title: 2013/627/EU: Sklep Evropskega parlamenta z dne 17. aprila 2013 o zaključku poslovnih knjig Skupnega podjetja SESAR za proračunsko leto 2011#Resolucija Evropskega parlamenta z dne 17. aprila 2013 o razrešnici glede izvrševanja proračuna agencij Evropske unije za proračunsko leto 2011: uspešnost, finančno poslovodenje in nadzor agencij Evropske unije

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 308/373

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 17. aprila 2013
   o zaključku poslovnih knjig Skupnega podjetja SESAR za proračunsko leto 2011
   (2013/627/EU)
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju končnih letnih računovodskih izkazov Skupnega podjetja SESAR za proračunsko leto 2011,

               —

               ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o letnih računovodskih izkazih Skupnega podjetja SESAR za proračunsko leto 2011 z odgovori skupnega podjetja (1),

               —

               ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 12. februarja 2013 (05755/2013 – C7-0040/2013),

               —

               ob upoštevanju člena 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (2), zlasti člena 185 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (3), zlasti člena 208 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 219/2007 z dne 27. februarja 2007 o ustanovitvi skupnega podjetja za razvoj nove generacije evropskega sistema upravljanja zračnega prometa (SESAR) (4), zlasti člena 4b Uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (5), zlasti člena 94 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju člena 77 in Priloge VI Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenja Odbora za promet in turizem (A7-0101/2013),

               1.

               odobri zaključek poslovnih knjig Skupnega podjetja SESAR za proračunsko leto 2011;

               2.

               naroča svojemu predsedniku, naj ta sklep posreduje izvršnemu direktorju Skupnega podjetja SESAR, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Martin SCHULZ

            Generalni sekretar

         Klaus WELLE

      (1)  UL C 6, 10.1.2013, str. 46.

      (2)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (3)  UL L 298, 26.10.2012, str. 1.

      (4)  UL L 64, 2.3.2007, str. 1.

      (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.

      RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA
      z dne 17. aprila 2013
      o razrešnici glede izvrševanja proračuna agencij Evropske unije za proračunsko leto 2011: uspešnost, finančno poslovodenje in nadzor agencij Evropske unije
      EVROPSKI PARLAMENT,

                  —

                  ob upoštevanju poročila Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o nadaljnjem ukrepanju na podlagi sklepov o razrešnici za proračunsko leto 2009 z dne 14. novembra 2011 (COM(2011) 736) in delovnih dokumentov služb Komisije, priloženih temu poročilu (SEC(2011) 1350 in SEC(2011) 1351),

                  —

                  ob upoštevanju skupne izjave Evropskega parlamenta, Sveta EU in Evropske komisije o decentraliziranih agencijah z dne 19. julija 2012,

                  —

                  ob upoštevanju skupnega pristopa za decentralizirane agencije EU, priloženega skupni izjavi z dne 19. julija 2012,

                  —

                  ob upoštevanju časovnega načrta za ukrepanje na osnovi skupnega pristopa za decentralizirane agencije EU, ki ga je Komisija sprejela decembra 2012,

                  —

                  ob upoštevanju sporočila Komisije z naslovom „Evropske agencije – smernice za prihodnost“ (COM(2008) 135),

                  —

                  ob upoštevanju svoje resolucije z dne 10. maja 2012 o razrešnici za leto 2010: uspešnost, finančno poslovodenje in nadzor agencij EU (1),

                  —

                  ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (2), zlasti člena 185 Uredbe,

                  —

                  ob upoštevanju Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (3), zlasti člena 208 Uredbe,

                  —

                  ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (4), zlasti člena 96 Uredbe,

                  —

                  ob upoštevanju posebnega poročila Računskega sodišča št. 15/2012 o obvladovanju navzkrižij interesov v izbranih agencijah EU,

                  —

                  ob upoštevanju specifičnih letnih poročil (5) Računskega sodišča o letnih računovodskih izkazih decentraliziranih agencij za proračunsko leto 2011,

                  —

                  ob upoštevanju svoje študije z naslovom „Priložnosti in možnosti za ustanovitev skupne službe za podporo agencijam EU“, ki je bila izdana 7. aprila 2009,

                  —

                  ob upoštevanju svoje izjave z dne 18. maja 2010 o prizadevanjih Unije za boj proti korupciji (6), resolucije z dne 15. septembra 2011 o prizadevanjih EU za boj proti korupciji (7) ter sporočila Komisije o boju proti korupciji v EU (COM(2011) 308),

                  —

                  ob upoštevanju člena 77 in Priloge VI Poslovnika,

                  —

                  ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor ter mnenj Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve, Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane ter Odbora za državljanske svoboščine, pravosodje in notranje zadeve (A7-0118/2013),

                  A.

                  ker ta resolucija za vsak organ iz člena 185 Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 vsebuje horizontalne pripombe, ki spremljajo sklepe o razrešnici v skladu s členom 96 Uredbe (ES, Euratom) št. 2343/2002 in členom 3 Priloge VI k Poslovniku Evropskega parlamenta,

                  B.

                  ker se je število agencij v zadnjem desetletju kar trikrat povečalo, z 10 leta 2001 na 30 leta 2011,

         Splošna vprašanja

                  1.

                  poudarja pomen nalog, ki jih izvajajo agencije, in njihov neposredni vpliv na vsakdanje življenje državljanov, na primer v zvezi s kakovostjo zdravil, varnostjo hrane in letalskega prometa ter nadzorom nad izbruhi nalezljivih bolezni; v tem kontekstu poudarja, da je njihova neodvisnost izjemnega pomena, zlasti pri regulativnih agencijah in agencijah, ki zbirajo neodvisne informacije; opominja, da je bil glavni razlog za ustanavljanje decentraliziranih agencij izvajanje neodvisnih tehničnih in znanstvenih ocen;

                  2.

                  spominja, da so Parlament, Svet in Komisija po treh letih analiziranja in pogajanj julija 2012 sprejeli skupni pristop za decentralizirane agencije, ki je politični sporazum o upravljanju in reformah agencij v prihodnosti; pozdravlja sklenitev tega sporazuma, a obžaluje dejstvo, da ne opredeljuje niti postopkov za sprejemanje odločitev v zvezi z izvajanjem predlaganih ukrepov niti ureditve o nadzoru Parlamenta pri teh postopkih;

                  3.

                  pozdravlja poročilo Računskega sodišča ter zlasti prizadevanja za uresničitev zahtev Parlamenta o tem, da mora Računsko sodišče izboljšati revizije in poenostaviti postopek podelitve razrešnice;

                  4.

                  z zadovoljstvom ugotavlja, da revizijska poročila Računskega sodišča zdaj vsebujejo podrobnejše informacije kot v preteklih letih; poziva Računsko sodišče, naj ta pozitivni trend nadaljuje in še nadalje razvije elemente revizije uspešnosti, tako v letnih revizijskih poročilih kot v posebnih poročilih; poziva Računsko sodišče, naj spodbuja razprave, v katerih se bo, kadar agencije to želijo, prisluhnilo obema stranema, naj poveča informativnost in preglednost poročil, zlasti z natančno opredelitvijo primerov, v katerih je agencija odkrila težavo in z njo seznanila Računsko sodišče, ter naj še natančneje izpostavi primere, v katerih je bil podan pridržek;

                  5.

                  opozarja vse agencije, da so obvezane organu za podelitev razrešnice poslati poročilo, ki ga pripravi njihov direktor in v katerem povzame število in vrsto notranjih revizij, ki jih opravi notranji revizor, priporočila in sprejete ukrepe na podlagi teh priporočil, kot je določeno v členu 72(5) Uredbe (ES, Euratom) št. 2343/2002;

                  6.

                  izraža priznanje mreži agencij Unije – forumu za usklajevanje, izmenjavo informacij in dogovarjanje o skupnih stališčih glede zadev, ki so v skupnem interesu agencij – za dobro sodelovanje s pristojnim odborom in spodbuja njeno krepitev; z zadovoljstvom ugotavlja, da so direktorji agencij, s katerimi je bil v okviru letnega postopka razrešnice vzpostavljen stik, pokazali pripravljenost in odprtost; je z začudenjem prejel pismo mreže z dne 19. oktobra 2012, v katerem Parlament poziva, naj „se vrne k praksi iz prejšnjih let“; spodbuja mrežo in od nje pričakuje, da bo namesto tega podprla spremembe, ki jih je Parlament zahteval v prejšnjih poročilih o postopku razrešnice in ki naj bi izboljšale upravljanje, preglednost in ukrepe proti navzkrižju interesov v korist potrošnikov in davkoplačevalcev;

                  7.

                  poudarja, da se je treba osredotočiti na učinkovitost postopka razrešnice, in poziva vse udeležene strani – Računsko sodišče, Svet, agencije in mrežo –, da k razrešnici pristopijo na osnovi tega stališča; poudarja, da osredotočenost na uspešnost ne bi smela v ničemer ogroziti pravilnosti in dobrega finančnega poslovodenja;

                  8.

                  v zvezi s tem opozarja na razmerje med upravnimi stroški in rezultati agencij; meni, da bi morale agencije, če želijo delovati čim učinkoviteje in kar najbolje izkoristiti svoja sredstva, iskati sinergije, izmenjevati primere najboljše prakse ter souporabljati storitve na podlagi zemljepisne bližine ali podobnosti; meni, da bi bilo treba prav tako izboljšati, razširiti in poenostaviti dostop do storitev, ki jih zagotavlja Komisija;

                  9.

                  predlaga poenostavitev finančnih pravil, ki se uporabljajo za agencije, saj bo to omogočilo zmanjšanje stroškov za upravno osebje agencij; poziva Komisijo, naj v ta namen pripravi predloge in spodbudi agencije, da bodo uporabljale poenostavljeno obliko postopkov zaposlovanja, kadar standardni postopek, ki je primeren za velike organizacije, pomeni preveliko breme zanje;

                  10.

                  z zaskrbljenostjo ugotavlja, da je Računsko sodišče v številnih primerih odkrilo težave, ki pestijo mnoge agencije, npr.:

                              —

                              prenosi proračunskih sredstev v naslednje leto, ki niso podprti z obveznostmi ali so pretirano visoki,

                              —

                              nepreglednost in premajhna strogost pri zaposlovanju,

                              —

                              javna naročila in upravljanje pogodb,

                              —

                              morebitna navzkrižja interesov, med drugim na ravni upravnih odborov agencij;

                  11.

                  v zvezi s tem se seznanja z odgovorom mreže; pozdravlja usklajeno ukrepanje agencij in njihovo namero, da se bodo soočile s težavami, ki jih je opredelilo Računsko sodišče, poziva mrežo in posamezne agencije, naj organu za podelitev razrešnice poročajo o napredku pri izvrševanju konkretnih ukrepov za odpravo pomanjkljivosti, ki sta jih Računsko sodišče in Parlament odkrila v postopku razrešnice za proračunsko leto 2010; poudarja dejstvo, da so za to odgovorni izvršni direktorji in upravni odbori agencij;

