title: Sklep Sveta z dne 21. januarja 1980 o ustanovitvi Svetovalnega odbora za področje usposabljanja babic

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

31980D0156

Uradni list L 033 , 11/02/1980 str. 0013 - 0014 finska posebna izdaja: poglavje 16 zvezek 1 str. 0045  grška posebna izdaja: poglavje 01 zvezek 2 str. 0142  švedska posebna izdaja: poglavje 16 zvezek 1 str. 0045  španska posebna izdaja: poglavje 06 zvezek 2 str. 0100  portugalska posebna izdaja poglavje 06 zvezek 2 str. 0100

		Sklep Svetaz dne 21. januarja 1980o ustanovitvi Svetovalnega odbora za področje usposabljanja babic(80/156/EGS)SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JEob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti,ob upoštevanju predloga Komisije,ker se je Svet v svoji Resoluciji z dne 6. junija 1974 o medsebojnem priznavanju diplom, spričeval in drugih dokazil o dejanski izobrazbi izrekel za ustanovitev svetovalnih odborov;ker je v okviru medsebojnega priznavanja diplom, spričeval in drugih dokazil o dejanski izobrazbi v babištvu pomembno zagotoviti primerljivo visoko kakovost usposabljanja;ker je, da bi prispevali k doseganju tega cilja, zaželeno, da se ustanovi svetovalni odbor, ki bo svetoval Komisiji,SKLENIL:Člen 1V sestavi Komisije se ustanovi Svetovalni odbor za babic, v nadaljevanju "odbor".Člen 21. Naloga odbora je pomagati pri zagotavljanju primerljivo visoke kakovosti usposabljanja babic v Skupnosti.2. To nalogo izvaja zlasti:- z izmenjavo splošnih informacij o metodah usposabljanja, o vsebini, stopnji in sestavi teoretičnega in praktičnega študija v državah članicah,- z razpravo in posvetovanjem s ciljem razvijati skupne pristope h kakovosti, ki jo je treba doseči pri usposabljanju babic, in na primeren način k sestavi in vsebini takega usposabljanja,- s pregledom nad prilagajanjem zgoraj navedenega usposabljanja glede na razvoj babiške prakse, medicinske in družbene vede in pregledom nad metodami poučevanja.3. Odbor sporoča svoja mnenja in priporočila Komisiji in državam članicam vključno, kadar to ocenjuje za primerno, s predlogi za spremembe členov, ki se nanašajo na usposabljanje babic, v Direktivah 80/154/EGS [1] in 80/155/EGS [2].4. Odbor tudi svetuje Komisiji o vseh zadevah, ki mu jih Komisija predloži v zvezi z usposabljanjem babic.Člen 31. Odbor sestavljajo po trije strokovnjaki iz vsake države članice, in sicer:- en strokovnjak iz praktične stroke,- en strokovnjak iz ustanov, ki so odgovorne za usposabljanje babic,- en strokovnjak iz pristojnih organov države članice.2. Vsak član ima svojega namestnika. Namestniki se lahko udeležijo sej odbora.3. Člane in njihove namestnike, navedene v odstavku 1 in 2, izberejo države članice. Člana, navedena v prvi in drugi alinei odstavka 1, ter njuna namestnika predlagajo iz praktične stroke s področja babištva in iz ustanov, ki usposabljajo medicinske sestre babice. Svet imenuje tako predlagane člane in njihove namestnike za člane odbora.Člen 41. Mandat članov odbora traja tri leta. Člani Odbora ostanejo po izteku tega obdobja na položaju, dokler jih ne nadomestijo novi ali se jim njihov mandat ne obnovi.2. Mandat člana lahko preneha pred iztekom obdobja treh let zaradi njegovega odstopa ali smrti, ali pa ga nadomesti druga oseba v skladu s postopkom, predpisanim v členu 3. Novi član je imenovan za preostanek mandata.Člen 5Odbor izvoli izmed svojih članov predsednika in dva podpredsednika. Odbor sprejme svoj poslovnik. Predsednik odbora sestavi dnevni red sestankov po posvetu s Komisijo.Člen 6Odbor lahko ustanovi delovne skupine, se obrne na opazovalce ali strokovnjake in jim omogoči, da mu pomagajo v zvezi z vsemi vidiki njegovega dela.Člen 7Za tajniške storitve skrbi Komisija.V Bruslju, 21. januarja 1980Za SvetPredsednikG. Marcora[1] UL L 33, 11.2.1980, str. 1.[2] UL L 33, 11.2.1980, str. 8.--------------------------------------------------


title: Sklep političnega in varnostnega odbora EUPOL COPPS/1/2009 z dne 27. maja 2009 o ustanovitvi odbora sodelujočih držav za policijsko misijo Evropske unije za Palestinska ozemlja (EUPOL COPPS)

text:
               29.5.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 132/18

      SKLEP POLITIČNEGA IN VARNOSTNEGA ODBORA EUPOL COPPS/1/2009
   z dne 27. maja 2009
   o ustanovitvi odbora sodelujočih držav za policijsko misijo Evropske unije za Palestinska ozemlja (EUPOL COPPS)
   (2009/412/SZVP)
   POLITIČNI IN VARNOSTNI ODBOR JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti tretjega odstavka člena 25 Pogodbe,
   ob upoštevanju Skupnega ukrepa Sveta 2005/797/SZVP z dne 14. novembra 2005 o Policijski misiji Evropske unije za Palestinska ozemlja (EUPOL COPPS) (1) in zlasti člena 12(3) Skupnega ukrepa,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 12(3) Skupnega ukrepa 2005/797/SZVP je Svet pooblastil Politični in varnostni odbor (PVO), da sprejme ustrezne odločitve glede ustanovitve Odbora sodelujočih držav za EUPOL COPPS.

               (2)

               V sklepih z zasedanja Evropskega sveta iz Göteborga z dne 15. in 16. junija 2001 so bila določena vodilna načela in podrobnosti za prispevek tretjih držav v policijskih misijah. Svet je 10. decembra 2002 odobril dokument, naslovljen „Posvetovanja in modalitete o prispevku držav nečlanic EU v operacijah civilnega kriznega upravljanja EU“, ki je nadgradil dogovore o sodelovanju tretjih držav v operacijah civilnega kriznega upravljanja, vključno z vzpostavitvijo Odbora sodelujočih držav.

               (3)

               Odbor sodelujočih držav za EUPOL COPPS bi moral imeti ključno vlogo pri tekočem upravljanju misije. Biti bi moral glavni forum za razpravo o vseh problemih, povezanih s tekočim upravljanjem misije. PVO, ki misijo politično nadzoruje in jo strateško vodi, bi moral upoštevati stališča Odbora sodelujočih držav –

         SKLENIL:
   Člen 1
   Ustanovitev
   Ustanovi se odbor sodelujočih držav (OSD) za policijsko misijo Evropske unije za Palestinska ozemlja (EUPOL COPPS).
   Člen 2
   Naloge
   1.   OSD lahko izraža mnenja. PVO ta mnenja upošteva ter misijo politično nadzoruje in jo strateško vodi.
   2.   Pooblastila OSD so določena v dokumentu, naslovljenem „Posvetovanja in modalitete o prispevku držav nečlanic EU v operacijah civilnega kriznega upravljanja EU“.
   Člen 3
   Sestava
   1.   Vse države članice EU imajo pravico prisostvovati razpravam OSD. Vendar pri tekočem upravljanju misije sodelujejo le države, ki za misijo zagotavljajo svoj prispevek. Predstavniki tretjih držav, ki sodelujejo v misiji, se lahko udeležijo sestankov OSD. Sestankov OSD se lahko prav tako udeleži predstavnik Komisije Evropskih skupnosti.
   2.   Vodja misije redno obvešča OSD.
   Člen 4
   Predsedovanje
   Za EUPOL COPPS, v skladu s pooblastili iz člena 2(2) OSD predseduje predstavnik generalnega sekretarja/visokega predstavnika v tesnem posvetovanju s predsedstvom.
   Člen 5
   Sestanki
   1.   Sestanke OSD redno sklicuje njegov predsednik. Če tako zahtevajo okoliščine, se lahko na pobudo predsedujočega ali na zahtevo predstavnika sodelujoče države skličejo nujni sestanki.
   2.   Predsedujoči vnaprej razdeli začasni dnevni red in dokumente, ki se nanašajo na sestanek. Predsedujoči je odgovoren, da PVO posreduje zaključke razprav OSD.
   Člen 6
   Zaupnost
   1.   Za sestanke in delo OSD se v skladu s Sklepom Sveta 2001/264/ES z dne 19. marca 2001 (2) uporabljajo predpisi Sveta o varovanju tajnosti. Zlasti predstavniki v OSD morajo biti ustrezno varnostno preverjeni.
   2.   Za posvetovanja OSD velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti.
   Člen 7
   Začetek učinkovanja
   Ta sklep začne učinkovati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 27. maja 2009

            Za Politični in varnostni odbor

            Predsednik

         I. ŠRÁMEK

      (1)  UL L 300, 17.11.2005, str. 65.

