in slabo upravljanje v številnih državah upravičenkah precejšnja nevarnost, ki vpliva na dobro upravljanje ERS (odgovori Komisije na točke od 1 do 5 v letnem poročilu Računskega sodišča o dejavnostih, financiranih iz ERS);

               2.

               poziva Komisijo, da pri izboljšanju svoje strategije nadzora (točke od 1 do 5 letnega poročila o ERS) opredeli trenutek, ko pomanjkanje rezultatov in stroški nadzora zahtevajo spremembo politike;

               3.

               meni, da bi se morala strategija izvajanja za deseti razvojni sklad (21 966 milijonov EUR za obdobje od 2008 do 2013) osredotočiti na področja, ki so ključnega pomena za zagotavljanje trajnostnega razvoja; spodbuja Komisijo, naj opredeli prednostne naloge in prepreči nenadzorovano rast;

               4.

               je prepričan, da bi lahko Komisija v svojem prizadevanju za opredelitev prednostnih nalog in združitev svojih dejavnosti razvoja poiskala priložnosti za večjo podporo državam z nizkim dohodkom;

               5.

               poudarja, da je treba posvetiti pravo pozornost trajnosti posredovanj Komisije, vključno z oblikovanjem jasne strategije umika in spremljanja izvajanja; meni, da izboljšano ocenjevanje rezultatov predstavlja glavni dejavnik zagotavljanja demokratične legitimnosti za razvojno sodelovanje EU;

         Finančno izvajanje

               6.

               pozdravlja delovanje Komisije v letu 2007 in ugotavlja, da so se plačila povečala za 12 % in obveznosti za 9 %, medtem ko se je povečanje neporavnanih obveznosti omejilo na 2,8 %; meni, da je 3,7 letna stopnja izvrševanja sprejemljiva glede na povečanje učinkovitosti;

               7.

               pozdravlja prevzete obveznosti za vsa razpoložljiva sredstva iz devetega razvojnega sklada v letu 2007; poziva Komisijo, naj oblikuje priporočila, ki se bodo nanašala na nedodeljene dele osmega razvojnega sklada; vendar poudarja, da se hitro dodeljevanje sredstev ne sme izvajati v škodo kakovosti projektov;

               8.

               opozarja na zavezo Komisije (11), s katero želi zagotoviti, da se merilo 20 % njene pomoči, ki je dodeljena v okviru instrumenta razvojnega sodelovanja, nameni osnovnemu in srednješolskemu izobraževanju ter osnovnemu zdravstvu; zahteva, da se pri poročanju o ERS uporablja enako merilo;

               9.

               je zaskrbljen nad ugotovitvami iz Posebnega poročila Računskega sodišča št. 10/2008 o razvojni pomoči ES zdravstvenim storitvam v podsaharski Afriki, v skladu s katerimi se finančne dodelitve zdravstvenemu sektorju v podsaharski Afriki kot delež skupne razvojne pomoči ES niso povečale od leta 2000, kljub zavezi Komisije k uresničevanju razvojnih ciljev tisočletja ter zdravstveni krizi v tej regiji; poziva Komisijo, naj da prednost podpori zdravstvenega sistema ter opredeli najbolj ustrezne instrumente za dodelitev pomoči temu območju;

         Finančno poslovodenje ERS s strani Komisije

               10.

               z zadovoljstvom ugotavlja, da po mnenju Računskega sodišča omenjeno poročilo Komisije o finančnem upravljanju sedmega, osmega in devetega razvojnega sklada za leto 2007 predstavlja točen opis doseganja ciljev za proračunsko leto, finančnega stanja in dogodkov, ki so pomembno vplivali na dejavnosti, izvedene v letu 2007 (točka 13 letnega poročila o ERS);

               11.

               vendar obžaluje, da so bili odzivi Komisije na pripombe Računskega sodišča v številnih primerih neustrezni; poudarja, da je odziv Komisije na priporočila Računskega sodišča pomemben element odgovornosti za organ, ki podeljuje razrešnico; pozdravlja dejstvo, da bo Komisija v prihodnosti zagotovila podrobnejše informacije (točka 13 letnega poročila o ERS);

         Izjava Računskega sodišča o zanesljivosti
   Zanesljivost računovodskih izkazov

               12.

               ugotavlja, da v skladu s členoma 1 in 103(3) finančne uredbe z dne 27. marca 2003 v zvezi z devetim razvojnim skladom izjava o zanesljivosti ne zajema tistega dela virov devetega razvojnega sklada (2 200 milijonov EUR), ki ga upravlja in za katerega je odgovorna Evropska investicijska banka (opombi 2 in 11 v letnem poročilu o ERS);

               13.

               ugotavlja, da Računsko sodišče meni, da dokončni letni računovodski izkazi sedmega, osmega in devetega razvojnega sklada dejansko ponazarjajo finančno stanje razvojnih skladov z vseh materialnih vidikov na dan 31. decembra 2007 (odstavek VI, izjava o zanesljivosti);

               14.

               ugotavlja, da Računsko sodišče opozarja na dejstvo, da Komisija ni dokazala veljavnosti predpostavk, uporabljenih za oceno nastalih stroškov, in da lahko to povzroči prenizko ocenjene vnaprej vračunane odhodke in previsoko ocenjen znesek jamstev v pojasnilih k izkazom stanja (odstavek VII, izjava o zanesljivosti);

         Zakonitost in pravilnost z izkazi povezanih transakcij

               15.

               ugotavlja da,

                           —

                           so po mnenju Računskega sodišča transakcije, povezane s prihodki in obveznostmi za finančno leto, kot celota zakonite in pravilne (odstavek VIII, izjava o zanesljivosti), medtem ko želi Računsko sodišče pritegniti pozornost na visoko fiduciarno tveganje pri proračunski podpori, ki je posledica „dinamične razlage“ Komisije o merilih za upravičenost (odstavek X, izjava o zanesljivosti),