                  12.

                  poziva mrežo in posamezne agencije, naj organu za podelitev razrešnice poročajo o napredku pri uresničevanju teh zamisli in pristopov, da bo mogoče oceniti, ali se je izbrani pristop izkazal za učinkovitega pri reševanju preostalih težav, ki jih je opredelilo Računsko sodišče in so bile izpostavljene v skupnem pristopu, prav tako pa naj ga obveščajo o posameznih in skupnih ukrepih za odpravo pomanjkljivosti, na katere je opozorilo Računsko sodišče, ter o rezultatih, ki so jih pri tem dosegle;

                  13.

                  poudarja, da agencije že nekaj časa zahtevajo večjo prilagodljivost pri določbah, ki veljajo zanje v okviru finančne uredbe; se zaveda, da je večina teh določb nesorazmernih in da niso prilagojene ne velikosti, ne ciljem, ne značilnostim velikega dela agencij; meni, da bi poenostavitev finančnih in zakonskih določb, ki se uporabljajo za agencije, povečala njihovo učinkovitost, zmanjšala odhodke in odpravila mnoge težave, na katere opozarja Računsko sodišče;

                  14.

                  ugotavlja, da so nekatere agencije na področju svobode, varnosti in pravice operativne in da je izvrševanje njihovega proračuna odvisno tudi od zunanjih dejavnikov, ki bi jih bilo treba upoštevati v proračunskem postopku;

         Upravljanje proračuna in finančno poslovodenje

                  15.

                  znova opozarja, da je načelo enoletnosti eno od treh temeljnih računovodskih načel (enotnost, enoletnost in uravnoteženost), ki so nujna za učinkovito izvrševanje proračuna Unije; ugotavlja, da decentralizirane agencije tega načela ne spoštujejo vedno v celoti;

                  16.

                  opominja agencije, da ponavljajoči se problem prenosov v naslednje proračunsko leto še ni bil rešen; je seznanjen s pojasnili agencij, da se je prenosom odhodkov iz poslovanja v naslednje proračunsko leto težko izogniti; je vseeno prepričan, da bi bile v številnih primerih mogoče izboljšave, predvsem z boljšim upravljanjem sredstev za prevzem obveznosti na podlagi dejanskih potreb, boljšim notranjim načrtovanjem in splošnim napovedovanjem prihodkov, pa tudi s strožjo proračunsko disciplino in rednimi pregledi porabe; poziva agencije, naj ocenijo notranje upravne postopke, da bi zmanjšale upravno breme, zlasti ko gre za postopke javnih naročil in zaposlovanja osebja; meni, da bi morala Komisija in Računsko sodišče na tem področju zagotavljati učinkovito pomoč agencijam;

                  17.

                  opozarja, da bi bilo treba v nekaterih primerih izboljšati notranje načrtovanje, kar pomeni, da bi morale agencije izboljšati svoje postopke; hkrati priznava, da bi moralo Računsko sodišče v določenih okoliščinah in s primerno utemeljitvijo (npr. izplačila niso bila mogoča v letu oddaje naročila) to na pregleden način omeniti v svojih poročilih; meni, da bi bilo mogoče le tako dejansko oceniti, ali so prenosi previsoki ali ne;

                  18.

                  poudarja, da je treba pri tem upoštevati hierarhijo pravil, in meni, da bi se bilo treba osredotočiti na dobro finančno poslovodenje; meni pa, da sedanja finančna pravila ne odpravljajo težav agencij, katerih financiranje temelji na prispevkih, in poziva Komisijo, naj pri naslednji reviziji finančnih pravil, ki se uporabljajo za agencije, predlaga rešitev tega vprašanja; opozarja, da finančna uredba prav tako ni prilagojena agencijam, ki ustvarjajo presežke, zato je treba pri njeni reformi nujno razmisliti o rešitvah za takšne primere, denimo o ustanovitvi omejenega rezervnega sklada;

                  19.

                  pričakuje, da se bo Računsko sodišče v vlogi zunanjega revizorja v okviru spremljanja poročila Parlamenta o razrešnici za proračunsko leto 2010 in lastnega poročila o primerjalni analizi agencij posvetovalo z mrežo agencij ter oblikovalo vsem dostopne in pregledne postopke za primerjavo in razvrščanje agencij z uporabo pomembnih kazalnikov na področju dobrega finančnega in proračunskega poslovodenja, nizkih upravnih stroškov ter operativne učinkovitosti in uspešnosti, podatke, ki jih bo pri tem uporabilo, pa posredovalo v lahko dostopni obliki (tj. Excelove datoteke in/ali datoteke CSV);

                  20.

                  z zaskrbljenostjo ugotavlja, da je premajhna prilagodljivost v okviru proračuna po oceni nekaterih agencij slabost, kar pomeni, da bi bili mogoči prihranki, če bi bila proračunska prožnost pri prerazporejanju med posameznimi naslovi večja; poziva Komisijo, naj pozorno preuči razmere in pripravi predloge za odpravo te pomanjkljivosti;

                  21.

                  ugotavlja, da v agencijah med letom potekajo številni različni revizijski in kontrolni postopki, vendar so pogosto zelo neenakomerno razporejeni in jim lahko povzročajo težave; meni, da bi bilo treba to težavo v prvi vrsti nasloviti z boljšim usklajevanjem različnih revizij (8); meni, da bi se bilo treba posvetovati z agencijami, da bi za to vprašanje poiskali praktične rešitve, ki ne bodo ovirale izvajanja njihovih osrednjih nalog; poziva Računsko sodišče, Komisijo, agencije in mrežo, naj oblikujejo pristop, ki bo ustrezal vsem udeleženim stranem;

                  22.

                  zahteva, da vse agencije in skupna podjetja ob objavi končnih letnih računovodskih izkazov vedno priložijo standardno predlogo s podatki, predstavljenimi v poročilih o izvrševanju proračuna ter v poročilih o proračunskem in finančnem poslovodenju; priporoča, da te podatke predložijo na celovit, preprosto dostopen in pregleden način (Excelove datoteke in/ali datoteke CSV), da bo primerjava med izvrševanjem njihovih proračunov preprostejša, Parlament in javnost pa bosta lahko podrobno primerjala njihove stroške;

                  23.

                  poziva mrežo, naj uvede podroben, standardiziran sistem proračunskih vrstic, da bo mogoče združiti in primerjati prihodke in odhodke agencij, pa tudi izvrševanje in porabo sredstev po posameznih proračunskih vrsticah, in sicer po naslovih, poglavjih in postavkah; poleg tega jo poziva, naj podatke primerja in na njihovi osnovi oblikuje sklepe, nato pa te podatke da na voljo javnosti v lahko dostopni obliki (npr. Excelove datoteke in/ali datoteke CSV);

         Človeški viri in politika zaposlovanja

                  24.

                  poudarja, da kadrovski predpisi vzpostavljajo načela kadrovske politike agencij in da obstaja potreba po večji prilagodljivosti in poenostavitvi zakonskih določb, ki se uporabljajo za agencije, da bi zagotovili večjo učinkovitost na tem področju; prav tako poudarja, da člen 110 kadrovskih predpisov sicer omogoča določeno mero prilagodljivosti, saj končno odločitev sprejme Komisija, a je vseeno nujno, da Komisija in agencije pred tem dosežejo soglasje; meni, da bi morala Komisija, če ne bo prišlo do soglasja, pristojnemu odboru Parlamenta posredovati utemeljeno odločitev;

                  25.

                  spominja agencije, da bi morale pri načrtovanju kadrovske politike ubrati pristop globalnega načrtovanja kadrovskih virov, ki bi bil v skladu z njihovimi proračunskimi in upravnimi zmogljivostmi, s čimer bi zagotovile, da bi bila njihova kadrovska politika enotna in prilagojena njihovim potrebam; poudarja tudi, da bi bilo treba v kadrovskih načrtih upoštevati nekatere temeljne pomisleke, kot sta enakopravna zastopanost spolov in geografska uravnoteženost; v zvezi s tem pozdravlja pobude, ki jih je v časovnem načrtu podala Komisija, in dejstvo, da se pri reformi kadrovskih predpisov, ki poteka, upoštevajo posebne značilnosti agencij;

                  26.

                  izraža zaskrbljenost, ker v postopkih zaposlovanja v agencijah prihaja redno do težav že od njihove ustanovitve in ker je Računsko sodišče pri reviziji izvrševanja proračuna za leto 2011 naletelo na težave ali pomanjkljivosti na tem področju skoraj pri vseh agencijah, razen dveh; je začuden, da ne skupni pristop ne časovni načrt ne predvidevata ukrepov na tem področju;

                  27.

                  meni, da so že uveljavljeni načrti kadrovske politike koristno orodje za dolgoročno kadrovsko načrtovanje; je vse bolj zaskrbljen, da bi utegnila Komisija v letnem proračunskem postopku razveljaviti dogovorjene načrte kadrovske politike, zato jo poziva, naj se pri tem omeji;

                  28.

                  poziva vse agencije, naj organ za podelitev razrešnice obvestijo, koliko dni dopusta na leto so odobrile posameznim razredom uslužbencev v shemah gibljivega delovnega časa in kompenzacije, ki jih priložijo svojih letnim poročilom o dejavnostih;

         Navzkrižja interesov in preglednost

                  29.

                  pozdravlja posebno poročilo Računskega sodišča št. 15/2012 o obvladovanju navzkrižij interesov v izbranih agencijah EU, ki je nastalo na zahtevo Parlamenta, da je treba opraviti obsežno analizo pristopa agencij v primerih, ko bi lahko prišlo do navzkrižja interesov;

                  30.

                  meni, da je glavna dodana vrednost posebnega poročila Računskega sodišča št. 15/2012 redno spremljanje napredka agencij pri obvladovanju in preprečevanju navzkrižja interesov; poziva Računsko sodišče, naj še naprej spremlja zadevo ter razširi obseg revizije tudi na druge agencije, svoje ugotovitve o tem pa objavi v enem od naslednjih posebnih poročil;

                  31.

                  ugotavlja, da je Računsko sodišče v posebnem poročilu št. 15/2012 ocenilo pravilnike in postopke za obravnavo navzkrižja interesov v štirih izbranih agencijah: Evropski agenciji za varnost v letalstvu (EASA), Evropski agenciji za kemikalije (ECHA), Evropski agenciji za varnost hrane (EFSA) in Evropski agenciji za zdravila (EMA);

                  32.

