title: Odločba Nadzornega organa Efte št. 254/09/COL z dne 10. junija 2009 o 71. spremembi procesnih in materialnih pravil na področju državne pomoči z uvedbo novega poglavja o izvrševanju zakonodaje o državni pomoči na nacionalnih sodiščih

text:
               5.5.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 115/13

         ODLOČBA NADZORNEGA ORGANA EFTE
   št. 254/09/COL
   z dne 10. junija 2009
   o 71. spremembi procesnih in materialnih pravil na področju državne pomoči z uvedbo novega poglavja o izvrševanju zakonodaje o državni pomoči na nacionalnih sodiščih
   NADZORNI ORGAN EFTE JE (1) –
   OB UPOŠTEVANJU Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (2) ter zlasti členov 61 do 63 Sporazuma EGP in Protokola 26 k Sporazumu EGP,
   OB UPOŠTEVANJU Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča (3) ter zlasti člena 24 in člena 5(2)(b) Sporazuma,
   KER v skladu s členom 24 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču Nadzorni organ uveljavlja določbe Sporazuma EGP v zvezi z državno pomočjo,
   KER Nadzorni organ v skladu s členom 5(2)(b) Sporazuma o nadzornem organu in sodišču izda obvestila ali smernice o zadevah, ki jih obravnava Sporazum EGP, če to izrecno določata navedeni sporazum ali Sporazum o nadzornem organu in sodišču ali če Nadzorni organ meni, da je to potrebno,
   OB SKLICEVANJU na procesna in materialna pravila na področju državne pomoči, ki jih je 19. januarja 1994 sprejel Nadzorni organ (4),
   KER je Komisija Evropskih skupnosti (v nadaljnjem besedilu: Evropska komisija) dne 25. februarja 2009 sprejela Obvestilo o izvrševanju zakonodaje o državni pomoči na nacionalnih sodiščih (5),
   KER navedeno obvestilo velja tudi za Evropski gospodarski prostor,
   KER je treba zagotoviti enotno uporabo pravil EGP o državni pomoči v celotnem Evropskem gospodarskem prostoru,
   KER mora v skladu s točko II pod naslovom „SPLOŠNO“ na koncu Priloge XV k Sporazumu EGP Nadzorni organ po posvetovanju s Komisijo sprejeti akte, ki ustrezajo tistim, ki jih je sprejela Evropska komisija,
   PO POSVETOVANJU z Evropsko komisijo,
   OB SKLICEVANJU, da je Nadzorni organ z dopisom z dne 22. aprila 2009 pozval države Efte, naj posredujejo pripombe o tem vprašanju –
   SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:
   Člen 1
   Smernice o državni pomoči se spremenijo z uvedbo novega poglavja o izvrševanju zakonodaje o državni pomoči na nacionalnih sodiščih. Novo poglavje je v Prilogi k tej odločbi.
   Člen 2
   Črta se veljavno poglavje o sodelovanju med nacionalnimi sodišči in Nadzornim organom Efte na področju državne pomoči.
   Člen 3
   Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno.

      V Bruslju, 10. junija 2009

            Za Nadzorni organ Efte

         Per SANDERUD

            Predsednik

         Kurt JÄGER

            Član kolegija

      (1)  V nadaljnjem besedilu: Nadzorni organ.

      (2)  V nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP.

      (3)  V nadaljnjem besedilu: Sporazum o nadzornem organu in sodišču.

      (4)  Smernice o uporabi in razlagi členov 61 in 62 Sporazuma EGP in člena 1 Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, ki jih je sprejel in izdal Nadzorni organ 19. januarja 1994, objavljene v
         Uradnem listu Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: UL) L 231, 3.9.1994, str. 1. in Dopolnilu EGP št. 32, 3.9.1994, str. 1. Smernice so bile nazadnje spremenjene 22. aprila 2009. V nadaljnjem besedilu: Smernice o državni pomoči. Posodobljena različica Smernic o državni pomoči je objavljena na spletni strani Nadzornega organa:
   http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/guidelines/

      (5)  UL C 85, 9.4.2009, str. 1.

      PRILOGA

         IZVRŠEVANJE ZAKONODAJE O DRŽAVNI POMOČI NA NACIONALNIH SODIŠČIH
          (1)

      UVOD

                  1.

                  Evropska komisija je izdala obvestilo o izvrševanju zakonodaje o državni pomoči na nacionalnih sodiščih držav članic ES. (2) Ta nezavezujoči akt vsebuje načela in pravila, po katerih se Evropska komisija ravna na področju državne pomoči. Prav tako pojasnjuje predvidene načine sodelovanja med Evropsko komisijo in nacionalnimi sodišči držav članic ES.

                  2.

                  Nadzorni organ Efte (v nadaljnjem besedilu: Nadzorni organ) meni, da zgoraj navedeno obvestilo velja za EGP. Z namenom ohranjati enake konkurenčne pogoje in zagotavljati enotno uporabo pravil EGP o državni pomoči v celotnem Evropskem gospodarskem prostoru, Nadzorni organ sprejema to poglavje z nenehnim upoštevanjem neodvisnosti nacionalnih sodišč držav Efte.

                  3.

                  Nadzorni organ je zavezan k uporabi strogega pristopa glede nezakonite in nezdružljive državne pomoči. Kljub dejstvu, da je imelo dejansko izvrševanje zakonodaje na zasebni ravni pred nacionalnimi sodišči do zdaj samo sorazmerno omejeno vlogo pri državni pomoči, Nadzorni organ meni, da lahko izvrševanje zakonodaje na zasebni ravni nudi precejšnje koristi za politiko državnih pomoči. Postopki pred nacionalnimi sodišči dajejo tretjim osebam možnost, da neposredno na nacionalni ravni obravnavajo in rešijo številna vprašanja v zvezi z državno pomočjo. Poleg tega imajo lahko tožniki v postopkih pred nacionalnimi sodišči v primeru kršitve pravil o državni pomoči na voljo zelo učinkovita pravna sredstva. To lahko na splošno okrepi disciplino na področju državnih pomoči.

                  4.

                  Glavni namen tega poglavja je nacionalna sodišča in tretje osebe obvestiti o pravnih sredstvih, ki so na voljo v primeru kršitve pravil o državni pomoči, in jim zagotoviti smernice za praktično uporabo teh pravil. Poleg tega poskuša Nadzorni organ okrepiti svoje sodelovanje z nacionalnimi sodišči tudi z uvedbo bolj praktičnih orodij za pomoč nacionalnim sodnikom pri njihovem rednem delu.

                  5.

                  To poglavje nadomešča poglavje Smernic Nadzornega organa Efte o državni pomoči o sodelovanju med nacionalnimi sodišči in Nadzornim organom Efte na področju državne pomoči (3) ter ne vpliva na nobeno razlago Sodišča Efte v zvezi s Sporazumom EGP in predpisi.

            1.   VLOGA NACIONALNIH SODIŠČ PRI IZVRŠEVANJU ZAKONODAJE O DRŽAVNI POMOČI
      1.1   Splošno

      1.1.1   Opredelitev državne pomoči

                  6.

                  Prvo vprašanje, ki si ga zastavijo nacionalna sodišča in morebitni tožniki, je, ali zadevni ukrep dejansko pomeni državno pomoč v smislu člena 61 Sporazuma EGP.

                  7.

                  V členu 61(1) Sporazuma EGP je navedeno, da je „vsaka pomoč, ki jo dodelijo države članice ES, države Efte ali je dodeljena v kakršni koli obliki iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z izvajanjem tega sporazuma, kolikor škodi trgovini med pogodbenicami“.

                  8.

                  Pojem državne pomoči ni omejen na subvencije. (4) Med drugim vključuje tudi davčne ugodnosti in naložbe javnih sredstev v okoliščinah, v katerih bi zasebni vlagatelj odklonil podporo (5). Ali pomoč dodeli neposredno država ali javni ali zasebni organ, ki ga država ustanovi ali imenuje za upravljanje pomoči, v tem pogledu ni pomembno (6). Da pa bi bila javna podpora uvrščena med državne pomoči, mora dajati prednost posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga („selektivnost“) v nasprotju s splošnimi ukrepi, za katere se člen 61(1) Sporazuma EGP ne uporablja (7). Poleg tega mora pomoč izkrivljati konkurenco ali mora obstajati nevarnost izkrivljanja konkurence in mora vplivati na trgovino med pogodbenicami Sporazuma EGP. (8)

                  9.

                  V sodni praksi Sodišča Efte in sodišč Evropskih skupnosti (9) ter v odločbah Nadzornega organa in Evropske komisije je bilo pogosto obravnavano vprašanje, ali se nekateri ukrepi lahko štejejo za državno pomoč. Nadzorni organ je izdal tudi podrobne smernice v zvezi z vrsto zapletenih vprašanj, kot so uporaba načela zasebnega vlagatelja (10) in preskusa zasebnega vlagatelja (11), okoliščine, v katerih se morajo državna jamstva šteti za državno pomoč (12), obravnavanje prodaje javnih zemljišč (13), zavarovanje izvoznih kreditov (14), neposredna obdavčitev podjetij (15), naložbe rizičnega kapitala (16) ter državna pomoč za raziskave, razvoj in inovacije (17). Tudi Uredba Komisije o pomoči pod pragovi de minimis (18) je bila vključena v Sporazum EGP. Sodna praksa Sodišča Efte in Sodišča Evropskih skupnosti, smernice Nadzornega organa in praksa pri sprejemanju odločitev so lahko za nacionalna sodišča in morebitne tožnike dragocena pomoč pri opredelitvi pojma državne pomoči.

                  10.

                  Kadar obstajajo dvomi glede opredelitve državne pomoči, lahko nacionalna sodišča za mnenje zaprosijo Nadzorni organ v okviru oddelka 2 tega poglavja. To ne posega v možnost nacionalnega sodišča, da Sodišče Efte v skladu s členom 34 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču zaprosi za svetovalno mnenje v zvezi z zadevo.

            1.1.2   Obveznost mirovanja

                  11.

                  V skladu z zadnjim stavkom člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču države Efte ne izvajajo ukrepov državne pomoči brez predhodne odobritve Nadzornega organa (obveznost mirovanja).
                  „Nadzorni organ Efte mora biti obveščen o vseh načrtih za dodelitev ali spremembo pomoči dovolj zgodaj, da lahko predloži pripombe. Če meni, da takšen načrt glede na člen 61 Sporazuma EGP ni združljiv z izvajanjem Sporazuma EGP, nemudoma začne postopek iz odstavka 2. Zadevna država ne sme izvajati svojih predlaganih ukrepov, dokler v tem postopku ni sprejeta dokončna odločitev.“ (19)

                  12.

                  Obstaja pa tudi vrsta različnih okoliščin, v katerih se lahko državna pomoč zakonito izvaja brez predhodne odobritve Nadzornega organa:

                              a)

                              to velja, če je ukrep zajet v uredbi o splošnih skupinskih izjemah (20). Če ukrep izpolnjuje vse zahteve iz uredbe o splošnih skupinskih izjemah, državi Efte ni treba priglasiti načrtovanega ukrepa pomoči, obveznost mirovanja pa se ne uporabi;

                              b)

                              podobno obveznost mirovanja ne velja za obstoječe pomoči (21). To med drugim vključuje pomoči, dodeljene na podlagi sheme pomoči, ki je obstajala pred pristopom države Efte k Sporazumu EGP, ali na podlagi sheme, ki jo je predhodno odobril Nadzorni organ. (22)

                  13.

                  Sodni postopki pred nacionalnimi sodišči v zadevah v zvezi z državno pomočjo se lahko včasih nanašajo na uporabo uredbe o splošnih skupinskih izjemah in/ali obstoječe ali odobrene sheme pomoči. Če gre za vprašanje uporabe uredbe o splošnih skupinskih izjemah ali sheme pomoči, lahko nacionalno sodišče presodi zgolj, ali so izpolnjeni vsi pogoji iz uredbe o splošnih skupinskih izjemah ali sheme. Če niso, ne more presojati o združljivosti ukrepa pomoči, saj je taka presoja v izključni pristojnosti Nadzornega organa. (23)

                  14.

                  Če mora nacionalno sodišče odločiti, ali spada ukrep v okvir odobrene sheme pomoči, lahko preveri zgolj, ali so izpolnjeni vsi pogoji iz odločbe o odobritvi. Če se vprašanja, ki se pojavijo na nacionalni ravni, nanašajo na veljavnost odločbe Nadzornega organa, mora nacionalno sodišče uporabiti postopek iz člena 34 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču. (24) Možnost izpodbijanja veljavnosti temeljne odločbe Nadzornega organa s svetovalnim mnenjem pa ni več na voljo, če bi tožnik nedvomno lahko izpodbijal odločbo pred Sodiščem Efte na podlagi člena 36 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču, pa tega ni storil. (25)

                  15.

                  Nacionalno sodišče lahko zaprosi Nadzorni organ za mnenje v skladu z oddelkom 2 tega poglavja, če dvomi o uporabi uredbe o splošnih skupinskih izjemah ali obstoječe ali odobrene sheme pomoči.