                           —

                           je revizija Računskega sodišča pokazala pomembno stopnjo napak, ki vplivajo na transakcije, povezane s plačili (odstavek IX, izjava o zanesljivosti),

                           —

                           je Računsko sodišče ugotovilo, da je Komisija uvedla izboljšave v svoje sisteme nadzora in kontrole in ugotavlja, da so izboljšave še vedno možne;

         Pripombe k informacijam, ki jih je predložilo Računsko sodišče v podporo svoji izjavi o zanesljivosti
   Obseg revizije

               16.

               ugotavlja, da pripombe Računskega sodišča v zvezi z zakonitostjo in pravilnostjo z izkazi povezanih transakcij temeljijo na:

                           (a)

                           ovrednotenju nadzornih in kontrolnih sistemov v osrednjih službah urada EuropeAid in v petih delegacijah, ki pokrivajo šest držav;

                           (b)

                           reviziji 90 plačil in 15 posameznih pravnih obveznosti;

                           (c)

                           preverjanju statistično izbranih 30 plačil in 15 finančnih obveznosti v zvezi s proračunsko podporo;

                           (d)

                           preverjanju 30 statistično izbranih plačil, ki so jih odobrile osrednje službe urada EuropeAid;

                           (e)

                           preverjanju 30 statistično izbranih transakcij, ki so jih naknadno pregledale že osrednje službe urada EuropeAid;

                           (f)

                           preverjanju 30 statistično izbranih finančnih obveznosti in

                           (g)

                           preverjanju letnega poročila o dejavnostih in izjave generalnega direktorja EuropeAid ter postopka njune priprave (točka 15 letnega poročila o razvojnih skladih);

         Zanesljivost računovodskih izkazov

               17.

               obžaluje, da Komisija zaradi tehničnih težav še vedno ni zmožna posredovati popolnih računovodskih informacij; je seznanjena z odgovorom Komisije, v skladu s katerim „bo uvedba novega računovodskega sistema z letom 2009 odpravila sedanje omejitve“ (točka 16 letnega poročila o ERS); pozdravlja uvedbo sistema ABAC-ERS februarja 2009;

               18.

               je seznanjen s ponavljajočo pripombo Računskega sodišča v zvezi z veljavnostjo statistične metode, ki jo je Komisija uporabila za oceno nastalih stroškov v obdobju poročanja, za katerega ni bilo prejetih računov ob koncu leta; nadalje ugotavlja, da ta rezervacija znaša 2 087 milijonov EUR ali 83 % skupnih obveznosti (točka 17 letnega poročila o ERS); poziva Komisijo, naj nadaljuje z izboljšavami svoje metode;

         Zakonitost in pravilnost z izkazi povezanih transakcij

               19.

               ugotavlja, da se mnenji Komisije in Računskega sodišča razhajata glede trenutka, ko naj bi bili sporazumi o financiranju pripravljeni in podpisani (točka 19 letnega poročila o ERS); obžaluje nejasno sporočilo organu za podelitev razrešnice in poziva Komisijo, naj predloži pojasnilo, tako da si bodo vse strani – Komisija in države AKP – enako razlagale pojem priprave;

               20.

               ugotavlja, da Računsko sodišče v okviru nadzora operacij ni moglo pridobiti zadevne dokumentacije od organizacij Združenih narodov za dve plačili (od izbranih enajstih); zato zahteva, da Komisija zagotovi, da se okvirni finančni in upravni sporazum v celoti spoštuje;

               21.

               ugotavlja, da je Računsko sodišče na podlagi rezultatov svoje revizije (točke 32–47 letnega poročila o ERS) prišlo do zaključka, da so sistemi nadzora in kontrole urada EuropeAid za razvojne sklade samo „delno učinkoviti“ (točka 53 letnega poročila o ERS);

               22.

               nadalje ugotavlja, da je šest od devetih elementov sistema notranje kontrole na centralni ravni učinkovitih, dva sta delno učinkovita, eden – število revizijskih obiskov – pa ni učinkovit; nadalje ugotavlja, da sta dva od petih elementov sistema notranje kontrole na ravni delegacij učinkovita, trije pa le delno učinkoviti (tabela 3 v letnem poročilu o ERS);

               23.

               ugotavlja, da Komisija meni, da je „ob upoštevanju finančnih in človeških materialnih virov, s katerimi razpolaga, […] vzpostavila sisteme kontrole, ki omogočajo zagotavljanje razumnega zagotovila“ (točka 53 letnega poročila o ERS);

               24.

               meni, da odgovori Komisije niso zadovoljivi, saj se zdi, da Komisija ne želi ponovno pregledati instrumentov, ki jih je uvedla, in poziva Komisijo, da posreduje bolj natančne podatke o pojmu razumnega zagotovila in zlasti o razmerju med dejanskimi stroški in koristmi kontrol ter dejanski stopnji napak kot tudi o členitvi, ki navaja, kateri človeški in finančni viri so potrebni za izboljšanje sistema kontrole, da bi sodišču omogočili podelitev oznake „učinkovito“ kot splošne ocene;

               25.

               ugotavlja, da Računsko sodišče poudarja nezadostnost kontrol, ki jih opravljajo nadzorniki ali revizorji, kar kaže na slabosti na ravni kontrolnih in nadzornih sistemov; zato poziva Komisijo, da okrepi kontrole in zlasti, da vzpostavi instrument za pregled zunanjih revizijskih poročil, da se tako prepriča o njihovi kakovosti;

         Obveznosti in plačila za proračunsko podporo

               26.