                  meni, da je skušalo Računsko sodišče odgovoriti na dve vprašanji: prvič, ali so obstajali ustrezni pravilniki in postopki, in drugič, ali so bili ti pravilniki in postopki ustrezno upoštevani; prav tako ugotavlja, da se je Računsko sodišče pri svojem delu oprlo na opredelitev navzkrižja interesov iz smernic Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj (OECD) in da iz teh smernic izhaja tudi referenčni okvir za minimalne zahteve, ki ga je sprejelo Računsko sodišče; poudarja pa, da smernice OECD sicer ponujajo mednarodno primerjalno vrednost na tem področju, a se v osnovi zanašajo na navzkrižja interesov pri zaposlenih v javnem sektorju, zato ne morejo biti ustrezna podlaga za učinkovit odziv v primeru morebitnega navzkrižja interesov med upravnimi in drugimi organi, ki sodelujejo pri delu agencije, na primer upravnimi odbori in skupinami strokovnjakov; se kljub vsemu zaveda vrednosti orodij OECD, zlasti kontrolnega seznama za darila in ugodnosti, pa tudi priporočil glede sankcij, nujnega preverjanja popolnosti in vsebine izjav o interesih ter zahteve za upoštevanje strokovnih mnenj in opredeljevanje morebitnih navzkrižij interesov;

                  33.

                  ugotavlja, da lahko navzkrižje interesov zaradi nacionalnih ali institucionalnih interesov, ki lahko ogrožajo pravilno delovanje agencije, nastane tudi med člani upravnega odbora in agencijo samo; zato poziva Komisijo, naj Parlamentu obvezno posreduje predlog za obravnavo tega vprašanja; pričakuje, da se bodo medtem v interesu preglednosti objavile izjave o interesih vseh članov upravnih odborov agencij;

                  34.

                  obžaluje, da je Računsko sodišče v posebnem poročilu št. 15/2012, ko je bilo terensko delo končano (oktobra 2011), ugotovilo, da nobena od štirih izbranih agencij ni ustrezno obravnavala navzkrižja interesov; ugotavlja še, da sta EMA in EFSA oblikovali boljša pravila za ukrepanje ob navzkrižju interesov, medtem ko so bila pravila ECHA nepopolna, EASA pa jih sploh ni uvedla;

                  35.

                  z zaskrbljenostjo ugotavlja, da je Računsko sodišče poročalo o številnih pomanjkljivostih, zlasti kar zadeva upoštevanje pravilnikov in postopkov za zaposlene in pritožbeni odbor (ECHA), preglednost pri objavljanju letnih izjav o interesih (EASA) in usposabljanje o navzkrižju interesov (ECHA in EASA); poudarja, da ima med štirimi agencijami, za katere je Računsko sodišče opravilo revizijo, zgolj EMA pravilnik o darilih in povabilih;

                  36.

                  pozdravlja priporočila, ki jih je Računsko sodišče podalo štirim revidiranim agencijam; pozdravlja dejstvo, da so izbrane agencije po reviziji Računskega sodišča sprejele številne ukrepe, da bi odpravile svoje pomanjkljivosti; poziva agencije, naj organu za podelitev razrešnice poročajo o nadaljnjih ukrepih v zvezi z uvajanjem pravilnikov in postopkov za odpravo pomanjkljivosti, pa tudi o morebitnih novostih pri upravljanju navzkrižja interesov;

                  37.

                  ugotavlja, da je Računsko sodišče odkrilo številne pomanjkljivosti pri obravnavanju vprašanj, ki se pojavljajo v obdobju po prenehanju zaposlitve, zaradi česar je preprečevanje navzkrižja interesov v primerih, ko se uradniki izmenično zaposlujejo v agencijah in zasebnem sektorju, še toliko težje; podpira priporočilo Računskega sodišča, da je omenjena vprašanja treba obravnavati, in meni, da je nujno jasneje opredeliti tudi prehodno obdobje za nekdanje direktorje agencij in vse, ki so imeli odgovorne funkcije v agencijah;

                  38.

                  odobrava priporočilo Računskega sodišča, naj vse institucije in decentralizirani organi Unije preučijo, ali se priporočila iz posebnega poročila št. 15/2012 nanašajo tudi nanje; meni, da bi morale vse agencije sestaviti in uresničevati vsestranske pravilnike in postopke, ki bodo med drugim opredeljevali mehanizem za zlorabo zaupanja in nedvoumne sankcije, oziroma na osnovi izkušenj in priporočil Računskega sodišča iz posebnega poročila št. 15/2012 spremeniti obstoječe pravilnike in postopke; poziva agencije, naj organ za podelitev razrešnice še pred iztekom leta 2013 obvestijo o doseženih rezultatih;

                  39.

                  pozdravlja odločitev Evropskega varuha človekovih pravic, da bo za več primerov, o katerih je pred kratkim poročala Komisija, na lastno pobudo začel preiskovati primere navzkrižja interesov, pri katerih se strokovnjaki izmenično zaposlujejo v agencijah in zasebnem sektorju; se strinja z opozorilom Evropskega varuha človekovih pravic, ki meni, da je učinkovita obravnava navzkrižja interesov sicer osrednji del dobrega upravljanja in dobrega etičnega ravnanja, vendar pa ne gre vseh težav, ki se nanašajo na upravljanje in etiko, nujno pripisati navzkrižju interesov; meni, da je treba navzkrižja interesov obravnavati v okviru omejitev, in poudarja, da je treba spodbujati strategije in ukrepe za usposabljanje in preprečevanje na področju navzkrižja interesov v institucijah Unije;

                  40.

                  pozdravlja priporočilo Računskega sodišča Uniji, naj razmisli o nadaljnjih spremembah regulativnega okvira za obravnavanje navzkrižja interesov;

                  41.

                  pozdravlja medinstitucionalno izjavo o decentraliziranih agencijah z dne 19. julija 2012, zlasti njene določbe o obvladovanju in preprečevanju navzkrižja interesov (odstavka 11 in 18) in o neodvisnosti znanstvenih strokovnjakov (odstavek 20);

                  42.

                  poziva Računsko sodišče, naj razišče, kako agencije izvajajo ukrepe, sprejete na podlagi priporočil iz posebnega poročila št. 15/2012; poziva mrežo agencij, naj na podlagi izmenjave primerov najboljše prakse in izkušenj iz preteklosti oblikuje predloge, s katerimi bi bilo mogoče v sodelovanju s Komisijo in Računskim sodiščem opredeliti tiste agencije ali področja, na katerih delujejo, pri katerih obstaja največje tveganje navzkrižja interesov; v zvezi s tem pozdravlja pregled registra za preglednost za skupine lobistov v institucijah Unije ter poziva Komisijo in agencije, naj začnejo izvajati ukrepe na področju morebitnega navzkrižja interesov, navedene v tem pregledu;

                  43.

                  pozdravlja ukrepe v zvezi z navzkrižjem interesov, ki jih je napovedala Komisija, zlasti pripravo smernic za skladno politiko preprečevanja in obravnavanja navzkrižja interesov za člane upravnih odborov in direktorje, strokovnjake v znanstvenih odborih in člane odborov za pritožbe (9), pri čemer gre za nalogo, za katero je odgovornost prevzela Komisija in jo uvrstila med cilje za leto 2013; z zadovoljstvom ugotavlja, da je ta naloga tudi eden od prednostnih ukrepov in mejnikov Komisije; poziva Komisijo, naj upošteva predlagani rok za izvedbo tega ukrepa, organu za podelitev razrešnice pa naj pred iztekom leta 2013 posreduje poročilo o doseženih rezultatih ter priloži ustrezne zakonodajne predloge;

                  44.

                  ugotavlja, da Komisija za leto 2013 predvideva dva ukrepa, ki naj bi ju uvedle agencije, in sicer „sprejetje in izvajanje jasnih pravil za navzkrižje interesov, še zlasti izmenjava izkušenj in morebitno oblikovanje usklajenega pristopa k skupnim težavam v zvezi z znanstvenimi in pritožbenimi odbori, ter opredelitev preglednih in objektivno preverljivih meril za nepristranskost in neodvisnost članov pritožbenih odborov“, pa tudi „pregled izbirnih postopkov za člane znanstvenih odborov“ (10); poziva agencije, naj organu za podelitev razrešnice še pred iztekom leta 2013 poročajo o napredku pri izvajanju teh nalog;

                  45.

                  poziva Komisijo, naj upošteva dejstvo, da je treba ohraniti ustrezno ravnovesje med tveganji in koristmi, zlasti pri upravljanju navzkrižja interesov na eni strani in cilja, da je treba pridobiti najboljše možno znanstveno mnenje, na drugi strani; meni, da s širjenjem kodeksov ravnanja in etičnih smernic ni mogoče izključiti navzkrižja interesov; prav tako meni, da je sprejetje kodeksov ravnanja in etičnih smernic sicer potrebno, ne pa tudi zadostno, in da je mogoče navzkrižje interesov izkoreniniti le z uvedbo in učinkovitim izvajanjem enostavnih in ustreznih pravil, in sicer kot del splošnega duha iskrenosti, poštenosti in preglednosti;

                  46.

                  znova poudarja dejstvo, da je čim večja preglednost ključnega pomena za zmanjšanje tveganja navzkrižja interesov; zato poziva agencije, ki tega še niso naredile, naj na svojih spletnih mestih objavijo seznam članov upravnega odbora, vodstvenih delavcev ter zunanjih in notranjih strokovnjakov, skupaj z njihovimi izjavami o interesih in življenjepisi;

         Časovni načrt

                  47.

                  pozdravlja časovni načrt za ukrepanje na osnovi skupnega pristopa za decentralizirane agencije EU, ki ga je Komisija sprejela decembra 2012, in poziva vse udeležene strani, naj upoštevajo tam predstavljene zamisli, zlasti med pogajanji o novem večletnem finančnem okviru;

                  48.

                  v celoti podpira glavne cilje Komisije, opredeljene v časovnem načrtu, tj. doseči bolj uravnoteženo upravljanje, povečati učinkovitost in odgovornost agencij ter doseči večjo skladnost delovanja; pozdravlja predlagane ukrepe, zlasti za racionalizacijo upravnih odborov, prizadevanja za sinergije med agencijami in morebitno združitev nekaterih agencij;

                  49.

                  kljub temu ugotavlja, da je časovni načrt sicer dobra izhodiščna točka, vendar ne ponuja celovite ocene trenutnega položaja, v katerem so agencije, pa tudi ne jasne vizije in strategije za njihovo modernizacijo, ki je potrebna; meni, da bi bila lahko Komisija odločnejša in zahtevnejša glede specifičnih ukrepov za posamezne agencije oziroma vrste in skupine agencij; obžaluje, da je dolgotrajno delo medinstitucionalne delovne skupine v tej fazi prineslo bolj skromne rezultate in da Svet ni bil naklonjen bolj velikopoteznemu pristopu; je prepričan, da bi bolj proaktiven in v prihodnost usmerjen pristop privedel k precej večji dodani vrednosti;

                  50.

