title: Sklep št. 778/2013/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. avgusta 2013 o zagotavljanju nadaljnje makrofinančne pomoči Gruziji

text:
               14.8.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 218/15

         SKLEP št. 778/2013/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
   z dne 12. avgusta 2013
   o zagotavljanju nadaljnje makrofinančne pomoči Gruziji
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 212(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
   v skladu z rednim zakonodajnim postopkom, glede na skupno besedilo, ki ga je odobril Spravni odbor 26. junija 2013 (1),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Odnosi med Gruzijo in Evropsko unijo se razvijajo v okviru evropske sosedske politike. Skupnost in Gruzija sta se leta 2006 dogovorili o akcijskem načrtu evropske sosedske politike, v katerem so opredeljene srednjeročne prednostne naloge v odnosih med Unijo in Gruzijo. Unija in Gruzija sta leta 2010 začeli pogajanja o pridružitvenem sporazumu, ki bo po pričakovanjih nadomestil obstoječi sporazum o partnerstvu in sodelovanju med Unijo in Gruzijo (2). Okvir odnosov med Unijo in Gruzijo se je dodatno okrepil z novo vzpostavljenim vzhodnim partnerstvom.

               (2)

               Na izrednem zasedanju Evropskega sveta 1. septembra 2008 je bila potrjena pripravljenost Unije, da po oboroženem spopadu med Gruzijo in Rusko federacijo avgusta 2008 okrepi odnose med Unijo in Gruzijo.

               (3)

               Od tretjega četrtletja leta 2008 na gruzijsko gospodarstvo vpliva mednarodna finančna kriza, kar se kaže v upadanju proizvodnje, zniževanju davčnih prihodkov in naraščanju potreb po zunanjem financiranju.

               (4)

               Na mednarodni donatorski konferenci dne 22. oktobra 2008 je mednarodna skupnost obljubila podporo za okrevanje gruzijskega gospodarstva v skladu s skupno oceno potreb, ki so jo opravili Združeni narodi in Svetovna banka.

               (5)

               Unija je napovedala, da bo zagotovila do 500 milijonov EUR finančne pomoči za Gruzijo.

               (6)

               Prilagajanje in okrevanje gruzijskega gospodarstva podpira finančna pomoč Mednarodnega denarnega sklada (MDS). Septembra 2008 so se gruzijski organi dogovorili z MDS o 750 milijonov USD vrednem „stand-by“ aranžmaju, ki bo podprl gruzijsko gospodarstvo pri doseganju potrebne prilagoditve z ozirom na finančno krizo.

               (7)

               Po nadaljnjem poslabšanju gospodarskih razmer v Gruziji ter zaradi potrebe po spremembi osnovnih ekonomskih predpostavk programa MDS in večjih potreb Gruzije po zunanjem financiranju sta se Gruzija in MDS sporazumela o povečanju posojila iz „stand-by“ aranžmaja za 424 milijonov USD, kar je avgusta 2009 odobril upravni odbor MDS.

               (8)

               Unija je za obdobje 2010–2012 dodelila proračunsko podporo v obliki subvencij Gruziji v okviru Evropskega instrumenta sosedstva in partnerstva (ENPI) v povprečju v znesku 24 milijonov EUR na leto.

               (9)

               Zaradi slabšanja gospodarskih razmer v Gruziji in njene perspektive je Gruzija zaprosila za makrofinančno pomoč Unije.

               (10)

               Glede na to, da je v plačilni bilanci Gruzije še vedno vrzel v financiranju, je makrofinančna pomoč v trenutnih izrednih okoliščinah ustrezen odgovor na zahtevo Gruzije po podpori za gospodarsko stabilizacijo v povezavi s sedanjim programom MDS.

               (11)

               Makrofinančna pomoč Unije Gruziji (v nadaljnjem besedilu: makrofinančna pomoč Unije) ne bi smela le dopolnjevati programov in sredstev MDS in Svetovne banke, temveč bi morala zagotoviti tudi dodano vrednost vključenosti Unije.

               (12)

               Komisija bi morala zagotoviti, da je makrofinančna pomoč Unije pravno in vsebinsko skladna z ukrepi, sprejetimi na različnih področjih zunanjih ukrepov, in drugimi ustreznimi politikami Unije.

               (13)

               Posebni cilji makrofinančne pomoči Unije bi morali biti povečanje učinkovitosti, preglednosti in odgovornosti. Komisija bi morala te cilje redno spremljati.

               (14)

               Pogoji, na podlagi katerih se zagotavlja makrofinančna pomoč Unije, bi morali odražati ključna načela in cilje politike Unije do Gruzije.

               (15)

               Za zagotovitev učinkovite zaščite finančnih interesov Unije, povezanih z makrofinančno pomočjo Unije, mora Gruzija sprejeti ustrezne ukrepe za preprečevanje goljufij, korupcije in vseh drugih nepravilnosti v zvezi z navedeno finančno pomočjo ter za boj proti tem pojavom. Prav tako bi morala Komisija poskrbeti za ustrezen nadzor, Računsko sodišče pa opravljati ustrezne revizije.

               (16)

               Sprostitev makrofinančne pomoči Unije ne posega v pristojnosti proračunskega organa.

               (17)

               Makrofinančno pomoč Unije bi morala upravljati Komisija. Da bi Evropskemu parlamentu in Ekonomsko-finančnemu odboru zagotovili možnost spremljanja izvajanja tega sklepa, bi ju Komisija morala redno obveščati o razvoju dogajanj v zvezi z makrofinančno pomočjo Unije in jima posredovati ustrezne dokumente.

               (18)

               Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja tega sklepa bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila. Ta pooblastila bi bilo treba izvajati v skladu z Uredbo (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje izvedbenih pooblastil Komisije (3).

               (19)

               V tem okviru se ponovno poudarja, da bi se moral v smislu navedene uredbe svetovalni postopek kot splošno pravilo uporabljati v vseh primerih razen tistih, ki so določeni v navedeni uredbi. Ob upoštevanju morebitnega pomembnega učinka operacij, višjih od 90 milijonov EUR, je primerno, da se za te operacije uporablja postopek pregleda. Ob upoštevanju zneska makrofinančne pomoči Unije Gruziji, bi se moral uporabljati svetovalni postopek za sprejetje Memoranduma o soglasju ali za zmanjšanje, zamrznitev ali prekinitev pomoči –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   1.   Unija da Gruziji na voljo makrofinančno pomoč v višini največ 46 milijonov EUR, da bi podprla gospodarsko stabilizacijo Gruzije in pokrila njene plačilnobilančne potrebe, opredeljene v sedanjem programu MDS. Od tega najvišjega zneska bo največ 23 milijonov EUR zagotovljeno v obliki subvencij in največ 23 milijonov EUR v obliki posojil. Sprostitev predlagane makrofinančne pomoči Unije je odvisna od odobritve proračuna Unije za leto 2013 s strani proračunskega organa.
   2.   Komisija je pooblaščena, da si v imenu Unije izposodi potrebna sredstva za financiranje posojilne komponente makrofinančne pomoči Unije. Rok zapadlosti posojila ne sme presegati 15 let.
   3.   Sprostitev makrofinančne pomoči Unije upravlja Komisija na način, ki je skladen s sporazumi ali dogovori med MDS in Gruzijo ter s ključnimi načeli in cilji gospodarske reforme, opredeljenimi v Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju med Unijo in Gruzijo. Komisija redno obvešča Evropski parlament in Ekonomsko-finančni odbor o dogajanjih v okviru upravljanja makrofinančne pomoči Unije in jima posreduje ustrezne dokumente.
   4.   Makrofinančna pomoč Unije se da na voljo za obdobje dveh let in šest mesecev, z začetkom na prvi dan po začetku veljavnosti Memoranduma o soglasju iz člena 2(1).
   Člen 2
   1.   Komisija v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 6(2) sprejme Memorandum o soglasju, ki vsebuje pogoje gospodarske politike in finančne pogoje, ki veljajo za makrofinančno pomoč Unije, vključno s časovnim okvirom za izpolnjevanje teh pogojev. Pogoji gospodarske politike in finančni pogoji, določeni v Memorandumu o soglasju, so skladni s sporazumi ali dogovori iz člena 1(3). Namen teh pogojev je zlasti krepitev učinkovitosti, preglednosti in upravičljivosti makrofinančne pomoči Unije, vključno s sistemi za upravljanje javnih financ v Gruziji. Komisija redno spremlja napredek pri doseganju teh ciljev. Podrobni finančni pogoji makrofinančne pomoči Unije se določijo v sporazumu o subvenciji in sporazumu o posojilu, ki ju sklenejo Komisija in gruzijski organi.
   2.   Med izvajanjem makrofinančne pomoči Unije Komisija spremlja zanesljivost gruzijskih finančnih ureditev, upravne postopke, mehanizme notranje in zunanje kontrole, ki zadevajo to pomoč, ter upoštevanje dogovorjenega časovnega okvira s strani Gruzije.
   3.   Komisija redno preverja, ali so gospodarske politike Gruzije v skladu s cilji makrofinančne pomoči Unije in ali se zadovoljivo izpolnjujejo dogovorjeni pogoji gospodarske politike. V ta namen tesno sodeluje z MDS in Svetovno banko ter po potrebi z Ekonomsko-finančnim odborom.
   Člen 3
   1.   Ob upoštevanju pogojev iz odstavka 2 da Komisija makrofinančno pomoč Unije na voljo v dveh obrokih, vsak izmed njiju pa je sestavljen iz subvencije in iz posojila. Višina vsakega obroka se določi v Memorandumu o soglasju.
   2.   Komisija se odloči o sprostitvi obrokov na podlagi zadovoljivega izpolnjevanja pogojev gospodarske politike in finančnih pogojev, dogovorjenih v Memorandumu o soglasju. Drugi obrok se ne izplača pred iztekom treh mesecev po sprostitvi prvega obroka.
   3.   Sredstva Unije se izplačajo Nacionalni banki Gruzije. V skladu z določbami, ki se določijo v Memorandumu o soglasju, vključno s potrditvijo preostalih potreb po proračunskem financiranju, se lahko sredstva Unije plačajo državni blagajni Gruzije kot končnemu upravičencu.
   Člen 4
   1.   Najemanje in dajanje posojil, povezana s posojilno komponento makrofinančne pomoči Unije, se izvedeta v eurih z istim datumom valute, Unije pa ne izpostavljata spremembam rokov zapadlosti, tečajnemu ali obrestnemu tveganju ali kateremu koli drugemu poslovnemu tveganju.
   2.   Komisija sprejme ustrezne ukrepe, če Gruzija to zahteva, da zagotovi vključitev klavzule o predčasnem poplačilu v posojilne pogoje in skladnost te klavzule z ustrezno klavzulo v pogojih za najemanje posojil Komisije.
   3.   Kadar okoliščine dovoljujejo izboljšanje obrestne mere posojila in če Gruzija to zahteva, lahko Komisija refinancira vsa prvotno najeta posojila ali njihov del ali prestrukturira ustrezne finančne pogoje. Refinanciranje ali prestrukturiranje se opravi v skladu s pogoji iz odstavka 1 in ne povzroči podaljšanja povprečnega roka zapadlosti zadevnega posojila ali povečanja zneska še dolgovanega kapitala na dan refinanciranja ali prestrukturiranja.
   4.   Vse stroške, ki jih ima Unija v zvezi z najemanjem in dajanjem posojil v skladu s tem sklepom, krije Gruzija.
   5.   Komisija obvešča Evropski parlament in Ekonomsko-finančni odbor o dogajanjih v zvezi z dejavnostmi iz odstavkov 2 in 3.
   Člen 5
   Makrofinančna pomoč Unije se izvaja v skladu z Uredbo (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega Parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije (4), in njenimi izvedbenimi pravili (5). Zlasti v Memorandumu o soglasju, sporazumu o posojilu in sporazumu o subvenciji, ki se sklenejo z gruzijskimi organi, se predvidijo posebni ukrepi za preprečevanje goljufij, korupcije in drugih nepravilnosti, ki vplivajo na makrofinančno pomoč Unije, ter za boj proti tem pojavom. Da se zagotovi večja preglednost pri upravljanju in izplačevanju sredstev, se v Memorandumu o soglasju, sporazumu o posojilu in sporazumu o subvenciji predvidi tudi nadzor, vključno s pregledi na kraju samem in inšpekcijami, ki ga opravlja Komisija, ob vključitvi Evropskega urada za boj proti goljufijam. Poleg tega se v navedenih dokumentih predvidijo tudi revizije, ki jih opravlja Računsko sodišče, po potrebi tudi na kraju samem.
   Člen 6
   1.   Komisiji pomaga odbor. Ta odbor je odbor v smislu Uredbe (EU) št. 182/2011.
   2.   Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011.
   Člen 7
   1.   Komisija predloži Evropskemu parlamentu in Svetu vsako leto do 30. junija poročilo o izvajanju tega sklepa v predhodnem letu, skupaj z oceno njegovega izvajanja. V poročilu se opiše povezava med pogoji gospodarske politike in finančnimi pogoji, določenimi v Memorandumu o soglasju, trenutno gospodarsko in fiskalno uspešnostjo Gruzije ter odločitvami Komisije o sprostitvi obrokov makrofinančne pomoči Unije.
   2.   Najpozneje dve leti po izteku obdobja razpoložljivosti iz člena 1(4) Komisija predloži Evropskemu parlamentu in Svetu poročilo o naknadni oceni.
   Člen 8
   Ta sklep začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 12. avgusta 2013