               ugotavlja, da je Računsko sodišče v petih od petnajstih preverjenih obveznosti za proračunsko podporo ugotovilo:

                           —

                           resne pomanjkljivosti v notranjem nadzoru nad proračunom, računovodskih sistemih, javnem naročanju in protikorupcijskih ukrepih,

                           —

                           da nezmožnost pravočasne zagotovitve revidiranih računovodskih izkazov in neuspešnost zunanje kontrole vzbujata veliko skrb,

                           —

                           da zagotavljanje proračunske podpore v takšnih razmerah pomeni zelo visoko fiduciarno tveganje (točka 26 letnega poročila o razvojnih skladih);

               27.

               poudarja, da sodišče meni, da zahteve Sporazuma iz Cotonouja, da je upravljanje javnih odhodkov dovolj pregledno, odgovorno in uspešno, niso bile izpolnjene v petih primerih;

               28.

               ponovno opominja, da fiduciarno tveganje pomeni obstoj tveganja, da denar evropskih davkoplačevalcev ni uporabljen za predvideni namen, da se z njim ne razpolaga gospodarno ali da ni ustrezno obračunan;

               29.

               nadalje ugotavlja, da se Komisija ne strinja z oceno Računskega sodišča in da Komisija meni, da so bile obveznosti sprejete po oceni zadovoljivega pozitivnega napredka sistemov upravljanja javnih financ, da so zadevne države kasneje še naprej izkazovale napredek in ohranile pravico do nadaljnje proračunske podpore (točka 26 letnega poročila o ERS);

               30.

               obžaluje odgovor Komisije, ker ne odraža resnosti ugotovitev Računskega sodišča („vzbuja veliko skrb“, „zelo visoko fiduciarno tveganje“); meni, da uporaba nedokončnih izrazov in takšnih, ki ne temeljijo na rezultatih, kot na primer „zadosten“, „napredek“ ali „na poti“ v tem resnem kontekstu, ni primerna, če ne celo površinska;

               31.

               poziva Komisijo, da predloži dokaze, na katerih temeljijo njeni zaključki in sicer na način, iz katerega bo jasno razvidno, kolikšen napredek je bil storjen (od kod do kod) in zakaj je ta napredek označen kot „zadosten“;

               32.

               ugotavlja, da je Računsko sodišče v sedmih od 33 preverjenih finančnih sporazumov odkrilo, da določbe sporazumov o financiranju za proračunsko podporo niso bile popolne ali jasne, saj niso vsebovale splošnih pogojev za proračunsko podporo oziroma so dvoumno opredeljevale metodo za izračun zneskov za vračilo ali pa so se nanašale na obveznosti, ki jih je sprejela vlada, ne da bi se pri tem določili rok plačila in posledice v primeru neizpolnitve teh obveznosti (točka 27 letnega poročila o ERS); prav tako ugotavlja, da si bo Komisija „zato še naprej prizadevala za izboljšanje kakovosti finančnih sporazumov v okviru desetega razvojnega sklada“;

               33.

               v zvezi s plačili proračunske podpore ugotavlja, da na povezane transakcije vpliva pomembna stopnja napak (točka 52(b) letnega poročila o ERS) zaradi:

                           —

                           izračuna zneskov za izplačilo na podlagi pozitivnega sklepa o napredku pri upravljanju javnih financ, čeprav ta sklep ni skladen z ustrezno oceno stanja,

                           —

                           uporabo metode izračuna, ki ni predvidena v sporazumu o financiranju,

                           —

                           plačila, ki so bila izvršena, čeprav ni bilo na voljo ažurnih poročil o upravljanju javnih financ (točka 28 letnega poročila o ERS);

               34.

               poleg tega se seznanja z naslednjimi ugotovitvami Računskega sodišča v zvezi s šestimi od tridesetih preverjenih plačil:

                           —

                           Komisija ni strukturirano in formalno dokazala, da so bili plačilni pogoji o upravljanju javnih financ spoštovani,

                           —

                           ocene napredka so neutemeljeno optimistične ali temeljijo na zastarelih oziroma neustreznih informacijah,

                           —

                           zaključki niso podprti z osnovnimi informacijami,

                           —

                           zanašanje na prihodnje namesto na pretekle dogodke,

                           —

                           netočna ocena kazalnikov (odstavek 29 letnega poročila o ERS);

               35.

               se seznanja z odgovorom Komisije, v skladu s katerim „Komisija išče ravnotežje med doseženim napredkom, politično zavezanostjo reformam in preostalimi zaskrbljujočimi področji, da bi sprejela odločitev na podlagi prejetih informacij“ (odgovor Komisije, točka 29 letnega poročila o ERS);

               36.

               je zaskrbljen nad ugotovitvami Računskega sodišča, še bolj pa nad odgovori Komisije, ki kažejo, da Komisija ni pripravljena deliti informacij, na katerih temeljijo njene odločitve o proračunski podpori;

         Učinkovit parlamentarni nadzor

               37.

               je prepričan, da spada odločitev o uporabi proračunske podpore kot instrumenta razvojne pomoči v celoti v pristojnosti izvršilne oblasti in da naj za operacije v zvezi s proračunsko podporo ne bi bila potrebna predhodna odobritev Parlamenta;

               38.

               ugotavlja, da se parlamentarna ocena proračunske podpore ne bi smela osredotočati samo na tveganja, temveč tudi na koristi, kakor tudi na tveganja in koristi alternativne dodelitve pomoči; nadalje ugotavlja, da tradicionalni pristopi k projektom, ki so se uporabljali več desetletij, niso dali pričakovanih rezultatov;

               39.