                  pozdravlja dejstvo, da je ena od prednostnih nalog skupnega pristopa izboljšati upravljanje agencij, zlasti z natančnejšo opredelitvijo vloge upravnega odbora in izvršnega direktorja in s pregledom pristojnosti predstavnikov Komisije in Parlamenta v upravnih odborih; meni, da bo s tem postopkom prav tako mogoče razjasniti odnose med agencijami ter institucijami Unije in državami članicami, vzpostaviti boljše mehanizme odgovornosti agencij in opredeliti stopnjo odgovornosti Komisije za dejavnosti agencij, pri čemer pa je treba upoštevati načelo neodvisnosti agencij;

                  51.

                  poziva Komisijo, naj v okviru evropskega semestra bolje uporabi gradnjo zmogljivosti in priporočila agencij, zlasti pri pripravi letne strategije rasti in makroekonomskih kazalnikov; poudarja, da agencije igrajo osrednjo vlogo pri uresničevanju ciljev strategije Evropa 2020;

         Neodvisnost

                  52.

                  poudarja, da je neodvisnost agencij izjemnega pomena; opominja, da bi morale agencije neodvisno uresničevati svoje poslanstvo, in obžaluje, da sedaj ni vedno tako; meni, da bi morali generalni direktorati Komisije delovati kot partnerji agencij, in z zaskrbljenostjo ugotavlja, da posredovanje Komisije včasih meče senco dvoma na nepristranskost odločitev in ukrepov agencij, zlasti ko je tveganje za varnost potrošnikov veliko;

         Odgovornost

                  53.

                  meni, da bi bilo treba demokratično odgovornost agencij poenostaviti, zlasti način poročanja organu za podelitev razrešnice (še vedno na primer obstajajo nedoslednosti v načinu predstavitve finančnih podatkov in pri posredovanju poročil o nadaljnjih ukrepih na podlagi razrešnice); meni, da bi se odnosi med Parlamentom in agencijami izboljšali, če bi uvedli boljši in bolj strukturiran sistem poročanja Parlamentu; meni, da je trenutna situacija precej neenotna, stiki in poročanje pa prepogosto potekajo samo priložnostno;

                  54.

                  meni, da je izjemno pomembno, da parlamentarni odbori, pristojni za agencije, kolikor mogoče natančno preverijo letne delovne programe agencij ter jih prilagodijo aktualnim razmeram in političnim prednostnim nalogam; v zvezi s tem pričakuje, da bodo agencije pri pripravi letnih delovnih programov tesno sodelovale z odbori in s Komisijo, v skladu s skupno izjavo o decentraliziranih agencijah z dne 19. julija 2012;

                  55.

                  poziva agencije, naj na spletnih mestih objavljajo zapisnike s sestankov upravnega odbora, saj je to v interesu preglednosti in demokratičnega nadzora, tudi parlamentarnega;

                  56.

                  predlaga, da bi se članu Odbora za proračunski nadzor v Parlamentu omogočilo prisostvovanje na sestankih upravnih odborov agencij, kjer bi imel vlogo opazovalca;

         Možnosti za tesnejše sodelovanje in združitev nekaterih agencij

                  57.

                  meni, da bi bilo treba preučiti dodatne sinergije med Evropsko policijsko akademijo in Evropskim policijskim uradom, pri tem pa upoštevati ugotovitve študije, ki jo je izdala akademija leta 2011(št. pogodbe CEPOL/CT/2010/002); je seznanjen s tem, da bo akademija marca 2014 zapustila svoje sedanje prostore v Bramshillu (UK); zahteva, da Komisija za Evropski parlament in Svet pripravi predlog za preselitev akademije v Haag (NL), kjer ima trenutno sedež Evropski policijski urad, da bi si agenciji delili zmogljivosti in storitve, ne da bi bile pri tem ogrožene njune glavne naloge in samostojnost; poudarja, da bi hitra odločitev o preselitvi akademije precej zmanjšala negotovost, ki bi lahko negativno vplivala na osebje in postopke zaposlovanja;

                  58.

                  poziva Komisijo, naj skupaj z Evropsko fundacijo za usposabljanje, Evropskim centrom za razvoj poklicnega usposabljanja, Evropsko fundacijo za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer ter Evropsko agencijo za varnost in zdravje pri delu nadalje razišče sinergije, ki obstajajo med temi agencijami, in organu za podelitev razrešnice poroča o možnostih za tesnejše povezave med njimi; poziva omenjene agencije in Komisijo, naj ocenijo, ali bi tesnejše sodelovanje lahko vodilo k ekonomiji obsega in optimizaciji njihove uspešnosti;

                  59.

                  meni, da bi morale nekatere agencije začeti tesneje sodelovati med seboj, zlasti ko gre za odločitve, ki vplivajo na področje delovanja drugih agencij; predlaga, da zadevne agencije same dosežejo dogovor, pri tem pa se posvetujejo z ustreznimi interesnimi skupinami, da ne bodo sprejeti nasprotujoči si zakoni; poziva agencije, naj v takšnih primerih vedno obvestijo pristojni odbor Parlamenta;

         Izmenjava praktičnih zgledov

                  60.

                  poudarja, da je treba zagotoviti, da bodo nove agencije (npr. Agencija za sodelovanje energetskih regulatorjev, Evropski bančni organ (EBA), Evropski organ za zavarovanja in poklicne pokojnine (EIOPA) in Evropski organ za vrednostne papirje in trge (ESMA), vse ustanovljene leta 2011) lahko izkoristile najboljšo prakso starejših, bolj uveljavljenih agencij, da bi se izognile pomanjkljivostim pri zaposlovanju, javnih naročilih in izvajanju finančne uredbe;

                  61.

                  z zadovoljstvom ugotavlja, da nove agencije sodelujejo na srečanjih mreže trikrat letno in da na teh srečanjih poteka tudi izmenjava praktičnih zgledov; prav tako ugotavlja, da so bile nove agencije povabljene k sodelovanju v podmrežah, ki se ustanavljajo za razpravo o vprašanjih, ki zahtevajo tehnično znanje, zlasti v podmreži vodij uprav, ki se srečuje tako pogosto kot mreža in se posveča vprašanjem zaposlovanja, javnih naročil in finančnih pravil;

                  62.

                  je seznanjen s tem, da je ESMA organiziral dva študijska obiska, ki sta potekala v Evropski železniški agenciji (ERA) v letu 2011 in v Evropski agenciji za pomorsko varnost (EMSA) v letu 2012 in na katerih so imeli uslužbenci tega organa možnost, da se seznanijo z najboljšimi praksami uveljavljenih agencij; ugotavlja, da imajo ESMA, EIOPA in EBA pogoste stike, med katerimi si izmenjujejo izkušnje, usklajujejo prakse in izkoriščajo sinergije;

                  63.

                  poziva mrežo agencij, naj se poveže s Komisijo, da bi preučili možnosti za organizacijo skupnega usposabljanja za agencije ter odpravili finančne težave, ki jih je Računsko sodišče odkrilo leta 2011;

         Evropski nadzorni organi

                  64.

                  z zaskrbljenostjo ugotavlja, da določbe finančne uredbe niso povsem prilagojene načrtu financiranja evropskih nadzornih organov, saj se 55 % do 60 % njihovega proračuna napaja s prispevki držav članic in držav Evropskega združenja za prosto trgovino; meni, da je treba poiskati ustrezne mehanizme za varnost in finančno stabilnost teh organov, saj so izpostavljeni posebnim tveganjem zaradi mešane narave financiranja; meni, da bi bilo treba to vprašanje obravnavati najpozneje ob naslednjem pregledu finančne uredbe v zvezi z agencijami, ter poziva Komisijo, naj oceni to stanje in o tem poroča organu za podelitev razrešnice;

                  65.

                  poudarja pomen ustreznega usklajevanja dodeljenega proračuna in razpoložljivih delovnih mest na eni strani ter nalog, zaupanih evropskim nadzornim organom, na drugi strani, saj bi nesorazmerje lahko privedlo do neuravnoteženega kadrovanja v zvezi z zaposlovanjem osebja organov na eni strani ter vključevanjem nacionalnih strokovnjakov na drugi strani; izraža zaskrbljenost, ker je Komisija spremenila kadrovske načrte, ki so jih predlagali evropski nadzorni organi, ne da bi to jasno navedla; poziva Komisijo, naj bo popolnoma jasna glede tega vprašanja in drugih vprašanj;

                  66.

                  je glede tega seznanjen s pomisleki iz predhodnih ugotovitev ocene finančnega sektorja EU, ki jo je opravil MDS decembra 2012 in v kateri se priporoča povečanje virov in pristojnosti evropskih nadzornih organov, saj je to potrebno za uspešno izpolnjevanje njihovega mandata, obenem pa tudi povečuje neodvisnost njihovega delovanja;

         Enakost spolov

                  67.

                  poudarja, da je treba uvesti politike, ki bodo zagotovile ustrezno zastopanost žensk in moških v upravnih organih agencij; poziva mrežo agencij, naj uvede in spodbuja splošne smernice za najboljšo prakso na tem področju, tudi če v ustanovitvenih uredbah agencij to ni izrecno omenjeno; poziva izvršne direktorje agencij, ki nosijo končno odgovornost za kadrovska vprašanja, naj zagotovijo enakopravno zastopanost spolov med zaposlenimi v agencijah kot celoti, pa tudi med osebami, ki zasedajo odgovorne položaje;

                  68.

                  z zaskrbljenostjo ugotavlja, da je v agencijah le malo izvršnih direktoric; ker v večini agencij direktorje imenuje upravni odbor na podlagi seznama, ki ga pripravi Komisija, poziva upravne odbore agencij in Komisijo, naj upoštevajo načelo enakosti spolov in strategijo, ki jo je začela leta 2010 izvajati Komisija, in na odgovornih položajih dosežejo boljšo uravnoteženost spolov; izraža zaskrbljenost nad tem, da skupni pristop in časovni načrt med cilje ne uvrščata politike enakosti spolov, in poziva Komisijo, naj pripravi posebne predloge za obravnavo tega vprašanja;

                  69.

                  ugotavlja, da so za izvolitev svojih predstavnikov v upravne odbore agencij odgovorne države članice; poziva države članice, naj pri imenovanju predstavnikov v te organe upoštevajo načela enakosti spolov, in poziva izvršne direktorje, naj pri izvolitvi predsednikov in podpredsednikov ozaveščajo člane uprave o tem vprašanju; z zadovoljstvom ugotavlja, da v kar dveh agencijah trojke upravnemu odboru predseduje ženska;

         Obsežni informacijski sistemi

                  70.

                  poudarja, da se morajo agencije in Komisija usklajevati ter izmenjevati praktične zglede in izkušnje, da bodo lahko premagale tehnične in upravne izzive obsežnih informacijskih sistemov, ki morajo delovati na ravni Unije; meni, da je nenavadno, da Komisija agencijam zaračunava pristojbine za uporabo njenih sistemov informacijske tehnologije, in ugotavlja, da te pristojbine niso določene v skladu z objektivnimi parametri, na primer velikostjo agencije; ker te pristojbine za majhne agencije pomenijo precejšnje breme, poziva Komisijo, naj jih, če jih že mora na vsak način zaračunavati, prilagodi velikosti in finančni zmogljivosti agencij;

                  71.