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         M. SCHULZ

            Za Svet

            Predsednik

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  Stališče Evropskega parlamenta z dne 10. maja 2011 (UL C 377 E, 7.12.2012, str. 211) in stališče Sveta v prvi obravnavi z dne 10. maja 2012 (UL C 291 E, 27.9.2012, str. 1). Stališče Evropskega parlamenta z dne 11. decembra 2012 (še ni objavljeno v Uradnem listu). Zakonodajna resolucija Evropskega parlamenta z dne 4. julija 2013 (še ni objavljena v Uradnem listu) in odločitev Sveta z dne 9. julija 2013.

      (2)  Sporazum o partnerstvu in sodelovanju med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Gruzijo na drugi strani (UL L 205, 4.8.1999, str. 3).

      (3)  UL L 55, 28.2.2011, str. 13.

      (4)  UL L 298, 26.10.2012, str. 1.

      (5)  Delegirana uredba Komisije (EU) št. 1268/2012 z dne 29. oktobra 2012 o pravilih uporabe Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 (UL L 362, 31.12.2012, str. 1).

      Skupna izjava Evropskega parlamenta in Sveta, sprejeta skupaj s sklepom o zagotavljanju nadaljnje makrofinančne pomoči Gruziji
      Evropski parlament in Svet:

                  —

                  soglašata, da bi bilo treba sprejetje sklepa o zagotavljanju nadaljnje makrofinančne pomoči Gruziji obravnavati v širšem kontekstu potrebe po okviru, ki bi zagotovil premišljene in učinkovite sklepe o zagotavljanju makrofinančne pomoči tretjim državam,

                  —

                  soglašata, da bi moralo sprejetje sklepov o dejavnostih glede makrofinančne pomoči temeljiti na spodaj navedenih premislekih in načelih za odobritev makrofinančne pomoči Unije upravičenim tretjim državam in ozemljem, brez poseganja v pravico do zakonodajne pobude in pravno obliko, ki jo utegne dobiti prihodnji instrument, s katerim bi formalizirali navedene premisleke in načela,

                  —

                  se zavezujeta, da bodo prihodnji posamezni sklepi o odobritvi makrofinančne pomoči Unije v celoti odsevali te premisleke in načela.

            DEL A –   PREMISLEKI

                  1.

                  Unija ima vodilno vlogo pri zagotavljanju gospodarske, finančne in tehnične pomoči tretjim državam. Makrofinančna pomoč Unije (v nadaljnjem besedilu: makrofinančna pomoč) se je izkazala za učinkovit instrument za gospodarsko stabilizacijo in gonilo strukturnih reform v državah in na ozemljih, ki izkoriščajo prednosti te pomoči (v nadaljnjem besedilu: upravičenke). Unija bi morala biti v skladu s svojo splošno politiko glede držav kandidatk, potencialnih držav kandidatk in sosednjih držav pristojna za zagotavljanje makrofinančne pomoči tistim državam, ki si prizadevajo za oblikovanje območja skupne stabilnosti, varnosti in blaginje.

                  2.

                  Makrofinančna pomoč bi morala temeljiti na začasnih sklepih za posamezno državo, ki jih sprejemata Evropski parlament in Svet. Cilj teh načel je povečati uspešnost in učinkovitost postopka sprejemanja odločitev, na podlagi katerega se sprejemajo ti sklepi, in njihovega izvajanja, izboljšati način, na katerega upravičenke uresničujejo politične pogoje za odobritev makrofinančne pomoči, ter povečati preglednost pomoči in okrepiti demokratični nadzor nad njo.

                  3.

                  Evropski parlament je v svoji resoluciji o izvajanju makrofinančne pomoči tretjim državam z dne 3. junija 2003 pozval k sprejetju okvirne uredbe za makrofinančno pomoč, da bi se pospešil postopek odločanja ter zagotovila uradna in pregledna podlaga za ta finančni instrument.

                  4.

                  Svet je v svojih sklepih z dne 8. oktobra 2002 določil merila (tako imenovana genvalska merila) za usmerjanje ukrepov makrofinančne pomoči. Ustrezno bi bilo posodobiti in pojasniti ta merila, med drugim merila za določanje ustrezne oblike pomoči (posojilo, subvencija ali kombinacija obeh).

                  5.

                  S pomočjo teh načel bi morala imeti Unija možnost hitro zagotoviti makrofinančno pomoč, zlasti kadar okoliščine zahtevajo takojšnje ukrepanje, ter povečati jasnost in preglednost meril, ki se uporabljajo pri izvajanju makrofinančne pomoči.

                  6.

                  Komisija bi morala zagotoviti, da je makrofinančna pomoč skladna s ključnimi načeli, cilji in ukrepi, sprejetimi na različnih področjih zunanjih ukrepov, in drugimi ustreznimi politikami Unije.

                  7.

                  Makrofinančna pomoč bi morala podpirati zunanjo politiko Unije. Službe Komisije in Evropska služba za zunanje delovanje (v nadaljnjem besedilu: ESZD) bi morali v celotnem obdobju zagotavljanja makrofinančne pomoči tesno sodelovati med seboj z namenom usklajevanja in zagotavljanja doslednosti zunanje politike Unije.

                  8.

                  Z makrofinančno pomočjo bi bilo treba podpreti zavezanost upravičenk skupnim vrednotam Unije, vključno z demokracijo, pravno državo, dobrim upravljanjem, spoštovanjem človekovih pravic, trajnostnim razvojem in zmanjševanjem revščine, ter zavezanost načelom odprte in pravične trgovine, ki temelji na pravilih.

                  9.

                  Predpogoj za dodelitev makrofinančne pomoči bi moral biti, da država upravičenka spoštuje učinkovite demokratične mehanizme, vključno z večstrankarskim parlamentarnim sistemom, pravno državo in spoštovanjem človekovih pravic. Komisija bi morala redno spremljati navedene predpogoje.

                  10.

                  Posebni cilji posameznih sklepov o makrofinančni pomoči bi morali vključevati izboljšanje učinkovitosti, preglednosti in odgovornosti sistemov za upravljanje javnih financ v upravičenkah. Komisija bi morala redno spremljati uresničevanje teh ciljev.

                  11.

                  Makrofinančna pomoč bi morala biti namenjena podpori pri ponovnem vzpostavljanju vzdržnega stanja na področju zunanjega financiranja v tretjih državah in ozemljih, ki se soočajo s pomanjkanjem tuje valute in s tem povezanimi težavami pri zunanjem financiranju. Z makrofinančno pomočjo se ne bi smela zagotavljati redna finančna podpora, prav tako pa ne bi smel biti njen primarni cilj podpora gospodarskemu in družbenemu razvoju upravičenk.

                  12.

                  Makrofinančna pomoč bi morala dopolnjevati sredstva, ki jih zagotovijo Mednarodni denarni sklad (v nadaljnjem besedilu: MDS) in druge multilateralne finančne institucije, pri čemer bi moralo biti breme pravično porazdeljeno med Unijo in drugimi donatorji. Z makrofinančno pomočjo bi se morala zagotoviti dodana vrednost sodelovanja Unije.

                  13.

                  Za zagotovitev učinkovite zaščite finančnih interesov Unije, povezanih z makrofinančno pomočjo, bi morale upravičenke sprejeti ustrezne ukrepe v zvezi s preprečevanjem goljufij, korupcije in drugih nepravilnosti, povezanih s to pomočjo, ter za boj proti tem pojavom, poleg tega pa bi bilo treba sprejeti določbe za nadzor, ki ga izvaja Komisija, in za revizije Računskega sodišča.

                  14.

                  Izbira postopka za sprejetje memorandumov o soglasju bi se morala določiti v skladu z merili iz Uredbe (EU) št. 182/2011. V tem okviru bi se moral kot splošno pravilo uporabljati svetovalni postopek, vendar je glede na morebitni pomembni učinek posojil, ki presegajo prag, določen v delu B, za ta posojila ustrezno uporabiti postopek pregleda.