               je prepričan, da je osnovni cilj parlamentarnega nadzora doseg učinkovitosti pomoči, kar pomeni učinkovito, gospodarno, zakonito in pravilno uporabo pomoči za zagotavljanje trajnostnega razvoja, ter meni, da je nadzor nad proračunsko podporo del njegovega splošnega prizadevanja pri nadzoru učinkovitosti in rezultatov celotne porabe za razvoj;

               40.

               obžaluje, da nima zadosti koristih, izčrpnih in zanesljivih informacij, da bi lahko opravljal učinkovit nadzor nad rezultati proračunske podpore;

               41.

               poziva k prenehanju predhodnega sistema zaporednih razvojnih skladov prek popolne konsolidacije financiranja sodelovanja AKP-EU v proračunu EU, da se tako zagotovi parlamentarni nadzor nad dodeljevanjem sredstev v okviru ERS;

         Letno poročilo o uporabi proračunske podpore

               42.

               poziva Komisijo, naj pripravi letno poročilo o uporabi proračunske podpore, ter Odbor za proračunski nadzor, naj pripravi samoiniciativno poročilo o tem letnem poročilu, vključno s koristnimi, izčrpnimi, zanesljivimi, analitičnimi in ocenjevalnimi, ne pa samo opisnimi informacijami o:

                           —

                           načrtovani in izplačani proračunski podpori,

                           —

                           doseganju pričakovanih rezultatov, ki so bili določeni s cilji donacije in s strategijami držav,

                           —

                           o obstoju in kakovosti dopolnilnih pogojev,

                           —

                           učinkovitosti dialoga, stanju uskladitve donacij, izvedenem dopolnilnem zagotavljanju zmogljivosti in učinku le-tega,

                           —

                           doseganju boljših sistemov držav,

                           —

                           odgovornosti institucij, institucijah upravljanja javnih financ ter institucijah za spremljanje in ocenjevanje,

                           —

                           znesku in stopnji nepravilnih odhodkov,

                           —

                           analizi tipologije nepravilnosti, ki so bile ugotovljene med kontrolami in revizijami (sistemske in nesistemske),

                           —

                           sprejetih popravnih ukrepih;

               43.

               nadalje poziva Komisijo, naj čim bolj natančno opredeli države ali vprašanja pri izvajanju proračunske podpore, kjer bi lahko posebna parlamentarna pozornost povečala odgovornost donatorjev;

               44.

               Komisijo tudi poziva, naj vzpostavi letno spremljanje tega tveganja;

         Ocenjevanje in upravljanje tveganj

               45.

               ugotavlja, da usmerjanje sredstev preko sistemov v državah v razvoju, ki so slabi, povečuje tveganje za nastanek neučinkovitosti in izgub, ter da je zato nujno potrebno izvesti izčrpno oceno fiduciarnega tveganja pred začetkom programov za proračunsko podporo;

               46.

               opominja, da Komisija ne uporablja sistema, v katerem bi bili rezultati ocenjevanja tveganja prikazani z jasnimi pragovnimi vrednostmi, pod katerimi se proračunska podpora ne bi smela dodeliti, temveč dinamični pristop, kjer je raven obzirnosti precej višja;

               47.

               meni, da je treba višjo stopnjo prilagodljivosti pri odločitvah „dinamičnega pristopa“ glede proračunske podpore uravnotežiti z enako visoko stopnjo preglednosti; zato poziva Komisijo, naj Odboru za proračunski nadzor in Odboru za razvoj zagotovi informacije, na katerih temelji njena ocena;

               48.

               zlasti pričakuje, da bo prejel jasne informacije o oceni tveganja Komisije in njene analize vladnih sistemov v državah v razvoju, njeno sodbo o pomenu pomanjkljivosti sistema glede možnih neučinkovitosti in izgube podpore ter kolikor je mogoče količinsko opredeljene ocene teh dejavnikov in informacije o sprejetih ali prihodnjih ukrepih za zmanjšanje opredeljenih tveganj;

         Retorika ali stvarnost

               49.

               je seznanjen, da je pristojni komisar Louis Michel v knjižici z naslovom „Proračunska podpora – vprašanje medsebojnega zaupanja“ (12) navedel, da je proračunska podpora in še več proračunske podpore edini odgovor in da je zato sklenil povečati delež proračunske podpore z 20 % financiranja na 50 %;

               50.

               poziva komisarja, naj ponovno preuči te namere, dokler retorike ne bodo nadomestili stvarnost in prepričljivi dokazi, ki bodo dokazali, do katere mere je proračunska podpora bolj učinkovita od drugih instrumentov pomoči ali da vpliva na dohodkovno revščino;

               51.

               je seznanjen s pismom in dopisom komisarja Louisa Michela članu Računskega sodišča Jaceku Uczkiewiczu ter s kopijo za predsednika Odbora za proračunski nadzor Herbertu Böschu z dne 9. januarja 2009 (DR/amw/S(08)0418), v katerem komisar navaja, da

                           —

                           Komisija v skladu z ugotovitvami Računskega sodišča lahko izboljša svojo formulo in izvajanje programov proračunske podpore s preglednejšim, bolj strukturiranim in formaliziranim pristopom, in

                           —

                           da obstajajo možnosti za bolj sistematično obravnavo obvladovanja tveganja in za preučitev primernih zaščitnih ukrepov ali pogojev (na strani 9 dopisa „Odgovor na predlog Evropskega računskega sodišča o uporabi temeljnih zahtev upravljanja javnih financ pri določanju upravičenosti do proračunske podpore“);

               52.

               pozdravlja namere Komisije in dejstvo, da je sprejela opombe sodišča, ter z veseljem pričakuje poročanje o podrobnem načrtu in izvajanju tega „okrepljenega pristopa“ (prav tako v dopisu, stran 1);

         Evropsko računsko sodišče

               53.