                  Komisijo opozarja na težave z obsežnimi informacijskimi sistemi, ki pestijo agencije, kot sta sistem računovodstva na podlagi poslovnih dogodkov (ABAC) in sistem SYSPER2, saj so bili ti zasnovani glede na potrebe Komisije, ne potrebe agencij; pozdravlja ukrepe podmrež agencij, s katerimi naj bi te težave odpravili, zlasti mreže za informacijsko in komunikacijsko tehnologijo agencij Unije (informacijska vprašanja) in podmreže vodij uprav (ABAC in SYSPER2), in poziva Komisijo, naj tesneje sodeluje z agencijami v tej zadevi;

                  72.

                  predlaga, da bi agencijam omogočili uporabo programske opreme za človeške vire Komisije (ali druge programske opreme), namesto da morajo kupiti lastne programe, ki so zelo dragi;

                  73.

                  predlaga, da bi moral z naslednjim proračunskim letom Parlament pri preučevanju agencij in pripravi mnenj zanje razmisliti o preoblikovanju, ki bi omogočalo imenovanje več poročevalcev, kot je letos že veljalo za druge institucije, s čimer bi poenostavili delo organa za podelitev razrešnice v zvezi z agencijami, saj je agencij veliko, njihovo delo in prispevki pa postajajo čedalje obsežnejši;

                  74.

                  naroči svojemu predsedniku, naj to resolucijo posreduje agencijam, ki so vključene v ta postopek podelitve razrešnice, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču.

         (1)  UL L 286, 17.10.2012, str. 388.

         (2)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

         (3)  UL L 298, 26.10.2012, str. 1.

         (4)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.

         (5)  UL C 368, 16.12.2011.

         (6)  UL C 161 E, 31.5.2011, str. 62.

         (7)  UL C 51 E, 22.2.2013, str. 121.

         (8)  V zvezi s tem glej ukrep 53 v časovnem načrtu za ukrepanje na osnovi skupnega pristopa za decentralizirane agencije EU.

         (9)  Glej ukrep 33 v časovnem načrtu za ukrepanje na osnovi skupnega pristopa za decentralizirane agencije EU.

         (10)  Glej ukrepa 34 in 35 v časovnem načrtu za ukrepanje na osnovi skupnega pristopa za decentralizirane agencije EU.


title: Sklep Sveta 2012/486/SZVP z dne 23. julija 2012 o podpisu in sklenitvi Sporazuma med Organizacijo za skupno oborožitveno sodelovanje in Evropsko unijo o varstvu tajnih podatkov#Sporazum med Organizacijo za skupno oborožitveno sodelovanje in Evropsko unijo o varstvu tajnih podatkov

text:
               24.8.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 229/1

         SKLEP SVETA 2012/486/SZVP
   z dne 23. julija 2012
   o podpisu in sklenitvi Sporazuma med Organizacijo za skupno oborožitveno sodelovanje in Evropsko unijo o varstvu tajnih podatkov
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 37 Pogodbe v povezavi s členom 218(5) in (6) Pogodbe o delovanju Evropske unije,
   ob upoštevanju predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je na seji 15. junija 2009 sklenil, da pooblasti predsedstvo, da v skladu s prejšnjim členom 24 Pogodbe o Evropski uniji začne pogajanja za sporazum o varstvu podatkov med Organizacijo za skupno oborožitveno sodelovanje in Evropsko unijo.

               (2)

               Po tem pooblastilu za začetek pogajanj je predsedstvo izpogajalo Sporazum med Organizacijo za skupno oborožitveno sodelovanje in Evropsko unijo o varstvu tajnih podatkov.

               (3)

               Zato bi bilo treba odobriti navedeni sporazum –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Sporazum med Organizacijo za skupno oborožitveno sodelovanje in Evropsko unijo o varstvu tajnih podatkov se odobri v imenu Unije.
   Besedilo Sporazuma je priloženo temu sklepu.
   Člen 2
   Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo(-e), pooblaščeno(-e) za podpis Sporazuma, ki je za Unijo zavezujoč.
   Člen 3
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 23. julija 2012

            Za Svet

            Predsednica

         C. ASHTON

      PREVOD
      SPORAZUM
      med Organizacijo za skupno oborožitveno sodelovanje in Evropsko unijo o varstvu tajnih podatkov
      Organizacija za skupno oborožitveno sodelovanje (v nadaljnjem besedilu: OCCAR)
      in
      Evropska unija (v nadaljnjem besedilu: EU),
      v nadaljnjem besedilu: pogodbenici, STA SE –
      OB UPOŠTEVANJU, DA pogodbenici soglašata, da bi morali medsebojna posvetovanja in sodelovanje razvijati na podlagi vprašanj skupnega interesa, ki se nanašajo na varnost;
      OB PRIZNAVANJU, DA je lahko za celovito in učinkovito posvetovanje ter sodelovanje potreben dostop do tajnih podatkov OCCAR in EU, potrebna pa je tudi izmenjava tajnih podatkov med pogodbenicama;
      OB ZAVEDANJU, DA takšen dostop do tajnih podatkov in njihova izmenjava zahtevata ustrezne varnostne ukrepe;
      OB UPOŠTEVANJU, DA je Svet 18. maja 2009 podprl priporočilo usmerjevalnega odbora Evropske obrambne agencije o nadaljevanju prizadevanj za sklenitev varnostnega sporazuma med EU in OCCAR s ciljem, da bi lahko bil na voljo ob odobritvi upravnega dogovora med Evropsko obrambno agencijo in OCCAR;
      SEZNANJENI, DA je odbor nadzornikov OCCAR pooblastil direktorja izvršne uprave OCCAR za sklenitev takšnega varnostnega sporazuma;
      SEZNANJENI, DA je Svet 15. junija 2009 pooblastil predsedstvo za začetek pogajanj z OCCAR za sklenitev sporazuma o varstvu podatkov –
      DOGOVORILI O NASLEDNJEM:
      Člen 1
      Sporazum med OCCAR in EU o varstvu tajnih podatkov (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) se uporablja za tajne podatke v kakršni koli obliki, ki jih pogodbenici zagotavljata ali medsebojno izmenjujeta.
      Člen 2
      Za namene tega sporazuma „tajni podatki“ pomenijo vse podatke (tj. znanje, ki se lahko prenaša v kakršni koli obliki), dokumente ali gradivo, za katere je katera koli od pogodbenic določila, da jih je treba zavarovati pred nepooblaščenim razkritjem, ki bi lahko povzročilo različne stopnje škode ali prejudica za interese OCCAR ali EU ali ene ali več njunih držav članic, in so bili kot taki označeni s stopnjo tajnosti.
      Člen 3
      Institucije in subjekti EU, za katere velja ta sporazum, so: Evropski svet, Svet Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Svet), generalni sekretariat Sveta, visoki predstavnik Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, Evropska komisija in Evropska služba za zunanje delovanje (v nadaljnjem besedilu: ESZD). Za namene tega sporazuma se na te institucije in subjekte sklicuje kot na „EU“.
      Člen 4
      1.   Pogodbenica (pogodbenica, ki podatke zagotavlja) lahko tajne podatke razkrije ali posreduje drugi pogodbenici (pogodbenici prejemnici) v skladu z načelom nadzora organa izvora.
      2.   Pri izvajanju odstavka 1 ni mogoče generično posredovanje podatkov, razen če se pogodbenici dogovorita o postopkih v zvezi z določenimi kategorijami podatkov, ki so pomembni za njune operativne zahteve.
      Člen 5
      Vsaka pogodbenica in njuni subjekti, kakor so opredeljeni v členu 3 tega sporazuma, zagotovi, da ima vzpostavljen varnostni sistem in varnostne ukrepe na podlagi temeljnih načel in minimalnih standardov varnosti, določenih v njunih varnostnih pravilih in predpisih ter upoštevanih v ureditvah, ki jih je treba vzpostaviti na podlagi člena 12, da se zagotovi enaka stopnja varstva tajnih podatkov, ki se zagotavljajo ali izmenjujejo v skladu s tem sporazumom.
      Člen 6
      1.   Tajni podatki se označujejo, kakor sledi:

                  (a)

                  za OCCAR so tajni podatki označeni z OCCAR SECRET, OCCAR CONFIDENTIAL ali OCCAR RESTRICTED;

                  (b)

                  za EU so tajni podatki označeni s SECRET UE/EU SECRET, CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali RESTREINT UE/EU RESTRICTED.

            2.   Ustrezne stopnje tajnosti so:

                  V OCCAR

                  V Evropski uniji

                  OCCAR SECRET

                  SECRET UE/EU SECRET

                  OCCAR CONFIDENTIAL

                  CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL

                  OCCAR RESTRICTED

                  RESTREINT UE/EU RESTRICTED

            Člen 7
      1.   Vsaka pogodbenica:

                  (a)

                  varuje in ščiti tajne podatke, ki jih zagotavlja ali izmenja druga pogodbenica v skladu s tem sporazumom, pred nepooblaščenim razkritjem, izgubo ali ogrožanjem;

                  (b)

                  zagotavlja, da tajni podatki, ki so bili zagotovljeni ali izmenjani v skladu s tem sporazumom, obdržijo oznako stopnje tajnosti, kakor jo je določila pogodbenica, ki podatke zagotavlja. Pogodbenica prejemnica zaščiti in varuje tajne podatke do stopnje, ki ni manj stroga od določb v njenih lastnih varnostnih pravilih in predpisih za podatke ali gradivo z enakovredno stopnjo tajnosti, kakor je določeno v členu 6;

                  (c)

                  zagotovi, da se stopnja tajnosti podatkov, prejetih od druge pogodbenice, ne zniža ali da tajnost ni preklicana brez predhodnega pisnega soglasja te pogodbenice;

                  (d)

                  takšnih tajnih podatkov ne uporablja v drugačne namene od tistih, ki jih je določil organ izvora, ali tistih, za katere so bili podatki posredovani ali izmenjani;

                  (e)

                  posameznikom ne omogoči dostopa do tajnih podatkov, razen če imajo potrebo po seznanitvi za opravljanje svojih uradnih dolžnosti in se zahteva dostop za podatke CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali OCCAR CONFIDENTIAL ali za SECRET UE/EU SECRET ali OCCAR SECRET in če je bilo zanje odobreno dovoljenje za dostop do tajnih podatkov v skladu z varnostnimi pravili in predpisi pogodbenice prejemnice, in

                  (f)

                  zagotovi, da so vsi posamezniki, ki imajo dostop do tajnih podatkov, obveščeni o svoji odgovornosti glede varovanja takih podatkov v skladu z veljavnimi varnostnimi pravili in predpisi.