            1.1.3   Vloga Nadzornega organa Efte in nacionalnih sodišč

                  16.

                  Nacionalna sodišča in Nadzorni organ imajo pomembno, a različno vlogo pri uveljavljanju pravil o državni pomoči. (26)

                  17.

                  Glavna naloga Nadzornega organa je preverjati združljivost predlaganih ukrepov pomoči z izvajanjem Sporazuma EGP na podlagi meril iz člena 61(2) in (3) Sporazuma EGP. Ta presoja združljivosti je v izključni pristojnosti Nadzornega organa, njegove odločbe pa presoja Sodišče Efte. Nacionalna sodišča niso pooblaščena, da razglasijo ukrep državne pomoči za združljiv s členom 61(2) ali (3) Sporazuma EGP. (27)

                  18.

                  Vloga nacionalnih sodišč je odvisna od zadevnega ukrepa pomoči, ali je bil ta ustrezno priglašen in ali ga je Nadzorni organ odobril.

                              a)

                              Nacionalna sodišča so pogosto zaprošena, naj posredujejo v primerih, ko je organ države Efte (28) dodelil pomoč, ne da bi upošteval obveznost mirovanja. To se lahko zgodi, če pomoč sploh ni bila priglašena ali če jo je nacionalni organ začel izvajati pred odobritvijo Nadzornega organa. Vloga nacionalnih sodišč v takih primerih je zavarovati pravice posameznikov, ki jih je prizadelo nezakonito izvajanje pomoči. (29)

                              b)

                              Nacionalna sodišča imajo pomembno vlogo tudi pri izvrševanju odločb o izterjavi, sprejetih v skladu s členom 14(1) dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, kadar Nadzorni organ na podlagi presoje sklene, da je nezakonito dodeljena pomoč nezdružljiva z izvajanjem Sporazuma EGP, in od zadevne države Efte zahteva, naj od upravičenca do pomoči izterja nezdružljivo pomoč. Vključitev nacionalnih sodišč v takih primerih bo ponavadi izhajala iz tožb, ki jih vložijo upravičenci do pomoči za presojo zakonitosti zahtevka za izterjavo, ki ga izdajo nacionalni organi. Vendar so glede na nacionalno procesno pravo možne tudi druge vrste tožb (npr. tožbe, ki jih organi države Efte vložijo proti upravičencu, da bi se v celoti izvedla odločba Nadzornega organa o izterjavi).

                  19.

                  Pri varovanju interesov posameznikov morajo nacionalna sodišča v celoti upoštevati učinkovitost člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču ter interese trga EGP.

                  20.

                  Vloga nacionalnih sodišč v zgoraj navedenih primerih je podrobneje opredeljena v oddelkih 1.2 in 1.3 tega poglavja.

            1.2   Vloga nacionalnih sodišč pri uveljavljanju člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču – Nezakonita državna pomoč

                  21.

                  V skladu s sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti obveznost mirovanja iz člena 88(3) Pogodbe ES, s katerim je usklajen zadnji stavek člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, prizadetim stranem (kot so konkurenti upravičenca) podeljuje posamezne pravice z neposrednim učinkom. (30) Te prizadete strani lahko svoje pravice uveljavljajo tako, da pri pristojnem nacionalnem sodišču vložijo tožbo proti državi članici ES, ki je dodelila pomoč. Obravnava tovrstnih tožb in posledično varovanje pravic konkurenta na podlagi člena 88(3) Pogodbe ES je ena najpomembnejših vlog, ki jih imajo nacionalna sodišča na področju državnih pomoči.

                  22.

                  Nacionalna sodišča v državah Efte imajo isto vlogo. Vendar pa v državah Efte učinek prava EGP določa ustavno pravo v skladu s Protokolom 35 Sporazuma EGP. Države Efte morajo v skladu s Protokolom 35 zagotoviti, po potrebi s posebno zakonsko določbo, da v primeru navzkrižja med uveljavljenimi pravili EGP in drugimi zakonskimi določbami prevladajo uveljavljena pravila EGP. Po mnenju Sodišča Efte morajo biti posamezniki in gospodarski subjekti na nacionalni ravni upravičeni zahtevati in se sklicevati na katere koli pravice, ki izhajajo iz določb prava EGP (31), ki je ali je postalo del zadevnega nacionalnega pravnega sistema, če so pravice nepogojne in dovolj natančno opredeljene. (32) Po mnenju Nadzornega organa in v skladu s sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti o istovetnih določbah v členu 88(3) Pogodbe ES, člen 1(3) dela 1 Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču izpolnjuje kriterij v Protokolu 35 k Sporazumu EGP, da je nepogojen in dovolj natančno opredeljen.

                  23.

                  Dejstvo, da je bil zadnji stavek člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču vključen v nacionalne pravne rede držav Efte, (33) daje prizadetim stranem možnost pri nacionalnem sodišču vložiti tožbo zaradi kršitve določbe o mirovanju. Nacionalno sodišče mora posledično uporabiti vse ustrezne mehanizme in pravna sredstva ter vse pomembne določbe nacionalnega prava, da bi v nacionalno pravo preneslo zadnji stavek člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. (34)

                  24.

                  Bistvena naloga nacionalnih sodišč v tem smislu izhaja tudi iz dejstva, da so pooblastila Nadzornega organa za varovanje konkurentov in drugih tretjih oseb pred nezakonito pomočjo omejena. Najpomembneje pa je, da Nadzorni organ ne more sprejeti končne odločbe, s katero bi zahteval izterjavo le zato, ker pomoč ni bila priglašena v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. (35) Zato mora Nadzorni organ izvesti popolno presojo združljivosti, ne glede na to, ali je bila obveznost mirovanja upoštevana ali ne. (36) Ta presoja je lahko dolgotrajna, za pristojnosti Nadzornega organa za izdajo predhodnih odredb o izterjavi pa veljajo zelo stroge predpisane zahteve. (37)

                  25.

                  Zato so tožbe pred nacionalnimi sodišči pomembno pravno sredstvo za povračila konkurentom in drugim tretjim osebam, ki jih je prizadela nezakonita državna pomoč. Pravna sredstva, ki so na voljo pri nacionalnih sodiščih, vključujejo:

                              a)

                              preprečitev izplačila nezakonite pomoči;

                              b)

                              izterjavo nezakonite pomoči (ne glede na združljivost);

                              c)

                              izterjavo obresti na nezakonito pomoč;

                              d)

                              odškodnine za konkurente in druge tretje osebe ter

                              e)

                              začasne ukrepe proti nezakoniti pomoči.

                  26.

                  Vsako od teh pravnih sredstev je podrobneje opredeljeno v oddelkih od 1.2.1 do 1.2.6 tega poglavja.

            1.2.1   Preprečitev izplačila nezakonite pomoči

                  27.

                  Nacionalna sodišča morajo varovati pravice posameznikov, ki so jih prizadele kršitve obveznosti mirovanja. Zato morajo v primeru kršitve člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču v skladu z nacionalno zakonodajo ugotoviti vse pravne posledice in ustrezno ukrepati. (38) Vendar pa obveznosti nacionalnih sodišč niso omejene na že izplačano nezakonito pomoč. Zajemajo tudi primere, v katerih je nezakonito izplačilo ravno pred izvedbo. Nacionalna sodišča morajo varovati pravice posameznikov pred morebitnimi kršitvami. (39) Če je nezakonita pomoč tik pred izplačilom, mora nacionalno sodišče preprečiti izvedbo tega izplačila.

                  28.

                  Obveznost nacionalnih sodišč, da preprečijo izplačilo nezakonite pomoči, izhaja iz različnih procesnih okoliščin, odvisno od različnih vrst ukrepov, ki jih predvideva nacionalna zakonodaja. Zelo pogosto poskuša tožnik izpodbijati veljavnost nacionalnega akta, s katerim se je dodelila nezakonita državna pomoč. V takih primerih je preprečitev nezakonitega izplačila ponavadi logična posledica ugotovitve, da je akt, s katerim se je dodelila pomoč, neveljaven, ker je država Efte kršila člen 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču (40).

            1.2.2   Izterjava nezakonite pomoči

                  29.

                  Kadar nacionalno sodišče obravnava nezakonito dodeljeno pomoč, mora ugotoviti vse pravne posledice te nezakonitosti in v skladu z nacionalno zakonodajo ustrezno ukrepati. Nacionalno sodišče mora zato načeloma odrediti, da se od upravičenca v celoti izterja nezakonita državna pomoč. (41) Odredba izterjave nezakonite pomoči v celoti je del obveznosti nacionalnega sodišča pri zagotavljanju varovanja pravic tožnika (npr. konkurenta) v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. Obveznost nacionalnega sodišča, da odredi izterjavo, ni odvisna od združljivosti ukrepa pomoči s členom 61(2) ali (3) Sporazuma EGP.

                  30.

                  Ker morajo nacionalna sodišča odrediti izterjavo nezakonite pomoči v celoti ne glede na njeno združljivost, je lahko izterjava prek nacionalnega sodišča hitrejša od pritožbe pri Nadzornem organu. V nasprotju z Nadzornim organom (42) se nacionalno sodišče dejansko lahko in mora omejiti na ugotavljanje, ali ukrep pomeni državno pomoč in ali se zanj uporablja obveznost mirovanja.

                  31.

                  Vendar pa obveznost nacionalnih sodišč glede izterjave pomoči ni brezpogojna. V skladu z zadevo „SFEI“ (43) je lahko v izjemnih okoliščinah izterjava nezakonite državne pomoči neustrezna. Pravni standard, ki se uporablja v tem smislu, mora biti podoben standardu, ki se uporablja v skladu s členoma 14 in 15 dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. (44) Z drugimi besedami, okoliščine, ki Nadzornemu organu ne bi preprečevale odredbe izterjave, nacionalnega sodišča ne morejo opravičiti, da ne odredi izterjave celotnega zneska. Standard, ki ga uporablja Sodišče Efte v zvezi s tem, je zelo strog (45). V skladu s pristopom, ki sta ga privzeli Sodišče Efte in Sodišče Evropskih skupnosti, upravičenec nezakonite pomoči načeloma ne more uveljavljati legitimnih pričakovanj zoper odredbo Nadzornega organa o izterjavi (46). To pa zato, ker bi prizadeven podjetnik lahko preveril, ali je bila pomoč, ki jo je prejel, priglašena ali ne (47).

                  32.

                  Za utemeljitev odločitve nacionalnega sodišča, da ne bo odredilo izterjave v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, so morala pred tem nastati posebna in konkretna dejstva, ki so ustvarila legitimna pričakovanja upravičenca. (48) To velja, če je Nadzorni organ posredoval natančna zagotovila, da sporni ukrep ne pomeni državne pomoči ali da ni vključen v obveznost mirovanja. (49)

                  33.

                  V skladu s sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti (50) obveznost nacionalnih sodišč, da odredijo izterjavo nezakonite državne pomoči v celoti, preneha, če je Nadzorni organ že pred izrekom sodbe nacionalnega sodišča odločil, da je pomoč združljiva z izvajanjem Sporazuma EGP. Ker je namen obveznosti mirovanja zagotoviti, da se lahko izvaja samo združljiva pomoč, se ta namen ne more več onemogočiti, če je Nadzorni organ že potrdil združljivost. (51) Zato ne vpliva na obveznost nacionalnih sodišč, da varujejo pravice posameznikov v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, če Nadzorni organ še ni sprejel odločitve, ne glede na to, ali je tak postopek že končan ali ne. (52)

                  34.

                  Kadar na podlagi pozitivne odločbe Nadzornega organa nacionalno sodišče nima več obveznosti v okviru prava EGP, da odredi izterjavo v celoti, takšna obveznost izterjave lahko še vedno obstaja v okviru nacionalnega prava. (53) Kadar taka obveznost izterjave obstaja, to ne vpliva na pravico države Efte, da pomoč pozneje znova izvaja.

                  35.

                  Ko nacionalno sodišče odloči, da je bila nezakonita pomoč izplačana ob kršitvi člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, mora pomoč količinsko opredeliti, da se opredeli znesek, ki ga je treba izterjati. Sodišču bi morali pri tem pomagati sodna praksa sodišča Efte in sodišč Evropskih skupnosti v zvezi z uporabo člena 61(1) Sporazuma EGP in člena 87(1) Pogodbe ES ter navodila in praksa Nadzornega organa pri sprejemanju odločitev. Če ima nacionalno sodišče težave z izračunom zneska pomoči, lahko v skladu z oddelkom 2 tega poglavja za pomoč zaprosi Nadzorni organ.

            1.2.3   Izterjava obresti

                  36.

                  Gospodarska korist nezakonite pomoči ni omejena na njen nominalni znesek. Upravičenec prejme tudi finančno korist, ki izhaja iz predčasnega izvajanja pomoči. To pa zato, ker bi bilo ob priglasitvi pomoči Nadzornemu organu izplačilo izvedeno pozneje (če bi sploh bilo). Upravičenec bi si moral torej do prejetja pomoči ustrezna sredstva izposoditi na kapitalskih trgih, vključno z obrestmi po tržni obrestni meri.