               poziva Računsko sodišče, naj poroča o kakovosti ocenjevanja in obvladovanja tveganja, ki ju izvaja Komisija, ter bi pozdravil večje število revizij za oceno rezultatov porabe razvojnih sredstev na splošno in zlasti proračunske podpore;

         Parlamenti držav prejemnic

               54.

               poziva svoj Odbor za proračunski nadzor, naj vzpostavi neposredne stike s sestrskimi odbori iz parlamentov izbranih držav prejemnic za spodbujanje in podpiranje njihove vloge pri zagotavljanju učinkovitosti podpore s parlamentarnimi nadzornimi dejavnostmi;

               55.

               poziva Komisijo, naj pripiše prednost pomoči partnerskim državam, da se tako razvijejo parlamentarni nadzor in zmogljivosti revizije, zlasti kadar se pomoč zagotavlja s proračunsko podporo, in poziva Komisijo, naj redno poroča o doseženem napredku;

               56.

               meni, da je sodelovanje nacionalnih parlamentov, civilne družbe in lokalnih organov v partnerskih državah nujno potrebno za doseganje resnične odgovornosti za proces; poziva Komisijo, naj stori vse za izboljšanje dialoga s temi organi v vseh različnih fazah postopka načrtovanja;

         Udeležba držav AKP

               57.

               je zaskrbljen zaradi pomanjkanja sodelovanja držav AKP pri zagotavljanju učinkovitega nadzora izdatkov razvojnega sklada in je razočaran, da se delegacije lahko le omejeno zanesejo na nadzor, ki ga izvajajo uprave nacionalnih odredbodajalcev (točka 36 letnega poročila o ERS);

               58.

               ugotavlja, da so nacionalni odredbodajalci obvezni v državah AKP, a ne obstajajo v državah v razvoju RELEX; poziva Komisijo, naj ga obvesti o prednostih in pomanjkljivostih pristopa razvojnih skladov ter oceni najboljše prakse v vseh državah AKP za izboljšanje nadzora uprav nacionalnih odredbodajalcev nad izdatki ERS;

               59.

               poleg tega ugotavlja, da delegacije osrednjim službam urada EuropeAid redno poročajo o pomanjkanju zmogljivosti in virov v upravah nacionalnih odredbodajalcev (točka 41 letnega poročila o ERS); poziva Komisijo, naj poroča o povratnih informacijah, ki jih glede tega vprašanja dobijo delegacije;

         Človeški viri

               60.

               je seznanjen, da se glede na ugotovitve Računskega sodišča število uslužbencev Komisije v primerjavi z dodeljenimi sredstvi zmanjšuje in da ni predvideno nobeno večje povečanje števila uslužbencev, čeprav je napovedano precejšnje povečanje dodelitev sredstev v okviru desetega razvojnega sklada (točka 33 letnega poročila o ERS);

               61.

               se v celoti strinja z Računskim sodiščem glede obstajanja tveganja, da pomanjkanje oziroma neustrezna porazdelitev uslužbencev ali nerazpoložljivost posebnih spretnosti in znanja vplivajo na kakovost nadzora, preverjanj in spremljanja (točka 33 letnega poročila o ERS);

               62.

               poziva Komisijo, naj pojasni, kako namerava rešiti napetost, če ne protislovje, med potrebo po dodatnih človeških virih v delegacijah in njenimi zavezami o ohranitvi nespremenjenih razmer pri zaposlenih, po tem ko bodo zaposleni vsi delavci, povezani z razširitvijo, brez da bi zahtevala nova delovna mesta za obdobje 2009–2013, in obljubo, da bo nove kadrovske potrebe na glavnih političnih področjih zapolnila izključno s prerazporeditvijo znotraj in med oddelki (13);

               63.

               meni, da bi dodatne človeške vire lahko dobili z odpravo delitve pristojnosti za razvoj med službo RELEX in generalnim direktoratom DEV; poziva sedanjo Komisijo, naj sprejme potrebne ukrepe, da bo v novi Komisiji omogočena takšna reorganizacija; meni, da sedanja delitev dela za razvojno sodelovanje med generalnim direktoratom DEV in službo RELEX Komisiji onemogoča popolno sodelovanje pri spodbujanju mednarodnih prizadevanj za pospeševanje razvojne skladnosti in učinkovitosti podpore; zato poziva Komisijo, naj zagotovi, da bo razvojno sodelovanje jasno namenjeno glavnemu cilju izkoreninjanja revščine;

               64.

               Komisijo poziva, naj sprejme ustrezne ukrepe za prilagoditev števila osebja, ki je dodeljeno sistemom za upravljanje in kontrolo ERS, ob upoštevanju predvidenega povečanja količine obveznosti v okviru desetega razvojnega sklada;

         Opombe na zaključke in priporočila Računskega sodišča

               65.

               je zadovoljen, da je Računsko sodišče priznalo prizadevanja urada EuropeAid za razvoj nadzorne strategije; meni, da je učinkovita nadzorna strategija namenjena preprečevanju predhodnih napak in ne le za naknadno izterjavo neupravičeno izplačanih sredstev; poziva Komisijo, naj nadaljuje z oblikovanjem svoje nadzorne strategije v povezavi s tem pristopom, kar je prednostna naloga za organ, pristojen za podelitev razrešnice;

               66.

