title: Sklep Evropske centralne banke z dne 21. novembra 2002 o porazdelitvi prihodka Evropske centralne banke iz naslova eurobankovcev v obtoku med nacionalne centralne banke sodelujočih držav članic (ECB/2002/9)

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

32002D0009(01)

Uradni list L 323 , 28/11/2002 str. 0049 - 0050

		Sklep Evropske centralne bankez dne 21. novembra 2002o porazdelitvi prihodka Evropske centralne banke iz naslova eurobankovcev v obtoku med nacionalne centralne banke sodelujočih držav članic(ECB/2002/9)(2002/930/ES)SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE -ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke in zlasti člena 33 Statuta,ob upoštevanju naslednjega:(1) Sklep ECB/2001/15 z dne 6. decembra 2001 o izdaji eurobankovcev [1] določa porazdelitev eurobankovcev v obtoku med nacionalne centralne banke (NCB) sorazmerno z njihovim vplačanim deležem v kapitalu ECB. Po členu 4 in Prilogi navedenega sklepa je ECB dodeljeno 8 % skupne vrednosti eurobankovcev v obtoku. ECB razpolaga s terjatvami znotraj Eurosistema do nacionalnih centralnih bank sorazmerno z njihovimi deleži v ključu vpisanega kapitala v višini, enaki vrednosti eurobankovcev, ki jih izda.(2) V skladu s členom 2(2) Sklepa ECB/2001/16 z dne 6. decembra 2001 o razporeditvi denarnega prihodka nacionalnih centralnih bank sodelujočih držav članic za poslovno leto 2002 [2], se saldi znotraj Eurosistema iz naslova eurobankovcev v obtoku obrestujejo po referenčni obrestni meri. V skladu s členom 2(3) istega sklepa se te obresti poravnajo četrtletno s plačili preko TARGET. Z izjemo od te določbe člen 2(4) določa, da se obresti za poslovno leto 2002 poravnajo ob koncu leta.(3) Uvodna izjava 6 Sklepa ECB 2001/16 navaja, da se načeloma prihodek, ki nastaja v ECB od obrestovanja njenih terjatev znotraj Eurosistema do NCB, ki se nanašajo na njen delež eurobankovcev v obtoku, razdeli med NCB v skladu s sklepi Sveta ECB, sorazmerno z njihovimi deleži v ključu vpisanega kapitala v istem poslovnem letu, ko le-ta nastaja.(4) Pri razdelitvi prihodka, ki nastaja v ECB od obrestovanja njenih terjatev znotraj Eurosistema do NCB, ki se nanašajo na njen delež eurobankovcev v obtoku, ECB upošteva oceno svojega finančnega rezultata v letu, v katerem zapade razpoložljivost rezervacij, ki se lahko sprostijo za nadomestitev vnaprej vračunanih stroškov.(5) Svet ECB mora pri ugotavljanju zneska čistega dobička ECB, ki se prenese v sklad splošnih rezerv v skladu s členom 33.1 Statuta, upoštevati, da je treba vsak del tega dobička, ki ustreza prihodku iz naslova eurobankovcev v obtoku, v celoti porazdeliti med NCB -SKLENIL:Člen 1Opredelitve pojmovV tem sklepu:(a) "sodelujoče države članice" pomenijo države članice, ki so sprejele enotno valuto v skladu s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti;(b) "NCB" pomeni nacionalne centralne banke sodelujočih držav članic;(c) "saldi znotraj Eurosistema iz naslova eurobankovcev v obtoku" pomenijo terjatve in obveznosti, ki nastajajo med posamezno NCB in ECB ter med eno NCB in drugimi NCB v zvezi z izvajanjem člena 4 Sklepa ECB/2001/15;(d) "prihodek ECB iz naslova eurobankovcev v obtoku" pomeni prihodek, ki nastaja v ECB od obrestovanja njenih terjatev znotraj Eurosistema do NCB, ki se nanašajo na njen delež eurobankovcev v obtoku, zaradi uporabe člena 2 Sklepa ECB/2001/16.Člen 2Začasna porazdelitev prihodka ECB iz naslova eurobankovcev v obtoku1. Prihodek ECB iz naslova eurobankovcev v obtoku zapade v plačilo NCB v celoti v istem poslovnem letu, kot le-ta nastaja, in se razdeli med NCB sorazmerno z njihovim vplačanim deležem v vpisanem kapitalu ECB.2. Od poslovnega leta 2003 dalje ECB razdeli med NCB svoj prihodek iz naslova eurobankovcev v obtoku, ki ga pridobi v vsakem predhodnem četrtletju, na drugi delovni dan aprila, julija, oktobra in januarja.3. ECB razdeli svoj prihodek iz naslova eurobankovcev v obtoku iz leta 2002 med NCB na drugi delovni dan leta 2003.4. Znesek prihodka ECB iz naslova eurobankovcev v obtoku se lahko zmanjša v skladu s katerim koli sklepom Sveta ECB na podlagi Statuta glede na stroške, ki jih ima ECB v zvezi z izdajo in manipulacijo z eurobankovci.Člen 3Odstopanje od člena 21. Če Svet ECB na podlagi utemeljene ocene, ki jo pripravi Izvršilni odbor, in z upoštevanjem zapadlega zneska za četrto četrtletje, pričakuje, da bo ECB imela skupno letno izgubo ali čisti letni dobiček, ki je manjši od ocenjenega zneska njenega prihodka iz naslova eurobankovcev v obtoku, potem mora Svet ECB pred koncem poslovnega leta skleniti, da ne razdeli dela ali celotnega prihodka ECB iz naslova eurobankovcev v obtoku skladno s členom 2, v višini, ki zagotavlja, da znesek razdeljenega prihodka ne presega čistega dobička ECB za tisto leto.2. Svet ECB odredi NCB, da povrnejo ECB del ali celoten prihodek, ki je bil razdeljen med letom, v višini, ki zagotavlja, da skupni razdeljeni znesek v tem letu ne preseže čistega dobička ECB v istem letu.3. V poslovnem letu 2002 se sklep, da se ne razdeli del ali celoten prihodek ECB iz naslova eurobankovcev v obtoku, uporablja za skupni znesek, ki zapade za to leto.4. Prejšnji odstavek se uporablja, kadar možno celotno letno izgubo ni mogoče kriti iz rezervacij, oblikovanih v preteklih letih. Te rezervacije se prenašajo v izkaz uspeha v naslednjem zaporedju:(a) rezervacije za znane obveznosti;(b) rezervacije, enakovredne rezervam, ki izhajajo iz izvajanja člena 49 Statuta in se vodijo kot posebni revalorizacijski računi;(c) rezervacije za kritje tveganj splošne narave, ki vključujejo brez izjeme rezervacije za kritje nedefiniranega tečajnega in cenovnega tveganja.Člen 4Končne določbe1. Ta sklep začne veljati dva dni po njegovem sprejetju.2. Sklep se objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.V Frankfurtu na Majni, 21. novembra 2002V imenu Sveta ECBWillem F. Duisenberg[1] UL L 337, 20.12.2001, str. 52.[2] UL L 337, 20.12.2001, str. 55.--------------------------------------------------


title: Sklep Sveta z dne 6. decembra 2001 o spremembi Sklepa Sveta z dne 27. marca 2000 o pooblastilu direktorju Europola za začetek pogajanj o sporazumih s tretjimi državami in institucijami, ki niso povezani z EU (2001/C 358/01)

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

32001D1215(01)

Uradni list C 358 , 15/12/2001 str. 0001 - 0001

		Sklep Svetaz dne 6. decembra 2001o spremembi Sklepa Sveta z dne 27. marca 2000 o pooblastilu direktorju Europola za začetek pogajanj o sporazumih s tretjimi državami in institucijami, ki niso povezani z EU(2001/C 358/01)SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju člena 42(2), člena 10(4) in člena 18 Konvencije o ustanovitvi Evropskega policijskega urada (Konvencija o Europolu) [1],ob upoštevanju Akta Sveta z 3. novembra 1998 o določanju pravilnika, ki ureja zunanje odnose Europola s tretjimi državami in institucijami, ki niso povezane z EU [2], in zlasti člena 2 tega Akta,ob upoštevanju Akta Sveta z 3. novembra 1998 o določanju pravilnika, ki ureja Europolov sprejem informacij od tretjih strank [3], in zlasti člena 2 tega Akta,ob upoštevanju Akta Sveta z 12. marca 1999 o sprejemu pravilnika, ki ureja Europolovo posredovanje osebnih podatkov tretjim državam in tretjim institucijam [4], in zlasti členov 2 in 3 tega Akta,ob upoštevanju naslednjega:(1) Operativne zahteve in potreba po učinkovitem boju proti organiziranemu kriminalu preko Europola zahtevajo vključitev Monaka na seznam tretjih držav, s katerimi je direktorju Europola dovoljeno začeti pogajanja.(2) V Sklepu Sveta z 27. marca 2000 o pooblastilu direktorju Europola za začetek pogajanj o sporazumih s tretjimi državami in institucijami, ki niso povezane z EU [5], je UNDCP (Program Združenih narodov za nadzor nad prepovedanimi drogami) uvrščen na seznam kot eden od organov, ki niso povezani z Evropsko unijo, s katerim je direktorju Europola dovoljeno začeti pogajanja.(3) Operativne zahteve in potreba po učinkovitem boju proti organiziranemu kriminalu preko Europola zahtevajo, da se UNDCP nadomesti s Uradom Združenih narodov za nadzor nad prepovedanimi drogami in preprečevanje kriminala (ODCCP).(4) Sklep z 27. marca 2000 je zato treba spremeniti –SKLENIL:Člen 1Sklep Sveta z dne 27. marca 2000 se spremeni kot sledi:V členu 2(1):(a) pod naslovom"Tretje države"se med Malto in Marokom doda naslednja alinea:"— Monako;"(b) pod naslovom "Institucije, ki niso povezane z Evropsko unijo" se alinea- "UNDCP (Program Združenih narodov za nadzor nad prepovedanimi drogami)" nadomesti z naslednjo alineo:- "ODCPP (Urad Združenih narodov za nadzor nad prepovedanimi drogami in preprečevanje kriminala)".Člen 2Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.Člen 3Ta sklep začne veljati dan po njegovem sprejetju.V Bruslju, 6. decembra 2001Za SvetPredsednikM. Verwilghen[1] UL C 316, 27.11.1995, str. 2.[2] UL C 26, 30.1.1999, str. 19.[3] UL C 26, 30.1.1999, str. 17.[4] UL C 88, 30.3.1999, str. 1.[5] UL C 106, 13.4.2000, str. 1.--------------------------------------------------


title: Sklep Sveta (EU) 2017/651 z dne 3. aprila 2017 o imenovanju člana Odbora regij na predlog Kraljevine Nizozemske

text:
               6.4.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 92/99

         SKLEP SVETA (EU) 2017/651
   z dne 3. aprila 2017
   o imenovanju člana Odbora regij na predlog Kraljevine Nizozemske
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 305 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga nizozemske vlade,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 26. januarja 2015, 5. februarja 2015 in 23. junija 2015 sprejel sklepe (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) in (EU) 2015/994 (3) o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2015 do 25. januarja 2020.

               (2)

               Zaradi konca mandata, na podlagi katerega je bila predlagana Annemiek JETTEN (Mayor of Sluis), se je sprostilo mesto člana Odbora regij –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Za preostanek mandata, ki se izteče 25. januarja 2020, se za članico Odbora regij imenuje:

               —

               Annemiek JETTEN, Mayor of the municipality of Vlaardingen (sprememba mandata).

         Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Luxembourgu, 3. aprila 2017

            Za Svet

            Predsednik

         R. GALDES

      (1)  Sklep Sveta (EU) 2015/116 z dne 26. januarja 2015 o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2015 do 25. januarja 2020 (UL L 20, 27.1.2015, str. 42).

      (2)  Sklep Sveta (EU) 2015/190 z dne 5. februarja 2015 o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2015 do 25. januarja 2020 (UL L 31, 7.2.2015, str. 25).