      (2)  UL L 101, 11.4.2001, str. 1.


title: Sklep Sveta z dne 18. maja 1992 o potrditvi konsolidacije Centra za industrijsko sodelovanje ES-Japonska

text:
Avis juridique important

|

31992D0278

Official Journal L 144 , 26/05/1992 P. 0019 - 0019

SKLEP SVETAz dne 18. maja 1992o potrditvi konsolidacije Centra za industrijsko sodelovanje ES-Japonska(92/278/EGS)SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JEob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti člena 235 Pogodbe,ob upoštevanju predloga Komisije 1,ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta 2,ker je bil Center za industrijsko sodelovanje ES-Japonska ustanovljen leta 1986 z namenom, da prispeva k industrijskemu sodelovanju med Skupnostjo in Japonsko;ker je Svet v svojih zaključkih iz marca 1987 z zanimanjem ugotovil, da se je začela pilotna faza Centra, in pozdravil prispevek industrije k njenemu izvajanju;ker je Svet dne 26. novembra 1990 odobril zaključke sporočila Komisije o industrijski politiki v odprtem in konkurenčnem okolju;ker je bila Komisija pozvana, da nadaljuje s svojim delom na področju industrijske politike in pri tem upošteva tudi:- razvijanje gospodarskih razmer in strategij glavnih industrializiranih držav zunaj EGS in novo industrializiranih držav,- potrebo po primerni uporabi instrumentov, s katerimi razpolaga Skupnost, da bi se krepile tehnološke zmožnosti in konkurenčnosti evropskega industrijskega sistema;ker delo Centra za industrijsko sodelovanje ES-Japonska prispeva k delu Skupnosti na področju industrijske politike;ker se Center sofinancira iz splošnega proračuna Evropskih skupnosti, MITI in prispevkov industrijskega sektorja obeh strani;ker se je Center, ki je doslej deloval kot pilotni projekt, uspešno izkazal predvsem z zagotavljanjem usposabljanja na področju upravljanja vse večjemu številu menedžerjev podjetij Skupnosti kot tudi s posredovanjem informacij o japonskem poslovnem okolju;ker je nadzorni odbor Centra sklenil, da so dejavnosti Centra obetajoče in zaslužijo močno podporo obeh glavnih sponzorjev, Komisije in MITI, ter da bi bilo treba Center konsolidirati;ker bi bilo zaradi tega treba to predlagano konsolidacijo potrditi in Center ustanoviti kot skupno podjetje ES-Japonska;ker Pogodba kot pravno podlago za sprejetje tega sklepa predvideva samo člen 235,SKLENIL:Člen 1Konsolidacija Centra za industrijsko sodelovanje ES-Japonska in ustanovitev Centra kot skupnega podjetja Skupnosti in Japonske sta potrjeni v imenu Evropske gospodarske skupnosti.Člen 2Cilj Centra za industrijsko sodelovanje ES-Japonska je prispevati k industrijskemu sodelovanju med Skupnostjo in Japonsko, predvsem z organiziranjem programov usposabljanja na področju upravljanja za evropske menedžerje, z zagotavljanjem informacij o japonskem poslovnem okolju in priložnostih ter s ponujanjem programov za evropske strokovnjake s področja alternativnih virov energije.Člen 3Center za industrijsko sodelovanje ES-Japonska ima sedež v Tokiu, Japonska.Člen 4Center skupno financirajo japonska vlada, Skupnost in zasebni skladi.Člen 5Ta sklep začne veljati na dan objave.V Bruslju, 18. maja 1992Za SvetPredsednikArlindo MARQUES CUNHA1 UL C 173, 4.7.1991, str. 4.2 UL C 94, 3.4.1992.


title: 2014/871/EU: Sklep Sveta z dne 1. decembra 2014 o stališču, ki ga zavzame Evropska unija na osmem zasedanju Konference pogodbenic glede predloga za spremembo Priloge I h Konvenciji o čezmejnih učinkih industrijskih nesreč

text:
               5.12.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 349/50

         SKLEP SVETA
   z dne 1. decembra 2014
   o stališču, ki ga zavzame Evropska unija na osmem zasedanju Konference pogodbenic glede predloga za spremembo Priloge I h Konvenciji o čezmejnih učinkih industrijskih nesreč

      (2014/871/EU)

   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 192(1) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Unija je pogodbenica Konvencije o čezmejnih učinkih industrijskih nesreč, podpisane 17. marca 1992 v Helsinkih (1) (v nadaljnjem besedilu: Konvencija).

               (2)

               Priloga I h Konvenciji vsebuje skupine in imena posameznih nevarnih snovi z namenom opredelitve nevarnih dejavnosti.

               (3)

               V skladu s členom 26(4) Konvencije začnejo vse spremembe Priloge I h Konvenciji za tiste pogodbenice Konvencije, ki niso izrazile nasprotovanja, veljati dvanajst mesecev po tem, ko izvršilni sekretar obvesti pogodbenice o sprejetju sprememb z devetdesetinsko večino pogodbenic, ki so prisotne in glasujejo, na zasedanju Konference pogodbenic, pod pogojem, da najmanj šestnajst pogodbenic ne izrazi nasprotovanja.

               (4)

               Besedilo predloga za spremembo Priloge I h Konvenciji je bilo dogovorjeno znotraj delovne skupine za razvoj Konvencije, potrjeno s strani Urada Konvencije in bo predlagano za sprejetje na osmem zasedanju Konference pogodbenic, ki bo od 3. do 5. decembra 2014 v Ženevi.

               (5)

               Sprememba Priloge I h Konvenciji bi navedeno prilogo popolnoma uskladila s Prilogo I k Direktivi 2012/18/EU Evropskega parlamenta in Sveta (2).

               (6)

               Spremembo Priloge I h Konvenciji bi bilo zato treba odobriti.

               (7)

               Unija je ob sklenitvi Konvencije izrazila pridržke glede uporabe Konvencije, ki naj ne bi bila v skladu z notranjimi pravili Skupnosti. Ti pridržki so temeljili na neskladjih med Prilogo I h Konvenciji in veljavno zakonodajo Unije. Teh neskladij po spremembi Priloge I h Konvenciji ne bo več. Zato bi bilo treba zadevne pridržke umakniti, ko bo začela veljati sprememba Priloge I h Konvenciji –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Stališče, ki se v imenu Unije zavzame na osmem zasedanju Konference pogodbenic Konvencije o čezmejnih učinkih industrijskih nesreč, je vsebinsko podpreti predlagano spremembo Priloge I h Konvenciji, vključno s popravkom Konvencije, ki sta priložena temu sklepu.
   Člen 2
   Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo(-e), pooblaščeno(-e), da v imenu Unije umakne(-jo) preostale pridržke, izražene na podlagi Sklepa Sveta 98/685/ES (3), pod pogojem, da začne veljati sprememba Priloge I h Konvenciji iz člena 1 tega sklepa v skladu s členom 26(4) Konvencije.
   Člen 3
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 1. decembra 2014

            Za Svet

            Predsednica

         B. LORENZIN

      (1)  UL L 326, 3.12.1998, str. 5.

      (2)  Direktiva 2012/18/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 4. julija 2012 o obvladovanju nevarnosti večjih nesreč, v katere so vključene nevarne snovi, ki spreminja in nato razveljavlja Direktivo Sveta 96/82/ES (UL L 197, 24.7.2012, str. 1).

      (3)  Sklep Sveta 98/685/ES z dne 23. marca 1998 o sklenitvi Konvencije o čezmejnih učinkih industrijskih nesreč (UL L 326, 3.12.1998, str. 1).

      OSNUTEK SPREMEMBE PRILOGE I H KONVENCIJI,
      ki ga je predložila delovna skupina za razvoj Konvencije
      Konferenca pogodbenic je,
      ob priznavanju potrebe po posodobitvi skupin snovi in zmesi ter navedenih snovi in njihovih mejnih količin, kot so navedene v Prilogi I h Konvenciji o čezmejnih učinkih industrijskih nesreč, za namen uvedbe meril iz globalno usklajenega sistem Združenih narodov za razvrščanje in označevanje kemikalij (ST/SG/AC.10/30/Rev.4) ter ohranjanja skladnosti z ustrezno zakonodajo Evropske unije,
      ob upoštevanju svojega sklepa, da opravi pregled nevarnih snovi in njihovih količin, kakor so navedene v Prilogi I, in svojega sklepa 2004/4 o ustanovitvi delovne skupine za razvoj Konvencije,
      ob priznavanju predloga za spremembo Priloge I, ki ga je pripravila delovna skupina na podlagi natančnega pregleda,
      spremenila Prilogo I h Konvenciji o nevarnih snoveh z namenom opredelitve nevarnih dejavnosti, z nadomestitvijo besedila z besedilom iz priloge k temu sklepu.

      PRILOGA

         NEVARNE SNOVI ZARADI OPREDELITEV NEVARNIH DEJAVNOSTI
          (1)

      Če spada snov ali zmes, ki je navedena v delu II, tudi v eno ali več skupin iz dela I, se uporabi mejna količina, navedena v delu II.
      Za opredelitev nevarnih dejavnosti pogodbenice upoštevajo dejanske ali pričakovane nevarne lastnosti in/ali količine vseh prisotnih nevarnih snovi ali nevarnih snovi, za katere je smiselno predvidevati, da lahko nastanejo med izgubo nadzora nad dejavnostjo, vključno s skladiščenjem, med nevarno dejavnostjo.
      Del I
      Skupine snovi in zmesi, ki niso posebej navedene v delu II

                  Kategorija v skladu z globalno usklajenim sistemom Združenih narodov za razvrščanje in označevanje kemikalij (GHS)

                  Mejna količina
                  (v tonah)

                              1.

                              Akutna strupenost, kategorija 1, vsi načini izpostavljenosti (2)

                  20

                              2.