               se popolnoma strinja s priporočili Računskega sodišča iz točk 55(a) do (g) in 56(a) do (f) letnega poročila o ERS; Komisijo predvsem opozarja na priporočilo iz točke 56(a), da
               „bi bilo treba spoštovanje sporazuma iz Cotonouja oceniti glede na temeljne zahteve, kot je razpoložljivost pravočasno objavljenih in revidiranih računovodskih izkazov, ki morajo biti izpolnjene, preden se odobri proračunska pomoč“;
               in iz točke 56(d), da
               „bi moral urad EuropeAid pred začetkom programa proračunske podpore zagotoviti, da obstaja jasna in celovita ocena upravljanja javnih financ ter da ima država prejemnica zanesljiv in ustrezen program reforme, namenjen odpravljanju vseh bistvenih slabosti v predvidenem časovnem razporedu“;
               zato poziva Komisijo, naj dodeli proračunsko podporo le v primerih, kjer je upravljanje javnih izdatkov dovolj pregledno, odgovorno in učinkovito ali bo tako postalo v kratkem času z izvajanjem programa reforme; poleg tega poudarja, da mora biti izbor finančnih sporazumov za posebne sektorje neposredno povezan z njegovo učinkovitostjo za posebno področje posredovanja;

               67.

               poziva Komisijo, naj da prednost hitremu upoštevanju teh priporočil, čemur organ, pristojen za podelitev razrešnice, namenja posebno pozornost pod pogojem, da so jasne in določene omejitve izvršilne diskrecije nujno potrebne za smiselni parlamentarni nadzor;

         Novi pristop za nove okoliščine

               68.

               poudarja, da je poraba sredstev, ki jih država prejemnica prejme kot proračunsko podporo, izven neposrednega nadzora Komisije (in drugih donatorjev), saj ima država prejemnica suvereno pravico, da svoj proračun izvršuje v skladu s svojimi posebnimi pravili in nacionalnimi proračunskimi postopki;

               69.

               opozarja, da finančno poslovodenje javnega sektorja, notranji nadzor in zunanje revizije v nekaterih državah prejemnicah pogosto niso dovolj zanesljivi, da bi zagotovili primerno upravljanje donatorskih sredstev in njihovo porabo za namenjeni cilj;

               70.

               meni, da je v interesu Komisije spoznati tveganja, povezana z dodelitvijo proračunske podpore, in deliti to znanje z organom, pristojnim za podelitev razrešnice in kateremu odgovarja, zaradi vse večje pozornosti, namenjene vprašanjem odgovornosti, in vse večjega zanimanja davkoplačevalcev držav donatork po dejanskih rezultatih razvojne pomoči;

               71.

               prav tako meni, da bi morala Komisija obvestiti uprave držav prejemnic o njihovih dolžnostih glede odgovornosti ter zahtevati, da za tiste, ki upravljajo sredstva, veljajo podobne obveze;

         Državna izjava o razkritju

               72.

               zato meni, da bi morali biti na splošno razvojna pomoč in zlasti proračunska podpora vezani na predhodno izjavo o razkritju, ki jo izda vlada države prejemnice in jo podpiše finančni minister, o izbranih vprašanjih, ki vplivajo na strukturo upravljanja in odgovornosti države prejemnice;

               73.

               meni, da bi samoocena države prejemnice in njeno razumevanje pomanjkljivosti nadzora zagotovila večjo motivacijo za izboljšave kot pa revizije in nadzor, ki jih zahteva zunanji organ;

               74.

               meni, da bo državna izjava o razkritju povečala preglednost in odgovornost ter mednarodnim donatorjem posredovala dragocene informacije z namenom priprave presoje splošne preglednosti in zanesljivosti strukture upravljanja in odgovornosti države prejemnice;

               75.

               poziva Komisijo, naj prevzame vodilno vlogo in predloži predlog drugim mednarodnim donatorjem – predvsem Svetovni banki – za razvoj in izvajanje takega instrumenta v dogovoru z drugimi donatorji; poudarja, da bo treba nameniti posebno pozornost naravi kazni za namerno zavajajočo izjavo o razkritju;

               76.

               poziva Komisijo, naj ga obvesti o možnem časovnem razporedu za ta pogajanja;

         Vključitev proračuna Evropskih razvojnih skladov v splošni proračun Evropske unije

               77.

               pozdravlja zavezo Komisije, da bo med pogovori o naslednjem finančnem okviru ponovno predložila svoj predlog za popolno vključitev razvojnih skladov v proračun (14); poziva Komisijo, naj Odbor za proračunski nadzor v celoti obvešča glede priprave te pobude;

               78.

               ponavlja svojo podporo vključevanju razvojnih skladov v splošni proračun Evropske unije, saj meni, da bi takšna vključitev v proračun omogočila okrepitev skladnosti, preglednosti, učinkovitosti in kontrolnih mehanizmom razvojnih skladov;

         Prilagoditev parlamentarnega nadzora instrumentu

               79.

               meni, da je njegova vloga pri proračunski podpori zagotoviti, da Komisija prevzame odgovornost za rezultate porabe in da je proračunska podpora instrument pomoči, ki zahteva drugačen način razmišljanja, in sicer prehod z nadzora nad vloženimi viri na nadzor rezultatov v primerjavi s kazalniki;

               80.

               meni, da mora razviti sedanji način dela, da bo to doseženo; meni, da bi bil pododbor za nadzor proračunske podpore, ki bi ga ustanovil Odbor za proračunski nadzor, učinkovito orodje za zagotovitev, da bo podpora pomoči koristila prebivalstvu države prejemnice in da prispevki davkoplačevalcev za sredstva za pomoč niso napačno izrabljena;

         Investicijski sklad

               81.

               spominja, da v odstavkih od 20 do 24 svoje resolucije z dne 22. aprila 2008 o razrešnici glede izvrševanja proračuna šestega, sedmega, osmega in devetega Evropskega razvojnega sklada za proračunsko leto 2006 (15) izraža svojo skrb, da upravljanje investicijskega sklada, ki ga izvaja Evropska investicijska banka, ni vključeno v razrešnico; poleg tega spominja, da so sredstva razvojnih skladov javni denar, ki so ga prispevali evropski davkoplačevalci in ne finančni trgi;