      (3)  Sklep Sveta (EU) 2015/994 z dne 23. junija 2015 o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2015 do 25. januarja 2020 (UL L 159, 25.6.2015, str. 70).


title: 2012/560/EU: Sklep Evropskega parlamenta z dne 10. maja 2012 o razrešnici glede izvrševanja proračuna osmega, devetega in desetega Evropskega razvojnega sklada za proračunsko leto 2010

text:
               17.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 286/123

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 10. maja 2012
   o razrešnici glede izvrševanja proračuna osmega, devetega in desetega Evropskega razvojnega sklada za proračunsko leto 2010
   (2012/560/EU)
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju poročila Komisije o nadaljnjem ukrepanju na podlagi sklepov o razrešnicah za leto 2009 (COM(2011) 736) in delovnih dokumentov služb Komisije, ki sta priložena temu poročilu (SEC(2011) 1350 in SEC(2011)1351),

               —

               ob upoštevanju bilanc stanj in računov osmega, devetega in desetega Evropskega razvojnega sklada za finančno leto 2010 (COM(2011) 471 – C7-0273/2011),

               —

               ob upoštevanju letnega poročila Komisije z dne 27. aprila 2011 o finančnem poslovodenju osmega, devetega in desetega Evropskega razvojnega sklada v letu 2010,

               —

               ob upoštevanju finančnih informacij o evropskih razvojnih skladih (COM(2011) 334),

               —

               ob upoštevanju letnega poročila Računskega sodišča o dejavnostih, financiranih iz osmega, devetega in desetega Evropskega razvojnega sklada, za proračunsko leto 2010 skupaj z odgovori Komisije (1) in ob upoštevanju posebnih poročil Računskega sodišča,

               —

               ob upoštevanju izjave o zanesljivosti (2) računovodskih izkazov ter zakonitosti in pravilnosti z njimi povezanih transakcij, ki jo je predložilo Računsko sodišče v skladu s členom 287 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju priporočil Sveta z dne 21. februarja 2012 o podelitvi razrešnice Komisiji glede izvrševanja nalog Evropskega razvojnega sklada za proračunsko leto 2010 (05458/2012 – C7-0047/2012, 05459/2012 – C7-0048/2012, 05460/2012 – C7-0049/2012),

               —

               ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu med afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami na eni strani in Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi strani, podpisanega v Cotonouju dne 23. junija 2000 (3) in spremenjenega v Luksemburgu 25. junija 2005 (4),

               —

               ob upoštevanju Sklepa Sveta 2001/822/ES z dne 27. novembra 2001 o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski skupnosti (Sklep o pridružitvi čezmorskih držav) (5), ki je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2007/249/ES (6),

               —

               ob upoštevanju člena 33 Notranjega sporazuma z dne 20. decembra 1995 med predstavniki vlad držav članic v Svetu o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru drugega finančnega protokola k četrti Konvenciji AKP-ES (7),

               —

               ob upoštevanju člena 32 Notranjega sporazuma z dne 18. septembra 2000 med predstavniki vlad držav članic v Svetu o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti na podlagi finančnega protokola k Sporazumu o partnerstvu med afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami, podpisanem v Cotonouju (Benin) 23. junija 2000, in o dodelitvi finančne pomoči za čezmorske države in ozemlja, za katere se uporablja četrti del Pogodbe ES (8),

               —

               ob upoštevanju člena 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju člena 74 finančne uredbe z dne 16. junija 1998, ki velja za sodelovanje pri financiranju razvoja v okviru četrte Konvencije AKP-ES (9),

               —

               ob upoštevanju člena 119 finančne uredbe z dne 27. marca 2003, ki velja za deveti Evropski razvojni sklad (10),

               —

               ob upoštevanju člena 142 Uredbe Sveta (ES) št. 215/2008 z dne 18. februarja 2008 o finančni uredbi, ki se uporablja za 10. Evropski razvojni sklad (11),

               —

               ob upoštevanju člena 76 in tretje alinee člena 77 ter Priloge VI Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenja Odbora za razvoj (A7-0100/2012),

               1.

               podeli razrešnico Komisiji glede izvrševanja osmega, devetega in desetega Evropskega razvojnega sklada za proračunsko leto 2010;

               2.

               navaja svoje pripombe v spodnji resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku naj ta sklep in resolucijo, ki je del sklepa, posreduje Svetu, Komisiji, Sodišču Evropske unije, Računskemu sodišču in Evropski investicijski banki ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Martin SCHULZ

            Generalni sekretar

         Klaus WELLE

      (1)  UL C 326, 10.11.2011, str. 251.

      (2)  UL C 326, 10.11.2011, str. 262.

      (3)  UL L 317, 15.12.2000, str. 3.

      (4)  UL L 287, 28.10.2005, str. 4.

      (5)  UL L 314, 30.11.2001, str. 1, in UL L 324, 7.12.2001, str. 1.

      (6)  UL L 109, 26.4.2007, str. 33.

      (7)  UL L 156, 29.5.1998, str. 108.

      (8)  UL L 317, 15.12.2000, str. 355.

      (9)  UL L 191, 7.7.1998, str. 53.

      (10)  UL L 83, 1.4.2003, str. 1.

      (11)  UL L 78, 19.3.2008, str. 1.
    ---documentbreak---

               17.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 286/125

         RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 10. maja 2012
   s pripombami, ki so del sklepa o razrešnici glede izvrševanja proračuna osmega, devetega in desetega Evropskega razvojnega sklada za proračunsko leto 2010
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju poročila Komisije o nadaljnjem ukrepanju na podlagi sklepov o razrešnicah za leto 2009 (COM(2011) 736) in delovnih dokumentov služb Komisije, ki sta priložena temu poročilu (SEC(2011) 1350 in SEC(2011) 1351),

               —

               ob upoštevanju bilanc stanj in računov osmega, devetega in desetega Evropskega razvojnega sklada za finančno leto 2010 (COM(2011) 471 – C7-0273/2011),

               —

               ob upoštevanju letnega poročila Komisije z dne 27. aprila 2011 o finančnem poslovodenju osmega, devetega in desetega Evropskega razvojnega sklada v letu 2010,

               —

               ob upoštevanju finančnih informacij o evropskih razvojnih skladih (COM(2011) 334),

               —

               ob upoštevanju letnega poročila Računskega sodišča o dejavnostih, financiranih iz osmega, devetega in desetega Evropskega razvojnega sklada, za proračunsko leto 2010 skupaj z odgovori Komisije (1) in ob upoštevanju posebnih poročil Računskega sodišča,

               —

               ob upoštevanju izjave o zanesljivosti (2) računovodskih izkazov ter zakonitosti in pravilnosti z njimi povezanih transakcij, ki jo je predložilo Računsko sodišče v skladu s členom 287 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju priporočil Sveta z dne 21. februarja 2012 o podelitvi razrešnice Komisiji glede izvrševanja nalog Evropskega razvojnega sklada za proračunsko leto 2010 (05458/2012 – C7-0047/2012, 05459/2012 – C7-0048/2012, 05460/2012 – C7-0049/2012),

               —

               ob upoštevanju Sporazuma o partnerstvu med afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami na eni strani in Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami na drugi strani, podpisanega v Cotonouju dne 23. junija 2000 (3) in spremenjenega v Luksemburgu 25. junija 2005 (4),

               —

               ob upoštevanju Sklepa Sveta 2001/822/ES z dne 27. novembra 2001 o pridružitvi čezmorskih držav in ozemelj Evropski skupnosti (Sklep o pridružitvi čezmorskih držav) (5), ki je bil spremenjen s Sklepom Sveta 2007/249/ES (6),

               —

               ob upoštevanju člena 33 Notranjega sporazuma z dne 20. decembra 1995 med predstavniki vlad držav članic v Svetu o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti v okviru drugega finančnega protokola k četrti Konvenciji AKP-ES (7),

               —

               ob upoštevanju člena 32 Notranjega sporazuma z dne 18. septembra 2000 med predstavniki vlad držav članic v Svetu o financiranju in upravljanju pomoči Skupnosti na podlagi finančnega protokola k Sporazumu o partnerstvu med afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami ter Evropsko skupnostjo in njenimi državami članicami, podpisanem v Cotonouju (Benin) 23. junija 2000, in o dodelitvi finančne pomoči za čezmorske države in ozemlja, za katere se uporablja četrti del Pogodbe ES (8),

               —

               o upoštevanju svojih resolucij z dne 5. julija 2011 o povečanju učinka razvojne politike EU (9) in o prihodnosti proračunske podpore EU državam v razvoju (10),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 22. maja 2008 o ukrepih po Pariški deklaraciji iz leta 2005 o učinkovitosti pomoči (11),

               —

               ob upoštevanju svoje resolucije z dne 28. septembra 2006 z naslovom „Več in bolje sodelovanje: paket o učinkoviti pomoči EU za leto 2006“ (12),

               —

               ob upoštevanju poročila odbora za razvojno pomoč Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) o učinkovitosti pomoči, ki je poročilo o napredku pri izvajanju Pariške deklaracije iz junija 2009,

               —

               ob upoštevanju soglasja iz Tunisa z naslovom „Učinkovitemu razvoju naproti“ z dne 4. in 5. novembra 2010, ki je afriška agenda za učinkovit razvoj,

               —

               ob upoštevanju končnega dokumenta srečanja Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj na visoki ravni o učinkovitosti pomoči v Busanu decembra 2011,

               —

               ob upoštevanju člena 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju člena 74 finančne uredbe z dne 16. junija 1998, ki velja za sodelovanje pri financiranju razvoja v okviru četrte Konvencije AKP-ES (13),

               —

               ob upoštevanju člena 119 finančne uredbe z dne 27. marca 2003, ki velja za deveti Evropski razvojni sklad (14),

               —

               ob upoštevanju člena 142 Uredbe Sveta (ES) št. 215/2008 z dne 18. februarja 2008 o finančni uredbi, ki se uporablja za 10. Evropski razvojni sklad (15),

               —

               ob upoštevanju člena 76 in tretje alinee člena 77 ter Priloge VI Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenja Odbora za razvoj (A7-0100/2012),

               A.

               ker je glavni cilj Sporazuma iz Cotonouja, kot okvira odnosov Unije z afriškimi, karibskimi in pacifiškimi državami (državami AKP) in čezmorskimi državami in ozemlji (ČDO), zmanjšati in na koncu izkoreniniti revščino, v skladu s cilji trajnostnega razvoja in postopne vključitve držav AKP in ČDO v svetovno gospodarstvo,

               B.

               ker je Evropski razvojni sklad (ERS) najpomembnejši finančni instrument Unije za razvojno sodelovanje z državami AKP,

               C.

               ker je Komisija kljub večkratnih zahtevam Parlamenta po vključitvi ERS v proračun v svojem sporočilu z dne 29. junija 2011„Proračun za strategijo Evropa 2020“ (COM(2011) 500) predlagala, naj ta sklad v obdobju 2014–2020 ostane izven proračuna Unije, kar pomeni, da se sklad tudi v prihodnje ne bo izvajal s splošno finančno uredbo, marveč po posebnih finančnih pravilih,

               D.

               ker se celotni znesek pomoči, ki se izvaja preko ERS precej povečuje, saj je bil znesek pomoči desetega ERS za obdobje 2008–2013 določen na 22 682 000 000 EUR, kar pomeni 37-odstotno nominalno letno povečanje v primerjavi s finančnimi dodelitvami v okviru devetega ERS in ker so kljub podvojitvi izplačil ERS v obdobju od 2000 do 2010 še vedno težave z absorpcijskimi spodobnostmi,

               E.

               ker je Evropska služba za zunanje delovanje (ESZD), ki si s Komisijo deli odgovornost za upravljanje evropske razvojne pomoči, leto po svoji ustanovitvi deležna kritik zaradi neučinkovitosti ter resnih strukturnih in prehodnih težav v delegacijah Unije,

               F.

               ker se okolje razvojne pomoči stalno razvija in ker je razvojna pomoč del večjega okvira, v katerem so trgovina, nakazila in drugi viri prihodkov danes bolj pomembni kot izplačila uradne razvojne pomoči mnogim državam v razvoju,

               G.

               ker sta preglednost in odgovornost med donatorskimi državami in partnerskimi državami ter med partnersko državo in njenimi državljani nujna pogoja za učinkovito pomoč; ker so se donatorske in partnerske države v Pariški deklaraciji in v načrtu ukrepov iz Akre o učinkovitosti pomoči dogovorile, da bodo pravočasno zagotovile podrobne informacije o sedanjih in prihodnjih tokovih pomoči, da bi državam v razvoju omogočile natančnejšo pripravo proračunov in natančnejšo revizijo računovodskih izkazov,

               H.

               ker se razvojna pomoč pogosto nudi v okviru šibkih državnih institucij, visoke stopnje korupcije in nezadostnih sistemov notranje kontrole v državi prejemnici in ker je revizija proračuna Unije za razvoj zato posebej pomembna,

               I.

               ker je bilo leto 2010 tudi zaradi svetovne finančne dolžniške krize, naraščajočih cen hrane in potresa na Haitiju leto velikih izzivov svetovnemu razvojnemu sodelovanju,

               1.