                              Akutna strupenost:

                                          kategorija 2, vsi načini izpostavljenosti (3)

                                          kategorija 3, način izpostavljenosti z vdihavanjem (4)

                  200

                              3.

                              Specifična strupenost za posamezne organe (STOT) – enkratna izpostavljenost (SE) STOT, kategorija 1 (5)

                  200

                              4.

                              Eksplozivi – nestabilni eksplozivi ali eksplozivi, pri katerih snov, zmes ali izdelek spada v razdelek 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 ali 1.6 poglavja 2.1.2 meril GHS, ali snovi ali zmesi z eksplozivnimi lastnostmi v skladu s testno serijo 2 dela I Priporočil Združenih narodov o prevozu nevarnega blaga: Priročnik testov in meril (Priročnik testov in meril), ki ne spadajo v razrede nevarnosti „Organski peroksidi“ ali „Samoreaktivne snovi in zmesi“ (6), (7)

                  50

                              5.

                              Eksplozivi, pri katerih snov, zmes ali izdelek spada v razdelek 1.4 poglavja 2.1.2 GHS (7), (8)

                  200

                              6.

                              Vnetljivi plini, kategorija 1 ali 2 (9)

                  50

                              7.

                              Aerosoli (10) kategorije 1 ali 2, ki vsebujejo vnetljive pline kategorije 1 ali 2 ali vnetljive tekočine kategorije 1

                  500 (neto)

                              8.

                              Aerosoli kategorije 1 ali 2, ki ne vsebujejo vnetljivih plinov kategorije 1 ali 2 niti vnetljivih tekočin kategorije 1 (11)

                  50 000 (neto)

                              9.

                              Oksidativni plini, kategorija 1 (12)

                  200

                              10.

                              Vnetljive tekočine:

                                          vnetljive tekočine kategorije 1 ali

                                          vnetljive tekočine kategorije 2 ali 3, hranjene pri temperaturi nad njihovim vreliščem (13),

                                          ali druge tekočine s plameniščem ≤ 60 °C, hranjene pri temperaturi nad njihovim vreliščem (14)

                  50

                              11.

                              Vnetljive tekočine:

                                          vnetljive tekočine kategorije 2 ali 3, pri katerih lahko posebni delovni pogoji, na primer visok tlak ali visoka temperatura, povzročijo nevarnost industrijske nesreče (15),

                                          ali druge tekočine s plameniščem ≤ 60 °C, pri katerih lahko posebni delovni pogoji, na primer visok tlak ali visoka temperatura, povzročijo nevarnost industrijske nesreče

                  200

                              12.

                              Vnetljive tekočine, kategorija 2 ali 3, ki niso zajete v kategorijah 10 in 11 (16)

                  50 000

                              13.

                              Samoreaktivne snovi in zmesi ter organski peroksidi:

                                          samoreaktivne snovi in zmesi vrste A ali B ali

                                          organski peroksidi vrste A ali B (17)

                  50

                              14.

                              Samoreaktivne snovi in zmesi ter organski peroksidi:

                                          samoreaktivne snovi in zmesi vrste C, D, E ali F ali

                                          organski peroksidi vrste C, D, E, ali F (18)

                  200

                              15.

                              Piroforne tekočine in trdne snovi kategorije 1

                  200

                              16.

                              Oksidativne tekočine in trdne snovi kategorije 1, 2 ali 3

                  200

                              17.

                              Nevarno za vodno okolje v kategoriji akutno 1 ali kronično 1 (19)

                  200

                              18.

                              Nevarno za vodno okolje v kategorij kronično 2 (20)

                  500

                              19.

                              Snovi in zmesi, ki burno reagirajo z vodo, npr. acetil klorid, titanov tetraklorid

                  500

                              20.

                              Snovi in zmesi, ki v stiku z vodo sproščajo vnetljive pline, kategorija 1 (21)

                  500

                              21.

                              Snovi in zmesi, ki v stiku z vodo sproščajo strupen plin (snovi in zmesi, ki v stiku z vodo ali vlažnim zrakom tvorijo pline, razvrščene kot akutno strupene kategorij 1, 2 ali 3, kot je na primer aluminijev fosfid, fosforjev pentasulfid)

                  200

      Del II
      Navedene snovi

                  Snov

                  Mejna količina
                  (v tonah)

                              1a.

                              Amonijev nitrat (22)

                  10 000

                              1b.

                              Amonijev nitrat (23)

                  5 000

                              1c.

                              Amonijev nitrat (24)

                  2 500

                              1d.

                              Amonijev nitrat (25)

                  50

                              2a.

                              Kalijev nitrat (26)

                  10 000

                              2b.

                              Kalijev nitrat (27)

                  5 000

                              3.

                              Arzenov pentaoksid, arzenova (V) kislina in/ali soli

                  2

                              4.

                              Arzenov trioksid, arzenova (III) kislina in/ali soli

                  0,1

                              5.

                              Brom

                  100

                              6.

                              Klor

                  25

                              7.

                              Nikljeve spojine v obliki prahu, ki se lahko vdihava: nikljev monoksid, nikljev dioksid, nikljev sulfid, trinikljev disulfid, dinikljev trioksid

                  1

                              8.

                              Etilenimin

                  20

                              9.

                              Fluor

                  20

                              10.

                              Formaldehid (koncentracija ≥ 90 %)

                  50

                              11.

                              Vodik

                  50

                              12.

                              Vodikov klorid (utekočinjen plin)

                  250

                              13.

                              Svinčevi alkili

                  50

                              14.

                              Utekočinjeni vnetljivi plini kategorije 1 ali 2 (vključno z utekočinjenim naftnim plinom) in zemeljski plin (28)

                  200

                              15.

                              Acetilen

                  50

                              16.

                              Etilen oksid

                  50

                              17.

                              Propilen oksid

                  50

                              18.

                              Metanol

                  5 000

                              19.

                              4,4'-metilen bis (2-kloroanilin) in/ali soli, v obliki praška

                  0,01

                              20.

                              Metil izocianat

                  0,15

                              21.

                              Kisik

                  2 000

                              22.

                              Toluen diizocianat (2,4-toluen diizocianat in 2,6-toluen diizocianat)

                  100

                              23.

                              Karbonil diklorid (fosgen)

                  0,75

                              24.

                              Arzin (arzenov trihidrid)

                  1

                              25.

                              Fosfin (fosforjev trihidrid)

                  1

                              26.

                              Žveplov diklorid

                  1

                              27.

                              Žveplov trioksid

                  75

                              28.

                              Poliklorodibenzofurani in poliklorodibenzodioksini (vključno s tetraklorodibenzodioksinom (TCDD)), izračunano na ekvivalent TCDD (29)

                  0,001

                              29.

                              Naslednje rakotovorne snovi ali zmesi, ki vsebujejo te rakotvorne snovi, v koncentracijah nad 5 mas. %:
                              4-aminobifenil in/ali njegove soli, benzotriklorid, benzidin in/ali soli, bis(klorometil) eter, klorometil metil eter, 1,2-dibromoetan, dietil sulfat, dimetil sulfat, dimetil karbamoil klorid, 1,2-dibromo-3-kloropropan, 1,2-dimetilhidrazin, dimetilnitrozamin, heksametilfosforjev triamid, hidrazin, 2-naftilamin in/ali soli, 4-nitrobifenil in 1,3 propan sulton

                  2

                              30.

                              Naftni derivati in alternativna goriva:

                                          (a)

                                          bencini in primarni bencini;

                                          (b)

                                          kerozini (vključno z reaktivnimi letalskimi gorivi);

                                          (c)

                                          plinska olja (vključno z dizelskim gorivom, kurilnimi olji za ogrevanje gospodinjstev in mešanicami plinskih olj;

                                          (d)

                                          težka kurilna olja;

                                          (e)

                                          alternativna goriva za enake namene in s podobnimi lastnostmi glede vnetljivosti in nevarnosti za okolje kot proizvodi iz točk (a) do (d)

                  25 000

                              31.

                              Brezvodni amonijak

                  200

                              32.

                              Borov trifluorid

                  20

                              33.

                              Vodikov sulfid

                  20

                              34.

                              Piperidin

                  200

                              35.

                              Bis(2-dimetilaminoetil) (metil)amin

                  200

                              36.

                              3-(2-etilheksiloksi)propilamin

                  200

                              37.

                              Zmesi natrijevega hipoklorita, ki so razvrščene v kategorijo 1 akutne nevarnosti za vodno okolje [H400], vsebujejo < 5 % aktivnega klora in niso razvrščene v nobeno drugo kategorijo nevarnosti v delu 1 Priloge I (30).

                  500

                              38.

                              Propilamin (31)

                  2 000

                              39.

                              Terc-butil akrilat (31)

                  500

                              40.

                              2-metil-3-butennitril (31)

                  2 000

                              41.

                              Tetrahidro-3,5-dimetil-1,3,5-tiadiazin-2-tion (dazomet) (31)

                  200

                              42.

                              Metil akrilat (31)

                  2 000

                              43.

                              Metilpiridin (31)

                  2 000

                              44.

                              Bromo-3-kloropropan (31)

                  2 000

            Popravek

                  1.

                  Priloga, del I, vnos 8
                  Besedilo: „Aerosoli“ se glasi: „Aerosoli (10)“.

                  2.

                  Priloga, del I, vnos 11, zadnja vrstica
                  Besedilo: „nevarnost industrijske nesreče“ se glasi: „nevarnost industrijske nesreče (14)“.

                  3.