                  37.

                  Zaradi te neupravičene časovne prednosti je v primeru, ko izterjavo odredi Nadzorni organ, v členu 14(2) dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču določena ne samo izterjava nominalnega zneska pomoči, temveč tudi izterjava vseh obresti od dne, ko je bila nezakonita pomoč dana na razpolago upravičencu, do dne, ko je bila dejansko izterjana. Obrestna mera, ki se uporabi v tem kontekstu, je določena z Odločbo Nadzornega organa št. 195/04/COL z dne 14. julija 2004. (54)

                  38.

                  V skladu s sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti (55) in ob upoštevanju izvrševanja člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču morajo nacionalna sodišča odrediti izterjavo finančne koristi, ki izhaja iz predčasnega izvajanja pomoči (v nadaljnjem besedilu: obresti na nezakonito pomoč). To pa zato, ker predčasno izvajanje nezakonite pomoči povzroči vsaj to, da konkurenti, odvisno od okoliščin, prej utrpijo posledice pomoči v smislu konkurence, kot bi jih sicer. Upravičenec do pomoči je torej prejel neupravičeno korist. (56)

                  39.

                  Obveznost nacionalnega sodišča, da odredi izterjavo obresti na nezakonito pomoč, lahko nastane v dveh različnih okoliščinah:

                              a)

                              nacionalno sodišče mora običajno odrediti izterjavo nezakonite pomoči v celoti v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. V tem primeru je treba pri opredelitvi skupnega zneska, ki se izterja, k prvotnemu znesku pomoči prišteti še obresti na nezakonito pomoč;

                              b)

                              nacionalno sodišče pa mora odrediti izterjavo obresti na nezakonito pomoč tudi v okoliščinah, v katerih izjemoma ni obveznosti odrediti izterjavo. Obveznost nacionalnega sodišča, da odredi izterjavo obresti na nezakonito pomoč, velja še naprej tudi potem, ko Nadzorni organ sprejme pozitivno odločitev. (57) To je za morebitne tožnike lahko bistvenega pomena, saj zagotavlja uspešno pravno sredstvo tudi v primerih, v katerih je Nadzorni organ pomoč že razglasil za združljivo z izvajanjem Sporazuma EGP.

                  40.

                  Nacionalna sodišča morajo opredeliti znesek obresti, ki ga je treba izterjati, da izpolnijo svojo obveznost v zvezi z izterjavo obresti na nezakonito pomoč. Za to veljajo naslednja načela:

                              a)

                              izhodišče je nominalni znesek pomoči; (58)

                              b)

                              pri opredelitvi veljavne obrestne mere in metode izračuna morajo nacionalna sodišča upoštevati dejstvo, da ima izterjava obresti na nezakonito pomoč, ki jo opravi nacionalno sodišče, isti namen kot izterjava obresti, ki jo opravi Nadzorni organ v skladu s členom 14 dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. Poleg tega so zahtevki za izterjavo obresti na nezakonito pomoč zahtevki v okviru prava EGP, ki temeljijo na členu 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. (59) Zato se za te zahtevke uporabljata načeli enakovrednosti in učinkovitosti iz oddelka 1.4.1 tega poglavja;

                              c)

                              da se zagotovi dosledno upoštevanje člena 14 dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču ter se upošteva zahteva po učinkovitosti, Nadzorni organ meni, da metoda, ki jo za izračun obresti uporabi nacionalno sodišče, ne sme biti manj stroga od metode iz Odločbe Nadzornega organa št. 195/04/COL z dne 14. julija 2004. (60) Zato je treba obresti na nezakonito pomoč izračunati na podlagi obrestnoobrestnega računa, uporabljena obrestna mera pa ne sme biti nižja od referenčne obrestne mere; (61)

                              d)

                              po mnenju Nadzornega organa iz načela enakovrednosti izhaja tudi, da če je izračun obrestne mere po nacionalni zakonodaji strožji od izračuna iz Odločbe Nadzornega organa št 195/04/COL z dne 14. julija 2004, mora nacionalno sodišče uporabiti strožja nacionalna pravila tudi za zahtevke na podlagi člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču;

                              e)

                              začetni datum za izračun obresti je vedno dan, ko je bila nezakonita pomoč dana na razpolago upravičencu do pomoči. Končni datum je odvisen od razmer ob izdaji nacionalne sodbe. Če je Nadzorni organ že odobril pomoč, je končni datum datum odločbe Nadzornega organa. Sicer se obresti na nezakonito pomoč kopičijo za celotno obdobje nezakonitosti do datuma, ko upravičenec do pomoči dejansko povrne pomoč. V skladu s sodno prakso Sodišča Evropskih skupnosti se morajo obresti na nezakonito pomoč uporabiti tudi za obdobje med trenutkom, ko Nadzorni organ sprejme pozitivno odločitev, in trenutkom, ko to odločitev sodišče Efte naknadno razveljavi. (62)

                  41.

                  Če je nacionalno sodišče v dvomih, lahko v skladu z oddelkom 2 tega poglavja zaprosi za pomoč Nadzorni organ.

            1.2.4   Odškodninski zahtevki

                  42.

                  Od nacionalnih sodišč se lahko zahteva, da ugodijo odškodninskim zahtevkom za škodo, povzročeno konkurentom upravičenca in drugim tretjim osebam z nezakonito državno pomočjo. (63) Take odškodninske tožbe so ponavadi naslovljene na organ, ki je dodelil državno pomoč. Za tožnika so lahko še zlasti pomembne, ker se v nasprotju s tožbami, katerih namen je sama izterjava pomoči, z uspešno odškodninsko tožbo tožniku zagotovi neposredno finančno nadomestilo za nastalo škodo. Take tožbe so očitno odvisne od nacionalnih pravnih pravil. Zato Nadzorni organ poudarja, da morajo nacionalna sodišča uporabiti vse ustrezne mehanizme in pravna sredstva ter uporabiti vse pomembne določbe nacionalnega prava, da bi v nacionalno pravo prenesla zadnji stavek člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču ter varovala pravice, ki jih navedeno pravo podeljuje posameznikom in gospodarskim subjektom.

                  43.

                  Ne glede na možnost zahtevati odškodnino po nacionalnem pravu pa so lahko kršitve obveznosti mirovanja načeloma razlog za odškodninske zahtevke, ki temeljijo na sodni praksi Sodišča Efte. (64) Od držav Efte se zahteva, da nadomestijo izgubo in škodo, ki jo povzročijo posameznikom kot posledico kršitve obveznosti iz obeh sekundarnih predpisov zakonodaje EGP in glavnega dela Sporazuma EGP. (65) Taka odgovornost obstaja, če so izpolnjeni naslednji pogoji: (i) namen kršenega pravnega pravila je zagotoviti pravice posameznikom; (ii) kršitev je dovolj huda in (iii) obstaja neposredna vzročna zveza med kršitvijo obveznosti države članice in škodo, ki so jo utrpeli oškodovanci. (66)

                  44.

                  Po mnenju Nadzornega organa je prvi pogoj (obveznost prava EGP, namenjena varovanju pravic posameznika) v zvezi s kršitvami člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču izpolnjen. Sodišče Efte je odločilo, da se za kršeno pravno pravilo šteje, da podeljuje pravice posameznikom, če je ustrezna določba nepogojna in dovolj natančno opredeljena. (67) Kot je navedeno v odstavku 22 zgoraj, Nadzorni organ šteje, da je ta pogoj izpolnjen v členu 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču.

                  45.

                  Na splošno je v zvezi s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču izpolnjen tudi pogoj dovolj hude kršitve prava EGP. Sodišče Efte je odločilo, da je to odvisno od tega, ali pogodbenica Sporazuma EGP pri izvrševanju zakonodajne oblasti očitno in v resnem obsegu ni upoštevala omejitev svoje diskrecijske pravice. Da bi odločili o izpolnjevanju tega pogoja, je treba upoštevati vse dejavnike, ki so značilni za situacijo. To med drugim vključuje tudi jasnost in natančnost kršenega pravila, obseg diskrecije, ki ga navedeno pravilo daje nacionalnim organom, ali sta bili kršitev in povzročena škoda namerni ali nenamerni ter ali je bila katera koli napačna uporaba prava opravičljiva ali neopravičljiva. (68) V zvezi s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču pa organi držav Efte nimajo nobene diskrecijske pravice, da ukrepov državne pomoči ne priglasijo. Vse take ukrepe morajo načeloma brezpogojno priglasiti, preden se začnejo izvajati. Čeprav lahko Sodišče Efte upošteva opravičljivost zadevne kršitve prava EGP (69), pa se morajo ob prisotnosti državne pomoči organi držav Efte v celoti zavedati svoje obveznosti in se navadno ne morejo zagovarjati, da niso poznali obveznosti mirovanja. Če so države Efte v dvomih, lahko zaradi pravne varnosti ukrep vedno priglasijo Nadzornemu organu. (70)

                  46.

                  Tretji pogoj, da mora kršitev prava EGP povzročiti resnično in dejansko finančno škodo tožniku, je lahko izpolnjena na različne načine.

                  47.

                  Tožnik običajno zatrjuje, da je pomoč neposredno vplivala na izgubo dobička. V takem primeru lahko nacionalno sodišče upošteva naslednje:

                              a)

                              na podlagi zahtev za enakovrednost in učinkovitost v skladu s pravom EGP (71) nacionalna pravila ne smejo izključiti odgovornosti države Efte za izgubo dobička. (72) Škoda lahko po pravu EGP obstaja ne glede na to, ali je kršitev povzročila, da je tožnik izgubil sredstva, ali pa je preprečila, da bi tožnik izboljšal stanje svojih sredstev. Če bi nacionalna zakonodaja vključevala tako izjemo, nacionalno sodišče ne bi smelo uporabiti te določbe za odškodninske zahtevke v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču;

                              b)

                              opredelitev dejanskega zneska izgubljenega dobička bo lažja, če nezakonita pomoč upravičencu omogoči, da od tožnika prevzame pogodbo ali neko poslovno priložnost. Nacionalno sodišče lahko potem izračuna prihodek, ki bi ga tožnik verjetno ustvaril na podlagi te pogodbe. Kadar je upravičenec do pomoči že izpolnil svoje obveznosti iz pogodbe, nacionalno sodišče upošteva tudi dejansko ustvarjeni dobiček;

                              c)

                              bolj zapletene ocene škode so potrebne, kadar pomoč povzroči samo splošno izgubo tržnega deleža. Eden od mogočih načinov obravnavanja takih primerov bi lahko bila primerjava dejanskega prihodkovnega položaja tožnika (na podlagi izkaza poslovnega izida) s hipotetičnim prihodkovnim položajem, če nezakonita pomoč ne bi bila dodeljena;

                              d)

                              pojavijo se lahko okoliščine, v katerih škoda, ki jo utrpi tožnik, presega izgubljeni dobiček. To se lahko zgodi, na primer, kadar mora tožnik zaradi nezakonite pomoči prekiniti dejavnost (npr. zaradi plačilne nesposobnosti).

                  48.

                  Možnost zahtevati odškodnino načeloma ni odvisna od vzporednih preiskav Nadzornega organa v zvezi z istim ukrepom pomoči. Taka tekoča preiskava ne oprosti nacionalnega sodišča obveznosti varovanja pravic posameznikov v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. (73) Ker tožnik lahko dokaže, da je utrpel izgubo zaradi predčasnega izvajanja pomoči, in natančneje, zaradi nezakonite časovne prednosti upravičenca do pomoči, uspešni odškodninski zahtevki niso izključeni niti, kadar je Nadzorni organ pred odločitvijo nacionalnega sodišča pomoč že odobril. (74)

                  49.

                  Nacionalna procesna pravila včasih omogočajo, da se nacionalno sodišče pri opredelitvi dejanskega zneska odškodnine, ki se izplača tožniku, opre na razumne ocene. V tem primeru in ob upoštevanju načela učinkovitosti (75) se take ocene lahko uporabijo tudi v zvezi z odškodninskimi zahtevki iz člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. Lahko so uporabno orodje za nacionalna sodišča, ki imajo težave z izračunom odškodnin.

                  50.

                  Predpisani pogoji za odškodninske zahtevke v skladu s pravom EGP in vprašanja v zvezi z izračunom odškodnin so tudi lahko podlaga za prošnje za pomoč Nadzornega organa v skladu z oddelkom 2 tega poglavja.

            1.2.5   Odškodninski zahtevki zoper upravičenca do pomoči

                  51.

                  Kot je opisano zgoraj, lahko morebitni tožniki vložijo odškodninske zahtevke zoper organ, ki je dodelil državno pomoč. V nekaterih okoliščinah pa tožnik raje zahteva odškodnino neposredno od upravičenca do pomoči.

                  52.

                  Ker člen 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču ne nalaga kakršne koli neposredne obveznosti upravičencu do državne pomoči, pravo EGP ne daje podlage za takšne zahtevke. (76) To pa nikakor ne posega v možnosti za uspešno odškodninsko tožbo proti upravičencu na podlagi nacionalnega materialnega prava. V tem smislu se morajo možni tožniki zanašati na nacionalna pravila o nepogodbeni odgovornosti. (77)

            1.2.6   Začasni ukrepi

                  53.

