title: Sklep Sveta (SZVP) 2015/740 z dne 7. maja 2015 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Južnem Sudanu in razveljavitvi Sklepa 2014/449/SZVP

text:
               8.5.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 117/52

         SKLEP SVETA (SZVP) 2015/740
   z dne 7. maja 2015
   o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Južnem Sudanu in razveljavitvi Sklepa 2014/449/SZVP
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 29 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 10. julija 2014 sprejel Sklep 2014/449/SZVP (1) glede na to, da ostaja močno zaskrbljen zaradi razmer v Južnem Sudanu.

               (2)

               Varnostni svet Združenih narodov je 3. marca 2015 sprejel Resolucijo (RVSZN) 2206 (2015) glede na njegovo hudo zaskrbljenost zaradi konflikta med vlado Republike Južni Sudan in opozicijskimi silami, ki traja od decembra 2013, njegovo zaskrbljenost zaradi povzročenega hudega trpljenja ljudi in njegove odločne obsodbe preteklih in sedanjih kršitev človekovih pravic ter zlorab in kršitev mednarodnega humanitarnega prava ter zaradi obsežnega razseljevanja ljudi in poglabljanja humanitarne krize. Varnostni odbor je poudaril, da so za trpljenje prebivalcev Južnega Sudana odgovorne vse strani v konfliktu. Poudaril je tudi, da razmere v Južnem Sudanu predstavlja grožnjo za mednarodni mir in varnost v regiji.

               (3)

               Odstavka 9 in 12 RVSZN 2206 (2015) določata omejevalne ukrepe v obliki omejitve potovanj in zamrznitve premoženja, ki se lahko uporabijo v zvezi z osebami in subjekti, ki jih je določil odbor Varnostnega sveta, ustanovljen v skladu z odstavkom 16 RVSZN 2206 (2015) (v nadaljnjem besedilu: odbor). Odstavki 6, 7 in 8 RVSZN 2206 (2015) določajo tudi merila za določanje oseb in subjektov, za katere se uporabijo omejevalni ukrepi iz odstavkov 9 in 12 navedene resolucije.

               (4)

               Zaradi jasnosti bi bilo treba omejevalne ukrepe, ki jih določa Sklep 2014/449/SZVP, in omejevalne ukrepe, ki jih določa RVSZN 2206 (2015), združiti v en sam pravni instrument.

               (5)

               Zato bi bilo treba ustrezno razveljaviti Sklep 2014/449/SZVP.

               (6)

               Za izvajanje nekaterih ukrepov je potrebno nadaljnje ukrepanje Unije –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   1.   Državljani držav članic oziroma z ozemelj držav članic ali z uporabo plovil ali letal pod njihovo zastavo se ne sme prodajati, dobavljati, prenašati ali izvažati orožja in povezanega materiala vseh vrst, vključno z orožjem in strelivom, vojaškimi vozili in opremo, paravojaško opremo in rezervnimi deli za našteto v Južni Sudan, ne glede na to, ali navedeno izvira z ozemelj držav članic ali ne.
   2.   Prepovedano je tudi:

               (a)

               neposredno ali posredno zagotavljati tehnično pomoč, posredniške ali druge storitve kateri koli fizični ali pravni osebi, subjektu ali organu v Južnem Sudanu v zvezi s predmeti iz odstavka 1 ali v zvezi z dobavljanjem, izdelavo, vzdrževanjem in uporabo takih predmetov v tej državi;

               (b)

               neposredno ali posredno zagotavljati financiranje ali finančno pomoč v zvezi s predmeti iz odstavka 1, vključno zlasti s subvencijami, posojili in zavarovanji izvoznih kreditov, kakor tudi zavarovanji ali pozavarovanji za kakršno koli prodajo, dobavo, prenos ali izvoz ali za zagotavljanje povezane tehnične pomoči, posredniških ali drugih storitev kateri koli fizični ali pravni osebi, subjektu ali organu v Južnem Sudanu v zvezi s takimi predmeti ali za njihovo uporabo v navedeni državi;

               (c)

               zavestno in namerno sodelovati pri dejavnostih, katerih namen ali učinek je izogibanje ukrepom, navedenim v točkah (a) ali (b).

         Člen 2
   1.   Člen 1 se ne uporablja za:

               (a)

               prodajo, dobavo, prenos ali izvoz nesmrtonosne vojaške opreme, ki je namenjena izključno humanitarnim potrebam, nadzoru na področju človekovih pravic ali zaščitni uporabi ali za programe ZN, Afriške Unije (AU), EU ali Medvladne agencije za razvoj (IGAD) za vzpostavitev institucij, ali materiala, ki je namenjen operacijam ZN, AU in EU na področju kriznega upravljanja;

               (b)

               prodajo, dobavo, prenos ali izvoz nebojnih vozil, ki so bila izdelana ali opremljena z materiali za balistično zaščito in so namenjena izključno za zaščitno uporabo, s strani osebja EU ali njenih držav članic ali osebja ZN, AU ali IGAD v Južnem Sudanu;

               (c)

               zagotavljanje tehnične pomoči, posredniških storitev in drugih storitev povezanih z opremo ali programi in operacijami iz točke (a);

               (d)

               zagotavljanje financiranja in finančne pomoči v zvezi z opremo ali programi in operacijami iz točke (a);

               (e)

               prodajo, dobavo, prenos ali izvoz opreme za odstranjevanje min in materiala, ki se uporablja pri operacijah odstranjevanja min;

               (f)

               prodajo, dobavo, prevoz ali izvoz nesmrtonosne vojaške opreme, ki je namenjena izključno v podporo procesa reforme varnostnega sektorja v Južnem Sudanu, ter zagotavljanje financiranja, finančne pomoči ali tehnične pomoči, ki je povezana s takšno opremo;

         pod pogojem, da so pristojni organi zadevne države članice vnaprej odobrili te dobave.
   2.   Člen 1 se tudi ne uporablja za zaščitna oblačila, vključno z neprebojnimi jopiči in vojaškimi čeladami, ki so jih izključno za lastno osebno uporabo v Južni Sudan začasno izvozili osebje EU ali njenih držav članic, osebje ZN ali IGAD ali predstavniki medijev, delavci v humanitarnih in razvojnih organizacijah ter spremno osebje.
   3.   Države članice presojajo pošiljke po tem členu od primera do primera, pri čemer v celoti upoštevajo merila iz Skupnega stališča Sveta 2008/944/SZVP (2). Države članice zahtevajo ustrezna jamstva, da se preprečijo zlorabe dovoljenj, izdanih na podlagi tega člena, in po potrebi zagotovijo vrnitev opreme.
   Člen 3
   1.   Države članice sprejmejo potrebne ukrepe, s katerimi preprečijo, da bi na njihovo ozemlje vstopale ali preko njega potovale osebe:

               (a)

               ki jih je določil Varnostni svet ali odbor v skladu z odstavki 6, 7, 8 in 9 RVSZN 2206 (2015), kot so navedene na seznamu v Prilogi I k temu sklepu;

               (b)

               ki niso zajete pod točko (a), pa ovirajo politični proces v Južnem Sudanu, vključno z nasilnimi dejanji ali kršitvami dogovorov o premirju, ter osebe, odgovorne za resne kršitve človekovih pravic v Južnem Sudanu, ter z njimi povezane osebe, kot so navedene na seznamu v Prilogi II.

         2.   Odstavek 1 ne zavezuje države članice k temu, da bi lastnim državljanom zavrnila vstop na svoje ozemlje.
   Člen 4
   1.   Ta člen se uporablja za osebe s seznama v Prilogi I.
   2.   Člen 3(1) se ne uporablja, kadar:

               (a)

               je potovanje upravičeno zaradi humanitarnih potreb, vključno z verskimi obveznostmi, kakor določi odbor za vsak primer posebej;

               (b)

               je vstop ali tranzit potreben zaradi izvedbe sodnega postopka;

               (c)

               bi potovanje prispevalo k izpolnitvi ciljev vzpostavitve miru in nacionalne sprave v Južnem Sudanu in stabilnosti v regiji, kakor določi odbor za vsak primer posebej.

         Člen 5
   1.   Ta člen se uporablja za osebe s seznama v Prilogi II.
   2.   Člen 3(1) ne posega v primere, kadar državo članico zavezuje obveznost mednarodnega prava, in sicer:

               (a)

               kot državo gostiteljico mednarodne medvladne organizacije;

               (b)

               kot državo gostiteljico mednarodne konference, sklicane s strani ali pod pokroviteljstvom ZN;

               (c)

               v skladu z večstranskim sporazumom o dodeljenih privilegijih in imunitetah ali

               (d)

               v okviru Lateranske pogodbe iz leta 1929, ki sta jo sklenila Sveti sedež (Vatikanska mestna država) in Italija.

         3.   Šteje se, da se odstavek 2 uporablja tudi v primerih, ko je država članica gostiteljica Organizacije za varnost in sodelovanje v Evropi (OVSE).
   4.   Svet je ustrezno obveščen o vseh primerih, kadar država članica odobri izjemo na podlagi odstavka 2 ali 3.
   5.   Države članice lahko odobrijo izjeme od ukrepov na podlagi člena 3(1), kadar je potovanje utemeljeno zaradi nujnih humanitarnih potreb ali zaradi udeležbe na medvladnih srečanjih in srečanjih, ki jih podpira ali gosti EU ali jih gosti država članica, ki predseduje OVSE, in na katerih poteka politični dialog za neposredno spodbujanje političnih ciljev omejevalnih ukrepov, vključno z demokracijo, človekovimi pravicami in pravno državo v Južnem Sudanu.
   6.   Država članica, ki želi odobriti izjeme iz odstavka 5, o tem pisno uradno obvesti Svet. Izjema se šteje za odobreno, razen če eden ali več članov Sveta ne vloži pisnega ugovora v dveh delovnih dneh po prejemu uradnega obvestila o predlagani izjemi. Če eden ali več članov Sveta vloži ugovor, lahko Svet s kvalificirano večino odloči, da se predlagana izjema odobri.
   7.   Kadar država članica na podlagi odstavkov 2, 3, 5 in 6 osebam s seznama iz Priloge II odobri vstop na svoje ozemlje ali tranzit preko njega, je odobritev strogo omejena na namen, za katerega je bila podana, in na osebe, na katere se neposredno nanaša.
   Člen 6
   1.   Vsa sredstva in gospodarski viri, ki neposredno ali posredno pripadajo, so v lasti ali jih posedujejo ali nadzirajo:

               (a)

               osebe in subjekti, ki jih je določil Varnostni svet ali odbor v skladu z odstavki 6, 7, 8 in 12 RVSZN 2206 (2015), kot so navedeni na seznamu v Prilogi I k temu sklepu;

               (b)

               osebe, ki ovirajo politični proces v Južnem Sudanu, vključno z nasilnimi dejanji ali kršitvami dogovorov o premirju, ter osebe, odgovorne za hude kršitve človekovih pravic v Južnem Sudanu, ter z njimi povezane fizične ali pravne osebe, subjekti ali organi, kot so navedeni v Prilogi II,

         se zamrznejo.
   2.   Fizičnim ali pravnim osebam, subjektom ali organom s seznama v Prilogi I ali II ne smejo biti neposredno ali posredno dana na razpolago ali v njihovo korist nobena sredstva ali gospodarski viri.
   Člen 7
   1.   Ta člen se uporablja za osebe in subjekte s seznama v Prilogi I.
   2.   Pristojni organ države članice lahko pod takšnimi pogoji, za katere meni, da so primerni, odobri sprostitev določenih zamrznjenih sredstev ali gospodarskih virov ali razpolaganje z njimi, potem ko je ugotovil, da so ta sredstva ali gospodarski viri:

               (a)

               potrebni za osnovne potrebe, vključno za plačevanje živil, najemnin ali hipotek, zdravil in zdravstveno oskrbo, davke, zavarovalne premije in pristojbine za storitve javnih gospodarskih služb;

               (b)

               izključno za plačilo razumnih honorarjev in nadomestil za nastale stroške, povezane z zagotavljanjem pravnih storitev;

               (c)

               pristojbine ali stroški storitev za redno hranjenje ali vzdrževanje zamrznjenih sredstev in gospodarskih virov.