            2.   EU brez predhodnega pisnega soglasja OCCAR ne razkrije tajnih podatkov, ki jih OCCAR v skladu s tem sporazumom posreduje tretjim stranem ali katerim koli institucijam oziroma subjektom EU, ki niso navedeni v členu 3.
      OCCAR brez predhodnega pisnega soglasja EU ne razkrije tajnih podatkov, ki jih EU v skladu s tem sporazumom posreduje tretjim stranem. Tako soglasje izda Svet, ki odloča soglasno.
      Člen 8
      1.   Pogodbenici zagotovita, da se vse osebe, ki pri opravljanju svojih uradnih dolžnosti potrebujejo dostop ali katerih dolžnosti ali funkcije jim lahko omogočijo dostop do tajnih podatkov, ki se zagotavljajo ali izmenjujejo v skladu s tem sporazumom, ustrezno varnostno preverijo, preden se jim odobri dostop do podatkov stopnje CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ali OCCAR CONFIDENTIAL ali do SECRET UE/EU SECRET ali OCCAR SECRET.
      2.   Postopki varnostnega preverjanja se določijo z namenom, da se ugotovi, ali se posamezniku ob upoštevanju njegove lojalnosti, vrednosti zaupanja in zanesljivosti lahko dovoli dostop do tajnih podatkov.
      Člen 9
      Pogodbenici zagotovita vzajemno pomoč kar zadeva varovanje tajnih podatkov, ki se zagotavljajo ali izmenjujejo v skladu s tem sporazumom. Organi iz člena 12 opravljajo vzajemna varnostna posvetovanja in ocenjevalne obiske, da ocenijo učinkovitost varnostnih ureditev, vzpostavljenih v okviru njihovih pristojnosti za varstvo takšnih tajnih podatkov.
      Člen 10
      1.   Za namene tega sporazuma:

                  (a)

                  kar zadeva EU, se vsa pošta pošilja prek vodje glavne pisarne Sveta, ki jo ob upoštevanju odstavka 2 posreduje državam članicam in subjektom iz člena 3;

                  (b)

                  kar zadeva OCCAR, se vsa pošta pošlje nadzornemu uradniku registra izvršne uprave OCCAR, ki jo po potrebi in ob upoštevanju odstavka 2 tega člena posreduje ustreznim registrom za tajne podatke izvršne uprave OCCAR.

            2.   Izjemoma se lahko pošta ene pogodbenice, ki je dostopna le določenim pristojnim uradnikom, organom ali službam te pogodbenice, iz operativnih razlogov naslovi le na določene pristojne uradnike, organe ali službe druge pogodbenice, ki so s strani pogodbenice, ki podatke zagotavlja, posebej določeni kot prejemniki, in je dostopna samo njim, ob upoštevanju njihovih pristojnosti in v skladu z načelom potrebe po seznanitvi.
      Kar zadeva Evropsko unijo, se takšna pošta posreduje prek vodje glavne pisarne Sveta, vodje glavne pisarne Evropske komisije ali vodje glavne pisarne ESZD, kot je primerno.
      Za OCCAR se takšna pošta posreduje prek nadzornega uradnika registra izvršne uprave OCCAR.
      3.   Vsi tajni podatki se posredujejo na načine, o katerih se dogovorijo varnostni organi pogodbenic.
      4.   Tajni podatki, ki se pošiljajo po elektronski poti, so šifrirani v skladu z zahtevami pogodbenice, ki podatke zagotavlja, kakor je določeno v njenih varnostnih pravilih in predpisih. Pri posredovanju, shranjevanju in obdelovanju tajnih podatkov v notranjih omrežjih pogodbenic je treba izpolniti zahteve pogodbenice, ki podatke zagotavlja.
      Člen 11
      Direktor izvršne uprave OCCAR nadzoruje izvajanje tega sporazuma s strani OCCAR. Visoki predstavnik Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, član Evropske komisije, pristojen za varnostne zadeve, in generalni sekretar Sveta nadzorujejo izvajanje tega sporazuma s strani EU.
      Člen 12
      1.   Za izvajanje tega sporazuma se med štirimi organi iz odstavkov 2, 3, 4 in 5 vzpostavijo varnostne ureditve, v katerih se določijo standardi posredovanja in vzajemnega varstva tajnih podatkov ter za obiske v skladu s tem sporazumom.
      2.   Varnostni oddelek izvršne uprave OCCAR pod vodstvom in v imenu direktorja izvršne uprave OCCAR, ki deluje v imenu in pod nadzorom OCCAR, v skladu z varnostnimi pravili in predpisi OCCAR oblikuje varnostne ureditve za zaščito in varovanje tajnih podatkov, ki so bili v skladu s tem sporazumom zagotovljeni OCCAR.
      3.   Varnostni urad generalnega sekretariata Sveta pod vodstvom in v imenu generalnega sekretarja Sveta, ki deluje v imenu in v okviru pristojnosti Sveta, v skladu z varnostnimi pravili Sveta oblikuje varnostne ureditve za zaščito in varovanje tajnih podatkov, ki so bili v skladu s tem sporazumom zagotovljeni EU.
      4.   Varnostni direktorat Evropske komisije, ki deluje pod nadzorom člana Komisije, pristojnega za varnostne zadeve, v skladu z varnostnimi predpisi Komisije oblikuje varnostne ureditve za varstvo tajnih podatkov, ki so bili v skladu s tem sporazumom zagotovljeni znotraj Evropske komisije in njenih prostorov.
      5.   Varnostni direktorat Evropske službe za zunanje delovanje, ki deluje pod nadzorom visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko, v skladu z varnostnimi predpisi ESZD oblikuje varnostne ureditve za varstvo tajnih podatkov, ki so bili v skladu s tem sporazumom zagotovljeni znotraj ESZD in njenih prostorov.
      6.   Za EU so varnostne ureditve iz odstavka 1 predmet odobritve s strani Varnostnega odbora Sveta.
      7.   Za OCCAR so varnostne ureditve iz odstavka 1 predmet odobritve s strani Varnostnega odbora OCCAR.
      Člen 13
      V primeru kršitve varovanja tajnosti, katere posledica je izguba ali ogroženost tajnih podatkov, prejetih od pogodbenice, ki podatke zagotavlja, ali suma, da so bili takšni tajni podatki razkriti nepooblaščenim osebam, pogodbenica prejemnica nemudoma obvesti pogodbenico, ki podatke zagotavlja.
      Pogodbenica prejemnica takoj izvede preiskavo v skladu z varnostnimi pravili in predpisi za varstvo tajnih podatkov (pri čemer ji po potrebi pomaga pogodbenica, ki podatke zagotavlja). Pogodbenica prejemnica takoj, ko je mogoče, obvesti pogodbenico, ki podatke zagotavlja, o okoliščinah, sprejetih ukrepih in izidu preiskave ter o sprejetih korektivnih ukrepih za preprečitev ponovne kršitve varovanja tajnosti. Organi iz člena 12 lahko v ta namen določijo postopke.
      Člen 14
      Vsaka pogodbenica poravna svoje stroške, ki nastanejo zaradi izvajanja tega sporazuma.
      Člen 15
      Preden si pogodbenici zagotovita ali izmenjata tajne podatke v skladu s tem sporazumom, se odgovorni varnostni organi iz člena 12 strinjajo, da je pogodbenica prejemnica sposobna zaščititi in varovati podatke skladno z ureditvami, vzpostavljenimi v skladu z navedenim členom.
      Člen 16
      Ta sporazum pogodbenicama ne preprečuje sklenitve drugih sporazumov o zagotavljanju ali izmenjavi tajnih podatkov, pod pogojem, da ti sporazumi niso v nasprotju z določbami tega sporazuma.
      Člen 17
      Vsi spori med OCCAR in EU, ki izhajajo iz razlage ali uporabe tega sporazuma, se urejajo s pogajanji med pogodbenicama. Dokler spori niso rešeni, pogodbenici še naprej izpolnjujeta vse svoje obveznosti v skladu s tem sporazumom.
      Člen 18
      1.   Ta sporazum začne veljati na dan podpisa s strani pogodbenic.
      2.   Vsaka pogodbenica uradno obvesti drugo pogodbenico o vseh spremembah njenih pravil in predpisov, ki bi lahko vplivale na varstvo tajnih podatkov iz tega sporazuma.
      3.   Ta sporazum se lahko na zahtevo katere koli pogodbenice ponovno preuči zaradi sprejetja morebitnih sprememb. Pregleda se v primeru, da katera koli država, ki ni članica EU, postane članica OCCAR.
      4.   Vse spremembe tega sporazuma se sestavijo le v pisni obliki, podpišeta pa jih obe pogodbenici tega sporazuma.
      Člen 19
      Ta sporazum se sklene za nedoločen čas. Vsaka pogodbenica ga lahko odpove, tako da drugo pogodbenico o odpovedi pisno obvesti. Taka odpoved začne učinkovati šest mesecev potem, ko druga pogodbenica prejme uradno obvestilo, vendar ne vpliva na že sklenjene obveznosti v skladu z določbami tega sporazuma. Zlasti se vsi tajni podatki, ki so bili zagotovljeni ali izmenjani v skladu s tem sporazumom, še naprej varujejo v skladu z določbami Sporazuma.

         V potrditev tega so spodaj podpisani, ki so bili v ta namen ustrezno pooblaščeni, podpisali ta sporazum.
         Sestavljeno v Bruslju, dne sedemindvajsetega julija leta dva tisoč dvanajst, v dveh izvodih v angleškem jeziku.

            Za OCCAR

            Za Evropsko unijo


title: 2013/572/EU: Sklep Evropskega parlamenta z dne 17. aprila 2013 o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske agencije za okolje za proračunsko leto 2011#Resolucija Evropskega parlamenta z dne 17. aprila 2013 s pripombami, ki so del sklepa o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske agencije za okolje za proračunsko leto 2011

text:
               16.11.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 308/216

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 17. aprila 2013
   o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske agencije za okolje za proračunsko leto 2011
   (2013/572/EU)
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju končnih letnih računovodskih izkazov Evropske agencije za okolje za proračunsko leto 2011,

               —

               ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o letnih računovodskih izkazih Evropske agencije za okolje za proračunsko leto 2011, skupaj z odgovoroma agencije (1),

               —

               ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 12. februarja 2013 (05753/2013 – C7–0041/2013),

               —

               ob upoštevanju člena 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (2), zlasti člena 185 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (3), zlasti člena 208 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 401/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o Evropski agenciji za okolje in Evropskem okoljskem informacijskem in opazovalnem omrežju (4), zlasti člena 13 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (5), zlasti člena 94 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju člena 77 in priloge VI Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor ter mnenja Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane (A7-0070/2013),

               1.

               podeli razrešnico izvršnemu direktorju Evropske agencije za okolje glede izvrševanja proračuna agencije za proračunsko leto 2011;

               2.

               navaja svoje pripombe v spodnji resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in resolucijo, ki je sestavni del sklepa, posreduje izvršnemu direktorju Evropske agencije za okolje, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Martin SCHULZ

            Generalni sekretar

         Klaus WELLE

      (1)  UL C 388, 15.12.2012, str. 80.