               opominja, da se ERS uresničuje s projekti in proračunsko podporo, pri čemer se je v letu 2010 66 % finančnih sredstev steklo v projekte, 34 % pa je bilo dodeljenih prek proračunske podpore; opominja, da je leta 2010 49 % plačil iz ERS upravljalo centralizirano upravljanje, kar pomeni, da je Komisija neposredno izvedla dejavnosti pomoči, 11 % plačil pa je bilo izvedenih s skupnim upravljanjem, tj. preko mednarodnih organizacij, kot sta Organizacija Združenih narodov in Svetovna banka; 40 % plačil je bilo upravljanih v okviru decentraliziranega upravljanja, kar pomeni, da je Komisija upravljanje nekaterih nalog zaupala organom držav upravičenk;

               2.

               z zadovoljstvom ugotavlja, da so bruto plačila dosegla doslej najvišjo raven, stopnja obveznosti pa na polovici obdobja desetega ERS znaša skoraj 50 %, kar pomeni, da bo mogoče uresničiti cilj, da se obveznosti za celotni deseti sklad prevzamejo do konca leta 2013; je kljub temu zaskrbljen zaradi zelo nizkih stopenj obveznosti v regionalnem proračunu (20 %) in proračunu za čezmorske države in ozemlja (3 %) na polovici obdobja desetega ERS; poziva Komisijo, naj nemudoma pospeši izvajanje regionalnih okvirnih programov ter programov za čezmorske države in ozemlja;

               3.

               ponovno izraža svojo zaskrbljenost, ker Parlament nima enakih pravic pregleda nad delovanjem Evropskega razvojnega sklada kot nad preostalimi instrumenti pomoči, kot je Instrument za razvojno sodelovanje; poziva Komisijo, naj predloži konkretne predloge za izboljšanje parlamentarnega demokratičnega nadzora nad ERS z uskladitvijo z Instrumentom za razvojno sodelovanje; poudarja tudi, da je pomembno, da Skupna parlamentarna skupščina AKP-EU nadzira Evropski razvojni sklad;

      Vključitev ERS v proračun

               4.

               ponovno izraža podporo vključitvi ERS v proračun; je trdno prepričan, da je to nujen korak h krepitvi demokratičnega nadzora, odgovornosti in preglednosti financiranja ter zagotavljanju večje povezanosti politike Unije glede držav AKP; poudarja, da bi vključitev v proračun zmanjšala stroške poslov in poenostavila zahteve glede poročanja in računovodske zahteve, saj bi pomenila zgolj en nabor upravnih pravil in struktur odločanja namesto dveh; pričakuje, da bo Komisija zagotovila, da vključitev v proračun ne bo izvedena na račun izgube predvidljivosti financiranja držav AKP;

               5.

               močno obžaluje, da Komisija v svojem sporočilu „Proračun za strategijo Evropa 2020“ ni predlagala vključitve ERS v proračun Unije v finančnem okviru Unije za obdobje 2014–2020; vztraja, da je ERS treba čim prej vključiti v proračun Unije in najkasneje do leta 2020, ko se izteče Sporazum iz Cotonouja; močno spodbuja Komisijo, naj nemudoma pripravi vključitev sodelovanja z državami AKP v proračun;

               6.

               poziva Svet in države članice, naj sprejmejo predlog Komisije in pristanejo na to, da se ERS od leta 2020 dalje v celoti vključi v proračun Unije; meni, da bi morali ta ukrep že davno sprejeti; od Komisije pričakuje, da bo to obvezo spoštovala in da bo sprejela vse potrebne ukrepe za začetek priprav na vključitev ERS v proračun;

               7.

               poudarja, da vključitev ERS v proračun Unije ne pomeni, da se lahko zmanjša skupna poraba za razvojno sodelovanje;

      Izjava o zanesljivosti

      Zanesljivost računovodskih izkazov

               8.

               pozdravlja mnenje Računskega sodišča, da letni računovodski izkazi osmega, devetega in desetega ERS v vseh pomembnih vidikih ustrezno prikazujejo njegov finančni položaj na dan 31. decembra 2010;

               9.

               opozarja na mnenje Računskega sodišča, da so napake pri kodiranju še vedno zelo pogoste; je seznanjen z ugotovitvijo Računskega sodišča, da bi te napake, kljub temu, da niso bistveno vplivale na letne računovodske izkaze za leto 2010, utegnile vplivati na zanesljivost podatkov o finančnem poslovodenju urada EuropeAid;

               10.

               je seznanjen z akcijskim načrtom urada EuropeAid, katerega cilj je izboljšati kakovost informacij o pogodbah v svojem sistemu za upravljanje informacij in računovodstvo (CRIS), in z računovodsko pobudo, s katero naj bi uporabnikom pomagali pravilno kodirati in razvrstiti računovodske podatke; pričakuje začetek pregleda revizijskega modula CRIS v letu 2012; poziva Komisijo, naj pristojnim parlamentarnim odborom poroča, ali so se stalne napake pri kodiranju zmanjšale po pričakovanjih in ali je prišlo do nadaljnjega izboljšanja kakovosti pri vnašanju podatkov;

               11.

               z zadovoljstvom ugotavlja, da je uvedba novega računovodstva na podlagi nastanka poslovnih dogodkov (ABAC-EDF) praktično končana; ugotavlja, da novi računovodski sistem krepi računovodsko okolje in izboljšuje kakovost kodiranja;

      Pravilnost transakcij

               12.

               z zadovoljstvom ugotavlja, da glede na podatke Računskega sodišča v povezavi s prihodki in sredstvi za prevzem obveznosti ni pomembnih napak, vendar je zelo zaskrbljen zaradi precej pogostih količinsko neopredeljivih napak, ki vplivajo na prevzete obveznosti glede skladnosti s pravili za razpise in zakonsko predpisane roke za podpis pogodb;

               13.

               je zaskrbljen, da po mnenju Računskega sodišča o zakonitosti in pravilnosti plačil, povezanih z računi, nastajajo pri plačilih pomembne napake; opozarja, da je po ocenah Računskega sodišča najverjetnejša stopnja napake za plačila iz osmega, devetega in desetega ERS 3,4 %, kar je nad 2-odstotnim pragom pomembnosti, in da so bile količinsko opredeljive in količinsko neopredeljive napake ugotovljene pri vseh vrstah projektov, razen pri pogodbah o dobavi blaga;

               14.

               ugotavlja, da so ostale glavne vrste količinsko opredeljivih napak, odkritih pri plačilih za projekte, naslednje: (a) točnost: računske napake, (b) pojavnost: ni računov ali drugih dokazil za opravljene storitve ali dobavljeno blago, (c) upravičenost: odhodki so nastali zunaj obdobja izvajanja ali pa so se nanašali na postavke, ki niso bile predvidene v pogodbi, neupravičena plačila DDV ali neuporaba predpisanih kazni;

               15.

               je še posebej zaskrbljen zaradi večjega števila slabo vodenih projektov v letu 2010 (12,6 % v primerjavi z 11 % v letu 2009) (16) in še vedno velike pogostosti napak pri prevzemanju obveznosti v okviru decentraliziranega upravljanja;

               16.

               obžaluje še vedno zelo pogoste količinsko neopredeljive napake, ki vplivajo na plačila; ugotavlja, da so bile količinsko neopredeljive napake povezane zlasti z jamstvi za dobro izvedbo pogodbenih obveznosti, neskladnostjo s postopki odobritve in postopki za dodelitev pogodb za upravne odhodke, pomanjkljivo podporno dokumentacijo in nedoslednostjo pogodbenih predpisov;

               17.

               je seznanjen s tem, da po mnenju Komisije količinsko neopredeljive napake niso imele nobenega finančnega vpliva; ugotavlja, da je urad EuropeAid bistveno okrepil zagotavljanje spletnega usposabljanja ter seminarjev pred prevzemom delovnega mesta za novo imenovane vodje enot itd., kot strategijo za zmanjšanje količinsko neopredeljivih napak; od Komisije pričakuje, da bo prikazala, ali je to pripeljalo do zmanjšanja števila količinsko neopredeljivih napak; poziva Komisijo, naj okrepi predhodne kontrole, da bi preprečila količinsko neopredeljive napake in morebitne izgube, ki nastajajo zaradi nespoštovanja pravil o bančnih garancijah;

      Preostale napake

               18.

               spominja, da urad EuropeAid še ni razvil ključnega kazalnika za ocenjeni finančni učinek preostalih napak po izvedbi vseh predhodnih in transakcijskih naknadnih kontrol; je seznanjen s trditvijo Komisije, po kateri je njena neto stopnja preostalih napak nižja od ocene Računskega sodišča; opozarja na mnenje Računskega sodišča, ki pravi, da revizija Računskega sodišča ne potrjuje trditve generalnega direktorja urada EuropeAid, da je pridobil razumno zagotovilo, da v plačilih, ki jih je izvedel ta urad iz ERS, najverjetneje ni bilo pomembnih napak;

               19.

               obžaluje pomanjkanje kompatibilnosti med oceno najverjetnejše stopnje napake Računskega sodišča, ki temelji na letnem pristopu Računskega sodišča, in sedanjo metodologijo na eni strani ter prakso Komisije, po kateri se sklicuje na neto stopnjo preostalih napak, ki zajemajo več kot eno leto, na drugi strani; meni, da pristop, ki temelji na stopnji preostalih napak, v svoji sedanji obliki ne zagotavlja primerljivih podatkov z letnim postopkom podelitve razrešnice; z zadovoljstvom ugotavlja, da se Komisija strinja z Računskim sodiščem, da je treba poiskati dodatne količinsko opredeljive dokaze; poziva Komisijo, naj v določenem roku, tj. do leta 2013, zaključi proces oblikovanja ključnih kazalnikov za ocenjevanje finančnega vpliva preostalih napak;

      Splošna ocena učinkovitosti nadzornih in kontrolnih sistemov

               20.

               obžaluje ugotovitev Računskega sodišča, da so nadzorni in kontrolni sistemi ERS, ki jih upravlja Komisija, na splošno le delno učinkoviti; ugotavlja, da sta bila spremljanje in nadzor osrednjih služb urada EuropeAid učinkovita, medtem ko sta bila za delegacije Unije le delno učinkovita;

               21.

               obžaluje, da se pomanjkljivosti nadzornih in kontrolnih sistemov delegacij Unije ponavljajo; opozarja, da je Računsko sodišče med drugim ugotovilo, da so bili pregledi večine uprav nacionalnih odredbodajalcev v državah upravičenkah ERS slabo dokumentirani in neuspešni, da so institucionalne zmogljivosti premajhne, da primanjkuje virov in da so kadrovske menjave v delegacijah Unije pogoste; zato poziva, naj se institucionalne zmogljivosti uprav nacionalnih odredbodajalcev okrepijo z dodatnim finančnim usposabljanjem in vodenim usmerjanjem, da se odpravi omenjene pomanjkljivosti v finančnem poslovodenju;

               22.

               ugotavlja, da so bile v zadnjih treh poročilih Računskega sodišča o ERS ugotovljene kadrovske omejitve in nezadostni človeški viri, kar lahko slabo vpliva na postopke revizije Unije; je zelo zaskrbljen zaradi te ponavljajoče se težave;

               23.

               poudarja, da je sposobno osebje v zadostnem številu nujen pogoj za učinkovito izvajanje ter visokokakovostni nadzor in spremljanje razvojne pomoči Unije; v zvezi s tem poziva Komisijo in Evropsko službo za zunanje delovanje, naj primerno prednostno obravnavata vidike človeških virov v svojih organizacijah ter stroškovno učinkovitost, da ne bi škodovali zmogljivostim delegacij za naloge spremljanja in kontrole;

               24.

               je seznanjen z ugotovitvami Računskega sodišča, da so predhodne kontrole, ki jih izvajajo odredbodajalci v osrednjih službah urada EuropeAid in delegacijah Unije, zgolj delno učinkovite; opominja, da se urad EuropeAid pri predhodnih kontrolah v veliki meri zanaša na potrdila zunanjih nadzornikov ali na zunanje revizije in preverjanja odhodkov; obžaluje, da je zaradi velike pogostosti napak, ki jih je ugotovilo Računsko sodišče, zagotovilo, ki ga je mogoče pridobiti iz njih, omejeno; ugotavlja, da je Komisija za rešitev tega vprašanja uvedla obvezne standarde revizijskih pooblastil za revizorje;

               25.

               z zadovoljstvom ugotavlja, da je po ugotovitvah kontrolno okolje centralnih sistemov urada EuropeAid in delegacij Unije, učinkovito; je zaskrbljen, ker se večina pomanjkljivosti sistemov spremljanja in nadzora delegacij Unije, kot so manjkajoča ali neustrezna dokumentacija in nepravilni postopki oddaje javnega naročila, ki jih uporabljajo izvajalske organizacije, ponavlja; ugotavlja, da je bil pripravljen in razdeljen sklop orodij za finančno poslovodenje za prejemnike sredstev EU za zunanje ukrepe (Financial Management Toolkit for recipients of EU funds for external actions), da bi se izboljšalo poznavanje finančnega poslovodenja in pravil za upravičenost v izvajalskih organizacijah;