         Zadevna država članica vnaprej uradno obvesti odbor o nameri, da po potrebi odobri sprostitev določenih zamrznjenih sredstev ali gospodarskih virov. Če ni negativne odločitve odbora, se odobritve lahko izdajo v petih delovnih dneh od takšnega uradnega obvestila.
   3.   Pristojni organ države članice lahko pod takšnimi pogoji, za katere meni, da so primerni, odobri sprostitev določenih zamrznjenih sredstev ali gospodarskih virov ali razpolaganje z njimi, potem ko je ugotovil, da so zadevna sredstva ali gospodarski viri nujni za kritje izrednih stroškov, pod pogojem, da zadevna država članica o takšni ugotovitvi uradno obvesti odbor in da jo odbor odobri.
   4.   Z odstopanjem od člena 6(1) lahko pristojni organi države članice tudi odobrijo sprostitev določenih zamrznjenih sredstev ali gospodarskih virov, pod pogojem, da je zadevna država članica ugotovila, da so sredstva ali gospodarski viri predmet sodnega, upravnega ali arbitražnega zasega ali odločbe in da se bodo sredstva ali gospodarski viri uporabili izključno za poravnavo navedenega zasega ali odločbe, pod pogojem, da je zaseg nastal ali je bila odločba izdana pred datumom sprejetja RVSZN 2206 (2015), to je 3. marcem 2015, in ni v korist fizične ali pravne osebe, subjekta ali organa s seznama v Prilogi I ali II, in je o tem zadevna država članica uradno obvestila odbor.
   5.   Člen 6(1) se ne uporablja za prilive na zamrznjenih računih za:

               (a)

               obresti ali druge donose teh računov; ali

               (b)

               zapadla plačila po pogodbah, dogovorih ali obveznostih, sklenjenih ali nastalih pred datumom, ko so za te račune začeli veljati ukrepi iz člena 6,

         pod pogojem, da za vse takšne obresti, druge donose in plačila še naprej veljajo ukrepi iz člena 6(1).
   6.   Člen 6 fizični ali pravni osebi, subjektu ali organu s seznama ne preprečuje, da bi plačal zapadlo plačilo po pogodbi, ki je bila sklenjena pred datumom uvrstitve take fizične ali pravne osebe, subjekta ali organa na seznam v Prilogi I, pod pogojem, da je zadevna država članica ugotovila, da plačila neposredno ali posredno ne bo prejela fizična ali pravna oseba, subjekt ali organ s seznama v Prilogi I ali II in potem ko je zadevna država članica uradno obvestila odbor o nameri, da bo nakazala ali prejela takšna plačila ali v ta namen odobrila, če je ustrezno, sprostitev sredstev, drugega finančnega premoženja ali gospodarskih virov, in sicer 10 delovnih dni pred takšno odobritvijo.
   Člen 8
   1.   Ta člen se uporablja za osebe in subjekte s seznama v Prilogi II.
   2.   Pristojni organ države članice lahko pod takšnimi pogoji, za katere meni, da so primerni, odobri sprostitev določenih zamrznjenih sredstev ali gospodarskih virov ali razpolaganje z njimi, potem ko je ugotovil, da so ta sredstva ali gospodarski viri:

               (a)

               nujni za zadovoljitev osnovnih potrebe oseb s seznama v Prilogi II in njihovih vzdrževanih družinskih članov, vključno s plačili za živila, najemnine ali hipoteke, zdravila in zdravstveno oskrbo, davke, zavarovalne premije in pristojbine za storitve javnih gospodarskih služb;

               (b)

               namenjeni izključno za plačilo razumnih honorarjev in nadomestil nastalih izdatkov, povezanih z zagotavljanjem pravnih storitev;

               (c)

               namenjeni izključno za plačilo pristojbin ali stroškov storitev za redno hranjenje ali vzdrževanje zamrznjenih sredstev ali gospodarskih virov ali

               (d)

               potrebni za kritje izrednih izdatkov, pod pogojem, da je pristojni organ o razlogih, zaradi katerih meni, da bi bilo treba izdati posebno odobritev, uradno obvestil pristojne organe drugih držav članic in Komisijo vsaj dva tedna pred odobritvijo.

         Zadevna država članica obvesti druge države članice in Komisijo o vseh odobritvah, izdanih na podlagi tega odstavka.
   3.   Z odstopanjem od člena 6(1) lahko pristojni organi države članice odobrijo sprostitev določenih zamrznjenih sredstev ali gospodarskih virov, če so izpolnjeni naslednji pogoji:

               (a)

               sredstva ali gospodarski viri so predmet arbitražne odločbe, izdane pred datumom uvrstitve fizične ali pravne osebe, subjekta ali organa iz člena 6(1) na seznam v Prilogi II, ali sodne ali upravne odločbe, izdane v Uniji, ali sodne odločbe, izvršljive v zadevni državi članici, pred navedenim datumom ali po njem;

               (b)

               sredstva ali gospodarski viri se bodo uporabljali izključno za poravnavo terjatev, ki so zavarovane s takšno odločbo ali so v takšni odločbi priznane kot veljavne, v mejah, določenih z veljavno zakonodajo in predpisi, ki urejajo pravice oseb s takšnimi terjatvami;

               (c)

               odločba ni v korist fizične ali pravne osebe, subjekta ali organa s seznama v Prilogi I ali II in

               (d)

               priznanje odločbe ni v nasprotju z javnim redom zadevne države članice.

         Zadevna država članica obvesti druge države članice in Komisijo o vseh odobritvah, izdanih na podlagi tega odstavka.
   4.   Člen 6(1) fizični ali pravni osebi, subjektu ali organu s seznama ne preprečuje, da bi plačal zapadlo plačilo po pogodbi, ki je bila sklenjena pred datumom uvrstitve take fizične ali pravne osebe, subjekta ali organa na seznam v Prilogi II, pod pogojem, da je zadevna država članica ugotovila, da plačila neposredno ali posredno ne bo prejela fizična ali pravna oseba, subjekt ali organ s seznama v Prilogi I ali II.
   5.   Člen 6(2) se ne uporablja za prilive na zamrznjenih računih za:

               (a)

               obresti ali druge donose teh računov;

               (b)

               zapadla plačila po pogodbah, dogovorih ali obveznostih, sklenjenih ali nastalih pred datumom, ko so za te račune začeli veljati ukrepi iz člena 6, ali

               (c)

               zapadla plačila po sodnih, upravnih ali arbitražnih odločbah, izdanih v Uniji ali izvršljivih v zadevni državi članici,

         pod pogojem, da za vse takšne obresti, druge donose in plačila še naprej veljajo ukrepi iz člena 6(1).
   Člen 9
   1.   Če Varnostni svet ali odbor uvrsti osebo ali subjekt na seznam, Svet tako osebo ali subjekt vključi v Prilogo I.
   2.   Svet na predlog države članice ali visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko odloča o določitvi seznama iz Priloge II in njegovih spremembah.
   3.   Svet o sklepih iz odstavkov 1 in 2, vključno z razlogi za uvrstitev na seznam, obvesti zadevno fizično ali pravno osebo, subjekt ali organ, bodisi neposredno, če je naslov znan, bodisi z objavo obvestila, s čimer da taki fizični ali pravni osebi, subjektu ali organu možnost, da predloži pripombe.
   4.   Kadar so predložene pripombe ali novi tehtni dokazi, Svet pregleda svoje sklepe in o tem ustrezno obvesti zadevno fizično ali pravno osebo, subjekt ali organ.
   Člen 10
   1.   V prilogah I in II se navedejo razlogi za uvrstitev oseb in subjektov iz členov 3(1) in 6(1) na seznam, kot jih je za Prilogo I določil Varnostni svet ali odbor in za Prilogo II Svet.
   2.   V prilogah I in II se, kjer so na voljo, navedejo tudi podatki, potrebni za identifikacijo zadevnih oseb in subjektov, kot jih je za Prilogo I določil Varnostni svet ali odbor in za Prilogo II Svet. Pri osebah lahko taki podatki vključujejo imena, vključno z vzdevki, datum in kraj rojstva, državljanstvo, številki potnega lista in osebne izkaznice, spol, naslov, če je znan, ter funkcijo ali poklic. Pri pravnih osebah, subjektih ali organih lahko take informacije vključujejo imena, kraj in datum registracije, matično številko in sedež podjetja. Prilogi I in II vsebujeta tudi datum določitve.
   Člen 11
   Da bi bili ukrepi, določeni v tem sklepu, čim bolj učinkoviti, Unija spodbuja tretje države k sprejetju omejevalnih ukrepov, ki so podobni tistim, ki so določeni v tem sklepu.
   Člen 12
   1.   Ta sklep se redno pregleduje. Če Svet meni, da cilji tega sklepa niso bili doseženi, in glede na zadevne odločitve Varnostnega sveta, sklep po potrebi podaljša ali spremeni.
   2.   Ukrepi iz točke (b) člena 3(1) in točke (b) člena 6(1) se pregledujejo redno in sicer vsaj vsakih 12 mesecev. Za zadevne osebe in subjekte se bodo prenehajo uporabljati, če Svet v skladu s postopkom iz člena 9 ugotovi, da pogoji za njihovo uporabo niso več izpolnjeni.
   Člen 13
   Sklep 2014/449/SZVP se razveljavi.
   Člen 14
   Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 7. maja 2015

            Za Svet

            Predsednik

         E. RINKĒVIČS

      (1)  Sklep Sveta 2014/449/SZVP z dne 10. julija 2014 o omejevalnih ukrepih glede na razmere v Južnem Sudanu (UL L 203, 11.7.2014, str. 100).

      (2)  Skupno stališče Sveta 2008/944/SZVP z dne 8. decembra 2008, ki opredeljuje skupna pravila glede nadzora izvoza vojaške tehnologije in opreme (UL L 335, 13.12.2008, str. 99).

      PRILOGA I

         Seznam oseb in subjektov iz točke (a) člena 3(1) in točke (a) člena 6(1)

      PRILOGA II

         Seznam oseb in subjektov iz točke (b) člena 3(1) in točke (b) člena 6(1)

                  Ime

                  Podatki o istovetnosti

                  Razlogi

                  Datum uvrstitve na seznam

                  1.

                  Santino DENG
                  (tudi: Santino Deng Wol)

                  Poveljnik tretje pehotne divizije Sudanske ljudske osvobodilne vojske (SPLA)

                  Santino Deng je poveljnik tretje pehotne divizije SPLA, ki je sodelovala pri ponovnem zavzetju kraja Bentiu maja 2014. Santino Deng je tako odgovoren za kršitev dogovora o premirju, sklenjenega 23. januarja.

                  11.7.2014

                  2.

                  Peter GADET
                  (tudi: Peter Gatdet Yaka; Peter Cadet; Peter Gadet Yak; Peter Gadet Yaak: Peter Gatdet Yaak; Peter Gatdet; Peter Gatdeet Yaka)

                  Vodja protivladne milice Nuer. Kraj rojstva: Mayom, zvezna država Unity

                  Peter Gadet je vodja protivladne milice Nuer, ki je od 15. do 17. aprila 2014 izvedla napad na Bentiu in s tem kršila dogovor o premirju, sklenjen 23. januarja. V napadu je bilo ubitih več kot 200 civilistov. Peter Gadet je tako odgovoren za podpihovanje nasilja, s čimer ovira politični proces v Južnem Sudanu, in za hude kršitve človekovih pravic.

                  11.7.2014


Pomembno pravno obvestilo

|

31987D0095

Sklep Sveta z dne 22. decembra 1986 o standardizaciji na področju informacijske tehnologije in telekomunikacij

Uradni list L 036 , 07/02/1987 str. 0031 - 0037 finska posebna izdaja: poglavje 13 zvezek 16 str. 0105  švedska posebna izdaja: poglavje 13 zvezek 16 str. 0105  CS.ES poglavje 13 zvezek 008 str. 236  ET.ES poglavje 13 zvezek 008 str. 236  HU.ES poglavje 13 zvezek 008 str. 236  LT.ES poglavje 13 zvezek 008 str. 236  LV.ES poglavje 13 zvezek 008 str. 236  MT.ES poglavje 13 zvezek 008 str. 236  PL.ES poglavje 13 zvezek 008 str. 236  SK.ES poglavje 13 zvezek 008 str. 236  SL.ES poglavje 13 zvezek 008 str. 236