                  Priloga, del II, vnos 43
                  Besedilo: „Metilpiridin (31)“ se glasi: „3Metilpiridin (31)“.

                  4.

                  Priloga, opombe 13, 15 in 16
                  Besedilo: „poglavja 2.4.2“ se glasi: „poglavja 2.6.2“.

         (1)  Merila v skladu z globalno usklajenim sistemom (GHS) Združenih narodov za razvrščanje in označevanje kemikalij (ST/SG/AC.10/30/Rev.4). Pogodbenice bi morale ta merila uporabiti pri razvrščanju snovi ali zmesi za namene iz dela I te priloge, razen če so bila v okviru nacionalne zakonodaje sprejeta druga pravno zavezujoča merila. Zmesi se obravnavajo enako kot čiste snovi, če ostanejo v mejnih vrednostih koncentracije, določenih glede na njihove lastnosti v skladu z GHS, razen če je posebej navedena njihova sestava v odstotkih ali drug opis.

         (2)  V skladu z merili iz poglavja 3.1.2 in 3.1.3 GHS.

         (3)  V skladu z merili iz poglavja 3.1.2 in 3.1.3 GHS.

         (4)  Nevarne snovi, ki spadajo v kategorijo 3 akutne strupenosti pri zaužitju, spadajo pod vnos 2, akutna strupenost, če jih ni mogoče razvrstiti kot akutno strupene pri vdihavanju niti kot akutno strupene v stiku s kožo, na primer zaradi pomanjkanja prepričljivih podatkov o strupenosti pri vdihavanju in v stiku s kožo.

         (5)  Snovi, ki imajo pri ljudeh precejšen strupeni učinek ali se lahko zanje na podlagi dokazov iz študij na poskusnih živalih predvideva, da imajo pri ljudeh po enkratni izpostavljenosti precejšen strupeni učinek. Nadaljnja navodila so podana na sliki 3.8.1 in v tabeli 3.8.1 dela 3 GHS.

         (6)  Testiranje eksplozivnih lastnosti snovi in zmesi je potrebno le, če se s postopkom preverjanja v skladu z Dodatkom 6 dela 3 k Priročniku testov in meril snov ali zmes opredeli kot snov ali zmes z morebitnimi eksplozivnimi lastnostmi.

         (7)  Razred nevarnosti „eksplozivi“ vključuje eksplozivne izdelke. Če je količina eksplozivne snovi ali zmesi, vsebovane v izdelku, znana, se v tej konvenciji uporabi navedena količina. Če količina eksplozivne snovi ali zmesi, vsebovane v izdelku, ni znana, se v tej konvenciji celoten izdelek obravnava kot eksploziven.

         (8)  Če so eksplozivi iz razdelka 1.4 nepakirani ali prepakirani, se razvrstijo pod vnos 4 (Eksplozivi), razen če se izkaže, da nevarnost še vedno ustreza razdelku 1.4 v skladu z GHS.

         (9)  V skladu z merili iz poglavja 2.2.2 GHS.

         (10)  Aerosoli se razvrstijo glede na merila iz poglavja 2.3 GHS in […] Priročnik testov in meril, del III, oddelek 31.

         (11)  V primeru takšne razvrstitve je treba navesti, da aerosolni razpršilnik ne vsebuje vnetljivega plina kategorije 1 ali 2 niti vnetljive tekočine kategorije 1.

         (12)  V skladu z merili iz poglavja 2.4.2 GHS.

         (13)  V skladu z merili iz poglavja 2.4.2 GHS.

         (14)  Tekočine s plameniščem, višjim od 35 °C, se lahko obravnavajo kot nevnetljive tekočine za nekatere regulativne namene (npr. za prevoz), če so bili pri preskusu trajne gorljivosti L.2 iz dela III oddelka 32 Priročnika testov in meril dobljeni negativni rezultati. Vendar to ne velja pod pogoji z višjimi vrednostmi, kot je visoka temperatura ali tlak, zato se takšne tekočine vključijo v to razvrstitev.

         (15)  V skladu z merili iz poglavja 2.4.2 GHS.

         (16)  V skladu z merili iz poglavja 2.4.2 GHS.

         (17)  V skladu z merili iz poglavja 2.8.2 in 2.15.2.2 GHS.

         (18)  V skladu z merili iz poglavja 2.8.2 in 2.15.2.2 GHS.

         (19)  V skladu z merili iz poglavja 4.1.2 GHS.

         (20)  V skladu z merili iz poglavja 4.1.2 GHS.

         (21)  V skladu z merili iz poglavja 2.12.2 GHS.

         (22)  Amonijev nitrat (10 000): gnojila, pri katerih je možen razpad, ki se sam vzdržuje.
      To velja za mešana/sestavljena gnojila na osnovi amonijevega nitrata (mešana/sestavljena gnojila, ki vsebujejo amonijev nitrat s fosfatom in/ali pepeliko), pri katerih je možen razpad, ki se sam vzdržuje v skladu s preskusom v koritu (glej Priročnik za teste in merila, del III, pododdelek 38.2), ter v katerih je delež dušika zaradi amonijevega nitrata:

                  (a)

                  med 15,75 mas. % in–24,5 mas. % (15,75 mas. % in 24,5 mas. % dušika, ki izvira iz amonijevega dušika, ustreza deležu 45 % oziroma 70 % amonijevaga nitrata) in ki bodisi vsebujejo največ 0,4 % popolnoma izgorljivih/organskih snovi bodisi prestanejo ustrezen test eksplozivnosti (npr. test s 4-palčno svinčeno cevjo);

                  (b)

                  15,75 mas. % ali manj in brez omejevanja vsebnosti gorljivih snovi.

         (23)  Amonijev nitrat (5 000): v povezavi z gnojili.
      To velja za enostavna gnojila na osnovi amonijevega nitrata in za mešana/sestavljena gnojila na osnovi amonijevega nitrata, v katerih je delež dušika zaradi amonijevega nitrata:

                  (a)

                  več kot 24,5 mas. %, razen zmesi enostavnih gnojil na osnovi amonijevega nitrata z dolomitom, apnencem in/ali kalcijevim karbonatom s čistočo najmanj 90 %;

                  (b)

                  več kot 15,75 mas. % za zmesi amonijevega nitrata in amonijevega sulfata;

                  (c)

                  več kot 28 mas. % (28 mas. % dušika zaradi amonijevega nitrata ustreza deležu 80 % amonijevega nitrata) za mešanice enostavnih gnojil na osnovi amonijevega nitrata z dolomitom, apnencem in/ali kalcijevim karbonatom čistoče najmanj 90 %, ki prestanejo ustrezen preskus eksplozivnosti (npr. preskus s 4-palčno svinčeno cevjo).

         (24)  Amonijev nitrat (2 500): tehnični.
      Ta količina se uporablja za:

                  (a)

                  amonijev nitrat in zmesi amonijevega nitrata, v katerih je delež dušika zaradi amonijevega nitrata:

                              (i)

                              med 24,5 mas. % in 28 mas. % ter ki vsebujejo največ 0,4 % gorljivih snovi;

                              (ii)

                              več kot 28 mas. % in ki vsebujejo največ 0,2 % gorljivih snovi;

                  (b)

                  vodne raztopine amonijevega nitrata, v katerih je koncentracija amonijevega nitrata več kot 80 mas. %.

         (25)  Amonijev nitrat (50): v povezavi s snovmi, ki ne dosegajo tehnoloških specifikacij, in gnojili, ki ne prestanejo testa eksplozivnosti (npr. test s 4-palčno svinčeno cevjo).
      Ta količina se uporablja za:

                  (a)

                  snovi, zavržene v proizvodnem postopku, ter za amonijev nitrat in zmesi iz amonijevega nitrata, enostavna gnojila na osnovi amonijevega nitrata in mešana/sestavljena gnojila na osnovi amonijevega nitrata iz opomb 23 in 24, ki jih končni uporabnik vrne ali jih je vrnil proizvajalcu, v začasno skladišče ali obrat za predelavo, in sicer zaradi ponovne predelave, recikliranja ali obdelave zaradi varne uporabe, ker ne izpolnjujejo več specifikacij iz opomb 23 in 24;

                  (b)

                  gnojila iz opombe 22(a) in opombe 23, ki ne prestanejo ustreznega testa eksplozivnosti (npr. test s 4-palčno svinčeno cevjo).

         (26)  Kalijev nitrat (10 000): sestavljena gnojila (v obliki kroglic/granul) na osnovi kalijevega nitrata, ki imajo enake lastnosti kot čisti kalijev nitrat.

         (27)  Kalijev nitrat (5 000): sestavljena gnojila (kristalinična oblika) na osnovi kalijevega nitrata, ki imajo enake nevarne lastnosti kot čisti kalijev nitrat.

         (28)  Izboljšani bioplin: za namene izvajanja Konvencije se lahko izboljšani bioplin razvrsti pod vnos 14 dela 2 Priloge I, če je bil predelan v skladu z veljavnimi standardi za čisti in izboljšani bioplin, ki je enako kakovosten kot zemeljski plin, tudi glede vsebnosti metana, in vsebuje največ 1 % kisika.