               26.

               je seznanjen s tem, da si Komisija še naprej prizadeva za izboljšanje nadzornih in kontrolnih sistemov urada EuropeAid, pričakuje, da bo pregled kontrolnih sistemov EuroAid (akcijski načrt za okrepljeno piramido upravljanja in kontrole EuropeAid), ki trenutno poteka, dal pozitivne rezultate glede odgovornosti, učinkovitosti in stroškovne učinkovitosti; poziva Komisijo, naj pristojne parlamentarne odbore obvesti o ukrepih, ki so bili sprejeti za odpravo zgoraj omenjenih težav;

               27.

               pozdravlja novo obliko letnega poročanja delegacij o reformah upravljanja javnih financ v državah prejemnicah, uvedeno v juniju 2010, in delegacije poziva, naj novi okvir uporabljajo dosledno;

               28.

               pozdravlja ugotovitev Računskega sodišča, da je letno poročilo o dejavnostih jasno in poučno, zlasti zato, ker sloni na količinskih kazalnikih in podaja pošteno sliko izvajanja in rezultatov;

               29.

               poziva Komisijo, naj poveča raven informacij o izvrševanju ERS na nacionalni in regionalni ravni v državah AKP in poskrbi za večjo prepoznavnost vseh dejavnosti, ki jih Unija financira v tujini;

      Naloge Komisije in Evropske službe za zunanje delovanje pri uresničevanju razvojne pomoči Unije

               30.

               ugotavlja, da je bila Evropska služba za zunanje delovanje ustanovljena leta 2010 in da je v istem letu začela delovati, ponovno izraža zaskrbljenost, da je začetna delitev nalog med Komisijo in osebjem Evropske službe za zunanje delovanje v delegacijah Unije povzročila zmedo in upravičene kritike; poziva k večji učinkovitosti evropske razvojne pomoči za odpravo razdrobljenega vodenja;

               31.

               poziva Komisijo, naj spremlja dogajanje in poroča o delovanju tega novega sistema; je seznanjen s tem, da se zadeve, ki jih je treba pojasniti med Evropsko službo za zunanje delovanje in Komisijo, obravnavajo v „delovnem dogovoru med službami Komisije in Evropsko službo za zunanje delovanje glede vprašanj zunanjih odnosov“; poziva Komisijo, naj ta dokument, ko bo končan, posreduje pristojnim parlamentarnim odborom, k temu pa naj priloži še povzetek nerešenih vprašanj med Komisijo in Evropsko službo za zunanje delovanje ter strategijo za rešitev teh vprašanj in uradno pojasnilo glede morebitne prilagodljivosti pri uporabi človeških virov v delegacijah Unije;

      Proračunska podpora

               32.

               opominja, da je Računsko sodišče v svojem letnem poročilu o ERS za proračunsko leto 2010 ugotovilo, da je bila pri plačilih iz proračunske podpore stopnja količinsko neopredeljivih napak v letu 2010 zelo visoka – 35 %, tako visoka kot v letu 2009, kar kaže stalno visoko stopnjo napak pri plačilih iz proračunske podpore; ugotavlja, da je Komisija za rešitev tega vprašanja okrepila določbe o usposabljanju in uvedla orodje za finančno poslovodenje za prejemnike sredstev Unije za zunanje delovanje; poziva Komisijo, naj spremlja to vprašanje in poroča, ali so se s temi ukrepi razmere izboljšale;

               33.

               opozarja, da Komisija proračunsko podporo že skoraj dvajset let uporablja kot vrsto pomoči; ugotavlja, da so še vedno možne izboljšave v vidikih zasnove, učinkovitosti in uspešnosti izvajanja, kontrole in poročanja;

               34.

               priznava potencialne prednosti proračunske podpore; vendar meni, da to ni pravi odgovor na vse situacije; meni, da je ta vrsta pomoči smiselna le, če zagotavlja zadostno preglednost, odgovornost in učinkovitost;

               35.

               priznava prizadevanja Komisije in izboljšave, ki jih je dosegla pri dokazovanju upravičenosti do proračunske podpore na bolje formaliziran in strukturiran način, tako da je uvedla spremenjen okvir za oceno napredka pri upravljanju javnih financ ali smernice o proračunski podpori za nestabilne države itd.;

               36.

               poziva Komisijo, naj se osredotoči na učinkovitost programov, tako da rezultate primerja s kazalniki, naj objavi pogojnosti in kazalnike uspešnosti v državnih strateških dokumentih in naj zagotovi, da bodo poročila delegacij zagotavljala strukturirano in formalizirano predstavitev napredka pri upravljanju javnih financ, tako da bodo jasno določila merila, s katerimi naj se ocenjuje napredek, doseženi napredek in razloge, zakaj se program reforme morebiti ni izvedel v skladu z načrtom;

               37.

               pozdravlja ugotovitve Računskega sodišča, da se je prej veliko število količinsko neopredeljivih napak pri prikazovanju napredka pri upravljanju javnih financ po uvedbi spremenjenega okvira za spremljanje in poročanje o napredku pri upravljanju javnih financ junija 2010 zelo zmanjšalo; poziva Komisijo, naj si še naprej prizadeva za trajno zmanjšanje količinsko neopredeljivih napak;

               38.

               je seznanjen s sporočilom Komisije z dne 13. oktobra 2011 z naslovom „Prihodnji pristop k proračunski podpori EU za tretje države“ (COM(2011) 638), ki na primer navaja, da bo Komisija uvedla novo merilo za upravičenost glede preglednosti in nadzora nad proračunom;

               39.

               opominja, da se v skladu s členom 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 1905/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (17) proračunska podpora lahko odobri, če je upravljanje javne porabe v državi partnerici dovolj pregledno, zanesljivo in učinkovito; glede tega izraža zaskrbljenost zaradi nevarnosti dinamične razlage Komisije v zvezi z merili za upravičenost; poziva Komisijo, naj si še naprej prizadeva za utemeljitev svojih sklepov o upravičenosti do proračunske podpore in naj poskrbi za to, da bodo vsi finančni sporazumi zagotavljali celovito in pregledno osnovo za oceno skladnosti s plačilnimi pogoji; poziva Komisijo, naj znesek, ki se dodeli posameznim programom proračunske podpore, opredeli z bolj tehtnimi utemeljitvami in na preglednejši način;

               40.

               poudarja dvojno odgovornost za proračunsko podporo: med donatorsko in partnersko državo ter med partnersko državo in njenimi državljani; zato poudarja skupni interes davkoplačevalcev v Uniji in v partnerskih državah glede preglednih in pravilnih revizij ter stalno potrebo po večji podpori razvoju lastnih kontrolnih zmogljivosti partnerskih držav;

               41.

               opozarja, da je upravljanje javnih financ eno od meril za zagotavljanje proračunske podpore sedanjima 102 državama upravičenkama (18); poziva Komisijo, naj organ za razrešnico obvesti o razlogih, ki upravičujejo dejstvo, da je na spletnem mestu Komisije na voljo le 28 poročil o javni porabi in finančni odgovornosti (19);

               42.

               pričakuje, da bodo Komisija in države članice vzpostavile javni register, v katerem bodo pregledno navedeni sporazumi o proračunski podpori, postopki in kazalniki razvoja (20);

               43.

               poziva Komisijo, naj zagotavlja redna poročila o izpolnitvi ciljev, določenih za proračunsko podporo Unije, in o specifičnih težavah, na katere je naletela v posameznih državah prejemnicah; poziva Komisijo, naj poskrbi za to, da se proračunska podpora takrat, ko niso bili doseženi jasni cilji, zmanjša ali razveljavi;

               44.

               meni, da je zelena knjiga (21), objavljena leta 2010, pozitiven prispevek k razmisleku o tem, kako proračunsko podporo preoblikovati v uspešnejši in učinkovitejši instrument za odpravo revščine;

               45.

               ponovno poziva Komisijo, naj državam partnericam pomaga razviti parlamentarni nadzor in revizijske zmogljivosti ter povečati preglednost in javni dostop do informacij, zlasti kadar se pomoč zagotavlja na podlagi proračunske podpore, skladno z določbami člena 25(1)(b) Uredbe (ES) št. 1905/2006; ter poziva Komisijo, naj redno poroča o doseženem napredku;

      Posebno poročilo št. 11/2010 Računskega sodišča z naslovom „Kako je Komisija upravljala splošno proračunsko podporo v državah AKP ter latinskoameriških in azijskih državah“

               46.

               pozdravlja revizijo Računskega sodišča in konstruktivna priporočila v njej;

               47.

               meni, da je splošna proračunska podpora ob pravilni uporabi zelo dragocen instrument za zagotavljanje pomoči, saj lahko poveča lastništvo in odgovornost vlad prejemnic ter potrebo po strožjem nadzoru, ki ga izvajajo parlamenti, in vključitvi civilne družbe v državah prejemnicah, ob tem pa okrepi temelje za močan politični dialog med Unijo in državami prejemnicami ter potrebo po njem;

               48.

               je zelo zaskrbljen zaradi ugotovitve Računskega sodišča, da Komisija dvajset let po tem, ko je začela zagotavljati pomoč s splošno proračunsko podporo, z glavnimi tveganji, ki vplivajo na učinkovito zagotavljanje te podpore, še vedno ne upravlja na ustrezen način; poziva Komisijo, naj upošteva priporočila Računskega sodišča, da bi okrepila svoje upravljanje tveganj s pomočjo ustrezne ocene denarnih in razvojnih tveganj in zlasti boljšo uporabo že razpoložljivih podatkov;

               49.

               se strinja s Komisijo, da lahko včasih dinamični pristop do splošne proračunske podpore pripelje do pomembnih političnih rezultatov, če se proračunska podpora nudi državam, v katerih obstajajo pomanjkljivosti pri upravljanju javnih financ, vendar so predane reformam in kažejo napredek pri njihovem izvajanju; je kljub temu zelo zaskrbljen, da je bilo 12 držav AKP, ki niso v ranljivih razmerah in za katere je bila v državnih strateških dokumentih v okviru desetega ERS načrtovana splošna proračunska podpora, in pet držav Latinske Amerike, v katerih se izvaja program splošne proračunske podpore, na lestvici zaznave korupcije za leto 2009 uvrščenih med države z „nebrzdano korupcijo“, kar pomeni, da so na lestvici od 10 (brez korupcije) do 0 (močno razširjena korupcija) dobile manj kot tri točke; poziva Komisijo, naj oblikuje ustrezne, stroge in pregledne metode spremljanja in naj poskrbi za to, da bo v delegacijah Unije še pred začetkom splošne proračunske podpore v državah prejemnicah, kjer je finančno tveganje tako veliko, zadostno število primernega osebja; v povezavi s tem poziva Evropsko službo za zunanje delovanje, naj v celoti izvaja svojo politično vlogo z dejavnim sodelovanjem pri določanju političnih ciljev držav prejemnic, v smislu boja proti korupciji in zagotavljanja napredka pri izpolnjevanju teh ciljev;

               50.

               je zaskrbljen zaradi sklepov Računskega sodišča, da potrebi po okrepitvi nadzornih organov, kot so parlamenti in organizacije civilne družbe v državah prejemnicah, ni bilo namenjene dovolj pozornosti, saj sta krepitev parlamentarnega nadzora in povečanje sodelovanja civilne družbe nujni sestavini izgradnje zmogljivosti v povezavi s splošno proračunsko podporo; poziva Komisijo, naj več vlaga v izboljšanje delovanja institucij, pravne države, demokracije in dobrega upravljanja v državah prejemnicah;

               51.

               poziva Komisijo, naj v svojih programih splošne proračunske podpore poskrbi za take cilje, ki bodo upoštevali dane razmere v državi partnerici, pri čemer naj upošteva dejstvo, da je splošni cilj programov splošne proračunske podpore podpirati izvajanje nacionalne razvojne strategije države;

               52.

               poziva Komisijo in države članice, naj:

                           —

                           pokažejo skupno odločenost, da bodo v dialogih z državami prejemnicami odigrale celovito in vidno politično vlogo, saj je njihova vloga bistvenega pomena za uspeh splošne proračunske podpore, zlasti če to pomeni velikanski vpliv skupne politike Unije, ki jo izvajajo vse države članice,

                           —

                           izboljšajo usklajevanje postopkov,

                           —

                           okrepijo svojo predanost ciljem splošne proračunske podpore,

                           —

                           se izogibajo pošiljanju mešanih sporočil državam prejemnicam, čeprav se to državam članicam in Komisiji morda zdi vsaj tako težko kot utemeljene zahteve državam, ki prejemajo splošno proračunsko podporo, glede dobrega upravljanja in pravne države;