		Sklep Svetaz dne 22. decembra 1986o standardizaciji na področju informacijske tehnologije in telekomunikacij(87/95/EGS)SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JEob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 235 Pogodbe,ob upoštevanju predloga Komisije,ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [1],ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [2],ker morajo standardi, ki se uporabljajo v informacijski tehnologiji, in dejavnosti, potrebne za njihovo pripravo, še zlasti upoštevati:- zahtevnost tehničnih specifikacij in natančnost, ki je potrebna za zagotovitev izmenjave informacij in podatkov ter združljivo obratovanje sistemov,- potrebo po zagotovitvi hitrega objavljanja standardov, tako da neupravičene kasnitve ne povzročijo prehitrega zastaranja besedil, ki jih je prehitela hitrost tehnoloških sprememb,- potrebo po spodbujanju uporabe mednarodnih standardov za izmenjavo informacij in podatkov na temelju, ki bo potrdil njihovo verodostojnost s stališča praktičnega izvajanja,- gospodarski pomen vloge, ki jo ima standardizacija pri prispevanju k oblikovanju trga Skupnosti na tem področju;ker Direktiva 83/189/EGS [3] omogoča, da so Komisija, države članice in ustanove za standardizacijo obveščene o namerah ustanov za standardizacijo glede priprave ali spremembe standarda, in ker pod pogoji te direktive Komisija lahko določi pristojnosti in naloge, da se delo na standardizaciji, ki je v skupnem interesu, opravi s skupnimi močmi in dovolj zgodaj;ker ta direktiva ne vsebuje vseh določb, ki so potrebne za izvajanje politike Skupnosti glede standardizacije na področju informacijske tehnologije in telekomunikacij;ker vse večji obseg tehničnega prekrivanja med različnimi področji standardizacije, zlasti v primeru informacijske tehnologije in telekomunikacij, utemeljuje tesno sodelovanje med ustanovami za standardizacijo, ki morajo sodelovati pri obravnavanju teh zadev skupnega interesa;ker je Komisija nedavno sklenila dogovore v okviru memoranduma o soglasju, podpisanega z Evropsko konferenco poštnih in telekomunikacijskih uprav (CEPT), in v okviru splošnih smernic, ki jih je odobrila skupna standardizacijska organizacija Evropski odbor za standardizacijo/Evropski odbor za standardizacijo v elektrotehniki (CEN/CENELEC);ker Direktiva 86/361/EGS [4] določa programe za delo na skupnih tehničnih specifikacijah (ki ustrezajo evropskim telekomunikacijskim standardom - Normes Européennes de Télécommunication (NET)) za to področje, ki jih pripravlja Evropska konferenca poštnih in telekomunikacijskih uprav, ob posvetovanju, kjer je to primerno, z Evropskim odborom za standardizacijo in Evropskim odborom za standardizacijo v elektrotehniki;ker je področje javnih naročil ustrezno za spodbujanje širšega sprejemanja informacij o medomrežnem povezovanju odprtih sistemov in standardov o izmenjavi podatkov s sklicevanjem nanje pri nakupu;ker je treba odboru poveriti nalogo, da nudi pomoč Komisiji pri njenem uresničevanju in upravljanju ciljev in dejavnosti, določenih v Sklepu,SKLENIL:Člen 1V tem sklepu:1. "tehnične specifikacije" pomeni specifikacijo v dokumentu, ki določa zahtevane značilnosti proizvoda, kot so nivoji kakovosti, zmogljivost, varnost ali mere, vključno z zahtevami, ki se uporabljajo za proizvod glede terminologije, simbolov, preskušanja in preskušalnih metod, embalaže, označevanja ali etiketiranja;2. "skupna tehnična specifikacija" pomeni tehnično specifikacijo, ki je pripravljena z namenom enotne uporabe v vseh državah članicah Skupnosti;3. "standard" pomeni tehnično specifikacijo, ki jo je priznani standardizacijski organ odobril za večkratno ali stalno uporabo, vendar skladnost z njo ni obvezna;4. "mednarodni standard" pomeni standard, ki ga je sprejel priznani mednarodni standardizacijski organ;5. "osnutek mednarodnega standarda (DIS)" pomeni osnutek standarda, ki ga je sprejel priznani mednarodni standardizacijski organ;6. "mednarodna tehnična specifikacija v telekomunikacijah" pomeni tehnično specifikacijo vseh ali nekaterih značilnosti proizvoda, ki jih priporočajo organizacije, kot sta Mednarodni posvetovalni odbor za telegrafijo in telefonijo (CCITT) ali CEPT;7. "evropski standard" pomeni standard, ki je bil odobren skladno s statuti standardizacijskih organov, s katerimi je Skupnost sklenila dogovore;8. "evropski predstandard" pomeni standard, ki je bil sprejet pod razpoznavno oznako (EPS) v skladu s statutarnimi določbami standardizacijskih organov, s katerimi je Skupnost sklenila dogovore;9. "funkcijski standard" pomeni standard, pripravljen za izpolnjevanje kompleksne funkcije, ki je potrebna za zagotavljanje medobratovalnosti sistemov, in na splošno nastane s povezovanjem več obstoječih referenčnih standardov ter je sprejet v skladu s statutarnimi določbami standardizacijskih organov;10. "funkcijska specifikacija": specifikacija, ki v telekomunikacijah opredeljuje uporabo enega ali več standardov o medomrežnem povezovanju odprtih sistemov za podporo specifični zahtevi za komunikacijo med sistemi informacijske tehnologije (standardi, ki jih priporočajo organizacije, kot sta CCITT ali CEPT);11. "tehnični predpis" pomeni tehnično specifikacijo, vključno z ustreznimi upravnimi predpisi, katerih upoštevanje je de iure ali de facto obvezno v primeru trženju ali uporabe v državi članici ali njenem večjem delu, razen tistih, ki jih predpišejo organi lokalnih skupnosti;12. "potrjevanje skladnosti" pomeni dejavnost, s katero se skladnost proizvoda ali storitve z določenimi standardi ali drugimi tehničnimi specifikacijami potrjuje s certifikatom ali oznako skladnosti;13. "informacijska tehnologija" pomeni sisteme, opremo, sestavne dele in programsko opremo, ki so potrebni za zagotovitev iskanja in priklica, obdelavo ter shranjevanje informacij v vseh središčih človekovega delovanja (dom, pisarniški prostor, proizvodni obrat itd.), uporaba katerih na splošno zahteva uporabo elektronike ali podobne tehnologije;14. "javna naročila" pomeni naročila:- ki so opredeljena v členu 1 Direktive 77/62/EGS [5],- ki so sklenjena za dobavo opreme v zvezi z informacijsko tehnologijo in telekomunikacijami, ne glede na področje dejavnosti naročnika;15. "telekomunikacijski organi" pomeni priznane organe ali zasebna podjetja v Skupnosti, ki opravljajo javne telekomunikacijske storitve.Člen 2Za pospeševanje standardizacije v Evropi in pripravo ter uporabo standardov na področju informacijske tehnologije ter funkcijskih specifikacij v telekomunikacijah se na ravni Skupnosti izvedejo naslednji ukrepi ob upoštevanju člena 3(2) in člena 4:(a) redna, najmanj enkrat letna in na temelju mednarodnih standardov, osnutkov mednarodnih standardov ali enakovrednih dokumentov, določitev prednostnih zahtev za standardizacijo z namenom priprave delovnih programov ter naročila izdelave takšnih evropskih standardov in funkcijskih specifikacij, ki bi se šteli kot potrebni za zagotavljanje izmenjave informacij in podatkov ter medobratovalnosti sistemov;(b) na temelju mednarodnih dejavnosti standardiziranja:- se evropske ustanove za standardizacijo in specializirani tehnični organi na področju informacijske tehnologije in telekomunikacij povabijo k pripravi evropskih standardov, evropskih predstandardov ali telekomunikacijskih funkcijskih specifikacij ter po potrebi k pripravi funkcijskih standardov, da se zagotovi natančnost, ki jo zahtevajo uporabniki za izmenjavo informacij in podatkov ter medobratovalnost sistemov. Delo teh organov temelji na mednarodnih standardih, osnutkih mednarodnih standardov ali mednarodnih tehničnih specifikacijah za področje telekomunikacij. Če mednarodni standard, osnutek mednarodnega standarda ali mednarodna tehnična specifikacija za področje telekomunikacij vsebuje jasne določbe, ki omogočajo njeno enotno uporabo, se te določbe nespremenjene sprejmejo v evropski standard, evropski predstandard ali funkcijsko specifikacijo za področje telekomunikacij. Le v primeru, da takšne jasne določbe ne obstajajo v mednarodnem standardu, osnutku mednarodnega standarda ali mednarodni tehnični specifikaciji za področje telekomunikacij, se izdela evropski standard, evropski predstandard ali funkcionalna specifikacija za področje telekomunikacij, da se razjasni ali po potrebi dopolni mednarodni standard, osnutek mednarodnega standarda ali mednarodna tehnična specifikacija za področje telekomunikacij, pri čemer se je treba izogniti odstopanjem od slednjih,- isti organi se povabijo k pripravi tehničnih specifikacij, ki so lahko temelj evropskih standardov ali evropskih predstandardov, če ni dogovorjenih mednarodnih standardov za izmenjavo informacij in podatkov ter medobratovalnost sistemov ali če se na ta način prispeva k njihovi izdelavi;(c) ukrepi za olajševanje uporabe standardov in funkcijskih specifikacij, zlasti z usklajevanjem dejavnosti držav članic pri:- preverjanju skladnosti proizvodov in storitev s standardi in funkcijskimi specifikacijami na temelju določenih preskušalnih zahtev,- potrjevanju skladnosti s standardi in funkcijskimi specifikacijami v skladu s primerno usklajenimi postopki;(d) spodbujanje uporabe standardov in funkcijskih specifikacij v zvezi z informacijsko tehnologijo in telekomunikacijami pri javnih naročilih in tehničnih predpisih.Člen 31. Specifični cilji predlaganih ukrepov so opisani v Prilogi k temu sklepu.2. Ta sklep velja za:- standarde na področju informacijske tehnologije, določene v členu 5,- funkcijske specifikacije za storitve, ki so posebej ponujene prek javnih telekomunikacijskih omrežij za izmenjavo informacij in podatkov med sistemi informacijske tehnologije.3. Ta sklep ne velja za:- skupne tehnične specifikacije za terminalsko opremo, priključeno na javna telekomunikacijska omrežja, ki so zajete v Direktivi 86/361/EGS,- specifikacij za opremo, ki tvori katerikoli del samih telekomunikacijskih omrežij.Člen 4Pri določanju zahtev glede standardizacije in pri snovanju delovnega programa za standardizacijo ter pripravo funkcijskih specifikacij se Komisija zlasti opira na informacije, ki so ji sporočene v skladu z Direktivo 83/189/EGS.Komisija po posvetovanju z odborom iz člena 7 poveri tehnično delo pristojni evropski organizaciji za standardizacijo ali specializiranim tehničnim organom (CEN, CENELEC in CEPT) in jih po potrebi pozove k pripravi ustreznih evropskih standardov ali funkcijskih specifikacij. Naročila, ki se dajo tem organizacijam, se predložijo v soglasje odboru iz člena 5 Direktive 83/189/EGS v skladu s postopki te direktive. Dano ne sme biti nobeno naročilo, ki se prekriva s katerimkoli delom delovnih programov, ki so se začeli ali so bili zasnovani na temelju Direktive 86/361/EGS.Člen 51. Ob upoštevanju razlik med obstoječimi nacionalnimi postopki sprejmejo države članice ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovijo sklicevanje na:- evropske standarde in evropske predstandarde iz člena 2 (b),- mednarodne standarde, če so ti sprejeti v državi naročnika,v javnih naročilih, povezanih z informacijsko tehnologijo, tako da se ti standardi uporabijo kot izhodišče za izmenjavo informacij in podatkov ter za medobratovalnost sistemov.2. Za zagotovitev združljivosti med koncema sprejmejo države članice ustrezne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da njihove uprave za telekomunikacije uporabljajo funkcijske specifikacije za sredstva, ki omogočajo dostop do njihovih javnih telekomunikacijskih omrežij pri tistih storitvah, ki so posebej namenjene izmenjavi informacij in podatkov med sistemi informacijske tehnologije in ki sami uporabljajo standarde iz odstavka 1.3. Pri uporabi tega člena se upoštevajo posebne okoliščine, navedene v nadaljevanju, ki lahko upravičijo uporabo drugih standardov in specifikacij razen tistih, ki so predvideni v tem sklepu:- potreba po kontinuiteti delovanja pri obstoječih sistemih, vendar le kot del jasno opredeljenih in zapisanih strategij za poznejši prehod na mednarodne ali evropske standarde ali funkcijske specifikacije,- dejansko inovativna narava določenih projektov,- kjer je zadevni standard ali zadevna funkcijska specifikacija tehnično neprimerna v ta namen, ker ne zagotavlja ustreznega sredstva za doseganje izmenjave informacij in podatkov ali medobratovalnosti sistemov, ali ker ne obstajajo načini (vključno s preskušanjem) za vzpostavitev zadostne skladnosti proizvoda s tem standardom ali s to funkcijsko specifikacijo ali kjer, v primeru evropskih predstandardov, ti nimajo potrebne ustaljenosti za uporabo. Druge države članice lahko dokažejo odboru iz člena 7, da je bila oprema, ki je skladna s standardom, zadovoljivo uporabljena in da uporaba te oprostitve ni bila upravičena,- kjer je po skrbnem sondiranju tržišča ugotovljeno, da je zaradi pomembnih razlogov v zvezi s stroškovno učinkovitostjo uporaba zadevnega standarda ali zadevne funkcijske specifikacije neprimerna. Druge države članice lahko dokažejo odboru iz člena 7, da je bila oprema, ki ustreza temu standardu, zadovoljivo uporabljena na običajni tržni podlagi in da uporaba te oprostitve ni bila upravičena.4. Poleg tega lahko države članice zahtevajo, na enaki podlagi kot v odstavku 1, sklicevanje na osnutek mednarodnega standarda.5. Naročniki, ki se sklicujejo na odstavek 3, navedejo svoje razloge za tako ravnanje, po možnosti v začetni razpisni dokumentaciji, izdani z namenom oskrbe, in v vseh primerih navedejo te razloge v svoji interni dokumentaciji ter na zahtevo priskrbijo takšne informacije podjetjem ponudnikom in odboru iz člena 7 ob spoštovanju poslovne tajnosti. Pritožbe v zvezi z uporabo odstopanj iz odstavka 3 se lahko naslovijo tudi neposredno na Komisijo.6. Komisija zagotovi, da se določbe tega člena uporabljajo v primeru vseh projektov in programov Skupnosti, vključno z javnimi naročili, ki se financirajo iz proračuna Skupnosti.7. Naročniki lahko, če menijo, da je to potrebno, uporabijo druge specifikacije pri naročilih v vrednosti, nižji od 100000 ekujev, pod pogojem, da ti nakupi ne preprečijo uporabe standardov iz odstavkov 1 in 2 pri katerem koli naročilu višje vrednosti od zneska, navedenega v tem odstavku. Potreba po odstopanju ali v tem odstavku opredeljena pragovna vrednost bo proučena v treh letih od začetka uporabe tega sklepa.Člen 6Pri snovanju in spreminjanju tehničnih predpisov na področjih, ki jih obsega ta sklep, se države članice opirajo na standarde iz člena 5, če ti na ustrezen način izpolnjujejo zahtevane tehnične specifikacije predpisa.Člen 71. Svetovalni odbor, imenovan "Skupina visokih uradnikov za standardizacijo v informacijski tehnologiji", nudi pomoč Komisiji pri njenem uresničevanju ciljev in njenem upravljanju dejavnosti, ki jih določa ta sklep. Odbor sestoji iz predstavnikov, ki jih imenujejo države članice in ki lahko zaprosijo za pomoč strokovnjake ali svetovalce: predsedujoči odbora je predstavnik Komisije. Za vprašanja telekomunikacij je pristojni odbor "Skupina visokih uradnikov za telekomunikacije" iz člena 5 Direktive 86/361/EGS.2. Komisija se posvetuje z odborom pri določanju prednostnih nalog Skupnosti, izvajanju ukrepov iz Priloge, pri obravnavanju zadev glede preverjanja skladnosti s standardi, nadzorovanju izvajanja člena 5 in drugih zadev v zvezi s standardizacijo na področju informacijske tehnologije in telekomunikacij ali drugih področjih, s katerimi se prekrivajo. Z odborom se posvetuje tudi glede poročila iz člena 8.3. Komisija usklajuje dejavnosti teh odborov z odborom iz člena 5 Direktive 83/189/EGS zlasti, če na podlagi tega sklepa in navedene direktive obstaja možnost prekrivanja pri naslavljanju zahtev na evropske ustanove za standardizacijo.4. Vsa vprašanja glede izvajanja tega sklepa se lahko predložijo odboru na zahtevo predsedujočega ali države članice.5. Odbor se sestane najmanj dvakrat letno.6. Odbor sprejme svoj poslovnik.7. Sekretariat odbora zagotovi Komisija.Člen 8Komisija predloži vsaki dve leti Evropskemu parlamentu in Svetu poročilo o napredku standardizacijskih dejavnostih na področju informacijske tehnologije. V tem poročilu se navedejo izvedbene rešitve, sprejete v Skupnosti, doseženi rezultati, uporaba teh rezultatov pri javnih naročilih in nacionalnih tehničnih predpisih ter zlasti njihov praktični pomen za potrjevanje.Člen 9Ta sklep ne vpliva na uporabo Direktive 83/189/EGS in Direktive 86/361/EGS.Člen 10Ta sklep se začne uporabljati eno leto po datumu njegove objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti.Člen 11Ta sklep je naslovljen na države članice.V Bruslju, 22. decembra 1986Za SvetPredsednikG. Shaw[1] UL C 36, 17.2.1986, str. 55.[2] UL C 303, 25.11.1985, str. 2.[3] UL L 109, 26.4.1983, str. 8.[4] UL L 217, 5.8.1986, str. 21.[5] UL L 13, 15.1.1977, str. 1.--------------------------------------------------PRILOGAUKREPI ZA STANDARDIZACIJO NA PODROČJU INFORMACIJSKE TEHNOLOGIJE IN TELEKOMUNIKACIJ1. Cilji(a) prispevati k združevanju notranjega trga Skupnosti na področju informacijske tehnologije in telekomunikacij;(b) izboljšati mednarodno konkurenčnost proizvajalcev Skupnosti z omogočanjem večje sprejemljivosti trga v Skupnosti za opremo, izdelano po priznanih evropskih in mednarodnih standardih;(c) olajšati izmenjavo informacij v vsej Skupnosti z zmanjšanjem ovir, ki jih ustvarja nezdružljivost zaradi odsotnosti standardov ali njihove nezadostne natančnosti;(d) zagotoviti upoštevanje uporabniških zahtev tako, da se uporabnikom omogoči več svobode pri sestavljanju njihovih sistemov na način, ki zagotavlja obratovalno združljivost in posledično izboljšano zmogljivost za manjše stroške;(e) pospešiti uporabo standardov in funkcijskih specifikacij v javnih naročilih.2. Opis ukrepov in dejavnosti2.1 Priprava delovnih programov in opredelitev prednostnih nalogPriprava delovnih programov in določitev prednostnih nalog ob upoštevanju zahtev Skupnosti in gospodarskega vpliva teh dejavnosti s stališča uporabnikov, proizvajalcev in telekomunikacijskih uprav. Naloge, ki se opravijo na tej stopnji, lahko zlasti vključujejo:2.1.1 zbiranje podrobnih informacij na temelju nacionalnih in mednarodnih programov, predstavitev teh informacij v obliki, ki olajšuje primerjalno analizo in pripravo povzetkov, potrebnih za delo odbora;2.1.2 razširjanje teh informacij, pregled zahtev in posvetovanje z zainteresiranimi stranmi;2.1.3 časovna uskladitev delovnih programov z mednarodnimi standardizacijskimi dejavnostmi;2.1.4 upravljanje delovnih programov;2.1.5 priprava poročil z opisom opravljanja dejavnosti in praktičnih rezultatov njihove uporabe;2.2 Opravljanje standardizacijskih dejavnosti na področju informacijske tehnologijeZa izvedbo delovnih programov je potrebno opravljanje vrste dejavnosti, za katere je odgovornost na splošno poverjena CEN/CENELEC in CEPT, ki ustrezata različnim fazam dejavnosti, potrebnih za zagotovitev verodostojnosti standardov.Te dejavnosti obsegajo:2.2.1 prečiščenje mednarodnih standardov v prizadevanjih za odstranitev dvoumnosti in možnosti, ki izkrivljajo funkcijo standardov, namenjenih za zagotovitev izmenjave informacij in združljivega delovanja sistemov;2.2.2 priprava predstandardov v primerih, ki jih utemeljujejo čezmerne zamude pri mednarodnih standardizacijskih postopkih, ali standardov, ki so potrebni v Skupnosti, če ni mednarodnih standardov;2.2.3 opredelitev pogojev, ki morajo biti izpolnjeni za vzpostavitev popolne skladnosti s standardom;2.2.4 priprava preskušalnih standardov ali preskušalnih specifikacij, vključenih v standarde in organizacijo postopkov ter struktur, ki omogočajo preskušalnim laboratorijem preverjanje skladnosti s temi standardi na primerno usklajenem temelju.2.3 Dejavnosti, ki vplivajo na področje telekomunikacijStandardizacijski ukrepi, ki zadevajo področje telekomunikacij, vključujejo dve vrsti dejavnosti:- pripravo funkcijskih specifikacij, ki temeljijo na mednarodnih ali evropskih standardih/specifikacijah, kadar te obstajajo, za sredstva dostopa do javnih telekomunikacijskih omrežij za tiste storitve, ki so posebej namenjene izmenjavi informacij in podatkov med sistemi informacijske tehnologije. To tehnično delo spada med usklajevalne dejavnosti, ki se izvajajo na telekomunikacijskem področju, in je poverjeno CEPT v skladu s postopki, predvidenimi v Direktivi 86/361/EGS,- delo, ki ga je treba opraviti na skupnem področju informacijske tehnologije in telekomunikacij, zahteva okrepljeno sodelovanje med pristojnimi tehničnimi organi (t.j. CEN/CENELEC/CEPT). To delo mora povečati stopnjo konvergence, tako da se standardi in funkcijske specifikacije lahko uporabljajo na čim več načinov in usklajeno v skladu s postopkom, predvidenim v Direktivi 83/189/EGS.2.4 Dopolnilni ukrepiTa del programa obsega naslednje ukrepe:2.4.1 posebne meroslovne dejavnosti se nanašajo na:- spodbujanje razvoja preskušalnih in validacijskih orodij ter formalnih opisovalnih tehnik,- podporo za primer sklicevanja, zlasti v primerih, ki zahtevajo uporabo funkcijskih standardov, temelječih na večjem številu standardov v kombinaciji;2.4.2 spodbujanje priprave navodil za končnega uporabnika za uporabo standardov;2.4.3 spodbujanje predstavitev obratovalne združljivosti, dosežene z uporabo standarda. Glavni cilj te dejavnosti je dati na voljo preskušalne in meroslovne instrumente, opredeljene v 2.4.1, za uporabo v različnih projektih, in zagotoviti eksperimentiranje z razvojnimi standardi;2.4.4 spodbujanje dogovorov, ki presegajo okvir industrijske standardizacije, ki so odvisni od sporazumov, sklenjenih na določenih področjih poklicnih dejavnosti, in ki prispevajo k učinkoviti izmenjavi informacij (transakcije potovalnih agencij, avtomatiziranje denarnih transakcij, računalniško vodenje carinskih dokumentov, robotika, avtomatizacija pisarniškega poslovanja, mikroračunalništvo, itd.);2.4.5 študije in projekte, ki so posebej povezani s standardizacijo na področju informacijske tehnologije.3. Ukrepi v zvezi z uporabo standardov na področju javnih naročilDoločitev najučinkovitejših metod zagotavljanja hitre uporabe standardov in tehničnih specifikacij v okviru tega sklepa, pri čemer se zagotovi ustrezno povezovanje z dejavnostmi v okviru Direktive 77/62/EGS [1].[1] UL L 13, 15.1.1977, str. 1.--------------------------------------------------