            DEL B –   NAČELA
      1.   Cilj pomoči

                  (a)

                  Makrofinančna pomoč bi morala biti izreden finančni instrument za nevezano in nenamensko pomoč za plačilno bilanco upravičenim tretjim državam in ozemljem. Namenjena bi morala biti ponovni vzpostavitvi vzdržnega stanja na področju zunanjega financiranja v državah upravičenkah in na ozemljih s težavami na tem področju. Podpirati bi morala izvajanje političnega programa, ki vsebuje odločne prilagoditvene ukrepe in ukrepe strukturne reforme, katerih cilj je, zlasti v programskem obdobju, odpraviti plačilnobilančne težave ter okrepiti izvajanje ustreznih sporazumov z Unijo in njenih programov.

                  (b)

                  Makrofinančna pomoč bi morala biti pogojena s tem, da Komisija skupaj z multilateralnimi finančnimi institucijami ugotovi, da znatna in preostala vrzel v zunanjem financiranju presega sredstva, ki jih zagotavljajo MDS in druge multilateralne institucije, čeprav ustrezna država ali ozemlje izvaja programe za gospodarsko stabilizacijo in odločne reforme.

                  (c)

                  Makrofinančna pomoč bi morala biti kratkotrajna in bi se morala prekiniti, takoj ko postane stanje na področju zunanjega financiranja ponovno vzdržno.

            2.   Upravičene države in ozemlja
      Tretje države in ozemlja, upravičena do prejemanja makrofinančne pomoči, bi morale biti:

                  —

                  države kandidatke in potencialne države kandidatke,

                  —

                  države in ozemlja, ki sodijo v okvir evropske sosedske politike,

                  —

                  v izjemnih in ustrezno utemeljenih okoliščinah tudi druge tretje države, ki imajo pomembno vlogo za regionalno stabilnost, so za Unijo strateško pomembne ter so politično, gospodarsko in zemljepisno blizu Uniji.

            3.   Oblika pomoči

                  (a)

                  Makrofinančna pomoč bi se morala načeloma zagotavljati v obliki posojila. V izjemnih primerih se lahko pomoč zagotovi v obliki subvencije ali kombinacije posojila in subvencije. Komisija bi morala pri ugotavljanju, kolikšen delež elementa subvencije je primeren, v predlogu upoštevati raven gospodarskega razvoja upravičenke, ki se določi glede na dohodek na prebivalca in stopnjo revščine, pa tudi njeno zmožnost odplačevanja na podlagi analize vzdržnosti dolga, pri čemer pa bi morala zagotoviti spoštovanje načela o pravični razporeditvi bremena med Unijo in drugimi donatorji. Pri tem bi morala Komisija upoštevati tudi, v kolikšnem obsegu mednarodne finančne institucije in drugi donatorji zadevni državi priznavajo ugodnejše pogoje.

                  (b)

                  Kadar se makrofinančna pomoč zagotovi v obliki posojila, bi morala biti Komisija pooblaščena, da si v imenu Unije izposodi potrebna sredstva na kapitalskih trgih ali od finančnih institucij in jih nato posodi upravičenki.

                  (c)

                  Dejavnosti v zvezi z najemanjem in dajanjem posojil bi se morale izvajati v eurih z istim dnem valute ter ne smejo povzročiti spremembe roka zapadlosti ali za Unijo pomeniti valutnega ali obrestnega tveganja.

                  (d)

                  Vse stroške, ki jih ima Unija v zvezi z najemanjem ali dajanjem posojil, bi morala kriti upravičenka.

                  (e)

                  Na prošnjo upravičenke in kadar okoliščine dovoljujejo ugodnejšo obrestno mero posojil, lahko Komisija sklene refinancirati vsa prvotno najeta posojila ali del teh posojil ali prestrukturirati ustrezne finančne pogoje. Dejavnosti v zvezi z refinanciranjem in prestrukturiranjem bi se morale izvesti v skladu s pogoji iz točke 3(d) in ne bi smele povzročiti podaljšanja povprečnega roka zapadlosti zadevnega posojila ali zvišanja zneska neodplačanega kapitala na dan refinanciranja ali prestrukturiranja.

            4.   Finančne določbe

                  (a)

                  Zneski makrofinančne pomoči, ki se zagotovijo v obliki subvencij, bi morali biti skladni z odobrenimi proračunskimi sredstvi iz večletnega finančnega okvira.

                  (b)

                  Zneski makrofinančne pomoči, ki se zagotovijo v obliki posojil, bi morali biti oblikovani v skladu z uredbo o ustanovitvi Jamstvenega sklada za zunanje ukrepe. Zneski bi morali biti skladni z odobrenimi proračunskimi sredstvi iz večletnega finančnega okvira.

                  (c)

                  Letna odobrena proračunska sredstva bi moral odobriti proračunski organ v mejah večletnega finančnega okvira.

            5.   Znesek pomoči

                  (a)

                  Določitev zneska pomoči bi morala temeljiti na preostalih potrebah upravičene države ali ozemlja po zunanjem financiranju ter upoštevati sposobnost, da se ta država oziroma ozemlje financira z lastnimi sredstvi, zlasti z mednarodnimi rezervami, ki so na voljo. Navedene potrebe po financiranju bi morala določiti Komisija v sodelovanju z mednarodnimi finančnimi institucijami, pri tem pa se opirati na celovito kvantitativno oceno in pregledno podporno dokumentacijo. Komisija bi morala pri tem upoštevati zlasti najnovejše napovedi MDS v zvezi s plačilno bilanco za zadevno državo ali ozemlje, ki jih pripravi Mednarodni denarni sklad, prav tako pa bi morala upoštevati pričakovane finančne prispevke večstranskih donatorjev, pa tudi obstoječa plačila v okviru drugih instrumentov Unije za zunanje financiranje, ki jih je prejela ta upravičena država ali ozemlje.

                  (b)

                  Dokumentacija Komisije bi morala vsebovati informacije o predvideni zalogi deviznih rezerv brez makrofinančne pomoči v primerjavi z ravnjo, ki velja za zadostno in se izmeri s pomočjo ustreznih kazalnikov, na primer razmerjem med rezervami in kratkoročnim zunanjim dolgom ter razmerjem med rezervami in uvozom države upravičenke.

                  (c)

                  Pri določanju zneska makrofinančne pomoči bi bilo treba upoštevati tudi potrebo po zagotavljanju pravične porazdelitve bremena med Unijo in drugimi donatorji ter dodano vrednost splošnega sodelovanja Unije.

                  (d)

                  Kadar se finančne potrebe upravičenke med obdobjem izplačevanja makrofinančne pomoči glede na začetne napovedi znatno zmanjšajo, bi morala Komisija v skladu s svetovalnim postopkom, kadar je pomoč enaka ali nižja od 90 milijonov EUR, ali v skladu s postopkom pregleda, kadar je pomoč višja od 90 milijonov EUR, zmanjšati znesek take pomoči ali zamrzniti ali prekiniti izplačevanje pomoči.

            6.   Pogojenost

                  (a)

                  Pogoj za dodelitev makrofinančne pomoči bi moral biti, da država upravičenka ali ozemlje spoštuje učinkovite demokratične mehanizme, vključno z večstrankarskim parlamentarnim sistemom, pravno državo in spoštovanjem človekovih pravic. Komisija bi morala pripraviti javno dostopno oceno (1) izpolnjevanja tega predpogoja in bi ga morala spremljati skozi celoten življenjski ciklus makrofinančne pomoči. Ta točka bi se morala uporabljati v skladu s Sklepom o organizaciji in delovanju ESZD.

                  (b)

                  Makrofinančno pomoč bi bilo treba pogojevati z obstojem neprevidnostnega kreditnega dogovora med državo upravičenko ali ozemljem in MDS, ki izpolnjuje naslednje pogoje:

                              —

                              cilj dogovora je skladen z namenom makrofinančne pomoči, tj. odpraviti kratkoročne težave s plačilno bilanco,

                              —

                              izvajanje odločnih prilagoditvenih ukrepov, ki so v skladu s ciljem makrofinančne pomoči, kakor je opredeljena v točki 1(a).

                  (c)

                  Izplačevanje pomoči bi moralo biti pogojeno s stalnim nizom zadovoljivih rezultatov v zvezi s programom politike, ki ga podpira MDS, in z izpolnjevanjem predpogojev iz podtočke (a) te točke. Pogojeno bi moralo biti tudi z izvajanjem sklopa jasno določenih ukrepov gospodarske politike v določenem časovnem obdobju, ki se osredotočajo na strukturne reforme in zdrave javne finance, o katerih se dogovorita Komisija in upravičenka in ki so določeni v memorandumu o soglasju.

                  (d)

                  Da bi se zaščitili finančni interesi Unije in okrepilo upravljanje upravičenk, bi moral memorandum o soglasju vključevati ukrepe, ki so namenjeni povečanju učinkovitosti, preglednosti ter odgovornosti sistemov za upravljanje javnih financ.

                  (e)

                  Pri oblikovanju ukrepov politike bi bilo treba ustrezno upoštevati tudi napredek v zvezi z vzajemnim odpiranjem trgov, razvoj pravične trgovine, ki temelji na pravilih, ter druge prednostne naloge v okviru zunanje politike Unije.

                  (f)

                  Ukrepi politike bi morali biti skladni z obstoječimi sporazumi o partnerstvu, sporazumi o sodelovanju ali pridružitvenimi sporazumi, sklenjenimi med Unijo in upravičenko, ter s programi makroekonomske prilagoditve in strukturnih reform, ki jih izvaja upravičenka ob podpori MDS.

            7.   Postopek

                  (a)

                  Država ali ozemlje, ki želi prejeti makrofinančno pomoč, bi morala predložiti pisni zahtevek Komisiji. Komisija bi morala preveriti, ali so izpolnjeni pogoji iz točk 1, 2, 4 in 6, nato pa bi lahko, če je to ustrezno, Evropskemu parlamentu in Svetu predložila predlog sklepa.

                  (b)

                  S sklepom o dodelitvi posojila bi bilo treba določiti znesek, najdaljši povprečni rok zapadlosti in največje število obrokov makrofinančne pomoči. Če sklep vključuje subvencijo, bi bilo treba zanjo tudi določiti znesek in največje število obrokov. Sklepu o dodelitvi subvencije bi morala biti priložena obrazložitev o dodelitvi subvencije ali njenega dela. V obeh primerih bi bilo treba določiti obdobje razpoložljivosti makrofinančne pomoči. To obdobje razpoložljivosti običajno ne bi smelo biti daljše od treh let. Komisija bi morala ob predložitvi predloga novega sklepa o dodelitvi makrofinančne pomoči posredovati tudi informacije iz točke 12(c).

                  (c)

                  Komisija bi se morala po sprejetju sklepa o dodelitvi makrofinančne pomoči v skladu s svetovalnim postopkom, kadar je pomoč enaka ali nižja od 90 milijonov EUR, ali v skladu s postopkom pregleda, kadar je pomoč višja od 90 milijonov EUR, v memorandumu o soglasju dogovoriti z upravičenko o političnih ukrepih iz točk 6(c), (d), (e) in (f).