               53.

               je zaskrbljen, ker je Računsko sodišče ugotovilo, da zasnova in izvajanje štirih elementov programov splošne proračunske podpre (tj. financiranje, podpora pri izgradnji zmogljivosti, pogoji in dialog) ne zagotavljata njihovega največjega možnega učinka; poziva Komisijo, naj upošteva priporočila Računskega sodišča, tako da bo zneske, ki se dodelijo posameznim programom splošne proračunske podpore, določevala bolj utemeljeno in pregledno, izgradnjo zmogljivosti usmerila na prednostne potrebe, okrepila upravljanje pogojev, povezanih z uspešnostjo glede splošnih pogojev upravičenosti in posebnih pogojev za izplačilo, ter okrepila svoj pristop k dialogu;

               54.

               poziva Komisijo, naj bolj sistematično vodi dialog z državami prejemnicami o vseh vidikih splošne proračunske podpore in izboljša strokovno znanje svojih uslužbencev v delegacijah Unije, da bi se ta dialog okrepil; poziva Komisijo, naj poskrbi za to, da bo osebje v delegacijah Unije, ki izvaja splošno proračunsko podporo, imelo primeren dostop do človeških virov in podatkov;

               55.

               poziva Komisijo, naj izboljša poročanje o učinkovitosti programov splošne proračunske podpore, zlasti z izdelavo ustrezne količinske ocenjevalne metode in sistematičnega spremljanja napredka na podlagi jasnih kazalnikov in merljivih ciljev;

               56.

               ponovno poziva Komisijo, naj pripravi letno poročilo o uporabi proračunske podpore, da bi lažje opredelila prednosti in slabosti tekočih programov proračunske podpore;

               57.

               poziva Komisijo in druge donatorje, naj sodelujejo pri izvajanju rednih skupnih ocen, da bi ovrednotili učinkovitost pomoči, zagotovljene preko programov splošne proračunske podpore, pri zmanjševanju revščine;

      Razvojne prednostne naloge, razvojno sodelovanje z večjim učinkom

               58.

               poudarja, da morajo biti dobro upravljanje, demokracija, spoštovanje človekovih pravic in zmanjševanje revščine vgrajeni v cilje izvajalskih organizacij v državah, kjer se nudi podpora ERS;

               59.

               opozarja na dogodke arabske pomladi v letu 2011 in na pomen osredotočenosti na demokratična načela in podporo za krepitev demokracije v vsaki razvojni pomoči;

               60.

               ponavlja svojo zavezanost načelom učinkovitosti pomoči, ki temelji na pristnem partnerstvu, kot je določeno v Pariški deklaraciji Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj in v načrtu ukrepov iz Akre o učinkovitosti pomoči;

               61.

               se z zadovoljstvom seznanja s sporočilom Komisije „Povečanje učinka razvojne politike EU: agenda za spremembe“ (COM(2011) 637) z dne 13. oktobra 2011, ki izraža nadaljnjo podporo socialnemu vključevanju in človeškemu razvoju; vztraja, da mora biti vsaj 20 % pomoči Unije namenjene osnovnemu in srednjemu izobraževanju ter osnovnemu zdravstvu; poziva Komisijo, naj bolj poudarja zdravje mater, saj je to eden od razvojnih ciljev tisočletja, pri katerem je napredek bistveno manjši od pričakovanega;

               62.

               ponovno poziva Komisijo, naj prednost nameni krepitvi zdravstvenih sistemov z osredotočenjem zlasti na najrevnejše, izboljša kakovost učenja in pomaga pri oblikovanju okvira politike, ki daje prednost revnim in upošteva potrebe spolov; poziva Komisijo, naj poskrbi za večjo prepoznavnost dejavnosti, ki jih Unija financira v tujini;

               63.

               pozdravlja dejstvo, da razvojna pomoč ni več glavni vir prihodka mnogih najrevnejših držav sveta; poudarja, da učinkovitost pomoči od držav zahteva, da so zmožne mobilizirati domače prihodke, in obžaluje dejstvo, da znesek nezakonitega bega kapitala iz držav v razvoju, na primer zaradi korupcije in obsežnih davčnih goljufij, presega pritok kapitala v te države ter predstavlja hudo in veliko težavo, ki ovira zmanjševanje revščine in podaljšuje odvisnost od pomoči;

               64.

               nadalje poudarja, da dolgoročni družbeni in gospodarski razvoj poleg pomoči potrebuje trajnostne vire dohodka; v zvezi s tem meni, da so dobri in delujoči trgovinski odnosi v skladu z načeli STO bistveni za države v razvoju, in zato poziva Komisijo, Svet in države AKP, naj poiščejo rešitve za odprta vprašanja glede predlaganih sporazumov o gospodarskem partnerstvu in proste trgovine med Evropo in regijo AKP;

               65.

               je zaskrbljen zaradi kontrolnih postopkov Komisije, ki se uporabljajo, kadar sredstva Unije upravljajo mednarodne organizacije v skladu z dogovori o skupnem upravljanju; poudarja, da so se pri pogojih in izvrševanju kontrol in nadaljnjega spremljanja sredstev Unije v okviru skupnega upravljanja pokazale resne slabosti; poziva Komisijo, naj zagotovi, da ji bodo vse države partnerice omogočile enostaven dostop brez birokratskih ovir do svojih poročil o notranji reviziji;

               66.

               opozarja na primer Afganistana, kjer so varnostne razmere izredno težke, saj osebje Komisije ne more več svobodno potovati, kar v veliki meri omejuje izvajanje številnih standardnih postopkov notranje kontrole;

               67.

               poudarja, da je pomembno povezati pomoč, sanacijo in razvoj, da bi okrepili vezi med njimi ter zagotovili neoviran prehod s humanitarne na razvojno pomoč; poudarja, da je treba še veliko postoriti, da bi se izboljšalo usklajevanje, učinkovitost, uspešnost in doslednost povezovanja pomoči, sanacije in razvoja;

               68.

               poziva Komisijo, naj poskrbi, da bo financiranje ERS usklajeno z drugimi instrumenti (instrumentom za hrano, tematskim programom varnosti preskrbe s hrano, Evropskim instrumentom za demokracijo in človekove pravice, tematskim programom za nedržavne akterje in organe lokalnih skupnosti, instrumentom za stabilnost, pilotnim projektom podeželskih mikrofinanc); poziva Komisijo, naj poskrbi, da bosta humanitarna in razvojna pomoč bolj povezani in da se bosta bolj dopolnjevali tako na ravni politike kot v praksi, ter naj se bolj posveti zmanjšanju tveganja nesreče in pripravljenosti na nesreče in okrepi odpornost ogroženega prebivalstva;

               69.

               poudarja, da Unija potrebuje širok spekter orodij za razvoj sodelovanja, prilagojenega različnim okvirom, saj ne obstaja razvojna pomoč, ki ustreza vsem potrebam in situacijam; zlasti poudarja potrebo po posebnih orodjih in delovnih metodah pri obravnavi propadlih držav ali zelo nedemokratičnih držav, kot je Eritreja, ki zavrača pomoč za svoje prebivalce, kljub vedno večji prehrambeni krizi;

               70.

               meni, da je sedanja huda prehrambena kriza na Afriškem rogu tudi tragična posledica pomanjkanja povezanosti in dopolnjevanja med mednarodno humanitarno in razvojno pomočjo ter škodljivih špekulacij z živili; poudarja, da je tukaj za razliko od naravnih nesreč, kriza nastajala počasi in postopoma prerasla v humanitarno katastrofo; opozarja, da se suše in pomanjkanje hrane na afriškem rogu na žalost stalno ponavljajo in da je treba za zagotavljanje vzdržnosti okrepiti samozadostnost lokalnih kmetov;

               71.

               ugotavlja, da proces vmesnega pregleda še ni končan za vse partnerske države (22), kljub temu da je bil načrtovan za obdobje 2010–2011; pričakuje, da ga bo Komisija čim prej dokončala in na svojem uradnem spletnem mestu objavila informacije o izidih procesa pregleda;

      Pomoč Unije Haitiju

               72.

               opominja na potres na Haitiju in na njegove uničujoče posledice; obžaluje nezadostno raven koordinacije humanitarne in razvojne pomoči (povezovanje pomoči, sanacije in razvoja); meni, da bi moralo zagotavljanje humanitarne pomoči temeljiti na strategiji umika; meni, da bi morala Komisija svoja prizadevanja in finančna sredstva usmeriti v sanacijo in razvoj;

               73.

               obžaluje, da je usklajevanje med delegacijo Unije in predstavništvom ECHO nezadostno; podpira okrepljeno sodelovanje med vsemi akterji Unije v državi; zato poziva Komisijo, naj poskrbi, da bosta humanitarna in razvojna pomoč bolj povezani in da se bosta bolj dopolnjevali tako na ravni politike kot v praksi;

               74.

               obžaluje pomanjkanje vzdržnosti nekaterih projektov in poudarja, da bi morali biti projekti usmerjeni predvsem v ustvarjanje delovnih mest in trajnostne rasti, s čimer bi lahko Haiti povečal lastne prihodke in zmanjšal odvisnost od tuje pomoči; zato od Komisije zahteva, naj Parlamentu predloži seznam projektov, ki so se izvajali na Haitiju, s podrobno oceno njihovega trenutnega stanja, kar bo omogočilo vpogled v njihovo trajnostnost od takrat pa do danes;

               75.

               opozarja na premajhno prepoznavnost pomoči Unije na Haitiju; meni, da bi morali biti dokumenti za stike z javnostmi za povečanje prepoznavnosti opremljeni ne le z zastavo, temveč tudi z imenom Evropske unije in ne samo Komisije ali GD ECHO, ki so povprečnemu državljanu Haitija veliko manj prepoznavni;

      Posebno poročilo Računskega sodišča št. 12/2010 o razvojni pomoči Unije za osnovno izobraževanje v podsaharski Afriki in južni Aziji

               76.

               pozdravlja odlično poročilo Računskega sodišča, ki vsebuje obsežno analizo dosežkov podpore Unije za osnovno izobraževanje; kljub temu opozarja na pomanjkljivosti programa, ki pa so le delno posledica dejavnosti Komisije;

               77.

               se povsem zaveda težav, s katerimi se srečuje Komisija pri izvrševanju tega programa v nekaterih od najrevnejših držav v zadevnih regijah, ko si prizadeva doseči njihove pogosto najrevnejše prebivalce; se strinja s tem, da je to, da je bilo izpolnjenih 45 % kazalnikov in da je bil pri 30 % dosežen jasen napredek, izreden dosežek; želi, naj Komisija navede, če so se te številke medtem še izboljšale;

               78.

               popolnoma odobrava sklepe in priporočila Računskega sodišča in je seznanjen z odgovori Komisije;

               79.

               opozarja na svoje prejšnje resolucije o razrešnici, v katerih je navedeno, da je ena od glavnih težav pri izvajanju posameznih razvojnih programov pomanjkanje usposobljenega osebja v delegacijah Unije in podpore s sedeža Komisije; poziva Komisijo, naj o tem razpravlja s pristojnimi parlamentarnimi odbori, da bi našli trajnejšo rešitev te težave;

               80.

               poziva Komisijo, naj pomanjkljivosti, ki jih je ugotovilo Računsko sodišče, obravnava sistematično; želi, da se ga obvesti o naslednjem:

                           (a)

                           kar zadeva kakovost izobraževanja (ki jo obravnava delovni dokument služb Komisije, ki ga je Komisija izdala februarja 2010 – SEC(2010) 121): če zanemarimo dejstvo, da je morda že malce pozno glede na to, kdaj se je program začel, ali Komisija lahko navede, kateri drugi ukrepi se izvajajo za spremljanje in izboljšanje kakovosti izobraževanja?

                           (b)

                           v nekaterih državah, vključenih v posebno poročilo št. 12/2010, so bili omenjeni primeri goljufije in nepravilnega upravljanja državnih sredstev, med drugim tudi „fantomski“ učitelji; kakšno podporo Komisija nudi tem državam, da bi jim pomagala odpraviti te oblike goljufije?

                           (c)

                           eden od osnovnih instrumentov/orodij za izvajanje uspešnega programa je razpoložljivost zanesljivih statističnih podatkov in ocen danega izobraževalnega sistema; Računsko sodišče poudarja, da v številnih državah ti podatki in ocene niso na voljo oziroma niso posodobljeni; katere ukrepe je sprejela Komisija za odpravo tega problema?

                           (d)

                           kot je izpostavilo Računsko sodišče, je vključevanje deklic v osnovno izobraževanje odvisno od številnih ukrepov, ki niso povezani z izobraževanjem, kot so ločene sanitarije itd., čeprav je v nekaterih državah prišlo do napredka na tem področju; katere konkretne ukrepe je Komisija izvedla v vsaki od teh držav, da bi povečala vključevanje deklic v osnovno izobraževanje, in v katerih državah bi bilo možno to rešiti s šolami, namenjenimi le deklicam?