                  Dolžnost nacionalnih sodišč, da se opredelijo glede nujnih pravnih posledic kršitev obveznosti mirovanja, ni omejena na njihove končne sodbe. Kot del njihove vloge, ki izhaja iz člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, se od nacionalnih sodišč tudi zahteva, da sprejmejo začasne ukrepe, kadar je to primerno za varstvo pravic posameznikov (78) in učinkovitost člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču.

                  54.

                  Pristojnost nacionalnih sodišč, da sprejmejo začasne ukrepe, je lahko zelo pomembna za zainteresirane strani, zlasti kadar se zahteva hitro ukrepanje. Ker so nacionalna sodišča sposobna hitro ukrepati proti nezakoniti pomoči, ker so blizu dogajanju in ker imajo na voljo različne ukrepe, so v zelo dobrem položaju, da sprejmejo začasne ukrepe, če je bila nezakonita pomoč že izplačana ali je tik pred tem, da se izplača.

                  55.

                  Najpreprostejši primeri so tisti, v katerih nezakonita pomoč še ni bila izplačana, vendar obstaja nevarnost, da bodo taka izplačila izvedena med postopkom pred nacionalnim sodiščem. V takih primerih lahko obveznost nacionalnega sodišča, da prepreči kršitve člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču (79), od njega zahteva, da izda začasno odredbo, s katero se prepreči nezakonito izplačilo, dokler ni odločeno o vsebini zadeve.

                  56.

                  Kadar je bilo nezakonito izplačilo že izvedeno, vloga nacionalnih sodišč v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču od njih običajno zahteva, da odredijo izterjavo v celoti (vključno z obrestmi na nezakonito pomoč). Zaradi načela učinkovitosti (80) nacionalno sodišče tega ne sme odložiti z neprimernim zavlačevanjem postopka. Tako zavlačevanje ne bi le prizadelo pravic posameznikov, ki so zavarovane s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, temveč bi konkurentom tudi neposredno povečalo škodo, ki izhaja iz nezakonitosti pomoči.

                  57.

                  Kljub tej splošni obveznosti pa obstajajo tudi okoliščine, ki povzročijo zamude pri izdaji končne sodne odločbe nacionalnega sodišča. V takih primerih obveznost varovanja pravic posameznikov v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču zahteva, da nacionalno sodišče uporabi vse začasne ukrepe, ki so mu na voljo na podlagi veljavnega nacionalnega procesnega okvira, da vsaj začasno prekine protikonkurenčne učinke pomoči (v nadaljnjem besedilu: začasna izterjava). (81) Uporaba nacionalnih procesnih pravil v tem okviru mora upoštevati zahteve enakovrednosti in učinkovitosti. (82)

                  58.

                  Kadar nacionalni sodnik na podlagi sodne prakse sodišča Efte in sodišč Evropskih skupnosti ter prakse Nadzornega organa sprejme utemeljeno sodbo na podlagi verjetnosti, da je zadevni ukrep nezakonita državna pomoč, bi bila po mnenju Nadzornega organa in v skladu z nacionalnim procesnim pravom najustreznejše pravno sredstvo odredba, naj se nezakonita pomoč in obresti na nezakonito pomoč shranijo na zamrznjenem računu do vsebinske rešitve zadeve. Nacionalno sodišče nato v končni sodbi odredi, naj se sredstva z zamrznjenega računa vrnejo organu, ki je dodelil državno pomoč, če je nezakonitost potrjena, ali naj se sprostijo upravičencu do pomoči.

                  59.

                  Začasna izterjava je lahko zelo učinkovit instrument tudi v primerih, v katerih postopek pred nacionalnim sodiščem teče vzporedno s preiskavo Nadzornega organa. (83) Tekoča preiskava Nadzornega organa ne oprosti nacionalnega sodišča obveznosti varovanja pravic posameznikov v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. (84) Nacionalno sodišče zato ne sme preprosto ustaviti postopka do odločitve Nadzornega organa in medtem pustiti pravic tožnika iz člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču nezavarovanih. Če želi nacionalno sodišče počakati na rezultat presoje Nadzornega organa glede združljivosti, preden sprejme končno in nepreklicno odredbo o izterjavi, bi moralo sprejeti ustrezne začasne ukrepe. Tudi tukaj se zdi ustrezno pravno sredstvo odredba prenosa sredstev na zamrznjen račun. Kadar:

                              a)

                              Nadzorni organ razglasi pomoč za nezdružljivo, nacionalno sodišče odredi, naj se sredstva z zamrznjenega računa vrnejo organu, ki je dodelil državno pomoč (pomoč in obresti na nezakonito pomoč);

                              b)

                              Nadzorni organ razglasi pomoč za združljivo, s tem nacionalno sodišče razreši obveznosti prava EGP, da mora odrediti izterjavo v celoti. (85) Sodišče lahko zato v skladu z nacionalno zakonodajo (86) odredi, da se dejanski znesek pomoči sprosti upravičencu do pomoči. Vendar pa, kot je zapisano v oddelku 1.2.3 tega poglavja, nacionalno sodišče veže obveznost uveljavljanja člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču z odredbo izterjave obresti na nezakonito pomoč. (87) Te obresti na nezakonito pomoč je treba plačati organu, ki je dodelil državno pomoč.

            1.3   Vloga nacionalnih sodišč pri izvajanju negativne odločbe Nadzornega organa Efte o izterjavi

                  60.

                  Nacionalna sodišča se lahko srečajo z vprašanji državne pomoči tudi v zadevah, v katerih je Nadzorni organ že odredil izterjavo. Čeprav se večina zadev nanaša na tožbe za razveljavitev nacionalne odločbe o izterjavi, lahko tretje osebe od nacionalnih organov zahtevajo odškodnino tudi zato, ker niso izvršili odločbe Nadzornega organa o izterjavi.

            1.3.1   Izpodbijanje veljavnosti nacionalnega naloga za izterjavo

                  61.

                  V skladu s členom 14(3) dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču morajo države Efte izvršiti odločbe o izterjavi brez odlašanja. Izterjava poteka po postopkih, ki so na voljo v skladu z nacionalno zakonodajo, če omogočajo takojšnjo in učinkovito izvršbo odločbe o izterjavi. Če nacionalno procesno pravilo preprečuje takojšnjo in/ali učinkovito izterjavo, nacionalno sodišče te določbe ne sme uporabiti. (88)

                  62.

                  Veljavnost nalogov za izterjavo, ki jih izdajo nacionalni organi za izvršbo odločbe Nadzornega organa o izterjavi, se lahko izpodbija pred nacionalnim sodiščem. Pravila, ki urejajo takšne ukrepe, so podrobno določena v poglavju Smernic Nadzornega organa Efte o državni pomoči o izterjavi nezakonite in nezdružljive državne pomoči (89), katerih glavna načela so povzeta v nadaljevanju.

                  63.

                  S tožbami pred nacionalnimi sodišči zlasti ni mogoče izpodbijati veljavnosti temeljne odločbe Nadzornega organa, če bi tožnik to odločbo lahko izpodbijal neposredno pred Sodiščem Efte. (90) To tudi pomeni, da če bi bilo mogoče izpodbijanje v skladu s členom 36 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču, nacionalno sodišče ne sme ustaviti izvršbe odločbe o izterjavi iz razlogov, povezanih z veljavnostjo odločbe Nadzornega organa. (91)

                  64.

                  Če ni očitno, da lahko tožnik v skladu s členom 36 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču vloži tožbo za razveljavitev (npr. ker je bil ukrep shema pomoči z obsežnim kritjem, za katero tožnik ni sposoben dokazati, da ga neposredno zadeva), mora nacionalno sodišče načeloma zagotoviti pravno varstvo. V navedenih okoliščinah, ko se s tožbo izpodbija veljavnost in zakonitost odločbe Nadzornega organa, mora nacionalni sodnik uporabiti postopek iz člena 34 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču.

                  65.

                  Za odobritev začasnega ukrepa v takih okoliščinah veljajo zelo stroge pravne zahteve, ki jih je Sodišče Evropskih skupnosti določilo v zadevah „Zuckerfabrik“ (92) in „Atlanta“ (93): nacionalno sodišče lahko začasno odloži izvršbo naloga za izterjavo samo, če (i) resno dvomi o veljavnosti akta. Če Sodišče Efte še ne odloča o veljavnosti izpodbijanega akta, je treba uporabiti postopek iz člena 34 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču; (ii) obstajati morajo nujni razlogi, da je začasni ukrep potreben za preprečitev hude in nepopravljive škode stranki, ki prosi za tak ukrep, in (iii) sodišče mora ustrezno upoštevati interes EGP. Pri presoji vseh teh pogojev mora nacionalno sodišče upoštevati vsako odločitev sodišča Efte o zakonitosti odločbe Nadzornega organa ali o prošnji za začasni ukrep na ravni EGP.
                      (94)

            1.3.2   Odškodnine zaradi neizvršbe odločbe o izterjavi

                  66.

                  Če organi države Efte ne upoštevajo odločbe Nadzornega organa o izterjavi v skladu s členom 14 dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, je to po mnenju Nadzornega organa lahko podobno kot kršitve obveznosti mirovanja podlaga za odškodninske zahtevke v okviru sodne prakse Sodišče Efte. (95) Po mnenju Nadzornega organa je treba pri obravnavi takih odškodninskih zahtevkov upoštevati prej opisana načela v zvezi s kršitvami obveznosti mirovanja. (96) Zato, (i) ker je obveznost države Efte odrediti izterjavo usmerjena v varovanje istih pravic posameznikov kot obveznost mirovanja in (ii) ker odločbe Nadzornega organa o izterjavi nacionalnim organom ne dovoljujejo diskrecije, je treba kršitve obveznosti odrediti izterjavo načeloma obravnavati kot dovolj hude. Zato je uspeh odškodninskega zahtevka zaradi neizvršbe odločbe Nadzornega organa o izterjavi znova odvisen od tega, ali tožnik lahko dokaže, da je utrpel izgubo neposredno zaradi zamude pri izterjavi. (97)

            1.4   Procesna pravila in pravdna sposobnost pred nacionalnimi sodišči

      1.4.1   Splošna načela

                  67.

                  Nacionalna sodišča morajo uveljavljati obveznost mirovanja in varovati pravice posameznikov pred nezakonito državno pomočjo. Za take postopke se načeloma uporabljajo nacionalna procesna pravila. (98) Vendar pa je v teh okoliščinah uporaba nacionalnega prava odvisna od dveh bistvenih pogojev:

                              a)

                              nacionalna procesna pravila, ki se uporabijo za zahtevke na podlagi člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, ne smejo biti manj ugodna od pravil o zahtevkih na podlagi nacionalne zakonodaje (načelo enakovrednosti) (99), in

                              b)

                              z nacionalnimi procesnimi pravili se ne sme čezmerno otežiti ali dejansko onemogočiti uveljavljanja pravic, podeljenih s pravom EGP (načelo učinkovitosti). (100)

                  68.

                  Bolj splošno, nacionalna sodišča ne smejo uporabiti nacionalnih procesnih pravil, če bi njihova uporaba kršila načela iz odstavka 67.

            1.4.2   Pravdna sposobnost

                  69.

                  Načelo učinkovitosti neposredno vpliva na sposobnost morebitnih tožnikov, da so stranke v postopkih pred nacionalnimi sodišči na podlagi člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. V zvezi s tem se s pravom EGP zahteva, da nacionalna pravila o pravdni sposobnosti ne ogrožajo pravice do učinkovitega sodnega varstva. (101) Zato nacionalna pravila ne smejo omejevati pravdne sposobnosti samo na konkurente upravičenca do pomoči. (102) Tudi tretje osebe, ki jih ni prizadelo izkrivljanje konkurence zaradi ukrepa pomoči, imajo lahko močan pravni interes druge vrste (kot je bilo priznano v postopkih o davčnih zadevah) za vložitev tožbe pri nacionalnem sodišču. (103)

            1.4.3   Pravdna sposobnost v davčnih postopkih

                  70.

                  Zgoraj navedena sodna praksa je zlasti pomembna za državno pomoč, ki se dodeli v obliki oprostitve plačila davkov in drugih finančnih obveznosti. V takšnih primerih lahko osebe, ki nimajo koristi od iste izjeme, izpodbijajo svoje davčne obveznosti, ki temeljijo na členu 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. (104)

                  71.

                  Vendar pa se lahko davkoplačevalci kot tretje osebe oprejo na obveznost mirovanja samo, če je njihovo plačilo davka sestavni del ukrepa nezakonite državne pomoči. (105) To velja, kadar so v skladu z ustreznimi nacionalnimi pravili davčni prihodki rezervirani izključno za financiranje nezakonite državne pomoči in neposredno vplivajo na znesek državne pomoči, ki se dodeli v nasprotju s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. (106)

                  72.