      (2)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (3)  UL L 298, 26.10.2012, str. 1.

      (4)  UL L 126, 21.5.2009, str. 13.

      (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.

      RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA
      z dne 17. aprila 2013
      s pripombami, ki so del sklepa o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske agencije za okolje za proračunsko leto 2011
      EVROPSKI PARLAMENT,

                  —

                  ob upoštevanju končnih letnih računovodskih izkazov Evropske agencije za okolje za proračunsko leto 2011,

                  —

                  ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o letnih računovodskih izkazih Evropske agencije za okolje za proračunsko leto 2011, skupaj z odgovoroma agencije (1),

                  —

                  ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 12. februarja 2013 (05753/2013 – C7-0041/2013),

                  —

                  ob upoštevanju člena 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

                  —

                  ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (2), zlasti člena 185 Uredbe,

                  —

                  ob upoštevanju Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (3), zlasti člena 208 Uredbe,

                  —

                  ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 401/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. aprila 2009 o Evropski agenciji za okolje in Evropskem okoljskem informacijskem in opazovalnem omrežju (4), zlasti člena 13 Uredbe,

                  —

                  ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (5), zlasti člena 94 Uredbe,

                  —

                  ob upoštevanju člena 77 in Priloge VI Poslovnika,

                  —

                  ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor ter mnenja Odbora za okolje, javno zdravje in varnost hrane (A7-0070/2013),

                  A.

                  ker je Računsko sodišče navedlo, da je prejelo zadostno zagotovilo o zanesljivosti letnih računovodskih izkazov Evropske agencije za okolje (v nadaljevanju: agencija) za proračunsko leto 2011 ter o zakonitosti in pravilnosti z njimi povezanih transakcij,

                  B.

                  ker je proračun agencije za proračunsko leto 2011 znašal 62,2 milijona EUR,

                  C.

                  ker je Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) začel notranjo preiskavo glede agencije;

         Upravljanje proračuna in finančno poslovodenje

                  1.

                  na podlagi končnih letnih računovodskih izkazov ugotavlja, da je subvencija Komisije za agencijo za leto 2011 zanašala 35 445 155,69 EUR v primerjavi s 34 674 450,58 EUR v letu 2010, skupni prihodki pa so znašali 44 447 489,45 EUR (45 550 051,50 EUR leta 2010); je zadovoljen, da je bilo zasedenih 132 od 134 razpoložljivih delovnih mest, in ugotavlja, da je bilo do konca leta 2011 zaposlenih 82 pogodbenih uslužbencev in nacionalnih izvedencev;

                  2.

                  na podlagi poročila Računskega sodišča ugotavlja, da je agencija mednarodni okoljski organizaciji plačala 6 061 EUR, ki so bili povezani z udeležbo uslužbencev agencije na ekspedicijah, ki ju je organizacija organizirala februarja in maja 2011; ugotavlja, da ni bil izveden noben postopek za oddajo javnega naročila in za ekspediciji ni bila sestavljena nobena pogodba; ugotavlja, da je agencija pokrila stroške potovanja v višini 11 625 EUR; je seznanjen z ugotovitvami Računskega sodišča, da je bil izvršni direktor agencije do aprila 2011 član upravnega sveta mednarodne okoljske organizacije, kar bi lahko predstavljalo navzkrižje interesov;

                  3.

                  ugotavlja, da je izvršni direktor aprila 2011, ko ga je Računsko sodišče obvestilo o morebitnem navzkrižju interesov, odstopil iz upravnega sveta druge organizacije;

         Javna naročila

                  4.

                  je prejel dodatna pojasnila glede pogodbenega razmerja agencije z dansko družbo za video produkcijo Ace&Ace s sedežem v Københavnu; ugotavlja, da je agencija leta 2011 na odprtem javnem razpisu družbi Ace&Ace podelila pogodbo za videoprodukcijo (EEA/COM/10/001 – sveženj 5) z zgornjo mejo proračuna, ki je znašala 1 000 000 EUR; poudarja, da so se merila za dodelitev zelo razlikovala od tistih, uporabljenih za predhodna javna naročila za videoprodukcijo (EEA/CCA/07/001 – sveženj 1), in so vsebovala omejevalna merila, kot na primer „dostop do storitev montaže v bližini Evropske agencije za okolje“; na podlagi izjave izvršnega direktorja (6) ugotavlja, da se je na javni razpis prijavilo 16 družb, ki se nahajajo v bližini agencije, 15 pa jih je izpolnjevalo vsa merila; potrjuje, da je od agencije prejel imena in naslove vseh družb, ki so kandidirale na javnem razpisu EEA/COM/10/001;

                  5.

                  ugotavlja, da je bila leta 2007 na odprtem javnem razpisu okvirna pogodba dodeljena družbi N1 Creative s sedežem v Londonu, ki je nekatere storitve prepustila podizvajalcu Ace&Ace; poudarja, da sta bili med agencijo in družbo Ace&Ace že med letoma 2007 in 2008 sklenjeni dve pogodbi v skupni vrednosti okrog 101 000 EUR, pri čemer pa ni bil uporabljen javni razpis, temveč so bila upoštevana izvedbena pravila za finančno uredbo (izključne pravice); je seznanjen s podrobnostmi glede števila in vrste projektov, izvedenih v okviru pogodbe s strani N1 Creative na eni strani in Ace&Ace na drugi strani, ki jih je prejel organ za podelitev razrešnice;

                  6.

                  je od izvršnega direktorja agencije (7) prejel informacije, da OLAF trenutno preiskuje te pogodbe za video produkcijo;

         Preglednost

                  7.

                  je seznanjen z ugotovitvijo Računskega sodišča, da je agencija v zadnjih letih izboljšala preglednost postopkov zaposlovanja; vendar ugotavlja, da je Računsko sodišče kljub temu pri reviziji ugotovilo zmedo med merili za upravičenost in izbirnimi merili v zvezi z relevantnimi leti zahtevanih poklicnih izkušenj; prav tako ugotavlja, da ni bilo dokazov, da so bili vsebina pisnih preizkusov in pragovi zanje določeni pred pregledom prijav;

                  8.

                  ugotavlja, da je agencija začela proces izvajanja priporočil Računskega sodišča;

         Uspešnost

                  9.

                  poudarja, da mora Komisija izvajati svojo nadzorno vlogo prek sodelovanja v upravnem odboru in predsedstvu agencije, v skladu z omejitvami iz Uredbe (ES) št. 401/2009 in ob ustreznem upoštevanju pravne neodvisnosti agencije; poudarja, da mora Parlament redno prejemati informacije;

                  10.

                  pozdravlja združitev kadrovskih virov in upravnih dejavnosti agencije, postopkov kontrole kakovosti, izdelkov in storitev ter upravnih in gradbenih storitev v strateško področje v strategiji Evropske agencije za okolje 2009–2013;

         Navzkrižja interesov

                  11.

                  ugotavlja, da sta upravni odbor in uprava agencije okrepila politiko agencije na področju navzkrižja interesov, da bi se izognila prihodnjim težavam; je seznanjen z uvedbo predhodne potrditve upravnega odbora, kadar izvršni direktor sprejme članstvo v zunanjih svetih in svetovalnih organih;

                  12.

                  je seznanjen z uvedbo obrazca, ki ga morajo podpisati svetovalci in pogodbeni izvajalci glede njihovih pravic in dolžnosti, s katerim potrdijo, da se vzdržijo kakršnih koli obnašanj ali dejanj, ki bi lahko škodovala njihovi neodvisnosti ali pa bi njihov položaj, njihovo delo ali podobo Unije kazala v slabi luči;

                  13.

                  pozdravlja nove postopke, ki jih je potrdil upravni odbor agencije 12. decembra 2012 na svojem 65. sestanku, in zlasti:

                              —

                              usposabljanje o preprečevanju navzkrižja interesov v uvodnem programu za nove uslužbence,

                              —

                              zahtevo za podpis obrazca A1 „Obveznosti uradnikov in drugih uslužbencev Evropske agencije za okolje v skladu s kadrovskimi predpisi in pogoji zaposlovanja“ in potrditev prejema izvoda kadrovskih predpisov za uradnike Unije in pogojev za zaposlitev drugih uslužbencev Unije,

                              —

                              usposabljanje o etiki in integriteti glede obveznosti in dolžnosti osebja ter postopek za poročanje o neprimernem ravnanju (mehanizem „notranjega informatorja“),

                              —

                              dejstvo, da vsak zaposleni prejme izvod evropskega kodeksa dobrega ravnanja javnih uslužbencev in izvod sklepa upravnega odbora z dne 22. junija 2004 za izvajanje kodeksa agencije;

                        potrjuje, da je od agencije prejel informacije o izvajanju zgoraj omenjenih postopkov ter o napredku na področju obvladovanja navzkrižja interesov;

                  14.

                  sporoča, da so druge pripombe k sklepu o razrešnici, ki so horizontalne narave, zbrane v resoluciji z dne 17. aprila 2013 (8) o uspešnosti, finančnem poslovodenju in nadzoru agencij.

         (1)  UL C 388, 15.12.2012, str. 80.

         (2)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

         (3)  UL L 298, 26.10.2012, str. 1.

         (4)  UL L 126, 21.5.2009, str. 13.

         (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.

         (6)  Glej odgovore izvršnega direktorja Evropske agencije za okolje na predstavitvi z dne 24. januarja 2013, ki jo je organiziral Odbor za proračunski nadzor, ob podelitvi razrešnice decentraliziranim agencijam za leto 2011.

         (7)  Isto.

         (8)  Sprejeta besedila, P7_TA(2013)0134 (glej stran 374 tega Uradnega lista).


title: 2012/556/EU: Sklep Evropskega parlamenta z dne 10. maja 2012 o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2010, oddelek VI – Evropski ekonomsko-socialni odbor#Resolucija Evropskega parlamenta z dne 10. maja 2012 s pripombami, ki so del sklepa o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2010, oddelek VI – Evropski ekonomsko-socialni odbor

text:
               17.10.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 286/109

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 10. maja 2012
   o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2010, oddelek VI – Evropski ekonomsko-socialni odbor
   (2012/556/EU)
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2010 (1),

               —

               ob upoštevanju zaključnega računa Evropske unije za proračunsko leto 2010 (COM(2011) 473 – C7-0261/2011) (2),

               —

               ob upoštevanju letnega poročila Evropskega ekonomsko-socialnega odbora organu za podelitev razrešnice o opravljenih notranjih revizijah v letu 2010,

               —

               ob upoštevanju letnega poročila Računskega sodišča o izvrševanju proračuna za proračunsko leto 2010 z odgovori institucij (3),

               —

               ob upoštevanju izjave o zanesljivosti (4) računovodskih izkazov ter zakonitosti in pravilnosti z izkazi povezanih transakcij, ki jo predloži Računsko sodišče za proračunsko leto 2010 v skladu s členom 287 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju členov 314(10) ter členov 317, 318 in 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (5), zlasti členov 50, 86, 145, 146 in 147 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju člena 77 in Priloge VI Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A7-0092/2012),

               1.

               podeli razrešnico generalnemu sekretarju Evropskega ekonomsko-socialnega odbora glede izvrševanja proračuna Evropskega ekonomsko-socialnega odbora za proračunsko leto 2010;

               2.

               navaja svoje pripombe v spodnji resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in priloženo resolucijo posreduje Svetu, Komisiji, Sodišču Evropske unije, Računskemu sodišču, Evropskemu varuhu človekovih pravic in Evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Martin SCHULZ

            Generalni sekretar

         Klaus WELLE

      (1)  UL L 64, 12.3.2010.