                  (d)

                  Po sprejetju sklepa o dodelitvi makrofinančne pomoči bi se morala Komisija z upravičenko dogovoriti o podrobnih finančnih pogojih pomoči. Ti podrobni finančni pogoji bi se morali določiti v sporazumu o posojilu ali subvenciji.

                  (e)

                  Komisija bi morala obveščati Evropski parlament in Svet o razvoju dogodkov v okviru pomoči določeni državi, vključno na področju izplačil, ter tema institucijama pravočasno predložiti ustrezne dokumente.

            8.   Izvajanje in finančno upravljanje

                  (a)

                  Komisija bi morala izvajati makrofinančno pomoč v skladu s finančnimi pravili Unije.

                  (b)

                  Makrofinančno pomoč bi bilo treba izvajati v okviru neposrednega centraliziranega upravljanja.

                  (c)

                  Proračunske obveznosti bi bilo treba prevzemati na podlagi sklepov, ki jih sprejme Komisija v skladu s to točko. Kadar se makrofinančna pomoč razteza čez več proračunskih let, je mogoče proračunske obveznosti zanjo razdeliti na letne obroke.

            9.   Izplačilo pomoči

                  (a)

                  Makrofinančno pomoč bi bilo treba izplačati centralni banki upravičenke.

                  (b)

                  Makrofinančno pomoč bi bilo treba izplačati v zaporednih obrokih, pri čemer morajo biti izpolnjeni pogoji iz točke 6(a) in pogoji iz točk 6(b) in (c).

                  (c)

                  Komisija bi morala redno preverjati, ali so pogoji iz točk 6(b) in (c) še vedno izpolnjeni.

                  (d)

                  Kadar predpogoj iz točke 6(a) ter pogoji iz točk 6(b) in (c) niso izpolnjeni, bi morala Komisija začasno zamrzniti ali prekiniti izplačevanje makrofinančne pomoči. V teh primerih bi morala Komisija obvestiti Evropski parlament in Svet o razlogih za zamrznitev ali prekinitev.

            10.   Podporni ukrepi
      Proračunska sredstva Unije je mogoče uporabiti za kritje odhodkov, potrebnih za izvajanje makrofinančne pomoči.
      11.   Zaščita finančnih interesov Unije

                  (a)

                  Vsi sporazumi v okviru sklepa za posamezno državo bi morali vsebovati določbe, ki zagotavljajo, da bi morale upravičenke redno preverjati, ali se finančna sredstva iz proračuna Unije uporabljajo pravilno, sprejeti ustrezne ukrepe za preprečevanje nepravilnosti in goljufij ter po potrebi sprožiti pravne postopke za izterjavo nepravilno dodeljenih sredstev, izplačanih v skladu s sklepom za posamezno državo.

                  (b)

                  Vsak sporazum v okviru sklepa za posamezno državo bi moral vsebovati določbe, ki zagotavljajo zaščito finančnih interesov Unije v skladu z veljavnim pravom Unije, zlasti glede goljufije, korupcije in drugih nepravilnosti.

                  (c)

                  Memorandum o soglasju iz točke 6(c) bi moral Komisiji in Računskemu sodišču podeliti izrecno pravico do izvajanja revizij med obdobjem, ko je makrofinančna pomoč na voljo, in po njem, vključno z revizijami dokumentov in revizijami na kraju samem, kot so operativne ocene. Memorandum bi moral prav tako izrecno pooblaščati Komisijo ali njene predstavnike za izvajanje pregledov na kraju samem in inšpekcij.

                  (d)

                  Med izvajanjem makrofinančne pomoči bi morala Komisija z operativnimi ocenami spremljati ustreznost finančnih ureditev, upravnih postopkov ter mehanizmov notranje in zunanje kontrole upravičenke, ki so povezani s takšno pomočjo.

                  (e)

                  Vsak sporazum v okviru sklepa za posamezno državo bi moral vsebovati določbe, ki zagotavljajo, da je Unija upravičena do popolnega poplačila subvencije in/ali zgodnjega poplačila posojila, kadar se ugotovi, da je bila upravičenka pri upravljanju makrofinančne pomoči vpletena v primer goljufije ali korupcije ali katere koli druge nezakonite dejavnosti, ki škodi finančnim interesom Unije.

            12.   Letno poročilo

                  (a)

                  Komisija bi morala preveriti napredek, dosežen pri izvajanju makrofinančne pomoči, in vsako leto do 30. junija predložiti letno poročilo Evropskemu parlamentu in Svetu.

                  (b)

                  V letnem poročilu bi bilo treba oceniti gospodarske razmere in pričakovanja upravičenk ter tudi napredek, dosežen pri izvajanju ukrepov politik iz točke 6(c).

                  (c)

                  Posredovati bi moral tudi posodobljene informacije o razpoložljivih proračunskih sredstvih v obliki posojil in subvencij, pri tem pa upoštevati predvidene dejavnosti.

            13.   Ocenjevanje

                  (a)

                  Komisija bi morala Evropskemu parlamentu in Svetu predložiti poročila o naknadnem vrednotenju, v katerih oceni rezultate in učinkovitost pred kratkim končanih ukrepov makrofinančne pomoči, ter sporočiti, v kolikšni meri so prispevali k ciljem pomoči.

                  (b)

                  Komisija bi morala redno in vsaj vsaka štiri leta oceniti določbe makrofinančne pomoči, pri tem pa Evropskemu parlamentu in Svetu posredovati natančen pregled te pomoči. Namen te ocene je ugotoviti, ali so cilji makrofinančne pomoči uresničeni in ali so pogoji za makrofinančno pomoč, vključno z zgornjo mejo iz točke 7(c) še zmeraj izpolnjeni, in tudi omogočiti Komisiji, da lahko poda priporočila za izboljšanje ukrepov v prihodnosti. V svoji oceni bi morala Komisija ovrednotiti tudi sodelovanje z evropskimi ali multilateralnimi finančnimi institucijami pri zagotavljanju makrofinančne pomoči.

         (1)  Ta ocena bo temeljila na letnem poročilu o človekovih pravicah in demokraciji v svetu, predvidenem v Strateškem okviru EU za človekove pravice in demokracijo in akcijskem načrtu za njegovo izvajanje (Sklepi Sveta o človekovih pravicah in demokraciji z dne 25. junija 2012).


title: 2011/531/EU: Sklep Sveta z dne 16. junija 2011 o stališču Evropske unije na skupnem odboru EU-ICAO glede sklepa o sprejetju Priloge o varnosti v letalstvu k Memorandumu o sodelovanju med Evropsko unijo in Mednarodno organizacijo civilnega letalstva, ki zagotavlja okvir za krepitev sodelovanja

text:
               9.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 232/8

         SKLEP SVETA
   z dne 16. junija 2011
   o stališču Evropske unije na skupnem odboru EU-ICAO glede sklepa o sprejetju Priloge o varnosti v letalstvu k Memorandumu o sodelovanju med Evropsko unijo in Mednarodno organizacijo civilnega letalstva, ki zagotavlja okvir za krepitev sodelovanja
   (2011/531/EU)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti členov 100(2) in 218(9) Pogodbe,
   ob upoštevanju Sklepa Sveta 2011/530/EU z dne 31. marca 2011 o podpisu, v imenu Unije, in začasni uporabi Memoranduma o sodelovanju med Evropsko unijo in Mednarodno organizacijo civilnega letalstva, ki zagotavlja okvir za krepitev sodelovanja (1) (v nadaljevanju besedila: Memorandum o sodelovanju),
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:
   Primerno je določiti stališče, ki bo v imenu Unije sprejeto na skupnem odboru EU-ICAO, ustanovljenem z Memorandumom o sodelovanju, glede sprejetja priloge o varnosti v letalstvu, da bi se vključila v navedeni memorandum –
   SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Stališče Evropske unije na skupnem odboru EU-ICAO iz člena 7(3)(c) Memoranduma o sodelovanju med Evropsko unijo in Mednarodno organizacijo civilnega letalstva, ki zagotavlja okvir za krepitev sodelovanja, glede sprejetja priloge o varnosti v letalstvu k navedenem memorandumu, temelji na osnutku sklepa skupnega odbora EU-ICAO, kot je priložen k temu sklepu.
   Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan njegovega sprejetja.

      V Luxembourgu, 16. junija 2011

            Za Svet

            Predsednik

         VÖLNER P.

      (1)  Glej stran 1 tega Uradnega lista.

      OSNUTEK
      SKLEP SKUPNEGA ODBORA EU-ICAO
      z dne …
      o sprejetju Priloge o varnosti v letalstvu k Memorandumu o sodelovanju med Evropsko unijo in Mednarodno organizacijo civilnega letalstva, ki zagotavlja okvir za krepitev sodelovanja
      SKUPNI ODBOR EU-ICAO JE –
      ob upoštevanju Memoranduma o sodelovanju med Evropsko unijo in Mednarodno organizacijo civilnega letalstva, ki zagotavlja okvir za krepitev sodelovanja (MOS ICAO), zlasti člena 7(3)(c) Memoranduma,
      ob upoštevanju naslednjega:
      Ker je primerno, da se Priloga o varnosti v letalstvu vključi v MOS ICAO –
      SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
      Člen 1
      Priloga k temu sklepu se sprejme in je sestavni del MOS ICAO.
      Člen 2
      Ta sklep začne veljati na dan njegovega sprejetja.

         V …

               Za skupni odbor EU-ICAO

               predsedujoči

         PRILOGA

               „PRILOGA I - VARNOST V LETALSTVU

               1.   Cilji

                           1.1

                           Pogodbenici se dogovorita o sodelovanju na področju varnosti v letalstvu v okviru Memoranduma o sodelovanju med Evropsko unijo in Mednarodno organizacijo civilnega letalstva (MOS ICAO), parafiranega 27. septembra 2010 v Montrealu.

                           1.2

                           Pogodbenici se v skladu s svojo zavezanostjo doseganju najvišje ravni varnosti v letalstvu po vsem svetu ter globalni usklajenosti varnostnih standardov in priporočenih praks (SARP) dogovorita za tesno sodelovanje v smislu preglednosti in dialoga, da bi uskladili svoje varnostne dejavnosti.