                  Če so bile odobrene oprostitve plačila splošnih davkov, zgoraj navedena merila ponavadi niso izpolnjena. Podjetje, ki je dolžno plačevati take davke, se torej na splošno ne more pritožiti, da je oprostitev plačila davka nekoga drugega nezakonita v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. (107) Iz ustaljene sodne prakse Sodišča Evropskih skupnosti izhaja tudi, da razširitev nezakonite davčne oprostitve na tožnika ni ustrezno sredstvo zoper kršitve člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. Tovrsten ukrep ne bi odpravil protikonkurenčnih učinkov nezakonite pomoči, ampak bi jih nasprotno še okrepil. (108)

            1.4.4   Zbiranje dokazov

                  73.

                  Načelo učinkovitosti lahko vpliva tudi na postopek zbiranja dokazov. Na primer, če dokazno breme v zvezi z določenim zahtevkom tožniku onemogoči ali čezmerno oteži utemeljitev zahtevka (npr. ker nima potrebnih dokaznih listin), mora nacionalno sodišče uporabiti vsa sredstva, ki so mu na voljo v skladu z nacionalnim procesnim pravom, da tožniku omogoči dostop do teh listin. To lahko v skladu z nacionalno zakonodajo vključuje obveznost, da mora nacionalno sodišče tožencu ali tretji osebi odrediti, naj da tožniku na voljo potrebne listine. (109)

            2.   PODPORA NADZORNEGA ORGANA EFTE NACIONALNIM SODIŠČEM

                  74.

                  Člen 3 Sporazuma EGP, ki se opira na člen 10 Pogodbe ES, pogodbenicam nalaga obveznost, da sprejmejo vse ustrezne ukrepe, da zagotovijo izpolnjevanje obveznosti iz Sporazuma EGP in olajšajo sodelovanje v tem okviru. (110) Na podlagi sodne prakse Sodišča Evropskih skupnosti člen 10 Pogodbe ES določa, da mora Evropska komisija pomagati nacionalnim sodiščem, kadar ta uporabljajo pravo Skupnosti. (111) Velja tudi obratno, od nacionalnih sodišč se lahko zahteva, da morajo pomagati Evropski komisiji pri izvajanju njenih nalog. (112) Nadzorni organ meni, da ima v skladu z ustreznim členom 3 Sporazuma EGP in členom 2 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču podobne obveznosti pristnega sodelovanja z nacionalnimi sodišči držav Efte.

                  75.

                  Glede na ključno vlogo, ki jo imajo nacionalna sodišča pri izvrševanju pravil o državni pomoči, je Nadzorni organ zavezan, da nacionalnim sodiščem pomaga, kadar ta ugotovijo, da tako pomoč potrebujejo pri sprejetju odločitve o zadevi v postopku. Medtem ko je prejšnje poglavje Smernic Nadzornega organa Efte o državni pomoči o sodelovanju med nacionalnimi sodišči in Nadzornim organom na področju državnih pomoči (113) nacionalnim sodiščem že ponudilo možnost, da Nadzorni organ prosijo za pomoč, te možnosti nacionalna sodišča ne uporabljajo redno. Zato želi Nadzorni organ znova poskusiti vzpostaviti tesnejše sodelovanje z nacionalnimi sodišči z zagotovitvijo uporabnejših in do uporabnika prijaznih podpornih mehanizmov. Pri tem črpa navdih iz Obvestila Nadzornega organa Efte o sodelovanju med Nadzornim organom Efte in sodišči držav Efte pri uporabi členov 53 in 54 Sporazuma EGP. (114)

                  76.

                  Podpora Nadzornega organa nacionalnim sodiščem je lahko dveh oblik:

                              a)

                              nacionalno sodišče lahko zaprosi Nadzorni organ, naj mu posreduje ustrezne informacije, ki jih ima (glej oddelek 2.1 tega poglavja);

                              b)

                              nacionalno sodišče lahko zaprosi Nadzorni organ za mnenje v zvezi z uporabo pravil o državni pomoči (glej oddelek 2.2 tega poglavja).

                  77.

                  Kadar Nadzorni organ pomaga nacionalnim sodiščem, mora upoštevati svojo dolžnost varovanja poslovnih skrivnosti ter varovati svoje delovanje in neodvisnost. (115) Pri izpolnjevanju svoje dolžnosti iz člena 3 Sporazuma EGP, ki jo ima do nacionalnih sodišč, je tako Nadzorni organ zavezan, da ostane nevtralen in nepristranski. Ker je pomoč Nadzornega organa nacionalnim sodiščem sestavni del njegove dolžnosti, da varuje javni interes, Nadzorni organ ne namerava služiti zasebnim interesom strank, udeleženih v postopku pred nacionalnim sodiščem. Nadzorni organ zato v zvezi s pomočjo, ki jo zagotavlja nacionalnemu sodišču, ne bo zaslišal nobene stranke, udeležene v nacionalnem postopku.

                  78.

                  Pomoč, ponujena nacionalnim sodiščem v okviru tega poglavja, je prostovoljna in ne posega v možnost nacionalnega sodišča, da Sodišče Efte zaprosi za svetovalno mnenje glede razlage ali veljavnosti prava EGP v skladu s členom 34 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču.

            2.1   Posredovanje informacij nacionalnim sodiščem

                  79.

                  Dolžnost Nadzornega organa, da pomaga nacionalnim sodiščem pri uporabi pravil o državni pomoči, vključuje obveznost, da posreduje ustrezne informacije, ki jih ima, nacionalnim sodiščem. (116)

                  80.

                  Nacionalno sodišče lahko Nadzorni organ med drugim zaprosi za naslednje vrste informacij:

                              a)

                              informacije o postopku, ki teče pred Nadzornim organom; med drugim lahko to vključuje informacije o tem, ali teče pred Nadzornim organom postopek o nekem ukrepu pomoči, ali je bil neki ukrep pomoči ustrezno priglašen v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, ali je Nadzorni organ začel formalno preiskavo in ali je že sprejel odločitev. (117) Če odločitev še ni bila sprejeta, lahko nacionalno sodišče zaprosi Nadzorni organ, naj pojasni, kdaj naj bi bila ta predvidoma sprejeta;

                              b)

                              nacionalno sodišče lahko Nadzorni organ zaprosi tudi, naj mu posreduje dokumente, ki jih ima. To so med drugim lahko kopije veljavnih odločb Nadzornega organa, če te še niso bile objavljene na spletni strani Nadzornega organa, dejanski podatki, statistični podatki, tržne raziskave in ekonomske analize.

                  81.

                  Za zagotovitev učinkovitega sodelovanja z nacionalnimi sodišči se bodo zahteve za informacije obravnavale v čim krajšem možnem času. Nadzorni organ si bo prizadeval, da bo nacionalnim sodiščem zagotovil zahtevane informacije v enem mesecu od datuma prošnje. Če mora Nadzorni organ nacionalno sodišče zaprositi za dodatna pojasnila, začne ta enomesečni rok teči, ko Nadzorni organ prejme tako pojasnilo. Če se mora Nadzorni organ posvetovati s tretjimi osebami, ki jih posredovanje informacij neposredno prizadene, začne enomesečni rok teči po končanem posvetovanju. To lahko, na primer, velja za nekatere vrste informacij, ki jih predložijo fizične osebe (118), ali če za informacije, ki jih predloži ena država Efte, zaprosi sodišče iz druge države Efte.

                  82.

                  Pri pošiljanju informacij nacionalnim sodiščem mora Nadzorni organ spoštovati jamstva, podeljena fizičnim in pravnim osebam na podlagi člena 122 Sporazuma EGP in člena 14 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču. (119) V skladu s členom 14 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču člani, uradniki in drugi uslužbenci Nadzornega organa ne smejo razkrivati informacij, za katere velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti. Člen 122 Sporazuma EGP zahteva, da predstavniki, poslanci in strokovnjaki pogodbenic ter uradniki in drugi uslužbenci celo po prenehanju svojih obveznosti ne razkrijejo nobenih informacij, ki jih zajema obveznost varovanja poslovne skrivnosti. To lahko vključuje zaupne informacije in poslovne skrivnosti.

                  83.

                  Istočasna obravnava členov 3 in 122 Sporazuma EGP ter člena 14 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču ne privede do tega, da se Nadzornemu organu Efte popolnoma prepove nacionalnim sodiščem pošiljati informacije, za katere velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti. Sodišči Evropskih skupnosti sta potrdili, da dolžnost lojalnega sodelovanja od Evropske komisije zahteva, da nacionalnemu sodišču zagotovi kakršne koli informacije, ki bi jih to lahko potrebovalo. (120) Nadzorni organ ob uporabi istega pristopa verjame, da to vključuje tudi informacije, ki jih zajema obveznost varovanja poslovne skrivnosti.

                  84.

                  Kadar namerava Nadzorni organ nacionalnemu sodišču posredovati informacije, za katere velja obveznost varovanja poslovne skrivnosti, opozori sodišče na njegove obveznosti v skladu s členom 122 Sporazuma EGP in členom 14 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču. Nacionalno sodišče vpraša, ali lahko in ali bo zagotovilo varstvo takih zaupnih informacij in poslovnih skrivnosti. Kadar nacionalno sodišče takega jamstva ne more zagotoviti, Nadzorni organ zadevnih informacij ne posreduje. (121) Kadar nacionalno sodišče zagotovi tako jamstvo, Nadzorni organ posreduje zahtevane informacije.

                  85.

                  Obstajajo pa še druge okoliščine, v katerih Nadzorni organ ne sme razkriti informacij nacionalnemu sodišču. Zlasti lahko Nadzorni organ zavrne posredovanje informacij nacionalnemu sodišču, kadar bi tako posredovanje oviralo izvajanje Sporazuma EGP. To bi veljalo v primeru, kadar bi razkritje ogrozilo izpolnjevanje nalog, zaupanih Nadzornemu organu (122) (npr. informacije o postopku notranjega odločanja v Nadzornem organu).

            2.2   Mnenja o vprašanjih glede uporabe pravil o državni pomoči

                  86.

                  Ko se od nacionalnega sodišča zahteva, naj v postopku pred njim uporabi pravila o državni pomoči, mora to sodišče upoštevati vsa ustrezna pravila EGP s področja državnih pomoči ter veljavno sodno prakso sodišča Efte in sodišč Evropskih skupnosti. Poleg tega lahko nacionalno sodišče išče usmeritve v praksi Nadzornega organa pri sprejemanju odločitev ter v smernicah za uporabo pravil o državni pomoči, ki jih je izdal Nadzorni organ. Pojavijo pa se lahko tudi okoliščine, v katerih zgoraj navedena orodja nacionalnemu sodišču ne zagotavljajo ustreznih smernic o zadevnih vprašanjih. Zato Nadzorni organ ob upoštevanju svojih obveznosti iz člena 3 Sporazuma EGP ter pomembne in zahtevne vloge nacionalnih sodišč pri izvrševanju pravil o državni pomoči nacionalnim sodiščem daje možnost, da ga zaprosijo za mnenje o pomembnih vprašanjih v zvezi z uporabo pravil o državni pomoči. (123)

                  87.

                  Taka mnenja Nadzornega organa lahko načeloma zajemajo vsa gospodarska, dejanska ali pravna vprašanja, ki se pojavijo v nacionalnih postopkih. (124) Nacionalna sodišča se lahko v zadevah v zvezi z razlago prava EGP prav tako odločijo, da Sodišče Efte v skladu s členom 34 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču zaprosijo za svetovalno mnenje.

                  88.

                  Mnenja Nadzornega organa lahko med drugim zajemajo naslednja vprašanja:

                              a)

                              ali neki ukrep lahko šteje za državno pomoč v smislu člena 61 Sporazuma EGP, in če lahko, kako se izračuna točen znesek pomoči. Taka mnenja se lahko nanašajo na katero koli merilo iz člena 61 Sporazuma EGP (tj. obstoj prednosti, ki jo dodeli država Efte ali se dodeli iz državnih virov, mogoče izkrivljanje konkurence in vpliv na trgovino med pogodbenicami);

                              b)

                              ali neki ukrep pomoči izpolnjuje določeno zahtevo iz uredbe o splošnih skupinskih izjemah, tako da ga ni treba posebej priglasiti in da se ne uporabi obveznost mirovanja v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču;

                              c)

                              ali neki ukrep pomoči spada v posebno shemo pomoči, ki je bila priglašena Nadzornemu organu in jo je ta odobril, ali se drugače lahko šteje za obstoječo pomoč. Za takšne primere obveznost mirovanja iz člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču ne velja;

                              d)

                              ali obstajajo izjemne okoliščine (kot so opisane v sodbi Sodišča Evropskih skupnosti v zadevi „SFEI“ (125)), ki bi nacionalnemu sodišču lahko preprečile odredbo izterjave v celoti v skladu s pravom EGP;

                              e)

                              kadar mora nacionalno sodišče odrediti izterjavo obresti, lahko zaprosi Nadzorni organ za pomoč pri izračunu obresti in opredelitvi veljavne obrestne mere;

                              f)

                              pravni predpogoji za odškodninske zahtevke v skladu s pravom EGP in vprašanja v zvezi z izračunom nastale škode.