title: 2007/317/ES: Sklep Sveta z dne 16. aprila 2007 o stališču, ki naj bo v imenu Skupnosti sprejeto v Mednarodnem svetu za žita v zvezi s podaljšanjem Konvencije o trgovanju z žiti iz leta 1995

text:
               9.5.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 119/30

      SKLEP SVETA

   z dne 16. aprila 2007
   o stališču, ki naj bo v imenu Skupnosti sprejeto v Mednarodnem svetu za žita v zvezi s podaljšanjem Konvencije o trgovanju z žiti iz leta 1995
   (2007/317/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 133 v povezavi z drugim pododstavkom člena 300(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:
   Konvencijo o trgovanju z žiti iz leta 1995 je sklenila Skupnost s Sklepom 96/88/ES (1) in je bila redno podaljšana za nadaljnja obdobja dveh let. Konvencija je bila nazadnje podaljšana s sklepom Mednarodnega sveta za žita junija 2005 in ostaja v veljavi do 30. junija 2007. Nadaljnje podaljšanje je v interesu Skupnosti. Komisija, ki zastopa Skupnost v Mednarodnem svetu za žita, bi zato morala biti pooblaščena za glasovanje v prid takega podaljšanja –
   SKLENIL:
   Edini člen
   Stališče Skupnosti v Mednarodnem svetu za žita je, da bo glasovala v prid podaljšanja Konvencije o trgovanju z žiti iz leta 1995 za nadaljnje obdobje do dveh let.
   Ta sklep pooblašča Komisijo, da izrazi to stališče v okviru Mednarodnega sveta za žita.

      V Luxembourgu, 16. aprila 2007

            Za Svet

            Predsednik

         H. SEEHOFER

      (1)  UL L 21, 27.1.1996, str. 47.


title: 2012/760/EU: Sklep Sveta z dne 6. decembra 2012 o imenovanju nemškega člana in nemškega nadomestnega člana Odbora regij

text:
               8.12.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 336/82

         SKLEP SVETA
   z dne 6. decembra 2012
   o imenovanju nemškega člana in nemškega nadomestnega člana Odbora regij
   (2012/760/EU)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 305 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga nemške vlade,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 22. decembra 2009 in 18. januarja 2010 sprejel sklepa 2009/1014/EU (1) in 2010/29/EU (2) o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2010 do 25. januarja 2015.

               (2)

               Zaradi konca mandata Heinza MAURUSA se je sprostilo mesto člana Odbora regij.

               (3)

               Zaradi konca mandata Dr. Ekkeharda KLUGA se je sprostilo mesto nadomestnega člana Odbora regij –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Za preostanek mandata, ki se izteče 25. januarja 2015, se v Odbor regij imenujeta:

               (a)

               za člana:

                           —

                           Anke SPOORENDONK, Ministerin für Justiz, Kultur und Europa

                     in

               (b)

               za nadomestnega člana:

                           —

                           Eberhard SCHMIDT-ELSAESSER, Staats-sekretär.

         Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 6. decembra 2012

            Za Svet

            Predsednica

         S. CHARALAMBOUS

      (1)  UL L 348, 29.12.2009, str. 22.