      Investicijski sklad

               81.

               opominja, da so sredstva, dodeljena investicijskemu skladu iz desetega ERS za AKP in ČDO znašala 1 530 000 000 EUR; ugotavlja, da je v proračunskem letu 2010 skupni znesek sklenjenih financiranj iz portfelja investicijskega sklada znašal 374 230 000 EUR; opominja, da Evropska investicijska banka upravlja investicijski sklad, obnovljiv instrument, povezan s tveganjem, ki se financira iz ERS, katerega cilj je spodbujati zasebne naložbe, zlasti v državah AKP;

               82.

               obžaluje, da se za investicijski sklad ne uporabljata niti izjava Računskega sodišča o zanesljivosti niti postopek razrešnice Evropskega parlamenta, čeprav Evropska investicijska banka izvaja dejavnosti v imenu in na odgovornost Unije ter pri tem uporablja sredstva ERS; meni, da je to nezaželeno iz političnih razlogov in z vidika odgovornosti; poudarja, da te določbe zmanjšujejo obseg pristojnosti Parlamenta v zvezi z razrešnico, zlasti glede na to, da se sredstva za ERS pridobivajo iz javnih financ, ki jih prispevajo evropski davkoplačevalci;

               83.

               poudarja, da mora biti celotno delovanje Evropske investicijske banke, ki se financira iz ERS, popolnoma v skladu s členom 208 Pogodbe o delovanju Evropske unije, v skladu s katerim je zmanjšanje in izkoreninjenje revščine glavni cilj razvojne politike Unije; meni, da je lahko učinkovita in trajnostna le razvojna politika, ki je v korist revnih;

               84.

               meni, da politike gospodarske rasti ne morejo uspeti brez spodbujanja socialnih in okoljskih standardov ter izvajanja mehanizmov socialne zaščite;

               85.

               poziva Evropsko investicijsko banko, naj z izvajanjem Sklepa št. 1080/2011/EU Evropskega parlamenta in Sveta (23) svoje projekte financiranja bolj neposredno poveže z zmanjševanjem revščine in doseganjem razvojnih ciljev tisočletja, človekovimi pravicami, družbeno odgovornostjo gospodarskih družb, dostojnim delom ter okoljskimi načeli, demokracijo, dobrim upravljanjem in ustanavljanjem podjetij;

               86.

               poziva Evropsko investicijsko banko, naj v svojem ciklusu projektov s predhodnimi analizami in zlasti s spremljanjem med izvajanjem in zaključkom projektov okrepi potrebno pozornost, namenjeno družbenim vidikom (vključno s spoštovanjem človekovih pravic); poziva k opredelitvi kazalnikov uspešnosti za boljše spremljanje dodane vrednosti in učinka dela Evropske investicijske banke ter krepitvi ustreznega strokovnega znanja osebja v povezavi s trajnostnim razvojem, človekovimi pravicami, družbenimi vprašanji in vprašanji spolov;

               87.

               ugotavlja, da je neodvisna vmesna ocena investicijskega sklada Evropske investicijske banke in aktivnosti EIB glede sredstev v državah AKP pokazala, da si ta banka še vedno ne prizadeva dovolj za spremljanje izvajanja projektov, zagotavljanje lokalne prisotnosti in spremljanje okoljskih in družbenih vidikov; poziva EIB, naj izboljša svoje mehanizme spremljanja;

               88.

               z zadovoljstvom ugotavlja, da je v letnem poročilu EIB 2010 o investicijskem skladu prišlo do napredka, saj daje večji poudarek rezultatom; kljub temu meni, da bi bilo mogoče letna poročila še precej izboljšati in predstaviti celovite, zadevne in objektivne podatke o rezultatih, zastavljenih ciljih in doseženih ciljih ter o vzrokih za morebitna odstopanja ter opravljenih ocenah in povzetkih njihovih rezultatov, vključno s pomanjkljivostmi in vprašanji, ki jih je treba obravnavati; pozdravlja dejstvo, da je banka med pripravami na to resolucijo o razrešnici pokazala pripravljenost na sodelovanje;

               89.

               opozarja, da se 14 % finančnih sredstev iz investicijskega sklada (390 000 000 EUR) steka preko evropskih dvostranskih finančnih institucij za razvoj ali skupnih podjetij;

               90.

               obžaluje pomanjkljivo preglednost v zvezi s končnimi upravičenci do sredstev iz investicijskega sklada; poziva EIB, naj pred odobritvijo projektov pri preverjanju prisotnosti ustreznega lokalnega posvetovanja o projektih, povezanih z razvojem in zajetih v jamstvo Unije, izvaja stroge in obsežne skrbne preglede, vključno s tem, kako finančni posredniki uporabljajo posojilo, ki ga je banka odobrila za te vidike; meni, da bi morala EIB pri posojilih v državah v razvoju izvajati stroge in obsežne skrbne preglede v skladu s standardnimi postopki, ki izhajajo iz najboljše mednarodne prakse na področju boja proti pranju denarja in financiranju terorizma;

               91.

               je seznanjen s poročili nevladnih organizacij o domnevnih primerih, ko so se finančna sredstva EIB stekla v podjetja, v katerih je bilo vodstvo predmet preiskave o korupciji ali celo obtoženo korupcije in pranja denarja; poziva EIB, naj se pozanima o vsebini takšnih primerov;

               92.

               ugotavlja, da EIB zagotavlja dopolnjevanje med projekti, ki jih financirata ta banka in Komisija, tako da se že zelo zgodaj, še preden prične z ustreznimi skrbnimi pregledi projekta, posvetuje s Komisijo; opozarja, da je Komisija članica odbora investicijskega sklada brez glasovalne pravice in da poda svoje mnenje o vsakem posameznem predlogu;

               93.

               poziva Komisijo, naj tudi v prihodnje podrobno spremlja in nadzira izvajanje investicijskega sklada in parlamentarni odbor za proračunski nadzor redno obvešča o svojih ugotovitvah;

               94.

               opozarja, da tristranski sporazum med Komisijo, EIB in Računskim sodiščem določa vlogo Računskega sodišča pri nadzoru ERS, ki jih upravlja EIB; poziva Računsko sodišče, naj pripravi posebno poročilo o uspešnosti in učinkovitosti ERS, ki jih upravlja EIB z vidika zmanjševanja revščine;

               95.

               ugotavlja, da EIB svojim zaposlenim izplačuje variabilne prejemke v obliki letnih dodatkov; poziva EIB, naj na svojem spletnem mestu objavi podrobne podatke o znesku letnih dodatkov za vodstvene delavce, vključno z zneski za vsakega člana upravnega odbora, upravljalnega odbora in revizijskega odbora;

               96.

               ugotavlja tudi, da je v sedanjem upravnem odboru EIB sedem žensk in 19 moških; spodbuja države članice, naj za trenutno dve prosti mesti imenujejo kandidatke, da bi zagotovili bolj uravnoteženo zastopanje v odboru.

      (1)  UL C 326, 10.11.2011, str. 251.

      (2)  UL C 326, 10.11.2011, str. 262.

      (3)  UL L 317, 15.12.2000, str. 3.

      (4)  UL L 287, 28.10.2005, str. 4.

      (5)  UL L 314, 30.11.2001, str. 1, in UL L 324, 7.12.2001, str. 1.

      (6)  UL L 109, 26.4.2007, str. 33.

      (7)  UL L 156, 29.5.1998, str. 108.

      (8)  UL L 317, 15.12.2000, str. 355.

      (9)  Sprejeta besedila, P7_TA(2011)0320.

      (10)  Sprejeta besedila, P7_TA(2011)0317.

      (11)  UL C 279 E, 19.11.2009, str. 100.

      (12)  UL C 306 E, 15.12.2006, str. 373.

      (13)  UL L 191, 7.7.1998, str. 53.

      (14)  UL L 83, 1.4.2003, str. 1.

      (15)  UL L 78, 19.3.2008, str. 1.

      (16)  Letno poročilo o finančnem poslovodenju osmega, devetega in desetega Evropskega razvojnega sklada v letu 2010, str. 11.

      (17)  Uredba (ES) št. 1905/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o vzpostavitvi instrumenta za financiranje razvojnega sodelovanja (UL L 378, 27.12.2006, str. 41).

      (18)  Odgovor na vprašanje za pisni odgovor 23, naslovljeno na komisarja Andrisa Piebalgsa v okviru razrešnice za ERS za leto 2010 za zaslišanje 12. januarja 2012.

      (19)  http://ec.europa.eu/europeaid/what/economic-support/public-finance/pefa_assesments_en.htm

      (20)  Kot se zahteva v resoluciji o prihodnosti proračunske podpore EU državam v razvoju, sprejeta besedila z dne 5. julija 2011 P7_TA(2011)0317, odstavek 52.

      (21)  Zelena knjiga Komisije z dne 19. oktobra 2010: Prihodnost proračunske podpore EU za tretje države (COM(2010) 586).

      (22)  Odgovor na vprašanje za pisni odgovor št. 31, naslovljeno na komisarja Andrisa Piebalgsa v okviru razrešnice za ERS za leto 2010 za zaslišanje 12. januarja 2012.

      (23)  Sklep št. 1080/2011/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2011 o odobritvi jamstva EU Evropski investicijski banki za izgube pri posojilih in jamstvih za posojila za projekte zunaj Unije (UL L 280, 27.10.2011, str. 1).


title: Sklep Sveta z dne 8. marca 2004 o sklenitvi Memoranduma o soglasju med Evropsko skupnostjo in Državno upravo za turizem Ljudske republike Kitajske o vizumih in s tem povezanimi vprašanji za turistične skupine iz Ljudske republike Kitajske (ADS)

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

32004D0265

Uradni list L 083 , 20/03/2004 str. 0012 - 0013

		Sklep Svetaz dne 8. marca 2004o sklenitvi Memoranduma o soglasju med Evropsko skupnostjo in Državno upravo za turizem Ljudske republike Kitajske o vizumih in s tem povezanimi vprašanji za turistične skupine iz Ljudske republike Kitajske (ADS)(2004/265/ES)SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 62(2)(b)(ii) in (iv) in člena 63(3)(b) v zvezi z drugim stavkom prvega pododstavka člena 300(2) in prvim pododstavkom člena 300(3),ob upoštevanju predloga Komisije,ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [1],ob upoštevanju naslednjega:(1) Komisija je v imenu Skupnosti s pogajanji uskladila Memorandum o soglasju iz tega sklepa.(2) Memorandum o soglasju je bil v imenu Skupnosti podpisan ob upoštevanju njegove sklenitve.(3) Z Memorandumom o soglasju je ustanovljen odbor, ki lahko sprejema odločitve s pravnim učinkom na določene tehnične zadeve. Zato je primerno predvideti poenostavljene postopke za oblikovanje stališča Skupnosti v takih primerih.(4) V skladu s Protokolom o stališču Združenega kraljestva in Irske, in Protokolom, ki vključuje schengenski pravni red v okvir Evropske unije, Združeno kraljestvo in Irska ne sodelujeta pri sprejetju tega sklepa, zato zanju ne velja, niti nista zavezani k njegovi uporabi.(5) V skladu s Protokolom o stališču Danske, ki je priložen k Pogodbi o Evropski uniji in k Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti, Danska ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, zato zanjo ne velja, niti ni zavezana k njegovi uporabi.(6) Memorandum o soglasju naj se odobri –SKLENIL:Člen 1Memorandum o soglasju med Evropsko skupnostjo in Državno upravo za turizem Ljudske republike Kitajske o vizumih in s tem povezanimi vprašanji za turistične skupine iz Ljudske republike Kitajske (ADS) se odobri v imenu Skupnosti.Besedilo Memoranduma o soglasju je priloženo temu Sklepu.Člen 2Predsednik Sveta poda uradno obvestilo,predvideno v členu 8(2) Memoranduma o soglasju [2].Člen 3Stališče Skupnosti v okviru odbora za status odobrenega namembnega kraja v zvezi s sprejemom njegovega poslovnika sprejme Komisija v skladu s členom 6(5) Memoranduma o soglasju, po posvetovanju s posebnim odborom, ki ga določi Svet.Za vse ostale odločitve odbora za status odobrenega namembnega kraja sprejme stališče Skupnosti Svet s kvalificirano večino, na predlog KomisijeČlen 4Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.V Bruslju, 8. marca 2004Za SvetPredsednikD. Ahern[1] Mnenje z dne 26. februarja 2004 (še ni objavljeno v Uradnem listu).[2] Datum začetka veljavnosti Memoranduma o soglasju bo v Uradnem listu Evropske unije objavil Generalni sekretariat Sveta.--------------------------------------------------


title: Sklep Političnega in varnostnega odbora (SZVP) 2015/957 z dne 17. junija 2015 o sprejetju prispevkov tretjih držav k svetovalni misiji Evropske unije za reformo sektorja civilne varnosti v Ukrajini (EUAM Ukraine) (EUAM Ukraine/2/2015)

text:
               20.6.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 156/23

         SKLEP POLITIČNEGA IN VARNOSTNEGA ODBORA (SZVP) 2015/957
   z dne 17. junija 2015
   o sprejetju prispevkov tretjih držav k svetovalni misiji Evropske unije za reformo sektorja civilne varnosti v Ukrajini (EUAM Ukraine) (EUAM Ukraine/2/2015)
   POLITIČNI IN VARNOSTNI ODBOR JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti tretjega odstavka člena 38 Pogodbe,
   ob upoštevanju Sklepa Sveta 2014/486/SZVP z dne 22. julija 2014 o svetovalni misiji Evropske unije za reformo sektorja civilne varnosti v Ukrajini (EUAM Ukraine) (1) in zlasti člena 10 Sklepa,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 10(3) Sklepa 2014/486/SZVP je Svet pooblastil Politični in varnostni odbor (PVO) za sprejemanje ustreznih odločitev glede odobritve prispevkov za svetovalno misijo Evropske unije za reformo sektorja civilne varnosti v Ukrajini (EUAM Ukraine) s strani tretjih držav.