         (29)  Poliklorodibenzofurani in poliklorodibenzodioksini.
      Količine poliklorodibenzofuranov in poliklorodibenzodioksinov se izračunajo z naslednjimi faktorji toksične ekvivalentnosti Svetovne zdravstvene organizacije (SZO) za dioksine in dioksinu podobne spojine (TEF) pri ljudeh in sesalcih, kakor so bili v letu 2005 ponovno ocenjeni:
      Faktorji toksične ekvivalence SZO, 2005

                  Dioksini

                  TEF

                  Furani

                  TEF

                  2,3,7,8-TCDF

                  1

                  2,3,7,8-TCDF

                  0,1

                  1,2,3,7,8-PeCDD

                  1

                  2,3,4,7,8-PeCDF

                  0,3

                  1,2,3,4,7,8-HxCDD

                  0,1

                  1,2,3,7,8-PeCDF

                  0,03

                  1,2,3,6,7,8-HxCDD

                  0,1

                  1,2,3,4,7,8-HxCDF

                  0,1

                  1,2,3,7,8,9-HxCDD

                  0,1

                  1,2,3,7,8,9-HxCDF

                  0,1

                  1,2,3,4,6,7,8-HpCDD

                  0,01

                  2,3,4,6,7,8-HxCDF

                  0,1

                  OCDD

                  0,0003

                  1,2,3,7,8,9-HxCDF

                  0,1

                  1,2,3,4,6,7,8-HpCDF

                  0,01

                  1,2,3,4,7,8,9-HpCDF

                  0,01

                  OCDF

                  0,0003

                  Kratice: Hx = heksa, Hp = hepta, O = okta, P = penta, T = tetra.
                  Referenca: Martin Van den Berg in drugi, The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds, Toxicological Sciences, letnik 93, št. 2 (oktober 2006), str. 223–241 (2006).

         (30)  Če zmes brez natrijevega hipoklorita ne bi bila razvrščena v kategorijo 1 akutne nevarnosti za vodno okolje.

         (31)  V primerih, kadar ta nevarna snov spada v kategorijo 10, vnetljive tekočine, ali 11, vnetljive tekočine, se v tej konvenciji uporabljajo najmanjše predpisane količine.


title: Sklep Sveta (EU) 2016/2077 z dne 17. oktobra 2016 o stališču, ki se zavzame v imenu Evropske unije v okviru Mednarodne pomorske organizacije (IMO) na 70. zasedanju Odbora za varstvo morskega okolja in 97. zasedanju Odbora za pomorsko varnost v zvezi s sprejetjem sprememb Priloge VI h konvenciji MARPOL, pravila II-1 konvencije SOLAS, pravil III/1.4, III/30 in III/37 konvencije SOLAS, pravil II-2/1 in II-2/10 konvencije SOLAS ter pravila II-1/3-12 konvencije SOLAS, konvencije STCW in kodeksa STCW, Kodeksa za sisteme požarne varnosti ter Kodeksa o okrepljenem programu inšpekcij iz leta 2011

text:
               26.11.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 320/36

         SKLEP SVETA (EU) 2016/2077
   z dne 17. oktobra 2016
   o stališču, ki se zavzame v imenu Evropske unije v okviru Mednarodne pomorske organizacije (IMO) na 70. zasedanju Odbora za varstvo morskega okolja in 97. zasedanju Odbora za pomorsko varnost v zvezi s sprejetjem sprememb Priloge VI h konvenciji MARPOL, pravila II-1 konvencije SOLAS, pravil III/1.4, III/30 in III/37 konvencije SOLAS, pravil II-2/1 in II-2/10 konvencije SOLAS ter pravila II-1/3-12 konvencije SOLAS, konvencije STCW in kodeksa STCW, Kodeksa za sisteme požarne varnosti ter Kodeksa o okrepljenem programu inšpekcij iz leta 2011
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 100(2) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Ukrepanje Unije v sektorju pomorskega prometa bi moralo biti namenjeno izboljšanju pomorske varnosti in varstvu morskega okolja.

               (2)

               Odbor za varstvo morskega okolja (v nadaljnjem besedilu: odbor MEPC) Mednarodne pomorske organizacije (IMO) je na 69. zasedanju sprejel dogovor o uvedbi obveznega sistema zbiranja podatkov o porabi goriva in potrebnih spremembah poglavja 4 Priloge VI k Mednarodni konvenciji o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij (v nadaljnjem besedilu: Priloga VI h konvenciji MARPOL). Te spremembe bodo predvidoma sprejete na 70. zasedanju odbora MEPC oktobra 2016.

               (3)

               Odbor IMO za pomorsko varnost (v nadaljnjem besedilu: odbor MSC) je na 95. in 96. zasedanju odobril spremembe pravila II-1, pravil III/1.4, III/30 in III/37, pravil II-2/1 in II-2/10 ter pravila II-1/3-12 Mednarodne konvencije o varstvu človeškega življenja na morju (v nadaljnjem besedilu: konvencija SOLAS), Mednarodne konvencije in kodeksa o standardih za usposabljanje, izdajanje spričeval in ladijsko stražarjenje pomorščakov (v nadaljnjem besedilu: konvencija STCW in kodeks STCW), Mednarodnega kodeksa za sisteme požarne varnosti (v nadaljnjem besedilu: kodeks FSS) in Kodeksa o okrepljenem programu inšpekcij iz leta 2011 (v nadaljnjem besedilu: kodeks ESP iz leta 2011). Te spremembe bodo predvidoma sprejete na 97. zasedanju odbora MSC novembra 2016.

               (4)

               S spremembami poglavja 4 Priloge VI h konvenciji MARPOL bodo določeni obvezni globalni sistem zbiranja podatkov za podatke, ki jih morajo zbirati nekatere ladje in o njih letno poročati, postopki preverjanja v zvezi s sporočenimi podatki, izjave o skladnosti, primeri v zvezi s prenosom lastništva, predložitev podatkov IMO, anonimizacija podatkov in dostop do njih ter postopki za potrditev skladnosti ladij, ki plujejo pod zastavami držav, ki niso pogodbenice Priloge VI h konvenciji MARPOL. Uredba (EU) 2015/757 Evropskega parlamenta in Sveta (1) določa sistem EU za spremljanje emisij CO2 in energetske učinkovitosti ladijskega prevoza, poročanje o njih in njihovo preverjanje. Uporablja se za vse ladje s tonažo nad 5 000 bruto ton, ki priplujejo v pristanišče pod pristojnostjo države članice, so v njem ali odplujejo iz njega od 1. januarja 2018, ne glede na to, kje so registrirane.

               (5)

               Člen 22 Uredbe (EU) 2015/757 vključuje klavzulo o pregledu v primeru sklenitve mednarodnega sporazuma na tem področju. Tak postopek pregleda bo sprožilo sprejetje sprememb poglavja 4 Priloge VI h konvenciji MARPOL, kar je lahko podlaga za predlog spremembe Uredbe (EU) 2015/757, da se v primernem obsegu zagotovi skladnost z globalnim sistemom zbiranja podatkov, dogovorjenim v okviru IMO.

               (6)

               S spremembami pravil II-1/1, II-1/2, II-1/3, II-1/4, II-1/5, II-1/6, II-1/7, II-1/8-1, II-1/9, II-1/10, II-1/12, II-1/13, II-1/15–17, II-1/19, II-1/21–22 in II-1/35 konvencije SOLAS bodo uvedene redakcijske in posledične spremembe ter spremembe, ki zadevajo zahteve glede pregrajevanja in stabilnosti v poškodovanem stanju za izboljšanje sposobnosti preživetja potniških ladij v primeru poškodbe. Direktiva 2009/45/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2) se uporablja za potniške ladje in visokohitrostna potniška plovila, ki opravljajo notranja potovanja. V členu 6(2)(a)(i) navedene direktive je določeno, da so nove potniške ladje razreda A v celoti v skladu z zahtevami konvencije SOLAS iz leta 1974, kakor je bila spremenjena.

               (7)

               Spremembe pravila II-1/1.2, novo pravilo II-1/19-1 ter spremembe pravil III/1.4, III/30 in III/37 konvencije SOLAS v zvezi z urjenjem za ukrepe ob poškodbah so del celovitega pristopa za izboljšanje sposobnosti preživetja po poplavljanju, da se izboljša varnost na novih in obstoječih potniških ladjah. Direktiva 2008/106/ES Evropskega parlamenta in Sveta (3), zlasti pravilo V/2 poglavja V Priloge I, vključuje minimalne obvezne zahteve za usposabljanje in kvalifikacije poveljnikov ladje, ladijskih častnikov, mornarjev in drugega osebja na potniških ladjah. Konvencija STCW, ki je bila v pravo Unije vključena z Direktivo 2008/106/ES, vključuje zahteve za usposabljanje o stabilnosti ladij v ustreznih tabelah usposobljenosti kodeksa STWC.

               (8)

               S spremembami pravil II-2/1 in II-2/10 konvencije SOLAS aparati za gašenje požara s peno z zmogljivostjo najmanj 135 l ne bodo več obvezni v kotlovnicah v primeru gospodinjskih kotlov z močjo, manjšo od 175 kW, ali kotlov, zavarovanih z vgrajenimi lokalnimi sistemi za gašenje požara z vodo. V členu 6(2)(a)(i) Direktive 2009/45/ES je določeno, da so nove potniške ladje razreda A v celoti skladne z zahtevami konvencije SOLAS iz leta 1974, kakor je bila spremenjena. Poleg tega se pravili II-2/1 in II-2/10 konvencije SOLAS uporabljata za nove razrede B, C in D ter obstoječi razred B potniških ladij v skladu s točko 6.7 (Protipožarna ureditev v strojnicah) dela A poglavja II-2 Priloge I k Direktivi 2009/45/ES, v kateri je določeno, da morajo biti strojnice in kotlovnice opremljene s prenosno opremo.