                  89.

                  Kot je navedeno v odstavku 17 zgoraj, je presoja združljivosti ukrepa pomoči z izvajanjem Sporazuma EGP v skladu s členom 61(2) in (3) Sporazuma EGP v izključni pristojnosti Nadzornega organa. Nacionalna sodišča niso pristojna za presojo združljivosti ukrepa pomoči. Čeprav Nadzorni organ zato ne more izdati mnenja o združljivosti, to ne preprečuje nacionalnemu sodišču, da ne bi zaprosilo za informacije v zvezi s postopkom, ali Nadzorni organ že presoja združljivost nekega ukrepa pomoči (ali to namerava), in če jo, kdaj bo njegova odločitev predvidoma sprejeta. (126)

                  90.

                  Nadzorni organ se v svojem mnenju omeji na to, da nacionalnemu sodišču zagotovi dejanske informacije ali zahtevana ekonomska ali pravna pojasnila, ne da bi proučil vsebino postopka pred nacionalnim sodiščem. Poleg tega mnenje Nadzornega organa za nacionalno sodišče ni pravno zavezujoče.

                  91.

                  Zaradi čim bolj učinkovitega sodelovanja z nacionalnimi sodišči bodo prošnje za mnenje Nadzornega organa obravnavane v čim krajšem možnem času. Nadzorni organ si bo prizadeval, da bo nacionalnim sodiščem zagotovil mnenje v štirih mesecih od prošnje. Kadar mora Nadzorni organ nacionalno sodišče zaprositi za dodatna pojasnila v zvezi z njegovo prošnjo, začne ta štirimesečni rok teči, ko prejme pojasnilo.

                  92.

                  V zvezi s tem pa je treba poudariti, da se splošna obveznost nacionalnih sodišč, da varujejo pravice posameznikov v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, uporablja tudi med tem, ko Nadzorni organ pripravlja zaprošeno mnenje. To pa zato, ker v skladu z odstavkom 59 zgoraj obveznost nacionalnega sodišča, da varuje pravice posameznikov v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, velja ne glede na to, ali se na mnenje Nadzornega organa še čaka ali ne. (127)

                  93.

                  Kot je bilo že navedeno v odstavku 77 tega poglavja, Nadzorni organ pred izdajo mnenja nacionalnemu sodišču ne bo zaslišal strank. Za upoštevanje mnenja Nadzornega organa v nacionalni postopek veljajo ustrezna nacionalna procesna pravila, ki morajo upoštevati splošna načela prava EGP.

            2.3   Praktična vprašanja

                  94.

                  Nacionalna sodišča lahko vse prošnje za pomoč na podlagi oddelkov 2.1 in 2.2 tega poglavja ter katero koli drugo pisno ali ustno vprašanje o politiki državne pomoči, ki se pojavi pri opravljanju tekočega dela, naslovijo na

                              Efta Surveillance Authority

                              Rue Belliard 35

                              B-1040 Brussels

                              Belgija

                              Telefon: +32 22861811

                              Telefaks + 32 22861800

                              E-naslov: registry@eftasurv.int

                  95.

                  Nadzorni organ bo povzetek svojega sodelovanja z nacionalnimi sodišči v skladu s tem poglavjem objavil v svojem letnem poročilu. Svoja mnenja in ugotovitve lahko da na voljo tudi na svoji spletni strani.

            3.   KONČNE DOLOČBE

                  96.

                  To poglavje se izda za pomoč nacionalnim sodiščem pri uporabi pravil o državni pomoči. Nacionalnih sodišč ne zavezuje in ne vpliva na njihovo neodvisnost. Poglavje prav tako ne vpliva na pravice in obveznosti držav Efte ter pravnih in fizičnih oseb iz prava EGP.

                  97.

                  To poglavje nadomešča veljavno poglavje Smernic Nadzornega organa o državni pomoči o sodelovanju med nacionalnimi sodišči in Nadzornim organom Efte na področju državnih pomoči.

                  98.

                  Nadzorni organ namerava pregled tega poglavja opraviti pet let po njegovem sprejetju.

         (1)  To poglavje je usklajeno z Obvestilom Komisije o izvrševanju zakonodaje o državni pomoči na nacionalnih sodiščih (UL C 85, 9.4.2009, str. 1) in nadomešča veljavno poglavje Smernic Nadzornega organa o državni pomoči o sodelovanju med nacionalnimi sodišči in Nadzornim organom Efte na področju državne pomoči (UL L 274, 26.10.2000, str. 19. in Dopolnilo EGP št. 48, 26.10.2000, str. 33).

         (2)  Obvestilo Komisije o izvrševanju zakonodaje o državni pomoči na nacionalnih sodiščih (UL C 85, 9.4.2009, str. 1).

         (3)  Poglavje je bilo usklajeno z Obvestilom Komisije o sodelovanju med nacionalnimi sodišči in Komisijo na področju državne pomoči (UL C 312, 23.11.1995, str. 8) in je uvedlo mehanizme sodelovanja in izmenjave informacij med Nadzornim organom in nacionalnimi sodišči.

         (4)  Zadeva C-308/01, GIL Insurance in drugi, ZOdl. 2004, str. I-4777, točka 69; zadeva C-387/92, Banco Exterior de España proti Ayuntamiento de Valencia, Recueil 1994, str. I-877, točka 13; zadeva C-295/97, Piaggio, Recueil 1999, str. I-3735, točka 34; zadeva C-39/94, SFEI, točka 58; zadeva C-237/04, Enirisorse, ZOdl. 2006, str. I-2843, točka 42; in zadeva C-66/02 Italija proti Komisiji, ZOdl. 2005, str. I-10901, točka 77.

         (5)  Primerjaj mnenje generalnega pravobranilca Jacobsa v združenih zadevah C-278/92, C-279/92 in C-280/92, Španija proti Komisiji, Recueil 1994, str. I-4103, točka 28: „Državna pomoč se dodeli, če država članica da podjetju na voljo sredstva, ki jih zasebni vlagatelj ob uporabi običajnih komercialnih meril in ob neupoštevanju drugih vidikov socialnega, političnega ali človekoljubnega značaja v običajnem poteku dogodkov ne bi zagotovil.“.

         (6)  Zadeva 290/83, Komisija proti Franciji, Recueil 1985, str. 439, točka 14; in zadeva C-482/99, Francija proti Komisiji, Recueil 2002, str. I-4397, točke od 36 do 42.

         (7)  Jasna analiza tega razlikovanja je v mnenju generalnega pravobranilca Darmona v združenih zadevah C-72/91 in C-73/91, Sloman Neptun proti Bodo Ziesemer, Recueil 1993, str. I-887. Glej tudi združene zadeve E-5/04, E-6/04 in E-7/04, Fesil in Finnfjord i.d. proti Nadzornemu organu Efte, Poročilo Sodišča Efte [2005] str. 121, točke od 76 do, 87 in zadevo E-6/98, Vlada Norveške proti Nadzornemu organu Efte, Poročilo Sodišča Efte [1999] str. 74, točke od 33 do 38.

         (8)  Glej združene zadeve E-5/04, E-6/04 in E-7/04, Fesil in Finnfjord i.d. proti Nadzornemu organu Efte, točke od 93 do 102. Glej tudi združeni zadevi C-393/04 in C-41/05, Air Liquide Industries Belgium, ZOdl. 2006, str. I-5293, točke od 33 do 36; zadevo C-222/04, Cassa di Risparmio de Firenze in drugi, ZOdl. 2006, str. I-289, točke od 139 do 141, in zadevo C-310/99, Italija proti Komisiji, Recueil 2002, str. I-2289, točke od 84 do 86.

         (9)  Dober zgled je sodba Altmark Sodišča Evropskih skupnosti, zadeva C-280/00, Altmark Trans GmbH in Regierungspräsidium Magdeburg proti Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, Recueil 2003, str. I-7747. Glej na primer tudi zadevo E-6/98, Vlada Norveške proti Nadzornemu organu Efte, ter združene zadeve E-5/04, E-6/04 in E-7/04, Fesil in Finnfjord i.d. proti Nadzornemu organu Efte, točke od 76 do 87.

         (10)  Na splošno o uporabi preskusa zasebnega vlagatelja glej zadevo C-142/87, Belgija proti Komisiji (Tubemeuse), Recueil 1990, str. I-959; zadevo C-305/89, Italija proti Komisiji (Alfa Romeo), Recueil 1991, str. I-1603, točki 19 in 20. Glede podrobne obrazložitve glej združeni zadevi T-228/99 in T-233/99, Westdeutsche Landesbank Girozentrale proti Komisiji, Recueil 2003, II-435, točka 245 in naslednje. Glej tudi poglavje Smernic Nadzornega organa o državni pomoči o kapitalskih deležih organov javne uprave (UL L 231, 3.9.1994, str. 1. Dodatek EGP št. 32, 3.9.1994, str. 1). Poglavje temelji na Biltenu ES 9-1984 o uporabi členov 92 in 93 Pogodbe EGS za kapitalske deleže organov javne uprave (Bilten Evropskih skupnosti št. 9-1984), vključenem v točko 9 Priloge XV k Sporazumu EGP. Glej tudi poglavje o Smernicah Nadzornega organa o državni pomoči o uporabi pravil državne pomoči za javna podjetja v proizvodnem sektorju (UL L 231, 3.9.1994, str. 1. Dopolnilo EGP št. 32, 3.9.1994, str. 1). Poglavje je usklajeno s Sporočilom Komisije o uporabi členov [prej] 92 in 93 Pogodbe EGS in člena 5 Direktive Komisije 80/723/EGS za javna podjetja v proizvodnem sektorju (UL C 307, 13.11.1993, str. 3). Glede uporabe tega načela v povezavi s financiranjem letališč glej poglavje Smernic Nadzornega organa o državni pomoči o financiranju letališč in zagonski državni pomoči letalskim družbam z odhodi z regionalnih letališč (UL L 62, 6.3.2008, str. 30. Dopolnilo EGP št. 12, 6.3.2008, str. 3). Poglavje je usklajeno s Smernicami Skupnosti o financiranju letališč in zagonski državni pomoči letalskim družbam z odhodi z regionalnih letališč (UL C 312, 9.12.2005, točke od 42 do 52, str. 1).

         (11)  Zadeva C-342/96, Španija proti Komisiji, Recueil 1999, str. I-2459, točka 34, in zadeva C-256/97, DM Transport, Recueil 1999, str. I-3913, točka 25.

         (12)  Poglavje Smernic Nadzornega organa o državni pomoči o državnih poroštvih (še ni objavljeno). Poglavje je usklajeno z Obvestilom Komisije o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES za državno pomoč v obliki poroštev (UL C 155, 20.6.2008, str. 10).

         (13)  Poglavje Smernic Nadzornega organa o državni pomoči o elementih državne pomoči pri prodaji zemljišč in objektov organov javne uprave (UL L 137, 8.6.2000 in Dodatek EGP št. 26, 8.6.2000, str. 19). Poglavje je usklajeno s Sporočilom Komisije o elementih državne pomoči pri prodaji zemljišč in objektov organov javne uprave (UL C 209, 10.7.1997, str. 3).

         (14)  Poglavje Smernic Nadzornega organa o državni pomoči o kratkoročnem zavarovanju izvoznih kreditov (UL L 120, 23.4.1998, str. 27. Dopolnilo EGP št. 16, 23.4.1998, str. 1), nazadnje spremenjeno z Odločbo Nadzornega organa št. 95/06/COL (UL L 324, 23.11.2006, str. 38. Dopolnilo EGP št. 57, 23.11.2006, str. 28). Poglavje je usklajeno s Sporočilom Komisije državam članicam v skladu s členom [93(1)] Pogodbe ES o uporabi členov [92] in [93] Pogodbe za kratkoročno zavarovanje izvoznih kreditov (UL C 281, 17.9.1997, str. 4), kakor je bilo nazadnje spremenjeno s Sporočilom Komisije državam članicam o spremembi sporočila v skladu s členom [93(1)] Pogodbe ES o uporabi členov [92] in [93] Pogodbe glede kratkoročnega zavarovanja izvoznih kreditov (UL C 325, 22.12.2005, str. 22).

         (15)  Poglavje Smernic Nadzornega organa o državni pomoči o uporabi pravil državnih pomoči za ukrepe, ki se nanašajo na neposredno obdavčenje podjetij (UL L 137, 8.6.2000, str. 20. in Dopolnilo EGP št. 26, 8.6.2000, str. 10). Poglavje je usklajeno z Obvestilom Komisije o uporabi pravil državnih pomoči za ukrepe, povezane z neposredno obdavčitvijo podjetij (UL C 384, 10.12.1998, str. 3).

         (16)  Poglavje Smernic Nadzornega organa o državni pomoči za spodbujanje naložb rizičnega kapitala v mala in srednje velika podjetja (še ni objavljeno). Poglavje temelji na Smernicah Skupnosti o državnih pomočeh za spodbujanje naložb rizičnega kapitala v mala in srednje velika podjetja (UL C 194, 18.8.2006, str. 2).