               82.

               obžaluje, kot je to izrazilo sodišče v svojem mnenju št. 9/2007 o predlogu za uredbo Sveta o finančni uredbi, ki se uporablja za deseti Evropski razvojni sklad (16), oblikovanje dveh deljenih področij upravljanja, saj to omejuje obseg razrešnice, ustvarja dodatne potrebe za usklajevanje med Komisijo in Evropsko investicijsko banko ter otežuje splošen pregled doseženih rezultatov;

               83.

               ugotavlja, da so v letnem poročilu Evropske investicijske banke o investicijskem skladu predvsem finančni podatki, a skoraj nič informacij o rezultatih različnih financiranih programov;

               84.

               poziva Evropsko investicijsko banko, naj se osredotoči na poročanje o rezultatih in naj predloži popolne, zadevne in objektivne informacije o izidih, postavljenih in doseženih ciljih ter razlogih za možne nepravilnosti ter o izvedenih ocenah in povzetek rezultatov ocenjevanja;

               85.

               poudarja, da Evropska investicijska banka deluje v državah AKP v skladu s sporazumom iz Cotonouja, čigar glavni cilj je izkoreninjanje revščine in spodbujanje trajnostnega razvoja, in da mora zato spoštovati te cilje pri svoji politiki posojanja tem državam;

               86.

               poziva Komisijo, naj poroča o posebnih postopkih, ki jih je vzpostavila z Evropsko investicijsko banko za usklajevanje prizadevanj obeh institucij, da bi dosegli razvojne cilje EU in učinkovitost teh postopkov;

               87.

               je zaskrbljen zaradi podobe Evropske investicijske banke kot najmanj pregledne institucije, z najmanjšo odgovornostjo in demokratičnim nadzorom med vsemi organi, ki so odgovorni za izvajanje politik EU, in tudi javnimi finančnimi institucijami;

               88.

               poziva Evropsko investicijsko banko, naj v interesu Evropske unije in njenih vrednot ter zaradi izboljšanja javnega dojemanja Evropske investicijske banke kot institucije, predloži dokaze o:

                           —

                           kako izpolnjuje Uredbo (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o javnem dostopu do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (17) ter Aarhusško konvencijo z dne 25. junija 1998 o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah,

                           —

                           kako izpolnjuje obveze EU o svetovnem razvoju in standarde, ki so jih določile večstranske razvojne banke,

                           —

                           kako njeno financiranje kapitalsko intenzivnih projektov v ekstraktivnem sektorju prispeva k zmanjšanju revščine,

                           —

                           o smernicah, ki jih je oblikovala za naložbe v sektorju energije, gozdarstva, prevoza, upravljanja z vodo in ravnanja z odpadki, ter kako pri svojih odločitvah o naložbah v celoti upošteva te smernice,

                           —

                           da zadostujejo maloštevilni okoljski strokovnjaki, ki so zaposleni za poln delovni čas in so odgovorni za pregled njenega celotnega posojilnega portfelja v skladu z zadevnimi politikami,

                           —

                           o učinkovitosti svojega mehanizma za pritožbe za prizadete državljane, do katerega bi morali imeti dostop tudi državljani izven Evropske unije,

                           —

                           o učinkovitosti ukrepov za boj proti korupciji in pranju denarja,

                           —

                           o merilih za posojila zasebnemu sektorju, poleg osnovnih finančnih standardov, in o popolnosti seznama končnih prejemnikov njenih posojil, namenjenih zasebnemu sektorju;

               89.

               poziva Komisijo, naj tesno spremlja izvajanje investicijskega sklada, da bi zagotovila izpolnjevanje njegovih ciljev, ki jih ima kot razvojni instrument, in naj redno obvešča Odbor za proračunski nadzor o svojih ugotovitvah;

               90.

               poziva Odbor za proračunski nadzor, naj okrepi svoje dejavnosti glede nadzora finančnih dejavnosti Evropske investicijske banke, kar v celoti spada pod pristojnosti tega odbora v skladu s Poslovnikom, Priloga VI, poglavje V, točka 3.

      (1)  UL C 286, 10.11.2008, str. 273.

      (2)  UL C 277, 31.10.2008, str. 243.

      (3)  UL L 317, 15.12.2000, str. 3.

      (4)  UL L 287, 28.10.2005, str. 1.

      (5)  UL L 314, 30.11.2001, str. 1 in UL L 324, 7.12.2001, str. 1.

      (6)  UL L 109, 26.4.2007, str. 33.

      (7)  UL L 156, 29.5.1998, str. 108.

      (8)  UL L 317, 15.12.2000, str. 355.

      (9)  UL L 191, 7.7.1998, str. 53.

      (10)  UL L 83, 1.4.2003, str. 1.

      (11)  Izjava Komisije o upravičenosti do uradne razvojne pomoči, člen 5, Priloga k sporočilu Komisije Evropskemu parlamentu z dne 24. oktobra 2006 (COM(2006) 628).

      (12)  ISBN 978-92-79-10115-1 na http://ec.europa.eu/commission_barroso/michel/Policy/key_documents/docs/NH8108406ENC_web.pdf

      (13)  Poročilo Komisije. Načrtovanje in optimizacija človeških virov Komisije za izvajanje prednostnih nalog EU (SEK(2007) 530), stran 3 http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2004_2009/documents/dv/sec_2007_5/sec_2007_530.pdf

      (14)  (SEK(2008) 2579) delovni dokument Komisije. Priloga k poročilu Komisije Evropskemu parlamentu o nadaljnjem ukrepanju na podlagi postopka podelitve razrešnice za leto 2006, str. 86.

      (15)  UL L 88, 31.3.2009, str. 253.