      (2)  UL L 12, 19.1.2010, str. 11.


title: Sklep predsedstva Evropskega parlamenta z dne 6. junija 2011 o pravilniku o obdelavi zaupnih podatkov s strani Evropskega parlamenta

text:
               30.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 190/2

         SKLEP PREDSEDSTVA EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 6. junija 2011
   o pravilniku o obdelavi zaupnih podatkov s strani Evropskega parlamenta
   2011/C 190/02
   PREDSEDSTVO EVROPSKEGA PARLAMENTA JE –
   ob upoštevanju člena 23(12) Poslovnika Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Z ozirom na Okvirni sporazum o odnosih med Evropskim parlamentom in Evropsko komisijo (1), podpisanega dne 20. oktobra 2010 (v nadaljnjem besedilu: Okvirni sporazum), je treba ponovno pregledati sklep predsedstva z dne 13. novembra 2006 o upravni obdelavi zaupnih dokumentov.

               (2)

               Lizbonska pogodba Evropskemu parlamentu dodeljuje nove naloge, zato je treba za razvoj dejavnosti Parlamenta na teh področjih, ki zahtevajo določeno stopnjo zaupnosti, določiti temeljna načela, minimalne varnostne standarde in ustrezne postopke za obdelavo zaupnih podatkov, vključno s tajnimi, s strani Evropskega parlamenta.

               (3)

               Cilj pravilnika, določenega s tem sklepom, je zagotoviti enakovredne standarde varstva in združljivost s pravilniki drugih institucij, organov, uradov in agencij, ustanovljenih v okviru ali na podlagi pogodb ali s strani držav članic, da se omogoči nemoteno delovanje postopka sprejemanja odločitev Evropske unije.

               (4)

               Določbe tega sklepa ne posegajo v člen 15 Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU) in v Uredbo (ES) št. 1049/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2001 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije (2).

               (5)

               Določbe tega sklepa ne posegajo v člen 16 PDEU in v Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2000 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah in organih Skupnosti in o prostem pretoku takih podatkov (3) –

         SPREJELO NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Cilj
   Ta sklep ureja nastanek, sprejemanje, posredovanje in shranjevanje zaupnih podatkov s strani Evropskega parlamenta, zato da se ustrezno zaščiti njihova zaupna narava. Pomeni zlasti izvedbo Priloge 2 k Okvirnem sporazumu.
   Člen 2
   Opredelitev pojmov
   Za namene tega sklepa:

               (a)

               „podatki“ pomenijo vsak pisni ali ustni podatek, ne glede na nosilec in avtorja.

               (b)

               „zaupni podatki“ pomenijo tajne podatke EU, tajne podatke ter druge netajne podatke zaupne narave.

               (c)

               „tajni podatki EU“ pomenijo vse podatke in gradivo, določene kot TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, SECRET UE/EU SECRET, CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali RESTREINT UE/EU RESTRICTED, katerih nedovoljeno razkritje bi lahko v različni meri posegalo v interese EU ali ene ali več držav članic, ne glede na to, ali taki podatki izvirajo znotraj institucij, organov, uradov in agencij, ustanovljenih v okviru ali na podlagi Pogodb, ali pridejo iz držav članic, tretjih držav ali mednarodnih organizacij. Tako je:

                           —

                           TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET stopnja tajnosti za podatke in gradivo, katerih nedovoljeno razkritje bi lahko povzročilo izjemno hude posledice za temeljne interese Unije ali ene ali več držav članic;

                           —

                           SECRET UE/EU SECRET stopnja tajnosti za podatke in gradivo, katerih nedovoljeno razkritje bi lahko resno škodovalo temeljnim interesom Unije ali ene ali več držav članic;

                           —

                           CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL stopnja tajnosti za podatke in gradivo, katerih nedovoljeno razkritje bi lahko škodovalo temeljnim interesom Unije ali ene ali več držav članic;

                           —

                           RESTREINT UE/EU RESTRICTED stopnja tajnosti za podatke in gradivo, katerih nedovoljeno razkritje bi bilo lahko neugodno za interese Unije ali ene ali več držav članic;

               (d)

               „drugi zaupni podatki“ pomenijo vse druge netajne zaupne podatke, vključno s podatki, ki jih zajemajo predpisi o varstvu osebnih podatkov ali obveznost poklicne molčečnosti, ki nastanejo v Evropskem parlamentu ali jih Evropskemu parlamentu posredujejo druge institucije, organi, uradi in agencije, ustanovljene v okviru ali na podlagi Pogodb ali s strani držav članic.

               (e)

               „dokument“ pomeni vse shranjene informacije, ne glede na njihovo fizično obliko ali značilnosti.

               (f)

               „gradivo“ pomeni vse dokumente ali dele naprav ali opreme, bodisi izdelane bodisi v postopku izdelave.

               (g)

               „potreba po seznanitvi“ pomeni potrebo osebe, da ima dostop do zaupnih podatkov, da lahko izvrši uradno dolžnost ali nalogo.

               (h)

               „dovoljenje“ pomeni odločitev (odločitev o odobritvi) predsednika, če zadeva poslance Evropskega parlamenta, in generalnega sekretarja, če zadeva uradnike Evropskega parlamenta in druge uslužbence Parlamenta, ki delajo v političnih skupinah, o dovolitvi posamezniku, da dostopa do tajnih podatkov EU do določene stopnje, na podlagi pozitivnega rezultata varnostnega pregleda (preverjanja), ki ga izvede nacionalni organ v skladu z notranjo zakonodajo in z določbami iz dela 2 Priloge I.

               (i)

               „znižanje“ pomeni določitev nižje stopnje tajnosti.

               (j)

               „odprava“ pomeni odstranitev vsakršne tajnosti.

               (k)

               „avtor“ pomeni ustrezno pooblaščenega avtorja tajnega podatka EU ali katerega koli drugega zaupnega podatka.

               (l)

               „varnostna obvestila“ pomenijo tehnične izvedbene ukrepe, kakor so določeni v Prilogi II (4).

         Člen 3
   Temeljna načela in minimalni standardi
   1.   Obdelava zaupnih podatkov s strani Evropskega parlamenta sledi temeljnim načelom in minimalnim standardom iz dela 1 Priloge I.
   2.   Evropski parlament v skladu s temeljnimi načeli in minimalnimi standardi vzpostavi sistem za upravljanje varnosti informacij, katerega cilj je olajšati parlamentarno in upravno delo, hkrati pa zagotoviti varstvo vsakršnih zaupnih podatkov, ki jih obdela Parlament, ob popolnem upoštevanju pravil, ki jih opredeli avtor teh podatkov, kakor je določeno v varnostnih obvestilih.
   Obdelava zaupnih podatkov s pomočjo avtomatskih informacijskih sistemov Evropskega parlamenta se izvaja v skladu z zasnovo zagotavljanja varnosti podatkov in se določi v varnostnih obvestilih.
   3.   Poslanci Evropskega parlamenta lahko brez varnostne odobritve dostopajo do tajnih podatkov vse do vključno stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL. Za dostop do podatkov, ki so določeni kot CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL, podpišejo častno izjavo, da vsebine teh podatkov ne bodo razkrili tretjim osebam. Podatki, ki jim je določena stopnja nad CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL, so na voljo le tistim poslancem, ki imajo ustrezno stopnjo varnostne odobritve.
   4.   Uradniki Evropskega parlamenta in drugi uslužbenci Parlamenta, ki delajo v političnih skupinah, lahko dostopajo do zaupnih podatkov, če je zanje ugotovljena "potreba po seznanitvi", do tajnih podatkov nad stopnjo RESTREINT UE/EU RESTRICTED pa, če imajo ustrezno stopnjo varnostne odobritve.
   Člen 4
   Nastanek zaupnih podatkov in njihova upravna obdelava s strani Evropskega parlamenta
   1.   Predsednik Evropskega parlamenta, predsedniki zadevnih parlamentarnih odborov ter generalni sekretar in/ali vse osebe, ki jih on ustrezno pisno pooblasti, lahko osnujejo zaupne podatke in/ali določajo stopnjo njihove tajnosti, kakor je določeno v varnostnih obvestilih.
   2.   Avtor tajnih podatkov te ob njihovem nastanku označi z ustrezno stopnjo tajnosti v skladu z mednarodnimi standardi in opredelitvami iz Priloge I. Avtor praviloma določi tudi naslovnike, ki naj se jim v skladu s stopnjo tajnosti dovoli seznanitev s podatki. Ti podatki se sporočijo Službi za zaupne podatke (v nadaljnjem besedilu: SZP), ko se dokument deponira pri SZP.
   3.   Zaupni podatki, za katere velja poklicna molčečnost, se obravnavajo v skladu z navodili za ravnanje, določenimi v varnostnih obvestilih.
   Člen 5
   Sprejemanje zaupnih podatkov s strani Evropskega parlamenta
   1.   Zaupni podatki, ki jih prejme Evropski parlament, se sporočijo, kakor je določeno v nadaljevanju:

               —

               tajni podatki EU, določeni kot RESTREINT UE/EU RESTRICTED, in drugi zaupni podatki sekretariatu parlamentarnega telesa/nosilca funkcije, ki je vložil zahtevo zanje;

               —

               tajni podatki EU, določeni kot CONFIDENTIEL UE/CONFIDENTIAL EU in višje, SZP.

         2.   Registracijo, shranjevanje in sledljivost zaupnih podatkov zagotovita bodisi sekretariat parlamentarnega telesa/nosilca funkcije, ki je prejel podatke, oziroma SZP.
   3.   Če gre za zaupne podatke, ki jih sporoči Komisija na podlagi Okvirnega sporazuma, se dogovori v smislu točke 3.2 Priloge 2 k Okvirnem sporazumu (določeni v medsebojnem soglasju in ki se nanašajo na naslovnike, postopek posvetovanja, tj. varno sobo za branje in zasedanje za zaprtimi vrati ali druge zadeve), katerih namen je ohranjati zaupnost podatkov, skupaj z zaupnimi podatki deponirajo pri sekretariatu parlamentarnega telesa/nosilca funkcije ali pri SZP, če je podatkom določena stopnja tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje.
   4.   Dogovori iz odstavka 3 se lahko smiselno uporabijo tudi za sporočanje zaupnih podatkov s strani drugih institucij, organov, uradov in agencij, ustanovljenih v okviru ali na podlagi pogodb ali s strani držav članic.
   5.   Tajni podatki EU, določeni kot TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, se posredujejo Evropskemu parlamentu v skladu z dodatnimi dogovori, o katerih se uskladita parlamentarno telo/nosilec funkcije, ki je vložil zahtevo za podatke, in institucije EU oziroma države članice, ki podatke sporočijo. Konferenca predsednikov ustanovi nadzorni odbor. Njegov cilj je zagotoviti stopnjo varstva, skladno s stopnjo tajnosti.
   Člen 6
   Sporočanje tajnih podatkov EU s strani Evropskega parlamenta tretjim osebam
   Evropski parlament lahko, če avtor s tem soglaša, posreduje tajne podatke EU drugim institucijam, organom, uradom in agencijam, ustanovljenim v okviru ali na podlagi pogodb, ali državam članicam, pod pogojem, da pri obdelavi tajnih podatkov EU v njihovih službah in prostorih zagotavljajo spoštovanje pravil, enakovrednih tem iz tega sklepa.
   Člen 7
   Shranjevanje in vpogled v zaupne podatke v varnih območjih (varne sobe za branje)
   1.   Varna soba za branje omogoča varno shranjevanje in ne vsebuje fotokopirnih naprav, telefonov, telefaksa, optičnih čitalcev ali druge tehnične opreme za razmnoževanje ali prenos dokumentov.
   2.   Dostop do varne sobe za branje urejajo naslednji pogoji:

               (a)

               dostop do varne sobe za branje imajo le naslednje osebe:

                           —

                           poslanci Evropskega parlamenta, uradniki Evropskega parlamenta in drugi uslužbenci Parlamenta, ki delajo v političnih skupinah, katerih istovetnost je ustrezno ugotovljena, v skladu z določbami iz člena 4(2) ali člena 5(3) in (4);

                           —

                           uradniki Evropskega parlamenta, ki so odgovorni za vodenje SZP;

                           —

                           po potrebi uradniki Evropskega parlamenta, odgovorni za varnost in požarno varnost.

                     Čiščenje varnega območja poteka le v prisotnosti in pod strogim nadzorom uradnika, zaposlenega v SZP.

               (b)

               vsakdo, ki želi dostopati do zaupnih podatkov, vnaprej sporoči svoje ime SZP. SZP preveri istovetnost vsakogar, ki predloži prošnjo za vpogled v te podatke, ter po potrebi preveri, ali ima ta oseba potrebno stopnjo varnostne odobritve in je za to pooblaščena v skladu z določbami iz člena 4(2) ali člena 5(3) in (4);

               (c)

               SZP lahko zavrne dostop do sobe vsakomur, ki nima dovoljenja za vstop v skladu s točkama (a) in (b). Vsak ugovor zoper odločitev SZP se vloži pri predsedniku, če gre za poslance Evropskega parlamenta, ter pri generalnemu sekretarju v ostalih primerih.