               (2)

               Civilni poveljnik operacije je priporočil, da PVO sprejme predlagana prispevka Kanade in Kraljevine Norveške za EUAM Ukraine ter ju šteje za pomembna.

               (3)

               Kanada in Kraljevina Norveška bi morali biti oproščeni finančnega prispevka v proračun EUAM Ukraine –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Prispevki tretjih držav
   1.   Prispevka Kanade in Kraljevine Norveške za svetovalno misijo Evropske unije za reformo sektorja civilne varnosti v Ukrajini (EUAM Ukraine) se sprejmeta in se štejeta za pomembna.
   2.   Kanada in Kraljevina Norveška sta oproščeni finančnega prispevka v proračun EUAM Ukraine.
   Člen 2
   Začetek veljavnosti
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 17. junija 2015

            Za Politični in varnostni odbor

            Predsednik

         W. STEVENS

      (1)  UL L 217, 23.7.2014, str. 42.


title: Sklep št. 534/2014/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o zagotavljanju makrofinančne pomoči Republiki Tuniziji

text:
               21.5.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 151/9

         SKLEP št. 534/2014/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
   z dne 15. maja 2014
   o zagotavljanju makrofinančne pomoči Republiki Tuniziji
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 212 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
   v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (1),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Odnosi med Evropsko unijo in Republiko Tunizijo (v nadaljnjem besedilu: Tunizija) se razvijajo v okviru evropske sosedske politike (ESP). Evro-mediteranski pridružitveni sporazum med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Tunizijo na drugi strani (2) (v nadaljnjem besedilu: pridružitveni sporazum EU-Tunizija) je začel veljati 1. marca 1998. V skladu s pridružitvenim sporazumom EU-Tunizija je Tunizija leta 2008 dokončno odpravila tarife za industrijske proizvode in tako postala prva južno-sredozemska država, ki je z Unijo sklenila sporazum o prosti trgovini. Dvostranski politični dialog in gospodarsko sodelovanje se še naprej razvijata v okviru akcijskih načrtov ESP, od katerih najnovejši, o katerem poteka razprava, zajema obdobje 2013–2017.

               (2)

               Na tunizijsko gospodarstvo so močno vplivali domači dogodki, povezani z dogodki v južnem Sredozemlju od konca leta 2010, znani kot „arabska pomlad“, in nemiri v regiji, ki so sledili, zlasti v sosednji Libiji. Ti dogodki in slabe gospodarske razmere na svetovni ravni, zlasti recesija v euroobmočju, ki je glavni trgovski in finančni partner Tunizije, izrazito negativno vplivajo na tunizijsko gospodarstvo; rast se upočasnjuje, nastajajo pa tudi velike vrzeli v zunanjem in proračunskem financiranju.

               (3)

               Potem ko je bil predsednik Ben Ali 14. januarja 2011 prisiljen zapustiti državo, je Tunizija 23. oktobra 2011 izvedla prve svobodne in demokratične volitve. Od takrat deluje nacionalna ustavodajna skupščina in čeprav politična tranzicija ni bila brez težav, si glavni politični akterji skupaj prizadevajo za nadaljnje reforme za vzpostavitev povsem demokratičnega sistema.

               (4)

               Ustava, ki jo je sprejela Nacionalna ustavodajna skupščina Tunizije, vsebuje določen napredek na področju osebnih pravic in svoboščin ter enakosti spolov, ki Tunizijo usmerja na pot k demokraciji in pravni državi.

               (5)

               Unija je od začetka arabske pomladi ob različnih priložnostih poudarila svojo zavezanost podpiranju Tunizije pri njenem procesu gospodarskih in političnih reform. Ta zavezanost je bila ponovno potrjena novembra 2012 v sklepih seje pridružitvenega sveta med Unijo in Tunizijo. Politična in gospodarska podpora Unije tunizijskemu reformnemu procesu je skladna s politiko Unije do regije južnega Sredozemlja, kakor je določena v okviru ESP.

               (6)

               V skladu s skupno izjavo Evropskega parlamenta in Sveta, sprejeto skupaj s Sklepom št. 778/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta (3), bi morala biti makrofinančna pomoč Unije izreden finančni instrument nevezane in nenamenske plačilnobilančne pomoči, namenjene ponovni vzpostavitvi vzdržnega stanja upravičenke na področju zunanjega financiranja in podpori pri izvajanju programa politik, ki vsebuje odločne prilagoditvene ukrepe in strukturne reforme, katerih cilj je, zlasti v programskem obdobju, izboljšati plačilnobilančno stanje ter okrepiti izvajanje zadevnih sporazumov in programov z Unijo.

               (7)

               Aprila 2013 so se tunizijski organi in Mednarodni denarni sklad (MDS) dogovorili o nepreventivnem triletnem aranžmaju „stand-by“ (v nadaljnjem besedilu: program MDS) v višini 1 146 milijonov SDR (posebne pravice črpanja) v podporo Tuniziji za program gospodarskih prilagoditev in reform. Cilji programa MDS so skladni z namenom makrofinančne pomoči Unije, tj. odpravo kratkoročnih težav s plačilno bilanco, izvajanje odločnih prilagoditvenih ukrepov pa je skladno s ciljem makrofinančne pomoči Unije.

               (8)

               Unija je dala na voljo 290 milijonov EUR v obliki nepovratnih sredstev za obdobje 2011–2013 na podlagi svojega rednega programa sodelovanja v podporo Tuniziji za program gospodarskih in političnih reform. Poleg tega je bilo Tuniziji za obdobje 2011–2013 dodeljenih 155 milijonov EUR v okviru programa za podporo partnerstvu, reformam in vključujoči rasti (SPRING).

               (9)

               Tunizija je avgusta 2013 zaradi slabšanja gospodarskih razmer in obetov zaprosila za makrofinančno pomoč Unije.

               (10)

               Ker je Tunizija država, ki jo zajema ESP, bi jo bilo treba šteti za upravičenko do makrofinančne pomoči Unije.

               (11)

               Ker je v plačilni bilanci Tunizije še vedno znatna preostala vrzel v zunanjem financiranju, ki presega sredstva, ki jih zagotavljajo MDS in druge večstranske institucije, ter čeprav Tunizija izvaja odločne programe gospodarske stabilizacije in reform, je makrofinančna pomoč Unije Tuniziji (v nadaljnjem besedilu: makrofinančna pomoč Unije) v trenutnih izrednih okoliščinah ustrezen odziv na prošnjo Tunizije za podporo gospodarski stabilizaciji v povezavi s programom MDS. Program makrofinančne pomoči Unije bi z dopolnjevanjem sredstev iz finančnega aranžmaja MDS podpiral gospodarsko stabilizacijo in program strukturnih reform Tunizije.

               (12)

               Makrofinančna pomoč Unije bi morala biti namenjena podpori ponovne vzpostavitve vzdržnega stanja v zunanjem financiranju Tunizije, kar bi podprlo njen gospodarski in socialni razvoj.

               (13)

               Določitev zneska makrofinančne pomoči Unije temelji na celoviti kvantitativni oceni preostalih potreb Tunizije po zunanjem financiranju in upošteva zmožnost države, da se financira z lastnimi sredstvi, zlasti mednarodnimi rezervami, ki so ji na voljo. Makrofinančna pomoč Unije bi morala dopolnjevati programe in sredstva, ki jih zagotavljata MDS in Svetovna banka. Pri določanju zneska pomoči se upoštevajo tudi pričakovani finančni prispevki večstranskih donatorjev, potreba po zagotavljanju pravične porazdelitve bremena med Unijo in drugimi donatorji, drugi instrumenti Unije za zunanje financiranje, ki se v Tuniziji že uporabljajo, in dodana vrednost splošnega ukrepanja Unije.

               (14)

               Komisija bi morala zagotoviti pravno in vsebinsko skladnost makrofinančne pomoči Unije s ključnimi načeli, cilji in ukrepi, sprejetimi na različnih področjih zunanjega delovanja, ter drugimi ustreznimi politikami Unije.

               (15)

               Makrofinančna pomoč Unije bi morala podpirati zunanjo politiko Unije do Tunizije. Službe Komisije in Evropska služba za zunanje delovanje bi morale v celotnem obdobju zagotavljanja makrofinančne pomoči tesno sodelovati, da bi usklajevale zunanjo politiko Unije in zagotavljale njeno doslednost.

               (16)

               Makrofinančna pomoč Unije bi morala podpirati zavezanost Tunizije vrednotam, ki jih deli z Unijo, vključno z demokracijo, pravno državo, dobrim upravljanjem, spoštovanjem človekovih pravic, trajnostnim razvojem in zmanjševanjem revščine, pa tudi njeno zavezanost načelom odprte in pravične trgovine, ki temelji na pravilih.

               (17)

               Predpogoj za dodelitev makrofinančne pomoči Unije bi moral biti, da Tunizija spoštuje učinkovite demokratične mehanizme, vključno z večstrankarskim parlamentarnim sistemom in pravno državo, ter zagotavlja spoštovanje človekovih pravic. Poleg tega bi morala biti posebna cilja makrofinančne pomoči Unije povečanje učinkovitosti, preglednosti in odgovornosti sistemov za upravljanje javnih financ v Tuniziji ter spodbujanje strukturnih reform, katerih cilj je podpiranje trajnostne in vključujoče rasti, ustvarjanja novih delovnih mest in fiskalne konsolidacije. Komisija bi morala redno spremljati izpolnjevanje predpogoja in uresničevanje navedenih ciljev.

               (18)

               Da bi zagotovili učinkovito zaščito finančnih interesov Unije, povezanih z makrofinančno pomočjo Unije, bi morala Tunizija sprejeti ustrezne ukrepe v zvezi s preprečevanjem goljufij, korupcije in drugih nepravilnosti, povezanih s pomočjo, ter bojem proti tem pojavom. Poleg tega bi bilo treba sprejeti določbe, na podlagi katerih bi Komisija izvajala preglede, Računsko sodišče pa revizije.

               (19)

               Sprostitev makrofinančne pomoči Unije ne posega v pristojnosti Evropskega parlamenta in Sveta.

               (20)

               Zagotovljeni zneski, potrebni za makrofinančno pomoč Unije, bi morali biti skladni z odobrenimi proračunskimi sredstvi iz večletnega finančnega okvira.

               (21)

               Makrofinančno pomoč Unije bi morala upravljati Komisija. Da bi zagotovili, da lahko Evropski parlament in Svet spremljata izvajanje tega sklepa, bi ju morala Komisija redno obveščati o razvoju dogodkov v zvezi s pomočjo in jima posredovati zadevne dokumente.

               (22)

               Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja tega sklepa bi bilo treba Komisiji podeliti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (4).