               (9)

               S spremembami pravila II-1/3-12 konvencije SOLAS bo zapolnjena vrzel v sedanjem pravilu v zvezi z uporabo Kodeksa o ravni hrupa na ladjah za ladje, za katere je pogodba o gradnji sklenjena pred 1. julijem 2014 in katerih kobilice so položene ali ki so v podobni fazi gradnje 1. januarja 2015 ali pozneje, vendar niso dobavljene pred 1. julijem 2018. V členu 3 Direktive 2003/10/ES Evropskega parlamenta in Sveta (4) so določene minimalne zahteve za varovanje delavcev ter mejne vrednosti izpostavljenosti in opozorilne vrednosti izpostavljenosti. Poleg tega je v členu 6(2)(a)(i) Direktive 2009/45/ES kot ustrezni sekundarni zakonodaji določena uporaba konvencije SOLAS iz leta 1974, kakor je bila spremenjena, za nove ladje razreda A, v pravilu 15 DELA C Priloge I k navedeni direktivi pa so določeni ukrepi za zmanjševanje hrupa v strojnicah za nove ladje razreda B, C in D.

               (10)

               Spremembe konvencije STCW in kodeksa STCW v zvezi s posebnim usposabljanjem za potniške ladje ter delov A in B kodeksa STCW bodo namenjene novim izzivom, povezanim s povečano velikostjo sodobnih ladij za križarjenje in velikim številom potnikov na krovu, ter bodo vključevale štiri ločene ravni usposabljanja in seznanitve: seznanitev z izrednimi razmerami na potniških ladjah, usposabljanje s področja upravljanja množice na potniških ladjah, usposabljanje s področja kriznega upravljanja in človeškega vedenja na potniških ladjah ter usposabljanje s področja potniških ladij ro-ro. Direktiva 2008/106/ES, zlasti pravilo V/2 poglavja V Priloge I, vključuje minimalne obvezne zahteve za usposabljanje in kvalifikacije poveljnikov ladje, ladijskih častnikov, mornarjev in drugega osebja na potniških ladjah.

               (11)

               S spremembami poglavja 13 kodeksa FSS bo pojasnjeno, da se velikost poti in izhodov v sili izračuna na podlagi skupnega števila oseb, za katere se pričakuje, da bodo kot zasilni izhod uporabile stopnice, vrata, hodnike in podeste, in da se mora izračun pripraviti ločeno za dva različna primera zasedenosti opredeljenih prostorov. V členu 6(2)(a)(i) Direktive 2009/45/ES je določeno, da morajo biti nove potniške ladje razreda A v celoti skladne z zahtevami konvencije SOLAS iz leta 1974, kakor je bila spremenjena. Poleg tega se na podlagi dela A poglavja II-2 Priloge I k Direktivi 2009/45/ES kodeks FSS, sprejet z resolucijo MSC.98(73), uporablja za ladje razreda B, C in D, zgrajene 1. januarja 2003 ali pozneje.

               (12)

               Kolikor lahko spremembe pravil II-1/1, II-1/2, II-1/3, II-1/4, II-1/5, II-1/6, II-1/7, II-1/8-1, II-1/9, II-1/10, II-1/12, II-1/13, II-1/15–17, II-1/19, II-1/21–22 in II-1/35 konvencije SOLAS, pravila II-2/1 in II-2/10 konvencije SOLAS ter poglavja 13 kodeksa FSS vplivajo na določbe Direktive 2009/45/ES, kar zadeva potniške ladje in visokohitrostna potniška plovila, ki opravljajo notranja potovanja, te spremembe spadajo v izključno pristojnost Unije.

               (13)

               Spremembe kodeksa ESP iz leta 2011 bodo omogočile uskladitev s posodobljeno serijo Z10 enotnih zahtev Mednarodnega združenja klasifikacijskih zavodov (serija Z10 IACS UR), ki zadevajo zahteve za pregledovanje in izdajanje spričeval. V členih 5 in 6 Uredbe (EU) št. 530/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (5) je določena obvezna uporaba programa ocene stanja, ki ga je razvila IMO, za tankerje z enojnim trupom, starejše od 15 let. Okrepljeni program inšpekcij med pregledi ladij za prevoz razsutega tovora in naftnih tankerjev ali okrepljeni program inšpekcij določa, kako naj se tak okrepljeni nadzor izvaja. Ker se v programu ocene stanja kot orodje za dosego njegovega cilja uporablja okrepljeni program inšpekcij, se bodo vse spremembe okrepljenega programa inšpekcij samodejno uporabljale na podlagi Uredbe (EU) št. 530/2012.

               (14)

               Unija ni članica IMO niti pogodbenica zadevnih konvencij in kodeksov. Zato je potrebno, da Svet pooblasti države članice, da izrazijo stališče Unije in privolijo, da jih te spremembe zavezujejo, kolikor spadajo v izključno pristojnost Unije –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Stališče, ki se zavzame v imenu Unije na 70. zasedanju Odbora IMO za varstvo morskega okolja, je, da se strinja s sprejetjem sprememb poglavja 4 Priloge VI h konvenciji MARPOL, določenih v Prilogi 7 k dokumentu IMO MEPC 69/21/Add.1.
   Člen 2
   1.   Stališče, ki se zavzame v imenu Unije na 97. zasedanju Odbora IMO za pomorsko varnost, je, da se strinja s sprejetjem naslednjih sprememb:

               (a)

               sprememb pravil II-1/1, II-1/2, II-1/3, II-1/4, II-1/5, II-1/6, II-1/7, II-1/8-1, II-1/9, II-1/10, II-1/12, II-1/13, II-1/15–17, II-1/19, II-1/21–22 in II-1/35 konvencije SOLAS, kot so navedene v Prilogi 1 k okrožnici IMO št. 3644 z dne 20. maja 2016;

               (b)

               sprememb pravila II-1/1.2, novega pravila II-1/19-1 ter sprememb pravil III/1.4, III/30 in III/37 konvencije SOLAS, kot so navedene v Prilogi 1 k okrožnici IMO št. 3644 z dne 20. maja 2016;

               (c)

               sprememb pravil II-2/1 in II-2/10 konvencije SOLAS, kot so navedene v Prilogi 1 k okrožnici IMO št. 3644 z dne 20. maja 2016;

               (d)

               sprememb pravila II-1/3-12 konvencije SOLAS, kot so navedene v Prilogi 1 k okrožnici IMO št. 3644 z dne 20. maja 2016;

               (e)

               sprememb konvencije STCW in kodeksa STCW v zvezi s posebnim usposabljanjem za potniške ladje ter delov A in B kodeksa STCW, kot so navedene v prilogah 8, 9 in 10 dokumenta IMO MSC 96/25/Add.1;

               (f)

               sprememb poglavja 13 kodeksa FSS, kot so navedene v Prilogi 2 k okrožnici IMO št. 3644 z dne 20. maja 2016;

               (g)

               sprememb kodeksa ESP iz leta 2011, kot so navedene v Prilogi 4 k okrožnici IMO št. 3644 z dne 20. maja 2016.

         2.   Če bodo spremembe pravila II-1/6 konvencije SOLAS iz točke (a) odstavka 1 pregledane na 97. zasedanju Odbora IMO za pomorsko varnost, je stališče, ki se zavzame v imenu Unije, da se strinja s spremembami tistih sprememb, ki izboljšujejo sedanjo raven varnosti.
   Člen 3
   1.   Stališče, ki se zavzame v imenu Unije in je navedeno v členih 1 in 2, izrazijo države članice, ki so članice IMO, pri čemer delujejo skupaj v interesu Unije.
   2.   Dogovor o manjših spremembah stališč iz členov 1 in 2 je mogoč brez dodatnega sklepa Sveta.
   Člen 4
   Države članice so pooblaščene, da soglašajo s tem, da jih v interesu Unije zavezujejo spremembe iz členov 1 in 2, kolikor spadajo v izključno pristojnost Unije.
   Člen 5
   Ta sklep je naslovljen na države članice.

      V Luxembourgu, 17. oktobra 2016

            Za Svet

            Predsednik

         L. SÓLYMOS

      (1)  Uredba (EU) 2015/757 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. aprila 2015 o spremljanju emisij ogljikovega dioksida iz pomorskega prevoza, poročanju o njih in njihovem preverjanju ter spremembi Direktive 2009/16/ES (UL L 123, 19.5.2015, str. 55).

      (2)  Direktiva 2009/45/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o varnostnih predpisih in standardih za potniške ladje (UL L 163, 25.6.2009, str. 1).

      (3)  Direktiva 2008/106/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. novembra 2008 o minimalni ravni izobraževanja pomorščakov (UL L 323, 3.12.2008, str. 33).

      (4)  Direktiva 2003/10/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. februarja 2003 o minimalnih zahtevah za varnost in zdravje v zvezi z izpostavljenostjo delavcev fizikalnim dejavnikom (hrup) (UL L 42, 15.2.2003, str. 38).