         3.   Vpogled v zaupne podatke v varni sobi za branje urejajo naslednji pogoji:

               (a)

               osebe, ki so pooblaščene za vpogled v podatke in ki so predložile vlogo iz točke (b) odstavka 2, se zglasijo pri SZP.
               Razen v izjemnih primerih (denimo zaradi številnih zahtev za vpogled, vloženih v kratkem času), se samo eni osebi naenkrat dovoli vpogled v zaupne podatke v varni sobi za branje, v prisotnosti uradnika SZP.
               Ta uradnik osebo, ki ima dovoljenje za vpogled v zaupne podatke, seznani z njenimi obveznostmi in jo zlasti prosi, da podpiše častno izjavo, da ne bo razkrila vsebine teh podatkov nobeni tretji osebi;

               (b)

               med vpogledom so stik z zunanjim svetom (vključno z uporabo telefonov in druge tehnologije), izdelava zapiskov ter fotokopiranje ali fotografiranje zaupnih podatkov prepovedani;

               (c)

               preden se osebi dovoli, da zapusti varno sobo za branje, odgovorni uradnik SZP iz točke (a) preveri, da so vsi zaupni podatki, v katere je bilo vpogledano, še vedno na mestu ter da so nedotaknjeni in popolni.

         4.   V primeru kršitve zgornjih pravil odgovorni uradnik SZP o tem obvesti generalnega sekretarja, ki zadevo preda predsedniku, če je kršitelj poslanec Evropskega parlamenta.
   Člen 8
   Minimalni standardi za druge vrste vpogleda v zaupne podatke
   1.   V zvezi z upravno obdelavo zaupnih podatkov na seji za zaprtimi vrati, sekretariat parlamentarnega telesa/nosilca funkcije, ki je odgovoren za sejo, zagotovi, da:

               —

               se dovoli vstop v sejno sobo le osebam, ki naj bi sodelovale na seji in ki imajo potrebno stopnjo varnostne odobritve;

               —

               so vsi dokumenti oštevilčeni, razdeljeni na začetku in pobrani na koncu seje, ter da se o teh dokumentih ne naredijo zapiski, fotokopije ali fotografije;

               —

               se v zapisniku seje ne omenja vsebina razprave o podatkih, obravnavanih v skladu z zaupnim postopkom;

               —

               za zaupne podatke, ki so prejemnikom v Evropskem parlamentu posredovani ustno, velja enakovredna stopnja varstva kakor za zaupne podatke, posredovane v pisni obliki. To lahko vključuje častno izjavo prejemnika podatkov, da jih ne bo razkril nobeni tretji osebi.

         2.   V zvezi z upravno obdelavo zaupnih podatkov s strani sekretariata parlamentarnega telesa/nosilca funkcije zunaj seje za zaprtimi vrati se uporabljajo naslednja pravila:

               —

               fizični izvod dokumentov se izroči osebno vodji sekretariata, ki jih registrira in izda potrdilo o prejemu;

               —

               taki dokumenti se hranijo pod ključem, zanje pa, ko niso v dejanski uporabi, odgovarja sekretariat;

               —

               brez poseganja v upravno obdelavo zaupnih podatkov na seji za zaprtimi vrati, kakor je določeno v odstavku 1, jih v nobenem primeru ni dovoljeno razmnoževati, shraniti na drug nosilec ali jih komurkoli posredovati;

               —

               dostop do takih dokumentov se omeji na njihove naslovnike, nadzoruje pa ga sekretariat v skladu z določbami iz člena 4(2) ali člena 5(3) ali (4);

               —

               sekretariat vodi evidenco oseb, ki so vpogledali v dokumente, ter o datumu in uri vpogleda. Ta evidenca se posreduje SZP v okviru uvedbe letnega poročila iz člena 12.

         Člen 9
   Arhiviranje zaupnih podatkov
   1.   V prostorih Evropskega parlamenta so na voljo varni prostori za arhiviranje.
   Zaupni podatki, ki so dokončno deponirani pri SZP ali sekretariatu parlamentarnega telesa/nosilca funkcije, se premestijo v varni arhiv v SZP šest mesecev zatem, ko je bilo vanje zadnjič vpogledano, in najpozneje eno leto zatem, ko so bili deponirani.
   2.   SZP je odgovorna za upravljanje varnih arhivov v skladu s standardnimi merili za arhiviranje.
   3.   V zaupne podatke, ki se hranijo v zaupnih arhivih, je mogoče vpogledati pod naslednjimi pogoji:

               —

               le osebam, ki so z imenom ali funkcijo opredeljene v spremljevalnem dokumentu, sestavljenem, ko so bili zaupni podatki deponirani, se dovoli, da vpogledajo v te podatke;

               —

               vlogo za vpogled v zaupne podatke je treba predložiti SZP, ki predmetne dokumente prenese v varno sobo za branje;

               —

               uporabljajo se postopki in pogoji iz člena 7, ki urejajo vpogled v zaupne podatke.

         Člen 10
   Zniževanje stopenj tajnosti oziroma odprava tajnosti tajnih podatkov EU
   1.   Stopnja tajnosti tajnih podatkov EU se lahko zniža oziroma tajnost odpravi le z dovoljenjem avtorja in, če je to potrebno, po posvetovanju z drugimi zainteresiranimi stranmi. Zniževanje stopenj tajnosti oziroma odprava tajnosti se potrdi pisno. Avtor je dolžen o spremembi obvestiti svoje naslovnike, ti pa so dolžni o tej spremembi obvestiti vse nadaljnje naslovnike, ki so jim poslali dokument ali njegovo kopijo. Če je mogoče, avtorji na tajnem dokumentu določijo datum, obdobje ali dogodek, ko se vsebini lahko zniža stopnjo tajnosti oziroma tajnost odpravi. V nasprotnem primeru avtorji preverjajo dokumente najpozneje vsakih pet let, da se zagotovi, da je izvirna stopnja tajnosti potrebna.
   2.   Odprava tajnosti dokumentov v zaupnih arhivih se opravi najpozneje po 30 letih, v skladu z določbami Uredbe Sveta (EGS, Euratom) št. 354/83 z dne 1. februarja 1983 o odpiranju za javnost arhivskega gradiva Evropske gospodarske skupnosti in Evropske skupnosti za atomsko energijo (5). Odpravo tajnosti opravi avtor tajnih podatkov ali služba, takrat odgovorna za to, v skladu z oddelkom 10 dela 1 Priloge I.
   Člen 11
   Kršitev tajnosti zaupnih podatkov
   1.   Kršitve tajnosti na splošno, zlasti pa tega sklepa, v primeru poslancev Evropskega parlamenta pomenijo uporabo ustreznih kazenskih določb iz Poslovnika Evropskega parlamenta.
   2.   Te kršitve, ki jih opravijo zaposleni, vodijo k uporabi postopkov in kazni iz Kadrovskih predpisov za uradnike Evropskih skupnosti oziroma Pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Evropske unije, določenih v Uredbi (EGS, Euratom, ESPJ) št. 259/68 (6) (Kadrovski predpisi).
   3.   Predsednik in generalni sekretar organizirata potrebne preiskave.
   Člen 12
   Prilagoditev tega sklepa in njegovih izvedbenih določb ter letno poročanje o njegovi uporabi
   1.   Generalni sekretar predlaga vse potrebne prilagoditve tega sklepa in prilog o njegovem izvajanju ter te predloge posreduje predsedstvu v odločanje.
   2.   Generalni sekretar predsedstvu predloži letno poročilo o uporabi tega sklepa.
   Člen 13
   Prehodne in končne določbe
   1.   Zaupnim podatkom, ki pred uporabo tega sklepa že obstajajo v SZP ali v arhivu, se samodejno določi stopnja tajnosti RESTREINT UE/EU RESTRICTED, razen če avtor v roku enega leta od dneva uveljavitve tega sklepa sklene, da se jih ne določi kot tajne ali da se jim določi višja stopnja tajnosti ali se jih ustrezno označi.
   2.   Če avtor sklene, da se takim zaupnim podatkom določi višja stopnja tajnosti, mu avtor ali njegovi pooblaščenci določijo najnižjo možno stopnjo, v sodelovanju s SZP in v skladu z merili iz Priloge I.
   3.   Razveljavi se sklep predsedstva z dne 13. novembra 2006 o pravilniku o upravni obdelavi zaupnih dokumentov.
   4.   Razveljavi se sklep predsedstva z dne 24. oktobra 2005, ki generalnega sekretarja pooblašča za ustanovitev odbora za odpravo tajnosti in za sprejemanje odločitev s področja odprave tajnosti.
   Člen 14
   Začetek veljavnosti
   1.   Ta sklep začne veljati z dnem objave v Uradnem listu Evropske unije.
   2.   Uporablja se od 1. julija 2011.

      (1)  UL L 304, 20.11.2010, str. 47.

      (2)  UL L 145, 31.5.2001, str. 43.

      (3)  UL L 8, 12.1.2001, str. 1.

      (4)  Priloga bo sprejeta naknadno.

      (5)  UL L 43, 15.2.1983, str. 1.

      (6)  UL L 56, 4.3.1968, str. 1.

      PRILOGA I
      DEL 1

         TEMELJNA NAČELA IN MINIMALNI VARNOSTNI STANDARDI ZA VARSTVO ZAUPNIH PODATKOV

      1.   Uvod

      Te določbe določajo temeljna načela in minimalne varnostne standarde, ki jih je treba upoštevati v vseh krajih dela Evropskega parlamenta, upoštevati pa jih morajo tudi vsi prejemniki tajnih podatkov EU in drugih zaupnih podatkov, tako da je varnost zagotovljena in da je vsakdo lahko prepričan, da je vzpostavljen skupni standard varstva. Dopolnjujejo ga pravila za obdelavo zaupnih podatkov s strani parlamentarnih odborov in drugih parlamentarnih teles/nosilcev funkcij.
      2.   Splošna načela

      Varnostna politika Evropskega parlamenta tvori sestavni del splošne notranje politike upravljanja, zato temelji na načelih, ki urejajo njegovo splošno politiko. To so med drugim načela zakonitosti, preglednosti, odgovornosti ter subsidiarnosti in sorazmernosti.
      Načelo zakonitosti pri izvrševanju varnostnih funkcij predstavlja potrebo po doslednem delovanju v okviru pravnega sistema in po spoštovanju ustreznih pravnih zahtev. Pomeni tudi, da morajo pristojnosti na področju varnosti temeljiti na ustreznih pravnih predpisih. Določbe Kadrovskih predpisov se uporabljajo v celoti, zlasti člen 17 o dolžnosti osebja, da se vzdrži vsakega nedovoljenega razkritja podatkov, ki jih prejme v okviru službenih dolžnosti, ter Naslov VI o disciplinskih ukrepih. Prav tako pomeni, da je treba kršitve varnosti v okviru pristojnosti Evropskega parlamenta obravnavati na način, ki je v skladu s politiko Evropskega parlamenta o disciplinskih ukrepih.
      Načelo preglednosti predstavlja potrebo po jasnosti vseh varnostnih predpisov in določb, po ravnotežju med različnimi službami in različnimi področji (fizična varnost v primerjavi z varstvom podatkov itd.) in po dosledni in strukturirani politiki ozaveščanja na področju varnosti. Pomeni tudi potrebo po jasnih pisnih smernicah za izvajanje varnostnih ukrepov.
      Načelo odgovornosti pomeni, da so pristojnosti na področju varnosti jasno določene. Poleg tega predstavlja tudi potrebo po rednem preverjanju, ali se te pristojnosti pravilno izvajajo.
      Načelo subsidiarnosti pomeni, da se varnost zagotovi na najnižji možni ravni in kolikor mogoče blizu generalnih direktoratov in služb Evropskega parlamenta. Načelo sorazmernosti pomeni, da se varnostne dejavnosti omejijo samo na najbolj nujno in da so varnostni ukrepi sorazmerni z interesi, ki jih je treba varovati, in z dejanskim ali morebitnim ogrožanjem teh interesov, z namenom omogočiti njihovo zaščito na način, ki povzroča čim manj motenj.
      3.   Temelji varnosti podatkov

      Temelji zanesljive varnosti podatkov so:

                  (a)

                  tehnični organ INFOSEC (varnost podatkov) v Evropskem parlamentu, ki je pristojen za to, da v sodelovanju z zadevnim varnostnim organom zagotavlja podatke in nasvete o nevarnostih tehničnega značaja ter sredstvih za zaščito pred njimi;

                  (b)

                  tesno sodelovanje med pristojnimi službami Evropskega parlamenta in varnostnimi službami drugih institucij EU.

            4.   Načela varovanja podatkov

      4.1   Cilji

      Glavni cilji varovanja podatkov so naslednji:

                  (a)

                  varovanje tajnih podatkov EU in drugih zaupnih podatkov pred vohunstvom, ogrožanjem ali nepooblaščenim razkritjem;

                  (b)

                  varovanje tajnih podatkov EU, obdelovanih v komunikacijskih in informacijskih sistemih ter omrežjih, pred ogrožanjem njihove zaupnosti, celovitosti in razpoložljivosti;

                  (c)

                  varovanje prostorov Evropskega parlamenta, v katerih se nahajajo tajni podatki EU, pred sabotažo in zlonamernimi naklepnimi poškodbami;

                  (d)

                  v primeru varnostne napake ocena povzročene škode, omejitev njenih posledic, izvedba varnostnih preiskav ter sprejetje potrebnih korektivnih ukrepov.