                     2.   Področje uporabe

                           2.1

                           Pri doseganju ciljev iz odstavka 1.2 se pogodbenici dogovorita o sodelovanju na naslednjih področjih:

                                       —

                                       izvajanje rednega dialoga o varnostnih zadevah v skupnem interesu,

                                       —

                                       doseganje preglednosti na podlagi redne izmenjave informacij in podatkov v zvezi z varnostjo ter zagotavljanja vzajemnega dostopa do zbirk podatkov,

                                       —

                                       sodelovanje v varnostnih dejavnostih,

                                       —

                                       vzajemno priznavanje rezultatov programa ICAO za splošno presojo nadzora varnosti (USOAP) in inšpekcijskih pregledov standardizacije, ki jih opravlja EU,

                                       —

                                       spremljanje in analiziranje izpolnjevanja standardov ICAO in upoštevanja priporočenih praks v državah,

                                       —

                                       sodelovanje pri regulativnih zadevah in določanju standardov,

                                       —

                                       razvoj in zagotavljanje projektov in programov tehnične pomoči,

                                       —

                                       spodbujanje regionalnega sodelovanja,

                                       —

                                       izmenjava strokovnjakov ter

                                       —

                                       zagotavljanje usposabljanja.

                           2.2

                           Sodelovanje iz odstavka 2.1 se vzpostavi na področjih, na katerih se uveljavljajo pristojnosti Unije.

                     3.   Izvajanje

                           3.1

                           Pogodbenici lahko uvedeta delovno ureditev, ki določa vzajemno dogovorjene mehanizme in postopke za učinkovito izvajanje sodelovanja na področjih iz odstavka 2.1. To delovno ureditev sprejme skupni odbor EU-ICAO.

                     4.   Dialog

                           4.1

                           Pogodbenici redno sklicujeta sestanke in telekonference za razpravo o varnostnih zadevah v skupnem interesu in po potrebi uskladitev dejavnosti.

                     5.   Preglednost, izmenjava informacij, dostop do zbirk podatkov

                           5.1

                           Pogodbenici pri svojih odnosih s tretjimi stranmi v skladu z veljavnimi pravili spodbujata preglednost na področju varnosti v letalstvu.

                           5.2

                           Pogodbenici zagotavljata preglednost v sodelovanju in sodelujeta v varnostnih dejavnostih na podlagi izmenjave ustreznih in primernih varnostnih podatkov, varnostnih informacij in dokumentacije ter z zagotavljanjem dostopa do ustreznih zbirk podatkov in omogočanjem vzajemnega sodelovanja na sestankih. V ta namen pogodbenici vzpostavita delovno ureditev, ki določa postopke za izmenjavo informacij in zagotavljanje dostopa do zbirk podatkov ter zagotavlja zaupnost informacij, prejetih od druge pogodbenice, v skladu s členom 6 MOS ICAO.

                     6.   Sodelovanje v varnostnih dejavnostih

                           6.1

                           Za izvajanje te priloge vsaka pogodbenica, če je to ustrezno, povabi drugo pogodbenico k sodelovanju v dejavnostih in na sestankih v zvezi z varnostjo, da bi zagotovila tesno sodelovanje in usklajevanje. Načini takega sodelovanja se določijo v delovni ureditvi, o kateri se dogovorita pogodbenici.

                     7.   Usklajevanje med USOAP ICAO in inšpekcijskimi pregledi standardizacije EU

                           7.1

                           Pogodbenici se dogovorita o krepitvi sodelovanja na področjih programa za splošno presojo nadzora varnosti (USOAP) in inšpekcijskih pregledov standardizacije, da zagotovita učinkovito uporabo omejenih sredstev in preprečita podvajanje dela, obenem pa ohranita univerzalnost in celovitost programa USOAP Mednarodne organizacije civilnega letalstva.

                           7.2

                           Za preverjanje izpolnjevanja standardov ICAO v zvezi z varnostjo in upoštevanja priporočenih praks ICAO v državah članicah EU ter za doseganje ciljev iz odstavka 7.1 pogodbenici po potrebi vzpostavita okvir za izvajanje:

                                       (a)

                                       presoj nadzora varnosti ICAO v Evropski agenciji za varnost v letalstvu (EASA) na področju varnostnih standardov in priporočenih praks (SARP), obravnavanih v zakonodaji EU, ter v zvezi z nekaterimi funkcijami in nalogami, ki jih EASA izvaja v imenu držav članic EU, ter

                                       (b)

                                       nadzora ICAO nad inšpekcijskimi pregledi standardizacije EU, ki jih opravlja EASA pri pristojnih nacionalnih organih držav članic EU, v zvezi z varnostnimi standardi in priporočenimi praksami (SARP), obravnavanimi v zakonodaji EU.

                           7.3

                           Pogodbenici vzpostavita delovno ureditev, ki določa mehanizme in postopke, potrebne za učinkovito izvajanje okvira iz odstavka 7.2. Ta delovna ureditev med drugim obravnava naslednje vidike:

                                       (a)

                                       področje uporabe posegov programa ICAO za splošno presojo nadzora varnosti, vključno z revizijami in misijami za potrjevanje, ki temeljijo na primerjalni analizi zakonodaje EU ter varnostnih standardih in priporočenih praksah ICAO;

                                       (b)

                                       vzajemno sodelovanje v ustreznih revizijskih dejavnostih, inšpekcijskih pregledih in dejavnostih za potrjevanje vsake pogodbenice;

                                       (c)

                                       informacije, ki jih mora zagotoviti vsaka pogodbenica za program ICAO za splošno presojo nadzora varnosti in inšpekcijske preglede standardizacije, ki jih opravlja EASA;

                                       (d)

                                       zagotavljanje zaupnosti, kadar je to potrebno, varovanje podatkov in ravnanje z občutljivimi informacijami, ter

                                       (e)

                                       obiske na kraju samem.

                     8.   Izmenjava varnostnih informacij in analiz

                           8.1

                           Pogodbenici si brez poseganja v veljavna pravila izmenjujeta ustrezne varnostne podatke, zbrane na podlagi USOAP in drugih virov, kot so dejavnosti ICAO v okviru pristopa stalnega spremljanja, inšpekcijski pregledi standardizacije, ki jih opravlja EASA, in inšpekcijski pregledi za presojo varnosti tujih zrakoplovov (SAFA), ter analize, pripravljene na podlagi teh podatkov.

                           8.2

                           Pogodbenici tesno sodelujeta pri vsakem ukrepanju za zagotavljanje učinkovitejšega izpolnjevanja varnostnih standardov in priporočenih praks v EU in drugih državah. Tako sodelovanje vključuje izmenjavo informacij, omogočanje dialoga med zadevnimi stranmi, obiske ali inšpekcijske preglede na kraju samem ter usklajevanje vseh dejavnosti tehnične pomoči.

                     9.   Regulativne zadeve

                           9.1

                           Vsaka pogodbenica poskrbi za redno obveščanje druge pogodbenice o vseh svojih ustreznih zakonih, predpisih, standardih, zahtevah in priporočenih praksah, ki lahko vplivajo na izvajanje te priloge, pa tudi o njihovih spremembah.

                           9.2

                           Pogodbenici se medsebojno pravočasno obveščata o vseh predlaganih spremembah zakonov, predpisov, standardov, zahtev in priporočenih praks, če bi lahko te spremembe vplivale na to prilogo. Ob upoštevanju vseh tovrstnih sprememb lahko skupni odbor EU-ICAO po potrebi sprejme spremembe te priloge v skladu s členom 7 MOS ICAO.

                           9.3

                           Pogodbenici se zaradi globalnega usklajevanja varnostnih predpisov in standardov medsebojno posvetujeta o tehničnih regulativnih zadevah na področju varnosti v letalstvu v različnih fazah oblikovanja pravil ali postopkov razvoja varnostnih standardov in priporočenih praks ter sta po potrebi vabljeni k sodelovanju v ustreznih tehničnih organih.

                           9.4

                           ICAO zagotavlja Evropski uniji pravočasne informacije o svojih odločitvah in priporočilih, ki vplivajo na varnostne standarde in priporočene prakse, in sicer z omogočanjem popolnega dostopa do dopisov, naslovljenih na države članice te organizacije, in elektronskih biltenov.

                           9.5

                           Kadar je to ustrezno, si EU prizadeva za usklajenost ustrezne zakonodaje EU z varnostnimi standardi in priporočenimi praksami ICAO na področju varnosti v letalstvu.

                           9.6

                           Evropska unija ne glede na obveznosti držav članic EU kot pogodbenic Čikaške konvencije, kadar je to ustrezno, začne dialog z ICAO za zagotovitev tehničnih informacij v primerih, kadar se zaradi uporabe zakonodaje EU pojavijo vprašanja v zvezi z izpolnjevanjem standardov ICAO in upoštevanjem priporočenih praks ICAO.

                     10.   Projekti in programi tehnične pomoči

                           10.1

                           Pogodbenici v okviru zagotavljanja učinkovite uporabe sredstev in preprečevanja podvajanja dela usklajujeta pomoč državam ter si izmenjujeta informacije in podatke o projektih in programih tehnične pomoči, povezanih z varnostjo v letalstvu.

                           10.2

                           Pogodbenici izvajata skupne dejavnosti za začetek in usklajevanje mednarodnih prizadevanj za opredelitev donatorjev, ki so pripravljeni in zmožni prispevati ciljno usmerjeno tehnično pomoč državam z znatnimi pomanjkljivostmi na področju varnosti.

                           10.3

                           Prispevki EU so zlasti usmerjeni v programe in projekte pomoči državam in regionalnim organom civilnega letalstva pri odpravi znatnih pomanjkljivosti na področju varnosti, izvajanju varnostnih standardov in priporočenih praks ICAO, razvoju regulativnega sodelovanja in krepitvi sistemov držav za nadzor varnosti, tudi z vzpostavljanjem regionalnih sistemov za nadzor varnosti.

                     11.   Regionalno sodelovanje

                           11.1

                           Pogodbenici kot prednostne opredelita dejavnosti, ki so namenjene pospeševanju ustanavljanja regionalnih organizacij za nadzor varnosti, kadar bi regionalni pristop omogočil večjo gospodarnost, boljši nadzor in/ali postopke standardizacije.

                     12.   Strokovna pomoč

                           12.1

                           EU si brez poseganja v sheme strokovne pomoči, vzpostavljene zunaj področja uporabe te priloge, prizadeva ICAO na njeno zahtevo zagotoviti strokovnjake z dokazanim tehničnim strokovnim znanjem na ustreznih področjih varnosti v letalstvu za opravljanje nalog in sodelovanje v dejavnostih, ki sodijo v področje uporabe te priloge. Pogoji take strokovne pomoči se določijo v okviru delovne ureditve med pogodbenicama.

                     13.   Usposabljanje

                           13.1

                           Kadar je to ustrezno, vsaka pogodbenica omogoči osebju druge pogodbenice udeležbo v vseh programih usposabljanja v zvezi z varnostjo v letalstvu, ki jih izvaja.

                           13.2

                           Pogodbenici si izmenjujeta informacije in gradiva v zvezi s programi usposabljanja v zvezi z varnostjo v letalstvu ter po potrebi usklajujeta razvoj programov usposabljanja in pri njem sodelujeta.

                           13.3

                           Pogodbenici v okviru dejavnosti iz odstavka 10 te priloge skupaj omogočata, da v programih usposabljanja sodelujejo udeleženci iz tistih držav ali regij, ki prejemajo tehnično pomoč katere koli pogodbenice, in se pri tem medsebojno usklajujeta.