      (5)  Uredba (EU) št. 530/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. junija 2012 o pospešenem uvajanju zahtev o dvojnem trupu ali enakovrednih konstrukcijskih zahtev za tankerje z enojnim trupom (UL L 172, 30.6.2012, str. 3).


title: 2011/589/EU: Sklep Evropskega parlamenta z dne 10. maja 2011 o zaključku poslovnih knjig Evropske agencije za varnost omrežij in informacij za proračunsko leto 2009

text:
               27.9.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 250/190

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 10. maja 2011
   o zaključku poslovnih knjig Evropske agencije za varnost omrežij in informacij za proračunsko leto 2009
   (2011/589/EU)
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju končnih letnih računovodskih izkazov Evropske agencije za varnost omrežij in informacij za proračunsko leto 2009,

               —

               ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o letnih računovodskih izkazih Evropske agencije za varnost omrežij in informacij za proračunsko leto 2009, skupaj z odgovori Agencije (1),

               —

               ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 15. februarja 2011 (05892/2011 – C7-0052/2011),

               —

               ob upoštevanju člena 276 Pogodbe ES in člena 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (2), zlasti člena 185 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 460/2004 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. marca 2004 o ustanovitvi Evropske agencije za varnost omrežij in informacij (3), zlasti člena 17 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi za splošni proračun Evropskih skupnosti (4), zlasti člena 94 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju člena 77 in Priloge VI poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A7-0105/2011),

               1.

               odobri zaključek poslovnih knjig Evropske agencije za varnost omrežij in informacij za proračunsko leto 2009;

               2.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep posreduje izvršnemu direktorju Evropske agencije za varnost omrežij in informacij, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Jerzy BUZEK

            Generalni sekretar

         Klaus WELLE

      (1)  UL C 338, 14.12.2010, str. 16.

      (2)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (3)  UL L 77, 13.3.2004, str. 1.

      (4)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.


title: Sklep št. 1673/2006/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. oktobra 2006 o financiranju evropske standardizacije

text:
               15.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 315/9

      SKLEP št. 1673/2006/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA

   z dne 24. oktobra 2006
   o financiranju Evropske standardizacije
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti ter zlasti členov 95 in 157(3) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora (1),
   v skladu s postopkom, določenim v členu 251 Pogodbe (2),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropska standardizacija je prostovoljna dejavnost, ki jo zase opravljajo zainteresirane strani, ki želijo pripraviti standarde in druge standardizacijske dokumente, da bi zadostile svojim potrebam. Te standardizacijske dokumente pripravljajo Evropski odbor za standardizacijo, Evropski odbor za standardizacijo v elektrotehniki in Evropski inštitut za telekomunikacijske standarde, organi, navedeni v Prilogi I k Direktivi 98/34/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. junija 1998 o določitvi postopka za zbiranje informacij na področju tehničnih standardov in tehničnih predpisov o storitvah informacijske družbe (3), v nadaljevanju „evropski organi za standardizacijo“.

               (2)

               Direktiva 98/34/ES določa, da lahko Komisija po posvetovanju z odborom, ki ga ustanavlja navedena direktiva, evropskim organom za standardizacijo pošlje zahtevke za standardizacijo. Splošne smernice o sodelovanju med CEN, CENELEC, ETSI ter Evropsko komisijo in Evropskim združenjem za prosto trgovino z dne 28. marca 2003 (4) določajo partnerske odnose med Evropskimi organi za standardizacijo na eni strani ter Skupnostjo in Evropskim združenjem za prosto trgovino, ki tudi podpira evropsko standardizacijo, na drugi strani.

               (3)

               Za Skupnost je nujno, da prispeva k financiranju evropske standardizacije ob upoštevanju koristne vloge, ki jo ima slednja pri podpori zakonodaje in politik Skupnosti. Evropska standardizacija po eni strani prispeva k delovanju in utrditvi notranjega trga zlasti s tako imenovanimi direktivami „novega pristopa“ na področjih zdravja, varnosti in varstva okolja ter potrošnikov ali za zagotavljanje interoperabilnosti na področjih, kot je prevoz. Evropska standardizacija po drugi strani pripomore k izboljšanju konkurenčnosti podjetij, zlasti z lajšanjem prostega pretoka blaga in storitev, interoperabilnosti omrežij, komunikacijskih sredstev, tehnološkega razvoja in inovacij v dejavnostih, kot so informacijske tehnologije. V ta sklep je zato primerno vključiti financiranje dejavnosti evropske standardizacije na področju informacijskih tehnologij in telekomunikacij, ki ga poleg tega ureja zlasti Sklep Sveta 87/95/EGS z dne 22. decembra 1986 o standardizaciji na področju informacijske tehnologije in telekomunikacij (5).

               (4)

               Treba bi bilo zagotoviti jasno, popolno in podrobno pravno podlago za financiranje s strani Skupnosti vseh dejavnosti evropske standardizacije, potrebnih za izvajanje politik in zakonodaje Skupnosti.

               (5)

               Malim in srednjim podjetjem (MSP), zlasti malim, mikro in obrtniškim podjetjem, je treba zagotoviti možnost za uporabo evropskih standardov. Zato bi bilo treba te standarde oblikovati in prilagoditi tako, da bodo upoštevali značilnosti in okolje navedenih podjetij.

               (6)

               Namen financiranja Skupnosti bi morala biti priprava standardov ali drugih standardizacijskih dokumentov, lajšanje njihove uporabe s strani podjetij s prevajanjem v različne uradne jezike Skupnosti, krepitev kohezije evropskega sistema standardizacije ter zagotovitev pravičnega in preglednega dostopa do evropskih standardov za vse akterje na trgu v celotni Evropski uniji. To je še zlasti pomembno v primerih, ko uporaba standardov omogoča skladnost z zakonodajo Skupnosti.

               (7)

               Sredstva, dodeljena za dejavnosti evropske standardizacije, bi moral proračunski organ odobriti vsako leto v mejah predvidenih finančnih sredstev, določenih za obdobje ustreznega finančnega okvira, Komisija pa bi jih morala obravnavati v letnem sklepu, ki določa zneske in po potrebi najvišje stopnje sofinanciranja za posamezno vrsto dejavnosti.

               (8)

               Ob upoštevanju zelo širokega področja vključenosti evropske standardizacije pri podpori politik in zakonodaje Skupnosti ter ob upoštevanju različnih vrst dejavnosti standardizacije, bi bilo treba določiti različna podrobna pravila financiranja. Predvsem gre za donacije brez pozivov za zbiranje predlogov evropskim organom za standardizacijo v skladu z določbami drugega pododstavka člena 110(1) Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (6), v nadaljevanju „finančna uredba“ in člena 168(1)(d) Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe (ES, Euratom) št. 1605/2002 (7).

               (9)

               To naj velja tudi za organe, ki sicer niso opredeljeni kot evropski organi za standardizacijo v Prilogi I Direktive 98/34/ES, so pa pooblaščeni v temeljnem aktu in zadolženi za izvajanje pripravljalnih del za podporo evropski standardizaciji v sodelovanju z evropskimi organi za standardizacijo.

               (10)

               Države članice se spodbuja k zagotavljanju ustreznega nacionalnega financiranja standardizacijskih nalog.

               (11)

               Poleg tega bi morali imeti evropski organi za standardizacijo, če trajno prispevajo k podpori dejavnosti Skupnosti, na voljo učinkovite in smotrne osrednje sekretariate. Komisija bi zato morala imeti možnost, da tem organom, ki si prizadevajo za cilj v splošnem evropskem interesu, dodeli donacije, ne da bi v primeru donacij za poslovanje uporabila načelo postopnega zmanjševanja iz člena 113(2) finančne uredbe. Učinkovito poslovanje evropskih organov za standardizacijo poleg tega predpostavlja, da nacionalni člani teh organov izpolnjujejo svoje obveznosti finančnega prispevanja za evropski sistem standardizacije.

               (12)

               Financiranje dejavnosti standardizacije bi moralo omogočati tudi kritje pripravljalnih ali dodatnih dejavnosti za pripravo standardov ali drugih standardizacijskih dokumentov. Gre zlasti za raziskovalno delo, pripravo pripravljalnih dokumentov za zakonodajo, izvajanje med-laboratorijskih preizkusov, potrjevanje veljavnosti ali vrednotenje standardov. Pospeševanje standardizacije na evropski in mednarodni ravni bi moralo poleg tega vključevati izvajanje programov tehnične pomoči in sodelovanja s tretjimi državami. Za izboljšanje dostopa do trgov in okrepitev konkurenčnosti podjetij Evropske unije bi bilo zato treba predvideti možnost dodelitve donacij drugim subjektom s pozivi za zbiranje predlogov ali po potrebi z oddajo javnih naročil.

               (13)

               Komisija in evropski organi za standardizacijo redno podpisujejo sporazume o partnerstvu, da bi določili upravna in finančna pravila o financiranju dejavnosti standardizacije v skladu z določbami finančne uredbe. Evropski parlament in Svet bi morala biti obveščena o vsebini teh sporazumov.

               (14)

               Zaradi posebnosti standardizacije in predvsem udeležbe v procesu standardizacije različnih zainteresiranih strani, bi bilo treba priznati, da se lahko sofinanciranje priprave evropskih standardov ali drugih standardizacijskih dokumentov, ki jih subvencionira Skupnost, izvrši s prispevki v naravi, na primer z dajanjem na razpolago svojih izvedencev.

               (15)

               Da bi zagotovili učinkovito izvajanje tega sklepa, bi morala obstajati možnost uporabe potrebnega strokovnega znanja zlasti na področju revizije in finančnega poslovodenja ter tudi sredstev upravne podpore, ki bi lahko olajšala njegovo izvajanje, ter redno vrednotenje primernosti dejavnosti, ki jih Skupnost financira, da bi se prepričali o njihovi koristnosti in učinku.