         (17)  Poglavje Smernic Nadzornega organa o državni pomoči za državno pomoč za raziskave in razvoj ter inovacije (še ni objavljeno). Poglavje je usklajeno z Okvirom skupnosti za državno pomoč za raziskave in razvoj ter inovacije (UL C 323, 30.12.2006, str. 1).

         (18)  Uredba Komisije (ES) št. 1998/2006 z dne 15. decembra 2006 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe pri pomoči de minimis (UL L 379, 28.12.2006, str. 5), vključena v Sporazum EGP v točki 1ea Priloge XV k Sporazumu EGP s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 29/2007 (UL L 209, 9.8.2007, str. 52. in Dopolnilo EGP št. 38, 9.8.2007, str. 34).

         (19)  Obveznost mirovanja je znova navedena tudi v členu 3 dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, ki je usklajen z Uredbo Sveta (ES) št. 659/1999 z dne 22. marca 1999 o določitvi podrobnih pravil za uporabo člena [93] Pogodbe ES (UL L 83, 27.3.1999, str. 1. „postopkovna uredba“). Uredba (ES) št. 659/1999 je bila še tesneje vključena v Protokol 26 k Sporazumu EGP s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 164/2001 (UL L 65, 7.3.2002, str. 46. Dopolnilo EGP št. 13, 7.3.2002, str. 26). Glede trenutka dodelitve pomoči glej uvodno izjavo 10 Uredbe Komisije (ES) št. 1998/2006 z dne 15. decembra 2006 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe pri pomoči de minimis (UL L 379, 28.12.2006, str. 5). Uredba je bila vključena v Sporazum EGP v točki 1ea Priloge XV k Sporazumu s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 29/2007 (UL L 209, 9.8.2007, str. 52. Dopolnilo EGP št. 38, 9.8.2007, str. 34).

         (20)  Uredba Komisije (ES) št. 800/2008 z dne 6. avgusta 2008 o razglasitvi nekaterih vrst pomoči za združljive s skupnim trgom z uporabo členov 87 in 88 Pogodbe (UL L 214, 9.8.2008, str. 3), vključena v točki 1j Priloge XV k Sporazumu EGP s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 120/2008 (UL L 339, 18.12.2008, str. 111. Dopolnilo EGP št. 79, 18.12.2008, str. 20). Pravila za prehod na novi režim so določena v členu 44 Uredbe. Uredba o splošnih skupinskih izjemah je nadomestila Uredbo Komisije (ES) št. 68/2001 z dne 12. januarja 2001 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES pri pomoči za usposabljanje (UL L 10, 13.1.2001, str. 20), Uredbo Komisije (ES) št. 70/2001 z dne 12. januarja 2001 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe ES pri pomoči za majhna in srednje velika podjetja (UL L 10, 13.1.2001, str. 33), Uredbo Komisije (ES) št. 2204/2002 z dne 12. decembra 2002 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe o ES za državne pomoči na področju zaposlovanja (UL L 337, 13.12.2002, str. 3) in Uredbo Komisije (ES) št. 1628/2006 z dne 24. oktobra 2006 o uporabi členov 87 in 88 Pogodbe pri državni regionalni pomoči za naložbe (UL L 302, 1.11.2006, str. 29).

         (21)  Glej člen 1(b) dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču.

         (22)  To ne velja, če je zahteva za posamezno priglasitev nekaterih vrst pomoči predvidena že v shemi. Glede pojma obstoječe pomoči glej tudi zadevo C-44/93, Namur-Les assurances du crédit proti Office national du ducroire in državi Belgiji, Recueil 1994, str. I-3829, točke od 28 do 34, in združene zadeve E-5/04, E-6/04 in E-7/04, Fesil in Finnfjord i.d. proti Nadzornemu organu Efte, točka 157.

         (23)  Glej odstavek 17.

         (24)  Glede odločb o izterjavi glej točke od 53 do 57 poglavja Smernic Nadzornega organa o državni pomoči o izterjavi nezakonite in nezdružljive državne pomoči.

         (25)  Zadeva C-188/92, TWD Textilwerke Deggendorf proti Nemčiji, Recueil 1994, str. I-833, točke 17, 25 in 26; glej tudi združeni zadevi C-346/03 in C-529/03, Atzeni in drugi, ZOdl. 2006, str. I-1875, točka 31, in zadevo C-232/05, Komisija proti Franciji („Scott“), ZOdl. 2006, str. I-10071, točka 59.

         (26)  Zadeva C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, točka 37; združeni zadevi C-261/01 in C-262/01, Van Calster in Cleeren, Recueil 2003, str. I-12249, točka 74, in zadeva C-39/94, SFEI in drugi, točka 41.

         (27)  Zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, ZOdl. 2008, str. I-469, točka 38; zadeva C-17/91, Lornoy in drugi proti državi Belgiji, Recueil 1992, str. I-6523, točka 30; in zadeva C-354/90, Fédération Nationale du Commerce Extérieur des Produits Alimentaires in drugi proti Franciji, točka 14.

         (28)  Sem spadajo organi na nacionalni, regionalni in lokalni ravni.

         (29)  Zadeva C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, točki 38 in 44; združeni zadevi C-261/01 in C-262/01, Van Calster in Cleeren, točka 75, in zadeva C-295/97, Piaggio, točka 31.

         (30)  Zadeva 6/64, Costa proti E.N.E.L., Recueil 1964, str. 1141; zadeva 120/73, Lorenz GmbH proti Zvezni republiki Nemčiji in drugi, Recueil 1973, str. 1471, točka 8, in zadeva C-354/90, Fédération Nationale du Commerce Extérieur des Produits Alimentaires in drugi proti Franciji, točka 11.

         (31)  Glej to v smislu preambule Sporazuma o nadzornem organu in sodišču, ki določa, da je „cilj pogodbenic Sporazuma EGP ob popolnem upoštevanju neodvisnosti sodišč, da dosežejo in ohranjajo enotno razlago in uporabo Sporazuma EGP ter tistih določb zakonodaje Skupnosti, ki so vsebinsko povzete v tem Sporazumu, ter da glede štirih svoboščin in konkurenčnih pogojev dosežejo enotno obravnavo posameznikov in gospodarskih subjektov“. Preambula nadalje določa, da „pri uporabi Protokolov od 1 do 4 k temu Sporazumu je treba ustrezno upoštevati pravne in upravne prakse Komisije Evropskih skupnosti pred začetkom veljavnosti tega Sporazuma“.

         (32)  Zadeva E-1/94, Ravintoloitsijain Liiton Kustannus Oy Restamark, [1994-1995] Poročilo Sodišča Efte 15, točka 77.

         (33)  Določba o mirovanju je bila v Islandiji prenesena v nacionalni pravni red s členom 30 Zakona o konkurenci (Samkeppnislög) št. 44/2005 s poznejšimi spremembami (Uradni list, del A, 20. maj 2005). Na Norveškem je prenesen v nacionalni pravni red s §1 Uredbe št. 198 z dne 21. februarja 2003 (Forskrift om gjennomføring av EØS-avtalens vedlegg til Protokoll 3 om nærmere regler for anvendelsen av EF-traktatens artikkel 93 (prosedyreforordningen)), izdane s kraljevim ukazom z dne 21. februarja 2003 v skladu z Zakonom št. 117 z dne 27. novembra 1992 v zvezi z državno pomočjo, glej člen 61 Sporazuma EGP s poznejšimi spremembami. Uredba št. 198 je bila nazadnje spremenjena z Uredbo št. 277 z dne 3. marca 2006, izdano s kraljevim ukazom istega dne. Ker ima Lihtenštajn monistični sistem, je določba o mirovanju kot takšna del notranjega pravnega reda Lihtenštajna (Liechtensteinisches Landesgesetzblatt, letnik 1995, št. 72, 28. april 1995).

         (34)  Vendar pa mora pri upoštevanju načela iz člena 3(1) Sporazuma EGP notranji pravni sistem vsake države Efte določiti postopek z izvedbo, glej zadevo 120/73, Lorenz GmbH proti Bundesrepublik Deutschland in drugi, Recueil 1973, str. 1471, točka 9.

         (35)  Zadeva 301/87, Francija proti Komisiji („Boussac“), Recueil 1990, str. I-307 in zadeva C-142/87 Belgija proti Komisiji („Tubemeuse“), Recueil 1990, str. I-959.

         (36)  Zadeva C-301/87, Francija proti Komisiji („Boussac“), točke od 17 do 23; Zadeva C-142/87, Belgija proti Komisiji („Tubemeuse“), točke od 15 do 19; zadeva C-354/90, Fédération Nationale du Commerce Extérieur des Produits Alimentaires in drugi proti Franciji, točka 14; in zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, točka 38.

         (37)  Glej člen 11(2) dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, ki določa, da ne sme biti dvoma o naravi pomoči zadevnega ukrepa, da je treba nujno ukrepati ter da obstaja resno tveganje znatne in nepopravljive škode konkurentu.

         (38)  zadeva C-354/90, Fédération Nationale du Commerce Extérieur des Produits Alimentaires in drugi proti Franciji, točka 12; zadeva C-39/94, SFEI in drugi, točka 40; Zadeva C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, točka 47, in zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, točka 41.

         (39)  Zadeva C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, točki 38 in 44; združeni zadevi C-261/01 in C-262/01, Van Calster in Cleeren, točka 75, in zadeva C-295/97, Piaggio, točka 31.

         (40)  O neveljavnosti akta, s katerim se je dodelila pomoč, kadar je država članica ES kršila člen 88(3) Pogodbe ES, glej zadevo C-354/90, Fédération Nationale du Commerce Extérieur des Produits Alimentaires in drugi proti Franciji, točka 12; za zgled glej tudi sodbo Nemškega zveznega sodišča („Bundesgerichtshof“) z dne 4. aprila 2003, V ZR 314/02, VIZ 2003, 340, in sodbo z dne 20. januarja 2004, XI ZR 53/03, NVwZ 2004, 636.

         (41)  Zadeva C-71/04, Xunta de Galicia, ZOdl. 2005, str. I-7419, točka 49; zadeva C-39/94, SFEI in drugi, točki 40 in 68, in zadeva C-354/90, Fédération Nationale du Commerce Extérieur des Produits Alimentaires in drugi proti Franciji, točka 12.

         (42)  Ki mora opraviti analizo združljivosti, preden odredi izterjavo.

         (43)  Zadeva C-39/94, SFEI in drugi, točki 70 in 71, v zvezi z mnenjem generalnega pravobranilca Jacobsa v tej zadevi, točke od 73 do 75; glej tudi zadevo 223/85, RSV proti Komisiji, Recueil 1987, str. 4617, točka 17, in zadevo C-5/89, Komisija proti Nemčiji, Recueil 1990, str. I-3437, točka 16.

         (44)  Glede standarda, ki se uporablja v tem smislu, glej mnenje generalnega pravobranilca Jacobsa v zadevi C-39/94, SFEI in drugi, točka 75.

         (45)  V členu 14 je določeno, da Nadzornemu organu ni treba zahtevati izterjave samo, če bi bilo to v nasprotju s splošnimi načeli prava EGP. Edini primer, v katerem državi Efte ni treba izvršiti odločbe Nadzornega organa o izterjavi, je, kadar bi bila takšna izterjava popolnoma nemogoča, glej točko 17 poglavja Smernic Nadzornega organa o državni pomoči o izterjavi nezakonite in nezdružljive državne pomoči (še ni objavljeno). Poglavje je usklajeno z Obvestilom Komisije za učinkovito izvajanje odločb Komisije, ki od držav članic zahtevajo izterjavo nezakonite in nezdružljive državne pomoči (UL C 272, 15.11.2007, str. 4). Glej tudi zadevo C-177/06, Komisija proti Španiji, ZOdl. 2007 str. I-7689, točka 46.

         (46)  Združene zadeve E-5/04, E-6/04 in E-7/04, Fesil in Finnfjord i.d. proti Nadzornemu organu Efte, točka 171 in zadeva E-2/05, Nadzorni organ Efte proti Republiki Islandiji, [2005] Poročilo Sodišča Efte 205, točka 26. Glej tudi zadevo 5/89, Komisija proti Nemčiji, točka 14; zadevo C-169/95, Španija proti Komisiji, Recueil 1997, str. I-135, točka 51, in zadevo C-148/04, Unicredito Italiano, ZOdl. 2005, str. I-11137, točka 104.

         (47)  Zadeva C-5/89, Komisija proti Nemčiji, točka 14; zadeva C-24/24, Alcan Deutschland, Recueil 1997, str. I-1591, točka 25, ter združeni zadevi C-346/03 in C-529/03, Atzeni in drugi, točka 64.

         (48)  Glej mnenje generalnega pravobranilca Jacobsa v zadevi C-39/94, SFEI in drugi, točka 73, in zadevo 223/85, RSV proti Komisiji, točka 17.

         (49)  Združeni zadevi C-182/03 in C-217/03, Belgija in Forum 187 proti Komisiji, ZOdl. 2006, str. I-5479, točka 147.

         (50)  Zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, točke 45, 46 in 55, ter zadeva C-384/07, Wienstrom, sodba z dne 11. decembra 2008, še ni objavljena, točka 28.