                     14.   Pregled

                           14.1

                           Pogodbenici redno pregledujeta izvajanje te priloge in po potrebi upoštevata ustrezne spremembe politik ali predpisov.

                           14.2

                           Vse preglede te priloge izvaja skupni odbor EU-ICAO, ustanovljen v skladu s členom 7 MOS ICAO.

                     15.   Začetek veljavnosti, spremembe in prenehanje

                           15.1

                           Ta priloga začne veljati na dan, ko jo sprejme skupni odbor EU-ICAO in velja do odpovedi.

                           15.2

                           Delovna ureditev, dogovorjena na podlagi te priloge, začne veljati na dan, ko jo sprejme skupni odbor EU-ICAO.

                           15.3

                           Spremembe ali prenehanje delovne ureditve, sprejete na podlagi te priloge, so predmet dogovora na skupnem odboru EU-ICAO.

                           15.4

                           Vsaka pogodbenica lahko to prilogo kadar koli odpove. Odpoved začne veljati šest mesecev po tem, ko je pogodbenica od druge pogodbenice prejela pisno uradno obvestilo o odpovedi, razen če je bilo uradno obvestilo o odpovedi na podlagi vzajemnega soglasja pogodbenic umaknjeno pred iztekom šestmesečnega obdobja.

                           15.5

                           Če je MOS ICAO odpovedan je ne glede na katero koli določbo tega naslova istočasno odpovedana tudi ta priloga in katera koli delovna ureditev, sprejeta na njeni podlagi.“


title: Sklep Sodišča z dne 7. marca 2017 o praznikih in dela prostih dnevih ter sodnih počitnicah

text:
               29.5.2017

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 168/2

         SKLEP SODIŠČA
   z dne 7. marca 2017
   o praznikih in dela prostih dnevih ter sodnih počitnicah
   (2017/C 168/02)
   SODIŠČE JE –
   ob upoštevanju člena 24(2), (4) in (6) Poslovnika,
   ker je treba na podlagi te določbe določiti seznam praznikov in dela prostih dni ter datume sodnih počitnic –
   SKLENILO:

      Člen 1

   Dela prosti dnevi in prazniki v smislu člena 24(4) in (6) Poslovnika so:

               —

               novo leto,

               —

               velikonočni ponedeljek,

               —

               1. maj,

               —

               vnebohod,

               —

               binkoštni ponedeljek,

               —

               23. junij,

               —

               15. avgust,

               —

               1. november,

               —

               25. december,

               —

               26. december.

      Člen 2

   Med 1. novembrom 2017 in 31. oktobrom 2018 so sodne počitnice v smislu člena 24(2) in (6) Poslovnika:

               —

               božič 2017: od ponedeljka, 18. decembra 2017, do vključno nedelje, 7. januarja 2018,

               —

               velika noč 2018: od ponedeljka, 26. marca 2018, do vključno nedelje, 8. aprila 2018,

               —

               poletje 2018: od ponedeljka, 16. julija 2018, do vključno petka, 31. avgusta 2018.

      Člen 3

   Ta sklep začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

      V Luxembourgu, 7. marca 2017

            Sodni tajnik

         A. CALOT ESCOBAR

            Predsednik

         K. LENAERTS


title: Sklep Sveta 2014/219/SZVP z dne 15. aprila 2014 o misiji Evropske unije v okviru SVOP v Maliju (EUCAP Sahel Mali)

text:
               16.4.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 113/21

         SKLEP SVETA 2014/219/SZVP
   z dne 15. aprila 2014
   o misiji Evropske unije v okviru SVOP v Maliju (EUCAP Sahel Mali)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 28, člena 42(4) in člena 43(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga visoke predstavnice Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 21. marca 2012 pozdravil strategijo Evropske unije za varnost in razvoj na območju Sahela (v nadaljnjem besedilu: strategija EU za Sahel) ter poudaril, da si Unija že dolgo prizadeva, da bi se na območju Sahela zmanjšala negotovost in pospešil razvoj.

               (2)

               Svet je 16. julija 2012 s Sklepom 2012/392/SZVP (1) ustanovil misijo EUCAP Sahel Niger v okviru skupne varnostne in obrambne politike (SVOP), ki bo prispevala k usposabljanju notranjih varnostnih sil v Nigru in svetovanju v zvezi s tem ter k učinkovitejšemu območnemu usklajevanju z Malijem in Mavretanijo na področju varnosti.

               (3)

               Svet je 23. julija 2012 izrazil resno zaskrbljenost zaradi poslabšanja razmer v Maliju, ki negativno vplivajo na mir in stabilnost na tem območju, pa tudi v mednarodnem okviru. Zaradi uresničevanja strategije za Sahel je pozval visoko predstavnico Unije za zunanje zadeve in zunanjo politiko (v nadaljnjem besedilu: VP) ter Komisijo, naj pripravita konkretne predloge za hitro izvedbo vseh ukrepov na področju upravljanja, varnosti, razvoja in reševanja konfliktov, ki so v tej strategiji predvideni za severni del Malija.

               (4)

               Svet je 18. februarja 2013 s Sklepom 2013/87/SZVP (2) ustanovil misijo za vojaško usposabljanje malijskih oboroženih sil (EUTM Mali), da bi svetovala malijskim oboroženim silam, ki so pod nadzorom zakonitih malijskih civilnih organov, in jih usposabljala.

               (5)

               Svet je 27. maja 2013 ponovno poudaril, da je pripravljen preučiti možnosti za zagotovitev nujne podpore malijskim oblastem na področju notranje varnosti in pravosodja, tudi pri preprečevanju terorizma in organiziranega kriminala, zlasti v okviru SVOP.

               (6)

               Republika Mali je 20. februarja 2014 Evropsko unijo pisno povabila k vzpostavitvi civilne misije Unije v podporo malijskim varnostnim silam.

               (7)

               Svet je 17. marca 2014 odobril koncept kriznega upravljanja za morebitno civilno misijo v okviru SVOP v podporo malijskim notranjim varnostnim silam.

               (8)

               Misija EUCAP Sahel Mali se bo izvajala v razmerah, ki se lahko poslabšajo in bi lahko ovirale doseganje ciljev zunanjega delovanja Unije iz člena 21 Pogodbe o Evropski uniji (PEU) –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Misija
   Unija izvaja civilno misijo v Maliju (EUCAP Sahel Mali) v podporo malijskim notranjim varnostnim silam (policija, žandarske sile in nacionalna garda).
   Člen 2
   Cilji in naloge
   1.   Cilj EUCAP Sahel Mali je omogočiti malijskim oblastem, da ponovno vzpostavijo in ohranijo ustavni in demokratični red ter razmere za trajni mir v Maliju, hkrati pa s učinkovitim prestrukturiranjem državne uprave ponovno vzpostavijo in ohranijo nadzor in legitimnost državnih oblasti na celotnem malijskem ozemlju.
   2.   Zaradi okrepitve malijskega procesa ponovne vzpostavitvi državne oblasti ter v tesnem sodelovanju z drugimi mednarodnimi akterji, zlasti misijo MINUSMA, EUCAP Sahel Mali pomaga in svetuje notranjim varnostnim silam pri izvajanju varnostne reforme, ki jo določi nova vlada, da bi:

               —

               izboljšali njihovo operativno učinkovitost,

               —

               ponovno vzpostavili njihove ustrezne hierarhične strukture,

               —

               okrepili vlogo upravnih in sodnih oblasti pri upravljanju in nadzoru njihovih akcij, in

               —

               olajšali njihovo ponovno napotitev na sever države.