               (16)

               Prav tako bi bilo treba sprejeti primerne ukrepe za zaščito pred goljufijami in nepravilnostmi in za izterjavo sredstev, ki so bila nepravilno izplačana, v skladu z uredbami Sveta (ES, Euratom) št. 2988/95 z dne 18. decembra 1995 o zaščiti finančnih interesov Evropskih skupnosti (8), (Euratom, ES) št. 2185/96 z dne 11. novembra 1996 o pregledih in inšpekcijah na kraju samem, ki jih opravlja Komisija za zaščito finančnih interesov Evropskih skupnosti pred goljufijami in drugimi nepravilnostmi (9), in (ES) št. 1073/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o preiskavah, ki jih izvaja Evropski urad za boj proti goljufijam (OLAF) (10) –

         SKLENILA:
   Člen 1
   Predmet
   Ta sklep določa pravila o prispevku Skupnosti k financiranju evropske standardizacije za podporo izvajanja specifičnih politik, ukrepov, dejavnosti in zakonodaje Skupnosti.
   Člen 2
   Subjekti, upravičeni do financiranja Skupnosti
   Financiranje Skupnosti se lahko dodeli priznanim evropskim organom za standardizacijo, navedenim v Prilogi I k Direktivi 98/34/ES, za izvajanje dejavnosti, navedenih v členu 3 tega sklepa.
   Vendar pa se financiranje Skupnosti lahko dodeli tudi drugim subjektom za izvajanje pripravljalnih ali dodatnih del za evropsko standardizacijo iz člena 3(1)(b) in tudi za programe iz člena 3(1)(f).
   Člen 3
   Dejavnosti standardizacije, upravičene do financiranja Skupnosti
   1.   Skupnost lahko financira naslednje dejavnosti evropske standardizacije:

               (a)

               izdelavo in revizijo evropskih standardov ali vseh drugih standardizacijskih dokumentov, potrebnih ali primernih za izvajanje politik in zakonodaje Skupnosti;

               (b)

               opravljanje pripravljalnih ali dodatnih del za evropsko standardizacijo, kot so študije, programi, vrednotenja, primerjalne analize, raziskovalno delo, laboratorijsko delo, medlaboratorijska testiranja in vrednotenje skladnosti;

               (c)

               dejavnosti osrednjih sekretariatov evropskih organov za standardizacijo, kakor na primer razvoj politik, usklajevanje dejavnosti standardizacije, procesiranje tehničnega dela in zagotavljanje informacij zainteresiranim stranem;

               (d)

               overjanje kakovosti in skladnosti evropskih standardov ali katerih koli drugih standardizacijskih dokumentov z ustreznimi politikami in zakonodajo Skupnosti;

               (e)

               prevajanje, če je potrebno, evropskih standardov ali katerih koli drugih evropskih standardizacijskih dokumentov, ki se uporabljajo v podporo politik in zakonodaje Skupnosti, v uradne jezike Skupnosti, ki niso delovni jeziki evropskih organov za standardizacijo; pripravo dokumentov za pojasnjevanje, razlago in poenostavitev standardov, kakor tudi pripravo navodil za uporabo in pripravo dokumentov najboljših praks;

               (f)

               dejavnosti za izvajanje programov tehnične pomoči, sodelovanja s tretjimi državami ter promocija in pospeševanje evropskega sistema standardizacije in evropskih standardov pri zainteresiranih straneh v Skupnosti in na mednarodni ravni.

         2.   Dejavnosti iz odstavka 1(a) so do financiranja Skupnosti upravičene samo ob predhodnem posvetovanju z odborom, ustanovljenim s členom 5 Direktive 98/34/ES, o zahtevkih, poslanih evropskim organom za standardizacijo.
   Člen 4
   Financiranje
   Proračunski organ vsako leto določi sredstva, dodeljena za dejavnosti iz tega sklepa, v mejah veljavnega finančnega okvira.
   Člen 5
   Podrobna pravila financiranja
   1.   Financiranje Skupnosti se izvršuje:

               (a)

               z dodelitvijo donacij brez poziva za zbiranje predlogov evropskim organom za standardizacijo za opravljanje dejavnosti iz člena 3 in organom, pooblaščenim v temeljnem aktu v skladu s členom 49 finančne uredbe, v sodelovanju z evropskimi organi za standardizacijo, za opravljanje del iz člena 3(1)(b) tega sklepa;

               (b)

               z dodelitvijo donacij s pozivom za zbiranje predlogov ali oddajo javnih naročil drugim organom za opravljanje standardizacije iz člena 3(1)(b) ali programov iz člena 3(1)(f) v sodelovanju z evropskimi organi za standardizacijo.

         2.   Dejavnosti osrednjih sekretariatov evropskih organov za standardizacijo iz člena 3(1)(c) se lahko financirajo z donacijami za projekte ali z donacijami za poslovanje. Donacije za poslovanje se v primeru obnovitve ne zmanjšujejo samodejno.
   3.   Komisija sprejme podrobna pravila financiranja iz odstavkov 1 in 2 ter zneske in po potrebi najvišje odstotne deleže financiranja za posamezno vrsto dejavnosti. Odločitve Komisije v zvezi s tem se javno objavi.
   4.   Sporazumi o donaciji lahko dovoljujejo pavšalno financiranje režijskih stroškov upravičenca do višine največ 30 % vseh upravičenih neposrednih stroškov za ukrepe, razen če se posredni stroški upravičenca ne financirajo z donacijo za poslovanje, ki se financira iz splošnega proračuna Evropske unije.
   5.   Odobri se sofinanciranje v obliki prispevkov v naravi. Prispevki v naravi se vrednotijo v skladu z Uredbo (ES, Euratom) št. 2342/2002.
   6.   Skupni cilji sodelovanja ter upravni in finančni pogoji o donacijah, dodeljenih evropskim organom za standardizacijo, se določijo v okvirnih sporazumih o partnerstvu, ki jih Komisija na eni strani in evropski organi za standardizacijo na drugi strani podpišejo v skladu s finančno uredbo in Uredbo (ES, Euratom) št. 2342/2002. O sklenitvi teh sporazumov se obvesti Evropski parlament in Svet.
   Člen 6
   Upravljanje in spremljanje
   1.   Sredstva, ki jih proračunski organ določi za financiranje dejavnosti standardizacije, lahko krijejo tudi upravne izdatke za ukrepe pripravljanja, spremljanja, nadzora, revizije in vrednotenja, ki so neposredno potrebni za uresničevanje ciljev tega sklepa, zlasti za študije, sestanke, dejavnosti informiranja in objavljanja, izdatke za računalniška omrežja za izmenjavo informacij in tudi vse druge izdatke za upravno in tehnično pomoč, ki jo Komisija lahko uporabi za dejavnosti standardizacije.
   2.   Komisija vrednoti primernost dejavnosti standardizacije, ki jih financira Skupnost, glede na potrebe politik in zakonodaje Skupnosti ter najmanj vsakih pet let obvešča Evropski parlament in Svet o izidih teh vrednotenj.
   Člen 7
   Zaščita finančnih interesov Skupnosti
   1.   Komisija skrbi za zaščito finančnih interesov Skupnosti pri izvajanju dejavnosti, financiranih na podlagi tega sklepa, z izvajanjem preventivnih ukrepov za zaščito pred goljufijami, korupciji in drugim nezakonitim dejanjem, z izvajanjem učinkovitih pregledov, z izterjavo neupravičeno plačanih zneskov in, kadar se ugotovijo nepravilnosti, tudi z učinkovitimi, sorazmernimi in odvračilnimi kaznimi v skladu z uredbami (ES, Euratom) št. 2988/95, (Euratom, ES) št. 2185/96 in (ES) št. 1073/1999.
   2.   Za dejavnosti Skupnosti, ki se financirajo na podlagi tega sklepa, pomeni pojem nepravilnosti iz člena 1(2) Uredbe (ES, Euratom) št. 2988/95 vsako kršenje določb zakonodaje Skupnosti ali vsako neupoštevanje pogodbenih obveznosti, ki je posledica dejanja ali opustitve s strani gospodarskega subjekta, ki z neupravičenimi izdatki oškoduje ali bi lahko oškodoval splošni proračun Evropske unije ali proračune, ki jih le-ta upravlja.
   3.   Sporazumi in pogodbe, ki izhajajo iz tega sklepa, določajo spremljanje in finančni nadzor s strani Komisije ali s strani njenega pooblaščenega zastopnika, in revizije s strani Računskega sodišča, po potrebi na kraju samem.
   Člen 8
   Začetek veljavnosti
   Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Strasbourgu, 24. oktobra 2006.

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         J. BORRELL FONTELLES

            Za Svet

            Predsednica

         P. LEHTOMÄKI

      (1)  UL C 110, 9.5.2006, str. 14.

      (2)  Mnenje Evropskega parlamenta z dne 17. maja 2006 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in Sklep Sveta z dne 18. septembra 2006.

      (3)  UL L 204, 21.7.1998, str. 37. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Aktom o pristopu iz leta 2003.

      (4)  UL C 91, 16.4.2003, str. 7.

      (5)  UL L 36, 7.2.1987, str. 31. Sklep, kakor je bil spremenjen z Uredbo (ES) št. 807/2003 (UL L 122, 16.5.2003, str. 36).

      (6)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (7)  UL L 357, 31.12.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES, Euratom) št. 1248/2006 (UL L 227, 19.8.2006, str. 3).

      (8)  UL L 312, 23.12.1995, str. 1.

      (9)  UL L 292, 15.11.1996, str. 2.

      (10)  UL L 136, 31.5.1999, str. 1.