         (51)  Zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, točka 49.

         (52)  Zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, točka 41.

         (53)  Zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, točki 53 in 55.

         (54)  Člen 9 Odločbe Nadzornega organa št. 195/04/COL z dne 14. julija 2004 (UL L 139, 25.5.2006, str. 37. Dopolnilo EGP št. 26, 25.5.2006, str. 1), kakor je bila spremenjena z Odločbo št. 789/08/COL z dne 17. decembra 2008 (še ni objavljena).

         (55)  Zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, točke od 50 do 52 in 55.

         (56)  Zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, točke od 50 do 52 in 55.

         (57)  Zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, točki 52 in 55.

         (58)  Glej odstavek 35 zgoraj. Davke, plačane na nominalni znesek pomoči, je mogoče za namen izterjave odbiti, glej zadevo T-459/93, Siemens proti Komisiji, Recueil 1995, str. II-1675, točka 83.

         (59)  Zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, točki 52 in 55.

         (60)  Glej člene 9 do 11 Odločbe Nadzornega organ št. 195/04/COL z dne 14. julija 2004, kakor je bila spremenjena z Odločbo št. 789/08/COL z dne 17. decembra 2008.

         (61)  Glej opombo 54 zgoraj.

         (62)  Zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, točka 69.

         (63)  Zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, točki 53 in 55; Zadeva C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, točka 56, in zadeva C-334/07 P, Komisija proti Freistaat Sachsen, sodba z dne 11. decembra 2008, še ni objavljena, točka 54.

         (64)  Zadeva E-9/97, Erla María Sveinbjörnsdóttir proti Islandiji, [1998] Poročilo Sodišča Efte 95, točke 59 do 63, 66 do 69 in zadeva E-4/01, Karl K. Karlsson proti Islandiji, Poročilo Sodišča Efte [2002] 240, točke 32, 37 do 38, 40, 47.

         (65)  Zadeva E-4/01, Karl K. Karlsson proti Islandiji, točka 32.

         (66)  Glej zadevo E-9/97, Erla María Sveinbjörnsdóttir proti Islandiji, točka 66, in zadevo E-4/01, Karl K. Karlsson proti Islandiji, točka 32. Glej tudi zadevo C-173/03, Traghetti del Mediterraneo proti Italiji, točka 45.

         (67)  Zadeva E-1/94, Ravintoloitsijain Liiton Kustannus Oy Restamark, točka 77.

         (68)  Zadeva E-9/97, Erla María Sveinbjörnsdóttir proti Islandiji, točka 68, in zadeva E-4/01, Karl K. Karlsson proti Islandiji, točka 38. O vplivu obsega pristojnosti zadevnih organov glej tudi združeni zadevi C-46/93 in C-48/93, Brasserie du Pêcheur in Factortame, Recueil 1996, str. I-1029, točka 55, zadevo C-278/05, Robins in drugi, ZOdl. 2007, str. I-1053, točka 71; zadevo C-424/97, Haim, Recueil 2000, str. I-5123, točka 38; in zadevo C-5/94, Hedley Lomas, Recueil 1996, str. I-2553, točka 28.

         (69)  Zadeva E-9/97, Erla María Sveinbjörnsdóttir proti Islandiji, točka 69, in zadeva E-4/01, Karl K. Karlsson proti Islandiji, točka 38. Glej tudi združeni zadevi C-46/93 in C-48/93, Brasserie du Pêcheur in Factortame, točki 87 in 90.

         (70)  Čeprav je treba kršitve člena 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču zato na splošno šteti za dovolj hude, lahko obstajajo izjemne okoliščine, ki preprečujejo vložitev odškodninskega zahtevka. V takih okoliščinah se lahko zgodi, da zahteva za dovolj hudo kršitev ni izpolnjena. Glej odstavka 31 in 32 zgoraj.

         (71)  Glej oddelek 1.4.1. spodaj.

         (72)  Združeni zadevi C-46/93 in C-48/93, Brasserie du Pêcheur in Factortame, točki 87 in 90.

         (73)  Zadeva C-39/94, SFEI in drugi, točka 44.

         (74)  Zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, točki 53 in 55.

         (75)  Glej oddelek 1.4.1. spodaj.

         (76)  Zadeva C-39/94, SFEI in drugi, točke od 72 do 74.

         (77)  Zadeva C-39/94, SFEI in drugi, točka 75.

         (78)  Zadeva C-354/90, Fédération Nationale du Commerce Extérieur des Produits Alimentaires in drugi proti Franciji, točka 12; zadeva C-39/94, SFEI in drugi, točka 52; in zadevo C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, točka 46.

         (79)  Glej oddelek 1.2.1. zgoraj.

         (80)  Glej oddelek 1.4.1. spodaj.

         (81)  Glej tudi zadevo C-39/94, SFEI in drugi, točka 52, in zadevo C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, točka 46.

         (82)  Glej oddelek 1.4.1. spodaj.

         (83)  Glej oddelek 1.3.1 spodaj za pojasnila v zvezi z začasnimi ukrepi v primerih izterjave.

         (84)  Zadeva C-39/94, SFEI in drugi, točka 44.

         (85)  Zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, točki 46 in 55.

         (86)  Glej odstavek 34 zgoraj.

         (87)  Zadeva C-199/06, CELF in Ministre de la Culture et de la Communication, točki 52 in 55.

         (88)  Zadeva C-232/05, Komisija proti Franciji („Scott“), točke od 49 do 53.

         (89)  Še neobjavljeno. Poglavje je usklajeno z Obvestilom Komisije za učinkovito izvajanje odločb Komisije, ki od držav članic zahtevajo izterjavo nezakonite in nezdružljive državne pomoči (UL C 272, 15.11.2007, str. 4).

         (90)  Glej navedbe v opombi 25.

         (91)  Zadeva C-232/05, Komisija proti Franciji („Scott“), točki 59 in 60.

         (92)  Združeni zadevi C-143/88 in C-92/89, Zuckerfabrik Süderdithmarschen in Zuckerfabrik Soest proti Hauptzollamt Itzehoe in Hauptzollamt Paderborn, Recueil 1991, str. I-415, točka 33.

         (93)  Zadeva C-465/93, Atlanta Fruchthandelsgesellschaft in drugi proti Bundesamt für Ernährung und Forstwirtschaft, Recueil 1995, str. I-3761, točka 51.

         (94)  Za nadaljnja navodila glej odstavek 57 poglavja Smernic Nadzornega organa o državni pomoči o izterjavi nezakonite in nezdružljive državne pomoči.

         (95)  Zadeva E-9/97, Erla María Sveinbjörnsdóttir proti Islandiji, točke od 59 do 63 in od 66 do 69, ter zadeva E-4/01, Karl K. Karlsson proti Islandiji, točke 32, 37, 38, 40 in 47.

         (96)  Glej oddelek 1.2.4. zgoraj.

         (97)  Glej odstavke od 46 do 49 zgoraj.

         (98)  Zadeva C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, točka 45, in zadeva C-526/04, Laboratoires Boiron, ZOdl. 2006, str. I-7529, točka 51.

         (99)  Zadeva E-4/01, Karl K. Karlsson proti Islandiji, točka 33. Glej tudi zadevo C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, točka 45; združeni zadevi C-392/04 in C-422/04, i-21 Nemčija, ZOdl. 2006, str. I-8559, točka 57, in zadevo 33/76, Rewe, Recueil 1976, str. 1989, točka 5.

         (100)  Zadeva E-4/01, Karl K. Karlsson proti Islandiji, točka 33. Glej tudi zadevo C-368/04, Transalpine Ölleitung in Österreich, točka 45; zadevo C-174/02, Streekgewest, ZOdl. 2005, str. I-85, točka 18, in zadevo 33/76, Rewe, točka 5.

         (101)  Zadeva C-174/02, Streekgewest, točka 18.

         (102)  Zadeva C-174/02, Streekgewest, točke od 14 do 21.

         (103)  Zadeva C-174/02, Streekgewest, točka 19.

         (104)  Naložitev izredne davčne obveznosti posameznim sektorjem ali proizvajalcem lahko prav tako pomeni državno pomoč v korist drugim podjetjem, glej zadevo C-487/06 P, British Aggregates Association proti Komisiji, sodba z dne 22. decembra 2008, še ni objavljena, točke od 81 do 86.

         (105)  Zadeva C-174/02, Streekgewest, točka 19.

         (106)  Združeni zadevi C-393/04 in C-41/05, Air Liquide, točka 46; združene zadeve od C-266/04 do C-270/04, C-276/04 in od C-321/04 do C-325/04, Casino France in drugi, ZOdl. 2005, str. I-9481, točka 40; in zadeva C-174/02, Streekgewest, točka 26.

         (107)  Združeni zadevi C-393/04 in C-41/05, Air Liquide, točka 48; ter združene zadeve od C-266/04 do C-270/04, C-276/04 in od C-321/04 do C-325/04, Casino France in drugi, točki 43 in 44.

         (108)  Združeni zadevi C-393/04 in C-41/05, Air Liquide, točka 45.

         (109)  Zadeva C-526/04, Laboratoires Boiron, točki 55 in 57.

         (110)  V zvezi s tem glej tudi člen 2 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču, ki določa, da „države Efte sprejmejo vse potrebne splošne ali posebne ukrepe, da zagotovijo izpolnjevanje obveznosti iz tega Sporazuma. Vzdržijo se vseh ukrepov, ki bi lahko ogrozili doseganje ciljev tega sporazuma.“

         (111)  Zadeva C-39/94, SFEI in drugi, točka 50; sodba z dne 13. julija 1990 v zadevi C-2/88 Imm, Zwartveld in drugi, Recueil 1990, str. I-3365, točke od 16 do 22, in zadeva C-234/89, Delimitis proti Henninger Bräu, Recueil 1991, str. I-935, točka 53.

         (112)  Zadeva C-94/00, Roquette Frères, Recueil 2002, str. I-9011, točka 31.

         (113)  UL L 274, 26.10.2000, str. 19 in Dopolnilo EGP št. 48, 26.10.2000, str. 33. Poglavje je bilo usklajeno z Obvestilom Komisije o sodelovanju med nacionalnimi sodišči in Komisijo na področju državne pomoči (UL C 312, 23.11.1995, str. 8).

         (114)  UL L 305, 14.12.2006, str. 19 in Dopolnilo EGP št. 62, 14.12.2006, str. 21. odstavki od 15 do 30. Obvestilo je usklajeno z Obvestilom Komisije o sodelovanju med Komisijo in sodišči držav članic EU pri uporabi členov 81 in 82 ES (UL C 101, 27.4.2004, str. 54).

         (115)  Sodba z dne 6. decembra 1990 v zadevi C-2/88 Imm., Zwartveld in drugi, Recueil 1990, str. I-4405, točke od 10 do 11, ter zadeva T-353/94, Postbank proti Komisiji, Recueil 1996, str. II-921, točka 93.

         (116)  Zadeva C-39/94, SFEI in drugi, točka 50; sodba z dne 13. julija 1990 v zadevi C-2/88 Imm, Zwartveld in drugi, točke od 17 do 22; Zadeva C-234/89, Delimitis proti Henninger Bräu, točka 53, ter zadeva T-353/94, Postbank proti Komisiji, točki 64 in 65.

         (117)  Nacionalno sodišče lahko po prejemu teh informacij zaprosi za redno obveščanje o poteku postopka.

         (118)  Zadeva T-353/94, Postbank proti Komisiji, točka 91.

         (119)  Zadeva C-234/89, Delimitis proti Henninger Bräu, točka 53, in zadeva T-353/94, Postbank proti Komisiji, točka 90.

         (120)  Zadeva T-353/94, Postbank proti Komisiji, točka 64, in sodba z dne 13. julija 1990 v zadevi C-2/88 Imm, Zwartveld in drugi, točke od 16 do 22.

         (121)  Zadeva T-353/94, Postbank proti Komisiji, točka 93, in sodba z dne 6. decembra 1990 v zadevi C-2/88 Imm, Zwartveld in drugi, točki 10 in 11.

         (122)  Sodba z dne 6. decembra 1990 v zadevi C-2/88 Imm., Zwartveld in drugi, točka 11; zadeva C-275/00, First in Franex, Recueil 2002, str. I-10943, točka 49, in zadeva T-353/94, Postbank proti Komisiji, točka 93.

         (123)  Zadeva C-39/94, SFEI in drugi, točka 50.

         (124)  Vendar upoštevajte odstavek 89 spodaj.

         (125)  Zadeva C-39/94, SFEI in drugi, točki 70 in 71, v zvezi z mnenjem generalnega pravobranilca Jacobsa v tej zadevi, točke od 73 do 75; glej tudi zadevo 223/85, RSV proti Komisiji, Recueil 1987, str. 4617, točka 17, in zadevo C-5/89, Komisija proti Nemčiji, Recueil 1990, str. I-3437, točka 16.

         (126)  Glej odstavek 80 zgoraj.

         (127)  To lahko vključuje začasne ukrepe, kot je navedeno v oddelku 1.2.6 zgoraj.