         3.   Da bi uresničila svoj cilj, EUCAP Sahel Mali deluje v skladu s strateškimi operativnimi smernicami, opredeljenimi v konceptu kriznega upravljanja, ki ga je 17. marca 2014 odobril Svet, in izpopolnjenimi v dokumentih za operativno načrtovanje, ki jih je odobril Svet.
   Člen 3
   Linija poveljevanja in struktura
   1.   EUCAP Sahel Mali ima kot operacija kriznega opravljanja enotno strukturo poveljevanja.
   2.   Sedež poveljstva EUCAP Sahel Mali je v Bamaku.
   Člen 4
   Načrtovanje in začetek delovanja EUCAP Sahel Mali
   1.   Misija začne delovati na podlagi sklepa Sveta na datum, ki ga predlaga poveljnik civilne operacije EUCAP Sahel Mali, takoj ko so vzpostavljene njene začetne operativne zmogljivosti.
   2.   Naloge predhodne skupine EUCAP Sahel Mali so pripraviti logistiko in infrastrukturo za namestitev EUCAP Sahel Mali, navezati stike z malijskimi sogovorniki, zlasti z vlado in z osrednjimi oblastmi, da bi skupaj z njimi predhodno ocenili možnosti za dosego ciljev EUCAP Sahel Mali, najprej pa opredeliti okvir za sodelovanje in usklajevanje z mednarodnimi partnerji, zlasti misijo MINUSMA, ter zagotoviti potrebno podlago za pripravo koncepta operacij (CONOPS), načrta delovanja (OPLAN) in drugega finančnega izkaza.
   Člen 5
   Poveljnik civilne operacije
   1.   Direktor civilnih zmogljivosti za načrtovanje in izvajanje operacij (CCPC) v okviru EUCAP Sahel Mali je poveljnik civilne operacije EUCAP Sahel Mali. Zadevne civilne zmogljivosti so poveljniku civilne operacije na voljo pri načrtovanju in izvajanju EUCAP Sahel Mali.
   2.   Poveljnik civilne operacije, ki je pod političnim nadzorom in strateškim vodstvom Političnega in varnostnega odbora (PVO) in splošno podrejen VP, poveljuje EUCAP Sahel Mali in jo nadzira.
   3.   Poveljnik civilne operacije pri vodenju operacij zagotavlja ustrezno in učinkovito izvajanje odločitev Sveta in PVO, po potrebi tudi z navodili ter svetovanjem in tehnično podporo vodji misije.
   4.   Poveljnik civilne operacije poroča Svetu prek VP.
   5.   Vsi dodeljeni člani osebja ostajajo v skladu z nacionalnimi pravili pod popolnim poveljstvom nacionalnih organov države članice, ki jih je dodelila, ali zadevne institucije Unije ali Evropske službe za zunanje delovanje (ESZD). Ti organi prenesejo operativni nadzor nad svojim osebjem na poveljnika civilne operacije.
   6.   Poveljnik civilne operacije je v celoti odgovoren za ustrezno izvajanje dolžnosti skrbnega ravnanja Unije.
   Člen 6
   Vodja misije
   1.   Vodja misije je odgovoren za EUCAP Sahel Mali ter poveljuje in izvaja nadzor na območju operacij. Vodja misije je neposredno odgovoren poveljniku civilne operacije in ukrepa v skladu z njegovimi navodili.
   2.   Vodja misije predstavlja EUCAP Sahel Mali na območju operacij. Na člane osebja EUCAP Sahel Mali lahko prenese naloge upravljanja na področju kadrovskih in finančnih zadev, za katere je v celoti sam odgovoren.
   3.   Vodja misije je odgovoren za upravljanje in logistiko EUCAP Sahel Mali, kar vključuje sredstva, vire in informacije, ki so dani na razpolago EUCAP Sahel Mali.
   4.   Vodja misije je odgovoren za disciplinski nadzor nad osebjem. Za dodeljeno osebje disciplinske ukrepe izvršuje zadevni nacionalni organ v skladu z nacionalnimi pravili, zadevna institucija Unije ali ESZD.
   5.   Vodja misije poskrbi za ustrezno prepoznavnost EUCAP Sahel Mali.
   Člen 7
   Politični nadzor in strateško vodenje
   1.   PVO v okviru odgovornosti Sveta in VP politično nadzira EUCAP Sahel Mali in jo strateško vodi. Svet pooblasti PVO za sprejemanje ustreznih odločitev v skladu s tretjim odstavkom člena 38 PEU. To pooblastilo vključuje zlasti pristojnost za imenovanje vodje misije na predlog VP ter za revidiranje CONOPS in OPLAN. Za odločanje v zvezi s cilji in prenehanjem delovanja EUCAP Sahel Mali je še naprej pristojen Svet.
   2.   PVO redno poroča Svetu.
   3.   PVO redno in po potrebi prejema poročila poveljnika civilne operacije in vodje misije o zadevah v okviru njune pristojnosti.
   Člen 8
   Osebje
   1.   EUCAP Sahel Mali sestavlja predvsem osebje, ki ga dodelijo države članice, institucije Unije ali ESZD. Vse države članice, institucije Unije in ESZD krijejo stroške v zvezi z osebjem, ki so ga dodelile, tudi stroške potovanja do kraja napotitve in nazaj, plače, zdravstveno zavarovanje ter nadomestila, z izjemo ustreznih dnevnic.
   2.   Države članice, institucije Unije oziroma ESZD so odgovorne za odzivanje na vse pritožbe v zvezi z dodelitvijo, ki jih vloži član dodeljenega osebja ali so povezane z njim, in za vse tožbe zoper tako osebo.
   3.   EUCAP Sahel Mali lahko tudi pogodbeno zaposli mednarodno in lokalno osebje, če zahtevanih nalog ne more opraviti osebje, ki so ga dodelile države članice. V izrednih in upravičenih primerih, kadar ni na voljo primernih kandidatov iz držav članic, se lahko po potrebi pogodbeno zaposlijo državljani sodelujočih tretjih držav.
   4.   Pogoji zaposlitve ter pravice in obveznosti mednarodnega in lokalnega osebja se določijo v pogodbah med misijo EUCAP Sahel Mali in zadevnimi člani osebja.
   Člen 9
   Status EUCAP Sahel Mali in njenega osebja
   Status EUCAP Sahel Mali in njenega osebja, vključno z morebitnimi privilegiji, imunitetami in dodatnimi jamstvi, potrebnimi za izpolnjevanje in nemoteno delovanje EUCAP Sahel Mali, je predmet sporazuma, sklenjenega v skladu s členom 37 PEU in postopkom iz člena 218 Pogodbe o delovanju Evropske unije.
   Člen 10
   Sodelovanje tretjih držav
   1.   Brez poseganja v avtonomijo odločanja Unije in v njen enotni institucionalni okvir so k sodelovanju pri EUCAP Sahel Mali lahko povabljene tudi tretje države, če prevzamejo stroške z njihove strani dodeljenega osebja, vključno s plačami, zavarovanjem za vsa tveganja, dnevnicami in potnimi stroški za pot v Mali in nazaj, ter ustrezno prispevajo h kritju stroškov delovanja EUCAP Sahel Mali.
   2.   Tretje države, ki prispevajo k EUCAP Sahel Mali, imajo enake pravice in dolžnosti glede vsakodnevnega upravljanja EUCAP Sahel Mali kot države članice.
   3.   Svet pooblašča PVO za sprejemanje ustreznih odločitev glede odobritve predlaganih prispevkov in za ustanovitev odbora prispevajočih držav.
   4.   Podrobnejša pravila glede sodelovanja tretjih držav se določijo v sporazumih, sklenjenih v skladu s členom 37 PEU. Če Unija in tretja država skleneta ali sta sklenili sporazum o vzpostavitvi okvira za sodelovanje te tretje države v operacijah Unije za krizno upravljanje, se v okviru EUCAP Sahel Mali uporabljajo določbe tega sporazuma.
   Člen 11
   Varnost
   1.   Poveljnik civilne operacije vodi načrtovanje varnostnih ukrepov vodje misije ter zagotavlja, da jih EUCAP Sahel Mali ustrezno in učinkovito izvaja v skladu s členom 5.
   2.   Vodja misije je odgovoren za varnost EUCAP Sahel Mali in za zagotavljanje skladnosti z minimalnimi varnostnimi zahtevami, ki se uporabljajo za EUCAP Sahel Mali v skladu s politiko Unije v zvezi z varnostjo osebja, razporejenega zunaj Unije v okviru operativnih zmogljivosti iz naslova V PEU.
   3.   Vodji misije pomaga uradnik za varnost misije, ki poroča vodji misije in poleg tega vzdržuje tesne delovne stike z ESZD.
   4.   Zaradi varnosti se osebju EUCAP Sahel Mali zagotovi obvezno varnostno usposabljanje, prilagojeno stopnji nevarnosti na območju napotitve. Osebju se na območju operacij poleg tega zagotovi redno obnovitveno usposabljanje, ki ga organizira uradnik za varnost misije.
   5.   Vodja misije zagotavlja varovanje tajnih podatkov EU v skladu s Sklepom Sveta 2013/488/EU (3).
   Člen 12
   Stalno dežurstvo
   Za EUCAP Sahel Mali se aktivira stalno dežurstvo.
   Člen 13
   Pravna ureditev
   EUCAP Sahel Mali lahko naroča storitve ali blago, sklepa pogodbe in upravne dogovore, zaposluje osebje, vodi bančne račune, pridobiva sredstva in razpolaga z njimi ter poravnava obveznosti in je lahko stranka v sodnem postopku, kot je potrebno za izvajanje tega sklepa.
   Člen 14
   Finančna ureditev
   1.   Referenčni finančni znesek za kritje odhodkov, povezanih z EUCAP Sahel Mali, za prvih devet mesecev po začetku veljavnosti tega sklepa znaša 5 500 000 EUR. Referenčni finančni znesek za poznejša obdobja določi Svet.
   2.   Vsi odhodki se upravljajo v skladu s postopki in predpisi, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije. Državljani tretjih držav in državljani države gostiteljice se lahko prijavljajo na javne razpise za sklenitev pogodb. Z odobritvijo Komisije lahko misija z državami članicami, državo gostiteljico, sodelujočimi tretjimi državami in drugimi mednarodnimi akterji sklepa tehnične dogovore za naročanje opreme, storitev in prostorov za EUCAP Sahel Mali.
   3.   EUCAP Sahel Mali je odgovorna za izvajanje proračuna misije. V ta namen EUCAP Sahel Mali podpiše sporazum s Komisijo.
   4.   Pri finančni ureditvi se upoštevajo struktura poveljevanja, določena v členih 3, 5 in 6, ter operativne potrebe EUCAP Sahel Mali, vključno z združljivostjo opreme in interoperabilnostjo njenih enot.
   5.   Odhodki so upravičeni od datuma podpisa sporazuma iz odstavka 3.
   Člen 15
   Projektna enota
   1.   EUCAP Sahel Mali razpolaga s projektno enoto za opredeljevanje in izvajanje projektov. EUCAP Sahel Mali po potrebi poskrbi za usklajevanje, lažji potek in svetovanje v zvezi s projekti, ki jih izvajajo države članice in tretje države pod njihovo odgovornostjo na področjih, povezanih z mandatom EUCAP Sahel Mali, in v podporo njenim ciljem.
   2.   Ob upoštevanju odstavka 3 lahko EUCAP Sahel Mali v okviru projektne enote zaprosi za finančne prispevke držav članic ali tretjih držav za izvedbo projektov, ki logično dopolnjujejo druge ukrepe EUCAP Sahel Mali v dveh primerih, in sicer če je projekt:

               —

               predviden v finančnem izkazu tega sklepa; ali

               —

               vključen v mandat misije s spremembo finančnega izkaza na zahtevo vodje misije.

         V takšnem primeru EUCAP Sahel Mali sklene dogovor s temi državami, v katerem so urejeni zlasti posebni postopki za obravnavo pritožb tretjih oseb v zvezi s škodo, nastalo zaradi dejanj ali opustitev dejanj vodje misije pri uporabi sredstev, ki jih zagotovijo te države.
   Sodelujoče države članice se zaradi dejanj ali opustitev dejanj vodje misije pri uporabi njihovih sredstev v nobenem primeru ne morejo sklicevati na odgovornost Unije ali VP.
   3.   Politični in varnostni odbor se dogovori o sprejetju finančnih prispevkov tretjih držav za projektno enoto.
   Člen 16
   Doslednost odziva Unije in usklajevanje
   1.   VP zagotavlja, da je izvajanje tega sklepa skladno z zunanjim delovanjem Unije na splošno, pa tudi z razvojnimi programi Unije.
   2.   Vodja misije se brez poseganja v linijo poveljevanja podrobno usklajuje z delegacijo Unije v Maliju, da se tako zagotovi doslednost ukrepanja Unije v Maliju. Vodja delegacije v Bamaku brez poseganja v linijo poveljevanja in po podrobnem usklajevanju s posebnim predstavnikom Evropske unije za Sahel (PPEU Sahel) daje politične smernice na lokalni ravni vodji misije EUCAP Sahel Mali. Vodja misije EUCAP Sahel Mali, vodja delegacije v Bamaku in PPEU Sahel se po potrebi posvetujejo.
   3.   Vzpostavi se sodelovanje med vodjem misije EUCAP Sahel Mali, poveljnikom misije EUTM Mali, vodjem misije EUCAP Sahel Niger in vodjem misije EUBAM Libija.
   4.   Poleg tega EUCAP Sahel Mali usklajuje in harmonizira svoje ukrepe na področju varnostne reforme z misijo MINUSMA in drugimi mednarodnimi partnerji.
   Člen 17
   Razkritje podatkov
   1.   VP je pooblaščen, da tretjim državam, pridruženim temu sklepu, če je potrebno in ob upoštevanju potreb EUCAP Sahel Mali ter v skladu s Sklepom Sveta 2013/488/EU, razkrije tajne podatke EU do stopnje „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“, ki so bili pripravljeni za namene EUCAP Sahel Mali.
   2.   V primeru konkretne in nujne operativne potrebe je VP prav tako pooblaščen, da državi gostiteljici v skladu s Sklepom 2013/488/EU razkrije vse tajne podatke EU do stopnje „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“, ki so bili pripravljeni za namene EUCAP Sahel Mali. V ta namen se sklenejo dogovori med VP in pristojnimi organi države gostiteljice.
   3.   VP je pooblaščen, da tretjim državam, pridruženim temu sklepu, posreduje vse netajne dokumente EU v zvezi z razpravami Sveta o EUCAP Sahel Mali, za katere v skladu s členom 6(1) Poslovnika Sveta velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti (4).
   4.   VP lahko taka pooblastila in možnost sklepanja dogovorov iz odstavka 2 prenese na osebje ESZD, poveljnika civilne operacije in/ali vodjo misije v skladu z oddelkom VII priloge VI k Sklepu 2013/488/EU.
   Člen 18
   Začetek in čas veljavnosti
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.
   Uporablja se 24 mesecev po datumu začetka delovanja EUCAP Sahel Mali.