               (23)

               Za makrofinančno pomoč Unije bi morali veljati pogoji gospodarske politike, ki se določijo v memorandumu o soglasju. Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja in zaradi učinkovitosti bi bilo treba Komisijo pooblastiti za pogajanja o teh pogojih s tunizijskimi organi pod nadzorom odbora predstavnikov držav članic v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011. V skladu z navedeno uredbo bi se praviloma moral uporabljati svetovalni postopek, razen v primerih, ki so določeni v navedeni uredbi. Ob upoštevanju morebitnega pomembnega učinka pomoči, višje od 90 milijonov EUR, je ustrezno, da se za operacije, ki ta prag presegajo, uporablja postopek pregleda. Ob upoštevanju zneska makrofinančne pomoči Unije Tuniziji bi se moral za sprejetje memoranduma o soglasju in za kakršno koli zmanjšanje oziroma začasno ali trajno ukinitev pomoči uporabljati postopek pregleda –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   1.   Unija da Tuniziji na voljo makrofinančno pomoč (v nadaljnjem besedilu: makrofinančna pomoč Unije) v višini največ 300 milijonov EUR, da bi podprla gospodarsko stabilizacijo in reforme v Tuniziji. Pomoč prispeva k pokritju plačilnobilančne potrebe Tunizije, kot so opredeljene v programu MDS.
   2.   Celotni znesek makrofinančne pomoči Unije se Tuniziji zagotovi v obliki posojil. Na Komisijo se prenese pooblastilo, da si v imenu Unije izposodi potrebna sredstva na kapitalskih trgih ali od finančnih institucij, da bi jih nato posodila Tuniziji. Rok zapadlosti posojil ne sme presegati 15 let.
   3.   Sprostitev makrofinančne pomoči Unije upravlja Komisija v skladu s sporazumi ali dogovori med MDS in Tunizijo, ključnimi načeli in cilji gospodarskih reform, opredeljenimi v pridružitvenem sporazumu EU-Tunizija ter akcijskem načrtu EU-Tunizija za obdobje 2013–2017, ki je bil dogovorjen v okviru ESP. Komisija Evropski parlament in Svet redno obvešča o dogajanjih v zvezi z makrofinančno pomočjo Unije, tudi na področju izplačil, in jima pravočasno predloži zadevne dokumente.
   4.   Makrofinančna pomoč Unije se da na voljo za obdobje dveh let in pol od prvega dne po začetku veljavnosti memoranduma o soglasju iz člena 3(1) tega sklepa.
   5.   Če se finančne potrebe Tunizije v obdobju izplačevanja makrofinančne pomoči Unije glede na začetne napovedi znatno zmanjšajo, Komisija v skladu s postopkom pregleda iz člena 7(2) zmanjša znesek pomoči oziroma pomoč začasno ali trajno ukine.
   Člen 2
   Predpogoj za dodelitev makrofinančne pomoči Unije je, da Tunizija spoštuje učinkovite demokratične mehanizme, vključno z večstrankarskim parlamentarnim sistemom in pravno državo, ter zagotavlja spoštovanje človekovih pravic.
   Komisija spremlja izpolnjevanje tega predpogoja skozi celotno obdobje izvajanja makrofinančne pomoči Unije.
   Ta člen se uporablja v skladu s Sklepom Sveta 2010/427/EU (5).
   Člen 3
   1.   Komisija se v skladu s postopkom pregleda iz člena 7(2) s tunizijskimi organi dogovori o jasno določenih pogojih gospodarske politike in finančnih pogojih, osredotočenih na strukturne reforme in zdrave javne finance, ki naj veljajo za makrofinančno pomoč Unije in se določijo v memorandumu o soglasju, ki vključuje časovni okvir za izpolnjevanje teh pogojev. Pogoji gospodarske politike in finančni pogoji, določeni v memorandumu o soglasju, so skladni s sporazumi oziroma dogovori iz člena 1(3), vključno s programi makroekonomske prilagoditve in strukturnih reform, ki jih izvaja Tunizija ob podpori MDS.
   2.   Namen teh pogojev je zlasti krepitev učinkovitosti, preglednosti in odgovornosti sistemov za upravljanje javnih financ v Tuniziji, vključno za uporabo makrofinančne pomoči Unije. Pri oblikovanju ukrepov politike se ustrezno upoštevajo tudi napredek v zvezi z vzajemnim odpiranjem trgov, razvoj pravične trgovine, ki temelji na pravilih, in druge prednostne naloge v okviru zunanje politike Unije. Komisija redno spremlja napredek pri doseganju teh ciljev.
   3.   Podrobni finančni pogoji makrofinančne pomoči Unije se določijo v sporazumu o posojilu, o katerem se dogovorijo Komisija in tunizijski organi.
   4.   Komisija redno preverja, ali so pogoji iz člena 4(3) še vedno izpolnjeni, med drugim tudi, ali so gospodarske politike Tunizije skladne s cilji makrofinančne pomoči Unije. Pri tem tesno sodeluje z MDS in Svetovno banko ter po potrebi z Evropskim parlamentom in Svetom.
   Člen 4
   1.   V skladu s pogoji iz odstavka 3 da Komisija makrofinančno pomoč Unije na voljo v treh posojilnih obrokih. Višina posameznega obroka se določi v memorandumu o soglasju.
   2.   Zneski makrofinančne pomoči Unije se po potrebi oblikujejo v skladu z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 480/2009 (6).
   3.   Komisija o sprostitvi obrokov odloči na podlagi izpolnjevanja vseh naslednjih pogojev:

               (a)

               predpogoja iz člena 2;

               (b)

               stalnega niza zadovoljivih dosežkov pri izvajanju programa politik, ki vsebuje odločne prilagoditvene ukrepe in ukrepe strukturnih reform, podprte z nepreventivnim kreditnim aranžmajem z MDS, ter

               (c)

               izvajanja pogojev gospodarske politike in finančnih pogojev, dogovorjenih v memorandumu o soglasju, v določenem časovnem okviru.

         Drugi obrok se ne izplača prej kot v treh mesecih po sprostitvi prvega obroka. Tretji obrok se ne izplača prej kot v treh mesecih po sprostitvi drugega obroka.
   4.   Če pogoji iz odstavka 3 niso izpolnjeni, Komisija začasno ali trajno ukine izplačilo makrofinančne pomoči Unije. V teh primerih Evropski parlament in Svet obvesti o razlogih za začasno ali trajno ukinitev.
   5.   Makrofinančna pomoč Unije se izplača centralni banki Tunizije. V skladu z določbami, ki se sprejmejo v memorandumu o soglasju, vključno s potrditvijo preostalih potreb po proračunskem financiranju, se lahko sredstva Unije prenesejo na tunizijsko ministrstvo za finance kot končnega upravičenca.
   Člen 5
   1.   Najemanje in dajanje posojil v povezavi z makrofinančno pomočjo Unije se izvedeta v eurih z istim datumom valute, Unije pa ne vključujeta v spremembe rokov zapadlosti in je ne izpostavljata tečajnemu ali obrestnemu tveganju ali kakršnemu koli drugemu poslovnemu tveganju.
   2.   Kadar okoliščine to dopuščajo in če Tunizija za to zaprosi, lahko Komisija sprejme potrebne ukrepe, da zagotovi vključitev klavzule o predčasnem poplačilu v posojilne pogoje in podobne klavzule v pogoje za najemanje posojil.
   3.   Kadar okoliščine dopuščajo izboljšanje obrestne mere posojila in če Tunizija za to zaprosi, se Komisija lahko odloči, da bo refinancirala vsa prvotno najeta posojila ali njihov del ali prestrukturirala ustrezne finančne pogoje. Refinanciranje ali prestrukturiranje se izvede v skladu z odstavkoma 1 in 4 ter ne podaljša roka zapadlosti zadevnega posojila in ne poveča zneska neodplačanega kapitala na dan refinanciranja ali prestrukturiranja.
   4.   Vse stroške, ki jih ima Unija z najemanjem in dajanjem posojil v skladu s tem sklepom, krije Tunizija.
   5.   Komisija Evropski parlament in Svet obvešča o dogajanjih v zvezi z dejavnostmi iz odstavkov 2 in 3.
   Člen 6
   1.   Makrofinančna pomoč Unije se izvaja v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (7) ter Delegirano uredbo Komisije (EU) št. 1268/2012 (8).
   2.   Makrofinančna pomoč Unije se izvaja v okviru neposrednega upravljanja.
   3.   Memorandum o soglasju in sporazum o posojilu, ki se skleneta s tunizijskimi organi, vsebujeta določbe o:

               (a)

               zagotovitvi, da Tunizija redno preverja, ali se finančna sredstva iz splošnega proračuna Unije uporabljajo pravilno, sprejme ustrezne ukrepe za preprečevanje nepravilnosti in goljufij ter po potrebi vloži pravna sredstva za izterjavo nepravilno porabljenih sredstev, dodeljenih v skladu s tem sklepom;

               (b)

               zagotovitvi zaščite finančnih interesov Unije, zlasti določitvi posebnih ukrepov za preprečevanje goljufij, korupcije in drugih nepravilnosti v zvezi z makrofinančno pomočjo Unije ter za boj proti tem pojavom, v skladu z Uredbo Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 (9), Uredbo Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 (10) ter Uredbo (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (11);

               (c)

               izrecni pooblastitvi Komisije, vključno z Evropskim uradom za boj proti goljufijam, ali njenih predstavnikov, da izvajajo preglede, med drugim preglede in inšpekcije na kraju samem;

               (d)

               izrecni pooblastitvi Komisije in Računskega sodišča, da izvajata revizije v obdobju, ko je makrofinančna pomoč Unije na voljo, in po njem, vključno z revizijami dokumentov in revizijami na kraju samem, kot so operativne ocene, in

               (e)

               zagotovitvi, da je Unija upravičena do predčasnega poplačila posojila, če se ugotovi, da je Tunizija v zvezi z upravljanjem makrofinančne pomoči Unije vpletena v kakršno koli goljufijo, korupcijo ali katero koli drugo nezakonito dejavnost, ki škodi finančnim interesom Unije.

         4.   Med izvajanjem makrofinančne pomoči Unije Komisija z operativnimi ocenami spremlja ustreznost finančnih ureditev, upravnih postopkov ter mehanizmov notranje in zunanje kontrole Tunizije, ki so relevantni za tako pomoč.
   Člen 7
   1.   Komisiji pomaga odbor. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
   2.   Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 5 Uredbe (EU) št. 182/2011.
   Člen 8
   1.   Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu vsako leto do 30. junija predloži poročilo o izvajanju tega sklepa v predhodnem letu, skupaj z oceno tega izvajanja. V tem poročilu:

               (a)

               oceni napredek, dosežen pri izvajanju makrofinančne pomoči Unije;

               (b)

               oceni gospodarske razmere v Tuniziji in njene obete za prihodnost ter napredek, dosežen pri izvajanju strateških ukrepov iz člena 3(1);

               (c)

               navede povezavo med pogoji ekonomske politike, določenimi v memorandumu o soglasju, tekočo gospodarsko in fiskalno uspešnostjo Tunizije ter odločitvami Komisije o izplačilu obrokov makrofinančne pomoči Unije.

         2.   Komisija najpozneje dve leti po izteku obdobja razpoložljivosti iz člena 1(4) Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o naknadnem vrednotenju, v katerem oceni rezultate in učinkovitost zaključenih ukrepov makrofinančne pomoči Unije ter navede, v kolikšni meri so prispevali k ciljem pomoči.
   Člen 9
   Ta sklep začne veljati tretji dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 15. maja 2014

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         M. SCHULZ

            Za Svet

            Predsednik

         D. KOURKOULAS

      (1)  Stališče Evropskega parlamenta z dne 16. aprila 2014 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in odločitev Sveta z dne 6. maja 2014.

      (2)  Evro-mediteranski sporazum o pridružitvi med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Tunizijo na drugi strani (UL L 97, 30.3.1998, str. 2).

      (3)  Sklep št. 778/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. avgusta 2013 o zagotavljanju nadaljnje makrofinančne pomoči Gruziji (UL L 218, 14.8.2013, str. 15).

      (4)  Uredba (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (UL L 55, 28.2.2011, str. 13).

      (5)  Sklep Sveta 2010/427/EU z dne 26. julija 2010 o organizaciji in delovanju Evropske službe za zunanje delovanje (UL L 201, 3.8.2010, str. 30).

      (6)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 480/2009 z dne 25. maja 2009 o ustanovitvi Jamstvenega sklada za zunanje ukrepe (UL L 145, 10.6.2009, str. 10).

      (7)  Uredba (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (UL L 298, 26.10.2012, str. 1).

      (8)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (UL L 362, 31.12.2012, str. 1).

      (9)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (UL L 312, 23.12.1995, str. 1).

      (10)  Uredba Sveta (Euratom, ES) št. 2185/96 z dne 11. novembra 1996 o pregledih in inšpekcijah na kraju samem, ki jih opravlja Komisija za zaščito finančnih interesov Evropskih skupnosti pred goljufijami in drugimi nepravilnostmi (UL L 292, 15.11.1996, str. 2).

      (11)  Uredba (EU, Euratom) št. 883/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. septembra 2013 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF), ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta in Uredbe Sveta (Euratom) št. 1074/1999 (UL L 248, 18.9.2013, str. 1).