      (2)  UL C 332 14.11.2011, str. 1.

      (3)  UL C 326, 10.11.2011, str. 1.

      (4)  UL C 332, 14.11.2011, str. 134.

      (5)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA
      z dne 10. maja 2012
      s pripombami, ki so del sklepa o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2010, oddelek VI – Evropski ekonomsko-socialni odbor
      EVROPSKI PARLAMENT,

                  —

                  ob upoštevanju splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2010 (1),

                  —

                  ob upoštevanju zaključnega računa Evropske unije za proračunsko leto 2010 (COM(2011) 473 – C7-0261/2011) (2),

                  —

                  ob upoštevanju letnega poročila Evropskega ekonomsko-socialnega odbora organu za podelitev razrešnice o opravljenih notranjih revizijah v letu 2010,

                  —

                  ob upoštevanju letnega poročila Računskega sodišča o izvrševanju proračuna za proračunsko leto 2010 z odgovori institucij (3),

                  —

                  ob upoštevanju izjave o zanesljivosti (4) računovodskih izkazov ter zakonitosti in pravilnosti z izkazi povezanih transakcij, ki jo predloži Računsko sodišče za proračunsko leto 2010 v skladu s členom 287 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

                  —

                  ob upoštevanju členov 314(10) ter členov 317, 318 in 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

                  —

                  ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (5), zlasti členov 50, 86, 145, 146 in 147 Uredbe,

                  —

                  ob upoštevanju člena 77 in Priloge VI Poslovnika,

                  —

                  ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A7-0092/2012),

                  1.

                  ugotavlja, da je Evropski ekonomsko-socialni odbor (EESO) leta 2010 razpolagal z odobritvami za prevzem obveznosti v skupnem znesku 127 200 000 EUR (122 000 000 EUR leta 2009) in da je bila stopnja izvrševanja teh odobritev 98 % (98 % leta 2009); poudarja, da je proračun EESO zgolj upravni, saj porabi 70 % sredstev za zaposlene v instituciji in 30 % za stavbe, pohištvo, opremo in razne odhodke iz poslovanja;

                  2.

                  poziva EESO, naj v prihodnjih letih omeji povečanja proračuna na skrajni minimum, nove in razširjene dejavnosti pa naj financira predvsem s prihranki;

                  3.

                  ponavlja poziv iz resolucije z dne 10. maja 2011 (6) o podelitvi razrešnice Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru za proračunsko leto 2009, naj za vsa področja dejavnosti nujno opravi celovit pregled izdatkov, da bi zagotovil smotrno porabo vseh sredstev in tako opredelil morebitne možnosti za prihranek, kar bi v tem varčevalnem obdobju zmanjšalo pritisk na proračun, upoštevajoč položaj, v katerem se trenutno nahaja Unija;

                  4.

                  pozdravlja dejstvo, da je Računsko sodišče v svojem letnem poročilu na podlagi svojega revizijskega dela menilo, da v plačilih za upravne in druge odhodke institucij in organov kot celoti za proračunsko leto, ki se je končalo 31. decembra 2010, ni bilo pomembnih napak; najverjetnejša stopnja napak je na področju upravnih odhodkov na splošno ocenjena na 0,4 % (točki 7.9 in 7.10);

                  5.

                  poudarja, da je Računsko sodišče v svojem letnem poročilu za 2010 podalo pripombe glede povračila potnih stroškov članom EESO in oddaje javnih naročil z omejenim postopkom;

                  6.

                  z zadovoljstvom ugotavlja, da je predsedstvo EESO 6. decembra 2011 sprejelo reformo sistema povračil stroškov poslancem, katerega namen je predvsem povračilo stroškov za vozovnice izključno na podlagi dejanskih stroškov in ki usklajuje dnevnice in povračila potnih stroškov s tistimi, ki jih izplačuje Parlament, in predvideva nadomestila za čas, ki ga člani porabijo za opravljanje funkcij, in s tem povezane administrativne stroške, glede na to, da člani EESO iz proračuna Unije ne prejemajo plačil ali pokojnin v nobeni obliki;

                  7.

                  podpira in pričakuje hiter začetek izvajanja zgoraj navedene odločitve z dne 6. decembra 2011;

                  8.

                  je začuden nad visokim številom in nad v povprečju z 2 000 km visoko povprečno dolžino letov, ki so si jih v letu 2010 obračunavali člani EESO; od odbora zahteva podrobne podatke o vseh letih, ki so bili obračunani v letu 2010, in sicer z odhodnim krajem leta, vmesnimi postanki, ciljem, dolžino leta in stroški, ki so nastali za evropske davkoplačevalce;

                  9.

                  pozdravlja, da je bilo na seji predsedstva EESO 21. februarja 2012 spremenjeno potrjevanje prisotnosti in sistem povračil za sodelovanje pri videokonferencah, v skladu s priporočili Parlamenta (okrepitev zagotovil za povračilo stroškov iz člena 12 sklepa predsedstva EESO z dne 21. februarja 2012 o povračilu nastalih stroškov in nadomestil članom Odbora in delegatom posvetovalnih odborov kot tudi njihovim namestnikom ter odprava točke o videokonferencah); nestrpno pričakuje rezultate pogajanj med EESO in Svetom, da bi dosegli končno in zadovoljivo rešitev za vsa vprašanja, pri katerih je odločitev odvisna od Sveta;

                  10.

                  pozdravlja odločitev predsedstva EESO, ki predvideva objavo izjav o finančnih interesih članov; z zadovoljstvom ugotavlja, da se je odločitev že začela izvajati;

                  11.

                  z zadovoljstvom ugotavlja, da se je v zadnjem času povečalo zanimanje članov EESO za finančne in proračunske zadeve, zlasti v skupini za proračun, ki zelo zavzeto deluje tako pri določitvi proračuna kot pri nadzoru nad njegovim izvrševanjem; si želi okrepitev sodelovanja med člani EESO in Odborom za proračunski nadzor Parlamenta;

                  12.

                  z zadovoljstvom ugotavlja, da sta oba odbora, Odbor regij in Evropski ekonomsko-socialni odbor, 27. decembra 2011 uspela pridobiti certifikat EMAS (sistem Skupnosti za okoljsko ravnanje in presojo Evropske unije); želi, da se ga vsako leto obvešča o načrtovanem in/ali opravljenem napredku pri dodatnem zmanjševanju negativnega vpliva, ki ga imajo dejavnosti odborov na okolje;

                  13.

                  je zadovoljen z rezultati, prikazanimi v vmesnem ocenjevalnem poročilu o izvajanju dogovora o upravnem sodelovanju med Odborom regij in EESO; v glavnem ugotavlja, da je vzpostavitev skupnih služb obema odboroma omogočila, da sta prihranila proračunska sredstva; želi, da bi odbora upoštevala priporočila za kadrovski sektor (večja usklajenost pravil), za socialno in zdravstveno oskrbo ter za notranje službe;

                  14.

                  predlaga večjo združljivost prednostnih proračunskih vrstic za oba odbora; meni, da bi s tem povečali prihranke in dodatno okrepili medinstitucionalno sodelovanje;

                  15.

                  pozdravlja odločitev EESO z dne 24. aprila 2012, da bo poskrbel za izvedbo ocene dela, kakršno je že izvedel Odbor regij (CAF (7): samoocenjevalni okvir javne uprave), sprejeto na podlagi priporočil iz te resolucije, kot jo je Odbor za proračunski nadzor sprejel 27. marca 2012;

                  16.

                  z zadovoljstvom ugotavlja, da se je EESO dobro seznanil z ugotovitvami Računskega sodišča in da je bilo vsem odredbodajalcem na podlagi nadaljnjega prenosa poslano obvestilo z opozorilom o pomembnih elementih, ki jih je treba upoštevati v razpisnih postopkih; poleg tega tudi ugotavlja, da bo EESO okrepil prizadevanja pri zagotavljanju potrebne strokovnosti v zvezi z javnimi naročili v ocenjevalnih odborih;

                  17.

                  poziva EESO, naj izboljša kakovost povzetka dejavnosti službe za notranjo revizijo, da bi lahko Parlament ocenil mehanizme spremljanja in nadzora v EESO; vztraja, naj bo povzetek informativne narave in ustrezen; poziva EESO, naj svojemu pristojnemu odboru brez odlašanja pošlje popravljeno različico;

                  18.

                  ugotavlja, da je Priloga D k letnemu poročilu o dejavnostih, ki povzema kazalnike dejavnosti in uspešnosti, zelo koristna; je zaskrbljen nad dejstvom, da je bilo odpovedanih 12,3 % naročenih storitev tolmačenja, kar predstavlja strošek v višini 913 344 EUR; želi, da se ga obvešča o tem, kateri nujni ukrepi so bili sprejeti za odpravo te težave;

                  19.

                  zahteva boljše finančno načrtovanje in proračunsko upravljanje, da bi se v prihodnje izognili tovrstnim razmeram;

                  20.

                  pričakuje, da bo letno poročilo o dejavnostih v prihodnje dopolnjeno s podrobno razpredelnico o vseh človeških virih, s katerimi razpolaga EESO, razporejenih po kategoriji, stopnji, spolu, sodelovanju pri poklicnem usposabljanju in po narodnosti;

                  21.

                  ponovno poziva Evropskega varuha človekovih pravic, naj Odbor za proračunski nadzor obvesti o rezultatih preiskav v zvezi s postopki napredovanj osebja;

                  22.

                  zahteva, da se vsa mnenja, ki jih pripravi EESO, priložijo zadevni dokumentaciji.

         (1)  UL L 64, 12.3.2010.

         (2)  UL C 332, 14.11.2011, str. 1.

         (3)  UL C 326, 10.11.2011, str. 1.

         (4)  UL C 332, 14.11.2011, str. 134.

         (5)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

         (6)  UL L 250, 27.9.2011, str. 98.

         (7)  Skupni ocenjevalni okvir, Evropski inštitut za javno upravo, Maastricht 2006.