      V Luxembourgu, 15. aprila 2014

            Za Svet

            Predsednica

         C. ASHTON

      (1)  Sklep Sveta 2012/392/SZVP z dne 16. julija 2012 o misiji SZVP Evropske unije v Nigru (EUCAP Sahel Niger) (UL L 187, 17.7.2012, str. 48).

      (2)  Sklep Sveta 2013/87/SZVP z dne 18. februarja 2013 o začetku vojaške misije Evropske unije, ki prispeva k usposabljanju malijskih oboroženih sil (EUTM Mali) (UL L 46, 19.2.2013, str. 27).

      (3)  Sklep Sveta 2013/488/EU z dne 23. septembra 2013 o varnostnih predpisih za varovanje tajnih podatkov EU (UL L 274, 15.10.2013, str. 1).

      (4)  Sklep Sveta 2009/937/EU z dne 1. decembra 2009 o sprejetju Poslovnika Sveta (UL L 325, 11.12.2009, str. 35).


title: Sklep Komisije z dne 19. junija 2000 o uravnoteženi zastopanosti obeh spolov v odborih in strokovnih skupinah, ki jih ustanovi Komisija (notificiran pod dokumentno številko C(2000)1600) (2000/407/ES)

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

32000D0407

Uradni list L 154 , 27/06/2000 str. 0034 - 0035

		Sklep Komisijez dne 19. junija 2000o uravnoteženi zastopanosti obeh spolov v odborih in strokovnih skupinah, ki jih ustanovi Komisija(notificiran pod dokumentno številko C(2000)1600)(2000/407/ES)KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,ob upoštevanju naslednjega:(1) Po členu 2 Pogodbe je ena od nalog Skupnosti spodbujanje enakosti moških in žensk.(2) Po členu 3 Pogodbe si Skupnost pri vseh svojih dejavnostih prizadeva odpraviti neenakost in spodbuja enakost moških in žensk.(3) Kljub Priporočilu Sveta 96/694/ES z dne 2. decembra 1996 o uravnoteženem sodelovanju žensk in moških v postopkih odločanja [1] so ženske še vedno nezadostno zastopane v organih odločanja, tudi v tistih, ki jih ustanovi Komisija [2].(4) Evropski parlament je v Resoluciji z dne 11. februarja 1994 o ženskah v postopkih odločanja države članice Evropske unije pozval, da sprejmejo posebne ukrepe na tem področju, tej resoluciji je sledila Resolucija Sveta z 27. marca 1995 o uravnoteženem sodelovanju žensk in moških v postopkih odločanja.(5) Enakost žensk in moških je temelj človeškega dostojanstva in demokracije, osnovno načelo prava Skupnosti, ustav in predpisov držav članic ter mednarodnih in evropskih konvencij.(6) Komisija je sprejela politiko integracije načela enakosti spolov in vključitev enakih možnosti žensk in moških v vse dejavnosti in politike Skupnosti.(7) Na Četrti svetovni konferenci Združenih narodov o ženskah (Peking 1995) se je Evropska skupnost zavezala, da bo spodbujala sodelovanje žensk v postopkih odločanja.(8) Svet Evrope v svojem Priporočilu št. 1413 iz leta 1999 priporoča svojim državam članicam, da dosežejo enako zastopanost žensk in moških v javnem in zasebnem življenju.(9) Pariška konferenca EU 17. aprila 1999 o ženskah in moških na oblasti je pozvala države članice, naj spodbujajo upoštevanje enakosti žensk in moških v zvezi z imenovanji v organe odločanja.(10) Primerno je sprejeti posebne ukrepe za spodbujanje uravnoteženega sodelovanja žensk in moških v postopkih odločanja, s čimer se izenači možnosti žensk in moških.(11) Komisija se je že zavezala, da bo dosegla 40 % zastopanost žensk v vseh odborih in združenjih na področju raziskav [3]. Ta cilj bo uresničevala tudi na drugih področjih, v strokovnih skupinah in odborih, ki jih ustanovi Komisija.(12) Ta sklep se ne uporablja za odbore iz Sklepa Sveta 1999/468/ES z dne 28. junija 1999 o določitvi postopkov za uresničevanje Komisiji podeljenih izvedbenih pooblastil [4]SKLENILA:Člen 1Ta sklep se uporablja za strokovne skupine in odbore, ki jih ustanovi Komisija. Nanaša se na novo ustanovljene pa tudi na že obstoječe strokovne skupine in odbore.Člen 2Komisija se zavezuje, da bo v strokovnih skupinah in odborih, ki jih ustanavlja, vzpostavila uravnoteženo zastopanost obeh spolov. Srednjeročni cilj je doseči vsaj 40 % zastopanost pripadnikov enega spola v vsaki strokovni skupini in odboru.Glede obstoječih strokovnih skupin in odborov si bo Komisija prizadevala vzpostaviti uravnoteženo zastopanost obeh spolov ob vsaki zamenjavi člana in ob koncu mandata člana strokovne skupine ali odbora.Člen 3Tri leta po sprejetju tega sklepa bo Komisija pregledala njegovo izvajanje in objavila poročilo, ki bo vključevalo statistično analizo uravnotežene zastopanosti obeh spolov v strokovnih skupinah in odborih. Glede na izide tega pregleda bo Komisija takrat sprejela kakršne koli potrebne ukrepe.V Bruslju, 19. junija 2000Za KomisijoAnna DiamantopoulouČlanica Komisije[1] UL L 319, 10.12.1996, str. 11.[2] KOM(2000) 120 zadnji.[3] KOM(1999) 76 zadnji.[4] UL L 184, 17.7.1999, str. 23.--------------------------------------------------


title: Sklep št. 930/2007/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. junija 2007 o uporabi Solidarnostnega sklada EU v skladu s točko 26 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju

text:
               3.8.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 202/18

      SKLEP št. 930/2007/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

   z dne 7. junija 2007
   o uporabi Solidarnostnega sklada EU v skladu s točko 26 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI –
   ob upoštevanju Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (1), še zlasti točke 26 tega sporazuma,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2012/2002 z dne 11. novembra 2002 o ustanovitvi Solidarnostnega sklada Evropske unije (2),
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropska unija je ustanovila Solidarnostni sklad Evropske unije („Sklad“), da bi pokazala svojo solidarnost prebivalstvu območij, ki so jih prizadele nesreče.

               (2)

               Medinstitucionalni sporazum z dne 17. maja 2006 dopušča uporabo sklada do letne zgornje meje v višini 1 milijarde EUR.

               (3)

               Uredba (ES) št. 2012/2002 vsebuje določbe, v skladu s katerimi se sklad lahko uporabi.

               (4)

               Madžarska in Grčija sta predložili vlogi za uporabo tega sklada v zvezi z dvema nesrečama, ki so ju povzročile poplave –

         SKLENETA:
   Člen 1
   V okviru splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2007 se uporabi Solidarnostni sklad Evropske unije za zagotovitev zneska v višini 24 370 114 EUR v odobritvah za prevzem obveznosti in odobritvah plačil.
   Člen 2
   Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 7. junija 2007

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         H.-G. PÖTTERING

            Za Svet

            Predsednik

         G. GLOSER

      (1)  UL C 139, 14.6.2006, str. 1.

      (2)  UL L 311, 14.11.2002, str. 3.


title: 2010/660/EU: Sklep Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. oktobra 2010 o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji v skladu s točko 28 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (vloga EGF/2009/023 PT/Qimonda, Portugalska)

text:
               4.11.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 286/16

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
   z dne 20. oktobra 2010
   o uporabi sredstev Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji v skladu s točko 28 Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (vloga EGF/2009/023 PT/Qimonda, Portugalska)
   (2010/660/EU)
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju Medinstitucionalnega sporazuma z dne 17. maja 2006 med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o proračunski disciplini in dobrem finančnem poslovodenju (1), zlasti točke 28 Sporazuma,
   ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1927/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o ustanovitvi Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (2), zlasti člena 12(3) Uredbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski sklad za prilagoditev globalizaciji (ESPG) je bil ustanovljen za zagotavljanje dodatne podpore presežnim delavcem, ki so bili odpuščeni zaradi velikih strukturnih sprememb v svetovnih trgovinskih tokovih, ter za pomoč pri njihovi ponovni vključitvi na trg dela.

               (2)

               Področje uporabe ESPG se je razširilo na vloge, predložene od 1. maja 2009, da bi se vključila pomoč za delavce, ki so postali presežni zaradi svetovne finančne in gospodarske krize.

               (3)

               Medinstitucionalni sporazum z dne 17. maja 2006 omogoča uporabo sredstev ESPG do letne zgornje meje v višini 500 milijonov EUR.

               (4)

               Portugalska je 17. decembra 2009 predložila vlogo za uporabo sredstev ESPG v zvezi s presežnimi delavci v podjetju Qimonda Portugal S.A ter jo dopolnila z dodatnimi informacijami do 28. aprila 2010. Ta vloga izpolnjuje zahteve za določitev finančnih prispevkov iz člena 10 Uredbe (ES) št. 1927/2006. Komisija zato predlaga uporabo zneska v višini 2 405 671 EUR.

               (5)

               Zato bi bilo treba uporabiti sredstva ESPG, da se zagotovi finančni prispevek za vlogo, ki jo je predložila Portugalska –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   V okviru splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2010 se iz Evropskega sklada za prilagoditev globalizaciji (ESPG) uporabi vsota 2 405 671 EUR v odobritvah za prevzem obveznosti in odobritvah plačil.
   Člen 2
   Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

      V Strasbourgu, dne 20. oktobra 2010

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         J. BUZEK

            Za Svet

            Predsednik

         O. CHASTEL

      (1)  UL C 139, 14.6.2006, str. 1.

      (2)  UL L 406, 30.12.2006, str. 1.