            4.2   Določitev stopnje tajnosti

      4.2.1   Na področju zaupnosti so pri izboru podatkov in gradiva, ki ga je treba zavarovati, in pri oceni zahtevane stopnje varstva potrebni skrben pristop in izkušnje. Bistvenega pomena je, da bi morala stopnja varstva ustrezati občutljivosti v zvezi z varnostjo posameznega podatka in gradiva, ki ga je treba zavarovati. Da bi zagotovili nemoten pretok podatkov, se izogne določitvi previsoke ali prenizke stopnje tajnosti.
      4.2.2   Sistem določanja stopnje tajnosti je instrument, ki omogoča uveljavitev načel iz tega oddelka; pri načrtovanju in organiziranju načinov za boj proti vohunstvu, sabotaži, terorizmu in drugim nevarnostim se uporabi podoben sistem določanja stopnje tajnosti, tako da je najpomembnejšim prostorom, v katerih so shranjeni tajni podatki EU, in najobčutljivejšim točkam znotraj njih namenjena največja možna mera varstva.
      4.2.3   Za določanje stopnje tajnosti podatkov je odgovoren izključno avtor zadevnih podatkov.
      4.2.4   Stopnja tajnosti sme temeljiti izključno na vsebini podatkov.
      4.2.5   Kadar se različni podatki povežejo v celoto, zanjo velja stopnja tajnosti, ki mora biti najmanj enaka najvišji stopnji, določeni posameznim podatkom. Lahko pa se zbirki podatkov dodeli višja stopnja tajnosti kot njenim sestavnim delom.
      4.2.6   Stopnja tajnosti se določi le po potrebi in le za tako dolgo, kot je potrebno.
      4.3   Cilji varnostnih ukrepov

      Varnostni ukrepi:

                  (a)

                  veljajo za vse osebe, ki imajo dostop do tajnih podatkov EU, nosilcev tajnih podatkov EU in drugih zaupnih podatkov, kakor tudi vseh prostorov, v katerih so taki podatki, ter pomembnih objektov;

                  (b)

                  so načrtovani tako, da omogočajo odkrivanje oseb, ki bi s svojim položajem lahko ogrozile varnost takih podatkov in pomembnih objektov, v katerih se taki podatki nahajajo, in zagotavljajo njihovo izključitev ali odstranitev;

                  (c)

                  preprečujejo nepooblaščenim osebam dostop do teh podatkov ali objektov, ki jih vsebujejo;

                  (d)

                  zagotavljajo, da se ti podatki razširjajo samo na podlagi načela potrebe po seznanitvi, ki je temeljno glede vseh vidikov varnosti;

                  (e)

                  zagotavljajo celovitost (tj. preprečujejo ponarejanje, nedovoljeno spreminjanje ali nedovoljen izbris) in razpoložljivost (tj. da dostop ni prepovedan tistim, ki ga potrebujejo in so zanj pooblaščeni) vseh zaupnih podatkov, bodisi tajnih ali ne, zlasti pa podatkov, ki so shranjeni ali obdelani v elektromagnetni obliki oziroma se v taki obliki prenašajo.

            5.   Skupni minimalni standardi

      Evropski parlament zagotovi, da vsi prejemniki tajnih podatkov EU upoštevajo skupne minimalne standarde varnosti, tako znotraj institucije kot v okviru njenih pristojnosti, namreč vse njegove službe in pogodbeni sodelavci, tako da se ti podatki lahko posredujejo v prepričanju, da se bo z njimi povsod ravnalo enako skrbno. Minimalni standardi vključujejo merila za pridobitev varnostnih odobritev za uradnike Evropskega parlamenta in druge uslužbence Parlamenta, ki delajo v političnih skupinah, in postopke za varstvo zaupnih podatkov.
      Evropski parlament dovoli dostop do teh podatkov zunanjim organom le, če zagotovijo, da bodo pri rokovanju ravnali v skladu z določbami, ki so vsaj tako stroge kot navedeni minimalni standardi.
      Taki skupni minimalni standardi se uporabljajo tudi, kadar Evropski parlament na podlagi pogodbe ali donacije industrijskim ali drugim organom dodeli naloge, ki vključujejo zaupne podatke.
      6.   Varnost za uradnike evropskega parlamenta in drugih uslužbencev parlamenta, ki delajo v političnih skupinah

      6.1   Varnostni napotki za uradnike Evropskega parlamenta in druge uslužbence Parlamenta, ki delajo v političnih skupinah

      Uradnikom Evropskega parlamenta in drugim uslužbencem Parlamenta, ki delajo v političnih skupinah, na delovnih mestih, kjer bi utegnili imeti dostop do tajnih podatkov EU, je treba ob začetku izvajanja nalog in v rednih časovnih presledkih dati podrobna navodila v zvezi s potrebo po varnosti in s postopki za njeno doseganje. Od teh oseb se zahteva, da pisno potrdijo, da so prebrali ustrezne predpise o varnosti in jih v celoti razumejo.
      6.2   Odgovornosti vodstvenega osebja

      Vodstveno osebje je dolžno biti seznanjeno s tem, kateri podrejeni imajo pri svojem delu opravka s tajnimi podatki oziroma imajo dostop do zavarovanih komunikacijskih ali informacijskih sistemov, prav tako pa evidentirati in poročati o vseh izrednih dogodkih ali očitnih ranljivostih, ki bi lahko imeli posledice za varnost.
      6.3   Varnostni status uradnikov Evropskega parlamenta in drugih uslužbencev Parlamenta, ki delajo v političnih skupinah

      Uvedejo se postopki, s katerimi se zagotovi, da se v primeru, ko se o uradniku Evropskega parlamenta ali drugemu uslužbencu Parlamenta, ki dela v politični skupini odkrijejo dejstva negativne narave, ugotovi, ali ima ta pri svojem delu opravka s tajnimi podatki in ali ima dostop do zavarovanih komunikacijskih ali informacijskih sistemov, in da se o tem obvesti pristojna služba Evropskega parlamenta. Če se ugotovi, da tak posameznik predstavlja varnostno tveganje, se mu prepreči opravljanje nalog, kjer bi lahko škodoval interesom varnosti, oziroma se ga od njihovega opravljanja odstrani.
      7.   Fizično varovanje

      Fizično varovanje pomeni uporabo fizičnih in tehničnih zaščitnih ukrepov za preprečevanje nepooblaščenega dostopa do tajnih podatkov EU.
      7.1   Potreba po varstvu

      Stopnja ukrepov fizičnega varovanja, ki se uporabljajo za zagotavljanje varstva tajnih podatkov EU, je sorazmerna z določitvijo stopnje tajnosti, obsegom in ogroženostjo predmetnih podatkov in gradiva. Vsi imetniki tajnih podatkov EU v zvezi s stopnjo tajnosti teh podatkov upoštevajo enotno prakso in morajo ravnati v skladu s skupnimi standardi varstva glede hrambe, prenosa ter uničenja podatkov in gradiva, ki zahtevajo varstvo.
      7.2   Preverjanje

      Preden se območja s tajnimi podatki EU pusti nenadzorovana, morajo osebe, ki so zadolžene za njihovo hrambo, zagotoviti, da so ti podatki varno shranjeni in da so aktivirane vse varnostne naprave (ključavnice, alarmi itd.). Zunaj delovnega časa se izvajajo dodatna neodvisna preverjanja.
      7.3   Varnost zgradb

      Zgradbe, v katerih so tajni podatki EU ali zavarovani komunikacijski in informacijski sistemi, se zavarujejo pred nepooblaščenim dostopom.
      Vrsta varstva tajnih podatkov EU, npr. rešetke na oknih, vratne ključavnice/zapahi, vhodna straža, samodejni sistemi nadzora dostopa, varnostna preverjanja in obhodne patrulje, alarmni sistemi, sistemi odkrivanja vsiljivcev in psi čuvaji, je odvisna od:

                  (a)

                  stopnje tajnosti, obsega varovanih podatkov in gradiva ter njihove lokacije v zgradbi;

                  (b)

                  kakovosti varnostnih vsebnikov za hranjenje predmetnih podatkov in gradiva ter

                  (c)

                  fizičnih značilnosti in lokacije zgradbe.

            Podobno je vrsta varstva komunikacijskih in informacijskih sistemov odvisna od ocene vrednosti predmetnega premoženja in morebitne škode, ki bi lahko nastala v primeru ogrožene varnosti, od fizičnih značilnosti in lokacije zgradbe, v kateri se sistem nahaja, ter od lokacije sistema znotraj zgradbe.
      7.4   Načrt ukrepov ob nepredvidljivih dogodkih

      Vnaprej se pripravijo podrobni načrti za varstvo zaupnih podatkov v primeru izrednih razmer.
      8.   Varnostni označevalniki, oznake, namestitev in upravljanje s stopnjami tajnosti

      8.1   Varnostni označevalniki

      Dovoljene so le stopnje tajnosti, opredeljene v členu 2(c) tega sklepa.
      Da bi se določile omejitve veljavnosti stopenj tajnosti (to za tajne podatke pomeni samodejno znižanje stopnje tajnosti oziroma odpravo tajnosti), se lahko uporabi dogovorjen varnostni označevalnik. Ta označevalnik je bodisi „UNTIL … (čas/datum)“ ali „UNTIL … (dogodek)“.
      Dodatni varnostni označevalniki, kot so označevalniki CRYPTO ali kateri koli drugi varnostni označevalnik, ki ga priznava EU, se uporabljajo, kadar je poleg navedb stopnje tajnosti potrebno tudi omejeno pošiljanje in posebno ravnanje.
      Varnostni označevalniki se uporabljajo le skupaj s stopnjo tajnosti.
      8.2   Oznake

      Z oznako je mogoče opredeliti področje, ki ga pokriva določeni dokument, ali pošiljanje na podlagi „potrebe po seznanitvi“ ali (pri podatkih, ki niso tajni) označiti konec embarga.
      Oznaka ni stopnja tajnosti in se ne sme uporabljati namesto nje.
      8.3   Namestitev stopnje tajnosti in varnostnih označevalnikov

      Stopnja tajnosti se označi:

                  (a)

                  na dokumentih stopnje RESTREINT UE/EU RESTRICTED z mehanskimi ali elektronskimi sredstvi;

                  (b)

                  na dokumentih stopnje CONFIDENTIEL EU/EU CONFIDENTIAL z mehanskimi sredstvi, ročno ali s tiskanjem na predhodno žigosan in registriran papir;

                  (c)

                  na dokumentih stopnje SECRET UE/EU SECRET in TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET z mehanskimi sredstvi ali ročno.

            Varnostni označevalniki se namestijo neposredno pod stopnjo tajnosti z uporabo enakih sredstev kot za namestitev stopnje tajnosti.
      8.4   Upravljanje s stopnjami tajnosti podatkov

      8.4.1   Splošno

      Podatki se določijo kot tajni le, če je to potrebno. Stopnja tajnosti se jasno in pravilno označi ter se ohrani le, dokler je za podatke potrebno varstvo.
      Za določitev stopnje tajnosti podatkov ter vsako nadaljnje znižanje stopnje tajnosti oziroma odpravo tajnosti je odgovoren izključno avtor.
      Uradniki Evropskega parlamenta določajo stopnjo tajnosti podatkov, jo znižujejo ali odpravljajo tajnost na podlagi napotkov ali pooblastila generalnega sekretarja.
      Podrobni postopki za obdelavo tajnih dokumentov so določeni tako, da tem dokumentom zagotavljajo varstvo, ustrezno podatkom, ki jih vsebujejo.
      Število oseb, pooblaščenih za izdajanje dokumentov stopnje TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, mora ostati čim nižje, njihova imena pa se vodijo na seznamu SZP.
      8.4.2   Uporaba stopnje tajnosti

      Stopnja tajnosti dokumenta se določi glede na stopnjo občutljivosti njegove vsebine v skladu z opredelitvijo iz člena 2(c). Pomembno je, da se stopnja tajnosti uporablja pravilno in preudarno. To velja zlasti za stopnjo tajnosti TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET.
      Stopnja tajnosti pisma ali zabeležke k priloženim delom je enaka najvišji stopnji tajnosti, določenih enemu njenih priloženih delov. Avtor jasno določi stopnjo tajnosti za primer, ko sta pismo ali zabeležka ločena od priloženih delov.
      Pri stopnji tajnosti dokumenta njegov avtor upošteva zgoraj navedena pravila in se izogiba vsakršni težnji po previsoki ali prenizki stopnji tajnosti.
      Za posamezne strani, odstavke, oddelke, priloge, dodatke, dodane in priložene dele posameznega dokumenta so lahko potrebne, in se v skladu s tem določijo, različne stopnje tajnosti. Stopnja tajnosti dokumenta kot celote je tista, ki velja za njegov del, označen z najvišjo stopnjo tajnosti.
      9.   Pregledi