      (16)  UL C 23, 28.1.2008, str. 3.

      (17)  UL L 145, 31.5.2001, str. 43.


title: Sklep Komisije (EU) 2015/877 z dne 4. junija 2015 o spremembi Odločbe 2009/568/ES in sklepov 2011/333/EU, 2011/381/EU, 2012/448/EU in 2012/481/EU zaradi podaljšanja veljavnosti okoljskih meril za podeljevanje znaka EU za okolje nekaterim proizvodom (notificirano pod dokumentarno številko C(2015) 3641) (Besedilo velja za EGP)

text:
               6.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 142/32

         SKLEP KOMISIJE (EU) 2015/877
   z dne 4. junija 2015
   o spremembi Odločbe 2009/568/ES in sklepov 2011/333/EU, 2011/381/EU, 2012/448/EU in 2012/481/EU zaradi podaljšanja veljavnosti okoljskih meril za podeljevanje znaka EU za okolje nekaterim proizvodom

         (notificirano pod dokumentarno številko C(2015) 3641)

   (Besedilo velja za EGP)
   EVROPSKA KOMISIJA JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 66/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2009 o znaku EU za okolje (1) in zlasti člena 8(3)(c) Uredbe,
   po posvetovanju z Odborom Evropske unije za znak za okolje,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Odločba Komisije 2009/568/ES (2) preneha veljati 30. junija 2015.

               (2)

               Sklep Komisije 2011/333/EU (3) preneha veljati 7. junija 2015.

               (3)

               Sklep Komisije 2011/381/EU (4) preneha veljati 24. junija 2015.

               (4)

               Sklep Komisije 2012/448/EU (5) preneha veljati 12. julija 2015.

               (5)

               Sklep Komisije 2012/481/EU (6) preneha veljati 16. avgusta 2015.

               (6)

               Opravljena je bila ocena, ki je potrdila smiselnost in primernost obstoječih okoljskih meril ter z njimi povezanih zahtev za ocenjevanje in preverjanje iz Odločbe 2009/568/ES ter sklepov 2011/333/EU, 2011/381/EU, 2012/448/EU in 2012/481/EU. Ker se bo postopek pregleda sedanjih okoljskih meril ter z njimi povezanih zahtev za ocenjevanje in preverjanje iz navedenih sklepov in odločbe začel v letu 2015, je primerno obdobja veljavnosti navedenih okoljskih meril ter z njimi povezanih zahtev za ocenjevanje in preverjanje podaljšati do 31. decembra 2018.

               (7)

               Odločbo 2009/568/ES ter sklepe 2011/333/EU, 2011/381/EU, 2012/448/EU in 2012/481/EU bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.

               (8)

               Ukrepi iz tega sklepa so v skladu z mnenjem odbora, ustanovljenega v skladu s členom 16 Uredbe (ES) št. 66/2010 –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Člen 3 Odločbe 2009/568/ES se nadomesti z naslednjim:

      „Člen 3
      Okoljska merila za skupino proizvodov ‚tissue papir za higienske namene uporabe‘ ter z njimi povezane zahteve za ocenjevanje in preverjanje veljajo do 31. decembra 2018.“

   Člen 2
   Člen 4 Sklepa 2011/333/EU se nadomesti z naslednjim:

      „Člen 4
      Okoljska merila za skupino proizvodov ‚kopirni in grafični papir‘ ter z njimi povezane zahteve za ocenjevanje in preverjanje veljajo do 31. decembra 2018.“

   Člen 3
   Člen 4 Sklepa 2011/381/EU se nadomesti z naslednjim:

      „Člen 4
      Okoljska merila za skupino proizvodov ‚maziva‘ ter z njimi povezane zahteve za ocenjevanje in preverjanje veljajo do 31. decembra 2018.“

   Člen 4
   Člen 4 Sklepa 2012/448/EU se nadomesti z naslednjim:

      „Člen 4
      Okoljska merila za skupino proizvodov ‚časopisni papir‘ ter z njimi povezane zahteve za ocenjevanje in preverjanje veljajo do 31. decembra 2018.“

   Člen 5
   Člen 4 Sklepa 2012/481/EU se nadomesti z naslednjim:

      „Člen 4
      Okoljska merila za skupino proizvodov ‚tiskan papir‘ ter z njimi povezane zahteve za ocenjevanje in preverjanje veljajo do 31. decembra 2018.“

   Člen 6
   Ta sklep je naslovljen na države članice.

      V Bruslju, 4. junija 2015

            Za Komisijo

         Karmenu VELLA

            Član Komisije

      (1)  UL L 27, 30.1.2010, str. 1.

      (2)  Odločba Komisije 2009/568/ES z dne 9. julija 2009 o določitvi okoljskih meril za podeljevanje znaka za okolje Skupnosti tissue papirju za higienske namene uporabe (UL L 197, 29.7.2009, str. 87).

      (3)  Sklep Komisije 2011/333/EU z dne 7. junija 2011 o določitvi okoljskih meril za podelitev znaka EU za okolje kopirnemu in grafičnemu papirju (UL L 149, 8.6.2011, str. 12).

      (4)  Sklep Komisije 2011/381/EU z dne 24. junija 2011 o določitvi okoljskih meril za podeljevanje znaka EU za okolje mazivom (UL L 169, 29.6.2011, str. 28).

      (5)  Sklep Komisije 2012/448/EU z dne 12. julija 2012 o določitvi okoljskih meril za podelitev znaka EU za okolje za časopisni papir (UL L 202, 28.7.2012, str. 26).

      (6)  Sklep Komisije 2012/481/EU z dne 16. avgusta 2012 o okoljskih merilih za podelitev znaka EU za okolje za tiskan papir (UL L 223, 21.8.2012, str. 55).