      Direktorat Evropskega Parlamenta, pristojen za varnost, ki mu lahko pri izvajanju naloge pomaga SZP, redno preverja varnostno ureditev za varstvo tajnih podatkov EU.
      Tudi direktorat Evropskega Parlamenta, pristojen za varnost, ter varnostne službe drugih institucij, organov, uradov in agencij, ustanovljenih v okviru ali na podlagi pogodb, ki ravnajo s tajnimi podatki EU, se lahko dogovorijo za izvajanje medsebojnih pregledov varnostne ureditve z namenom varstva zaupnih podatkov EU.
      10.   Postopek odprave tajnosti

      10.1   SZP preuči tajne podatke EU in najpozneje 25. leto po datumu, ko je dokument nastal, poda predloge glede odprave tajnosti njegovemu avtorju. Dokumenti, pri katerih se tajnost ne odpravi ob prvem pregledu, se periodično pregledujejo najmanj vsakih pet let.
      10.2   Poleg dokumentov, ki so že v varovanih arhivih in so razvrščeni v ustrezno stopnjo tajnosti, lahko postopek odprave tajnosti zajema tudi druge zaupne podatke, ki obstajajo v varovanih arhivih ali v Arhivu in dokumentacijskem centru Evropskega parlamenta (CARDOC).
      10.3   SZP je zadolžena, da v imenu avtorja o spremembi stopnje tajnosti obvesti naslovnike dokumenta, naslovniki pa so zadolženi, da obvestijo vse nadaljnje naslovnike, ki so jim poslali dokument ali njegovo kopijo.
      10.4   Odprava tajnosti ne vpliva na oznake, ki utegnejo biti nameščene na dokumentu.
      10.5   Prvotna stopnja tajnosti na vrhu in dnu vsake strani se prečrta. Prva (naslovna) stran dokumenta se ožigosa in izpolni s podatki SZP.
      10.6   Besedilo dokumenta z odpravljeno tajnostjo se priloži elektronski podatkovni kartici ali enakovrednemu sistemu, v katerem je bil dokument registriran.
      10.7   Za dokumente, za katere veljajo izjeme v zvezi z zasebnostjo ali integriteto posameznika oziroma s poslovnimi interesi, ter za dokumente občutljive narave se uporabljajo določbe iz člena 2 Uredbe (EGS, Euratom) št. 354/83.
      10.8   Poleg navedenih določb iz točk 10.1 do 10.7 velja naslednje:

                  (a)

                  kadar gre za dokumente tretjih oseb, se SZP posvetuje z njimi, preden nadaljuje z odpravo tajnosti. Tretja oseba ima na voljo osem tednov časa, da poda pripombe;

                  (b)

                  kadar gre za izjeme v zvezi z varovanjem zasebnosti in integritete posameznika, se pri postopku odprave tajnosti upošteva zlasti soglasje zadevne osebe, nemožnost ugotavljanja istovetnosti zadevne osebe in/ali dejstvo, da ta oseba ni več živa;

                  (c)

                  kadar gre za izjeme v zvezi s poslovnimi interesi fizične ali pravne osebe, se informacije o zadevni osebi lahko objavijo v Uradnem listu Evropske unije in določi rok štirih tednov od te objave za predložitev morebitnih pripomb.

            2. DEL

         POSTOPEK PRIDOBITVE VARNOSTNE ODOBRITVE

      11.   Postopek pridobitve varnostne odobritve za poslance Evropskega parlamenta

      11.1   Z ozirom na pravice in pristojnosti Evropskega parlamenta se lahko njegovim poslancem omogoči dostop do tajnih podatkov EU do vključno stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL brez varnostne odobritve. Za podatke stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL poslanci podpišejo častno izjavo, da ne bodo razkrili vsebine teh dokumentov nobeni tretji osebi.
      11.2   Za dostop do podatkov stopnje TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET ali SECRET UE/EU SECRET morajo imeti poslanci Evropskega parlamenta dovoljenje v skladu s postopkom iz točk 11.3 in 11.4.
      11.3   Dovoljenje se izda samo poslancem Evropskega parlamenta, za katere so pristojni varnostni organi držav članic opravili varnostno preverjanje v skladu s postopkom iz točk 11.9 do 11.14. Predsednik je pristojen za izdajo dovoljenj poslancem.
      11.4   Predsednik lahko izda dovoljenje, potem ko pridobi mnenje pristojnih organov države članice na podlagi varnostnega preverjanja, opravljenega v skladu s točkami 11.8 do 11.13.
      11.5   Direktorat Evropskega parlamenta, pristojen za varnost, vodi posodobljen seznam vseh poslancev Evropskega parlamenta, ki jim je bilo izdano dovoljenje, vključno z začasnim dovoljenjem v smislu točke 11.15.
      11.6   Dovoljenje velja za obdobje petih let ali za čas trajanja nalog, na podlagi katerih je bilo izdano, če je ta krajši. Dovoljenje je mogoče obnoviti v skladu s postopkom iz točke 11.4.
      11.7   Če predsednik meni, da ima upravičene razloge za odvzem dovoljenja, lahko to stori. Vsaka odločitev o odvzemu dovoljenja se sporoči zadevnemu poslancu Evropskega parlamenta, ki lahko zahteva zaslišanje pred predsednikom, preden odvzem začne veljati, in pristojnemu nacionalnemu organu.
      11.8   Varnostno preverjanje se opravi s sodelovanjem zadevnega poslanca Evropskega parlamenta in na zahtevo predsednika. Za preverjanje je pristojen nacionalni organ države članice, katere državljan je zadevni poslanec.
      11.9   Kot del postopka preverjanja mora zadevni poslanec Evropskega parlamenta izpolniti obrazec z osebnimi podatki.
      11.10   Predsednik v svoji zahtevi pristojnim nacionalnim organom navede stopnjo tajnosti podatkov, ki naj bi bili na voljo zadevnemu poslancu Evropskega parlamenta, da ti lahko opravijo varnostno preverjanje.
      11.11   Celotni postopek varnostnega preverjanja, ki ga opravijo pristojni nacionalni organi, in dobljeni rezultati so v skladu z relevantnimi predpisi, ki veljajo v zadevni državi članici, vključno s tistimi v zvezi s pritožbami.
      11.12   Kadar pristojni nacionalni organi države članice podajo pozitivno mnenje, lahko predsednik zadevnemu poslancu Evropskega parlamenta izda ustrezno dovoljenje.
      11.13   Kadar pristojni nacionalni organi podajo negativno mnenje, se o tem obvesti zadevnega poslanca Evropskega parlamenta, ki lahko zaprosi predsednika za zaslišanje. Če predsednik meni, da je to potrebno, lahko zaprosi pristojne nacionalne organe za dodatna pojasnila. V primeru potrditve negativnega mnenja se dovoljenje ne izda.
      11.14   Vsi poslanci Evropskega parlamenta, ki jim je bilo izdano dovoljenje v smislu točke 11.3, ob njegovi izdaji in zatem v rednih presledkih prejemajo vse potrebne smernice o varstvu tajnih podatkov in sredstvih za zagotavljanje varstva. Ti poslanci podpišejo izjavo, v kateri potrdijo, da so navedene smernice prejeli.
      11.15   V izjemnih okoliščinah lahko predsednik, medtem ko čaka na izid varnostnega preverjanja iz točke 11.11 in potem, ko je o potrebnem uradno obvestil pristojne organe ter pod pogojem, da od njih v roku enega meseca ni dobil odgovora, poslancu izda začasno dovoljenje za obdobje, ki ne presega šest mesecev. Tako podeljena začasna pooblastila ne omogočajo dostopa do podatkov stopnje TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET.
      12.   Postopek pridobitve varnostne odobritve za uradnike evropskega parlamenta in druge uslužbence parlamenta, ki delajo v političnih skupinah

      12.1   Pravico dostopa do tajnih podatkov imajo lahko samo uradniki Evropskega parlamenta in drugi uslužbenci Parlamenta, ki delajo v političnih skupinah, ki morajo zaradi opravljanja svojih nalog in izpolnjevanja zahtev službe poznati ali uporabljati take podatke.
      12.2   Za dostop do podatkov stopnje TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, SECRET UE/EU SECRET in CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL morajo imeti osebe iz točke 12.1 dovoljenje v skladu s postopkom iz točk 12.3 in 12.4.
      12.3   Dovoljenje se izda samo osebam iz točke 12.1, za katere so pristojni varnostni organi držav članic opravili varnostno preverjanje v skladu s postopkom iz točk 12.9 do 12.14. Generalni sekretar je pristojen za izdajo dovoljenja uradnikom Evropskega parlamenta in drugim uslužbencem Parlamenta, ki delajo v političnih skupinah.
      12.4   Generalni sekretar lahko izda dovoljenje, potem ko pridobi mnenje pristojnih organov držav članic na podlagi varnostnega preverjanja, opravljenega v skladu s točkami 12.8 do 12.13.
      12.5   Direktorat Evropskega Parlamenta, pristojen za varnost, vodi posodobljen seznam vseh delovnih mest, za katera se zahteva varnostna odobritev, ki jo zagotovijo ustrezne službe Evropskega parlamenta, in vseh oseb, ki jim je bilo izdano dovoljenje, vključno z začasnim v smislu točke 12.15.
      12.6   Dovoljenje velja za obdobje pet let ali za čas trajanja nalog, na podlagi katerih je bilo izdano, če je ta krajši. Dovoljenje je mogoče obnoviti v skladu s postopkom iz točke 12.4.
      12.7   Če generalni sekretar meni, da ima upravičene razloge za odvzem dovoljenja, lahko to stori. Vsaka odločitev o njegovem odvzemu se sporoči zadevnemu uradniku Evropskega parlamenta ali drugemu uslužbencu Parlamenta, ki dela v politični skupini, ki lahko zahteva zaslišanje pred generalnim sekretarjem, preden odvzem začne veljati, in pristojnemu nacionalnemu organu.
      12.8   Varnostno preverjanje se opravi s sodelovanjem zadevne osebe in na zahtevo generalnega sekretarja. Za preverjanje je pristojen nacionalni organ države članice, katere državljanstvo ima zadevna oseba. Če nacionalna zakonodaja in predpisi to omogočajo, pristojni nacionalni organi opravijo preiskavo v zvezi z osebami, ki niso državljani, ki potrebujejo dostop do podatkov, ki jim je določena stopnja tajnosti CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali višje.
      12.9   Kot del postopka preverjanja mora zadevni uradnik Evropskega parlamenta ali drugi uslužbenec Parlamenta, ki dela v politični skupini, izpolniti obrazec z osebnimi podatki.
      12.10   Generalni sekretar v svoji zahtevi pristojnim nacionalnim organom navede vrsto in stopnjo tajnosti podatkov, ki naj bi bili na voljo zadevni osebi, da lahko pristojni nacionalni organi opravijo varnostno preverjanje in podajo mnenje o stopnji dovoljenja, ki bi ga bilo ustrezno izdati tej osebi.
      12.11   Celotni postopek varnostnega preverjanja, ki ga opravijo pristojni nacionalni organi, in dobljeni rezultati so v skladu z relevantnimi predpisi, ki veljajo v zadevni državi članici, vključno s predpisi v zvezi s pritožbami.
      12.12   Kadar pristojni nacionalni organi države članice podajo pozitivno mnenje, lahko generalni sekretar zadevni osebi izda ustrezno dovoljenje.
      12.13   Kadar pristojni nacionalni organi podajo negativno mnenje, se o tem obvesti zadevnega uradnika Evropskega parlamenta oziroma drugega uslužbenca Parlamenta, ki dela v politični skupini, ki lahko zaprosi generalnega sekretarja za zaslišanje. Če generalni sekretar meni, da je to potrebno, lahko zaprosi pristojne nacionalne organe za dodatna pojasnila. V primeru potrditve negativnega mnenja se dovoljenje ne izda.
      12.14   Vsi uradniki Evropskega parlamenta in drugi uslužbenci Parlamenta, ki delajo v političnih skupinah, ki jim je bilo izdano dovoljenje v smislu točk 12.4 in 12.5, ob izdaji pooblastila in zatem v rednih presledkih prejemajo vse potrebne napotke glede varstva tajnih podatkov in sredstvih za zagotavljanje varstva. Ti uradniki in uslužbenci podpišejo izjavo, v kateri potrdijo prejem teh napotkov ter se zavežejo, da jih bodo spoštovali.
      12.15   V izjemnih okoliščinah lahko generalni sekretar, medtem ko čaka na izid varnostnega preverjanja iz točke 12.11 tega oddelka in potem, ko je o potrebnem uradno obvestil pristojne nacionalne organe ter pod pogojem, da od njih v roku enega meseca ni dobil odgovora, uradniku Evropskega parlamenta ali drugemu uslužbencu Parlamenta, ki dela v politični skupini, izda začasno dovoljenje za obdobje, ki ne presega šest mesecev. Tako izdana začasna dovoljenja ne omogočajo dostopa do podatkov stopnje tajnosti TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET.