title: Sklep Komisije (EU) 2020/1184 z dne 17. julija 2020 o nacionalnih določbah, o katerih je Madžarska na podlagi člena 114(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije poslala uradno obvestilo v zvezi z vsebnostjo kadmija v fosfatnih gnojilih (notificirano pod dokumentarno številko C(2020) 4862) (Besedilo v madžarskem jeziku je edino verodostojno)

text:
                  11.8.2020

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 261/42

         SKLEP KOMISIJE (EU) 2020/1184
         z dne 17. julija 2020
         o nacionalnih določbah, o katerih je Madžarska na podlagi člena 114(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije poslala uradno obvestilo v zvezi z vsebnostjo kadmija v fosfatnih gnojilih

               (notificirano pod dokumentarno številko C(2020) 4862)

         (Besedilo v madžarskem jeziku je edino verodostojno)
         EVROPSKA KOMISIJA JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 114(6) Pogodbe,
         ob upoštevanju naslednjega:
         1.   DEJSTVA IN POSTOPEK

                     (1)

                     Madžarska je 19. julija 2019 na podlagi člena 114(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) uradno obvestila Komisijo o svoji nameri, da ohrani nacionalne določbe o vsebnosti kadmija v fosfatnih gnojilih, ki odstopajo od Uredbe (EU) 2019/1009 Evropskega parlamenta in Sveta (1).

               1.1   Zakonodaja Unije

         1.1.1   Člen 114(4) in (6) PDEU

                     (2)

                     Člen 114(4) in (6) PDEU določa:

                        „4.   Če po tem, ko Evropski parlament in Svet, Svet ali Komisija sprejmejo harmonizacijski ukrep, država članica meni, da mora ohraniti nacionalne določbe zaradi pomembnih potreb iz člena 36 ali določbe, ki zadevajo varstvo okolja ali delovnega okolja, o teh določbah pa tudi o razlogih za njihovo ohranitev uradno obvesti Komisijo.
                        […]

                        6.   Komisija v šestih mesecih po uradnih obvestilih iz odstavkov 4 […] odobri ali zavrne nacionalne določbe, potem ko preveri, ali so morda sredstvo samovoljne diskriminacije ali prikrita omejitev trgovine med državami članicami in ali ovirajo delovanje notranjega trga.
                        Če Komisija v tem roku ne sprejme nobenega sklepa, se šteje, da so nacionalne določbe iz odstavkov 4 […] odobrene.
                        Če to upravičuje zahtevnost zadeve in če ni nevarnosti za zdravje ljudi, lahko Komisija zadevno državo članico uradno obvesti, da se rok iz tega odstavka lahko podaljša za nadaljnje obdobje največ šestih mesecev.“

               1.2   Harmonizacijska pravila na področju sredstev za gnojenje

         1.2.1   Uredba (ES) št. 2003/2003

                     (3)

                     Uredba (ES) št. 2003/2003 Evropskega parlamenta in Sveta (2) se uporablja za proizvode, ki se dajejo na trg kot gnojila, označena z „gnojila ES“. Gnojilo, ki pripada gnojilom s seznama v Prilogi I k Uredbi (ES) št. 2003/2003 in je v skladu s pogoji, določenimi v navedeni uredbi, se lahko označi kot „gnojilo ES“ ter prosto giblje na notranjem trgu.

                     (4)

                     Priloga I k Uredbi (ES) št. 2003/2003 podaja izčrpen seznam vrst gnojil, ki jih zajemajo harmonizacijska pravila. Za vsako vrsto gnojila obstajajo posebne zahteve, ki na primer zadevajo vsebnost hranil, topnost hranil ali metode predelave.

                     (5)

                     Uredba (ES) št. 2003/2003 se predvsem uporablja za mineralna gnojila. Nekatere vrste zajetih gnojil imajo vsebnost fosforja v ekvivalentu 5 masnih odstotkov ali več fosforjevega pentoksida (P2O5).

                     (6)

                     Člen 5 Uredbe (ES) št. 2003/2003 določa načelo prostega prometa gnojil ES na notranjem trgu ter navaja, da države članice na podlagi sestave, identifikacije, označevanja ali pakiranja in drugih določb iz navedene uredbe ne prepovejo, omejijo ali zadržijo dajanja gnojil ES, ki so v skladu z določbami navedene uredbe, na trg.

                     (7)

                     Navedena uredba ne določa nobenih mejnih vrednosti za onesnaževalce v gnojilih ES. Zato se, z nekaj izjemami na podlagi odločb Komisije pri uporabi zadevnih določb iz PDEU (3), gnojila ES z vsebnostjo fosforja vsaj 5 odstotkov P2O5 prosto gibljejo na notranjem trgu ne glede na vsebnost kadmija.

                     (8)

                     Vendar je bil namen Komisije, da obravnava vprašanje nenamerne vsebnosti kadmija v mineralnih gnojilih, že napovedan v uvodni izjavi 15 Uredbe (ES) št. 2003/2003. Kot navaja: „Gnojila je mogoče onesnažiti s snovmi, ki potencialno lahko predstavljajo tveganje za zdravje ljudi in živali ter za okolje. Razen mnenja Znanstvenega odbora za toksičnost, ekotoksičnost in okolje (SCTEE) Komisija namerava obravnavati vprašanje nenamerne vsebnosti kadmija v mineralnih gnojilih, ter bo, če bo to primerno, pripravila predlog uredbe, ki ga bo predložila Evropskemu parlamentu in Svetu. Če bo primerno, bo opravila podoben pregled za druge onesnaževalce.“

               1.2.2   Uredba (EU) 2019/1009

                     (9)

                     Uredba (EU) 2019/1009 določa harmonizacijska pravila za „sredstva za gnojenje EU.“ S 16. julijem 2022 razveljavlja Uredbo (ES) št. 2003/2003.

                     (10)

                     Sredstva za gnojenje EU so sredstva za gnojenje, označena z oznako CE, ko se omogoči njihova dostopnost na trgu. Sredstvo za gnojenje EU mora izpolnjevati zahteve iz Uredbe (EU) 2019/1009 za ustrezno funkcijsko kategorijo sredstev (FKS) in kategorije ali kategorij sestavnih materialov ter biti označeno v skladu z zahtevami za označevanje iz navedene uredbe. Obstaja sedem FKS za sredstva za gnojenje EU, ena izmed njih pa zajema gnojila.

                     (11)

                     Uredba (EU) 2019/1009 zajema anorganska gnojila bolj na splošno kot Priloga I k Uredbi (ES) št. 2003/2003, za njih pa veljajo nekatere splošne zahteve glede kakovosti in varnosti. Poleg tega Uredba (EU) 2019/1009 velja za organska in organsko-mineralna gnojila, ki so zunaj stvarnega področja uporabe Uredbe (ES) št. 2003/2003.

                     (12)

                     Uredba (EU) 2019/1009 uvaja na ravni Unije pojem „fosfatnih gnojil“ za anorganska gnojila z makrohranili ali organsko-mineralna gnojila z vsebnostjo fosforja vsaj 5 odstotkov P2O5.

                     (13)

                     Uredba prvič na ravni Unije določa mejne vrednosti za onesnaževala v sredstvih za gnojenje v EU. Na podlagi točke 3(a)(ii) v FKS 1(B) Organsko-mineralno gnojilo in točke 2(a)(ii) v FKS 1(C)(I) Anorgansko gnojilo z makrohranili Priloge I k Uredbi (EU) 2019/1009 vsebnost kadmija v fosfatnih gnojilih ne sme preseči mejne vrednosti 60 mg/kg P2O5.

                     (14)

                     Načelo prostega pretoka določa člen 3(1) Uredbe (EU) 2019/1009, v skladu s katerim države članice iz razlogov, povezanih s sestavo, označevanjem ali drugimi vidiki, ki jih zajema navedena uredba, ne ovirajo omogočanja dostopnosti na trgu sredstev za gnojenje EU, skladnih z navedeno uredbo. Vendar v skladu s členom 3(2) Uredbe (EU) 2019/1009 lahko država članica, za katero 14. julija 2019 velja odstopanje od Uredbe (ES) št. 2003/2003 v zvezi z vsebnostjo kadmija v gnojilih, odobreno v skladu s členom 114(4) PDEU, za sredstva za gnojenje EU še naprej uporablja nacionalne mejne vrednosti za vsebnost kadmija v gnojilih, vse dokler se na ravni Unije ne uporabljajo harmonizirane mejne vrednosti za vsebnost kadmija v fosfatnih gnojilih, ki so enake ali nižje od nacionalnih mejnih vrednosti.

                     (15)

                     Poleg tega mora Komisija do 16. julija 2026 ponovno pregledati mejne vrednosti za vsebnost kadmija v fosfatnih gnojilih, da bi ocenila možnost znižanja teh mejnih vrednosti na nižjo ustrezno raven. Komisija mora upoštevati okoljske dejavnike, zlasti talne in podnebne pogoje, dejavnike v zvezi z zdravjem ter družbeno-gospodarske dejavnike, vključno s pomisleki glede zanesljivosti oskrbe.

               1.2.3   Neobvezna ureditev

                     (16)

                     Trg EU za sredstva za gnojenje je le delno harmoniziran.

                     (17)

                     Cilj Uredbe (ES) št. 2003/2003 je zagotoviti prost promet gnojil ES na notranjem trgu. Vendar ne vpliva na tako imenovana „nacionalna gnojila“, ki se dajejo na trg držav članic v skladu z nacionalno zakonodajo. Proizvajalci lahko izberejo, da gnojilo tržijo kot „gnojilo ES“ ali „nacionalno gnojilo“.

                     (18)

                     Uredba (EU) 2019/1009 ohranja nespremenjeno neobvezno ureditev. Torej zagotavlja prosto gibanje sredstev za gnojenje EU na notranjem trgu in še naprej omogoča dajanje nacionalnih sredstev za gnojenje na trg. Izbira ostaja v rokah proizvajalca.

                     (19)

                     Na podlagi Uredbe (ES) št. 2003/2003 in Uredbe (EU) 2019/1009 države članice ne smejo ovirati omogočanja dostopnosti na trgu skladnih gnojil EU in sredstev za gnojenje EU iz razlogov, med drugim povezanih z vsebnostjo kadmija.

                     (20)

                     Vendar države članice lahko ohranijo ali uvedejo kakršne koli mejne vrednosti, za katere menijo, da so primerne, za onesnaževala v nacionalnih sredstvih za gnojenje, ki so zunaj področja uporabe Uredbe (EU) 2019/1009. Vsako državo članico bolj ali manj skrbi grožnja, ki jo kopičenje kadmija predstavlja za dolgoročno trajnost rastlinske proizvodnje. Večina držav članic je že uvedla pravila, ki omejujejo vsebnost kadmija v nacionalnih sredstvih za gnojenje, da se zmanjšajo emisije kadmija v okolje in s tem izpostavljenost ljudi kadmiju. Ta sklep se ne nanaša na te vrste pravil.

                     (21)

                     Zato harmonizacijska pravila Unije soobstajajo z nacionalnimi določbami, ki se uporabljajo za sredstva za gnojenje.

               1.3   Priglašene nacionalne določbe

                     (22)

                     Nacionalne določbe, o katerih je Madžarska poslala uradno obvestilo („priglašene nacionalne določbe“), vsebuje Odlok madžarskega ministra za kmetijstvo in razvoj podeželja št. 36/2006 z dne 18. maja 2006 o odobritvi, skladiščenju, trženju in uporabi sredstev za gnojenje. Odlok št. 36/2006 vsebuje določene pogoje. Zlasti točka 1.2 Priloge 3 k odloku določa nacionalno mejno vrednost 20 mg/kg P2O5 za kadmij. Ta mejna vrednost se uporablja za tri kategorije nacionalnih gnojil: fosforna gnojila, gnojila NPK in NPK + gnojilo z mikrohranili ne glede na njihovo vsebnost P2O5. V pismu z dne 27. septembra 2019 je Madžarska potrdila, da se mejna vrednost ne uporablja za gnojila ES.

                     (23)

                     Madžarska je v svojem uradnem obvestilu navedla in predložila dodatne informacije Komisiji, da namerava uporabiti zgoraj omenjeno mejno vrednost za anorganska in organsko mineralna gnojila, ki so zajeta v Uredbi (EU) 2019/1009 in dostopna na trgu na Madžarskem. Če bodo priglašene nacionalne določbe odobrene, bodo veljale kot odstopanje od določb o fosfatnih gnojilih iz točke 3(a)(ii) FKS 1(B) in točke 2(a)(ii) FKS 1(C)(I) dela II Priloge I k Uredbi (EU) 2019/1009. Navedene določbe zadevajo anorganska in organsko mineralna gnojila s skupno vsebnostjo fosforja, ki je enaka ali višja od ekvivalenta 5 masnih odstotkov fosforjevega pentoksida (P2O5).

                     (24)

                     Glede različnih pogojev Odloka št. 36/2006, ki niso omejitve kadmija, je Madžarska potrdila, da se navedeni pogoji ne štejejo kot priglašene nacionalne določbe, ki odstopajo od Uredbe (EU) 2019/1009 in naj bi jih odobrila Komisija, saj nima nobenega namena odstopati od navedene uredbe, če to ni povezano z mejno vrednostjo za kadmij.

               1.4   Postopek

                     (25)

                     V času sprejetja Uredbe (EU) 2019/1009 je Madžarska skupaj s Slovaško in Češko podpisala politično izjavo, ki izraža njihovo obžalovanje glede majhne ambicioznosti končnega kompromisa glede mejne vrednosti za kadmij v fosfatnih gnojilih ter že kaže njihovo podporo nacionalnim odstopanjem od nje na podlagi člena 114(4) PDEU.

                     (26)

                     Madžarska je s pismom z dne 17. julija 2019, evidentiranim 19. julija 2019, uradno obvestila Komisijo o svoji nameri, da ohrani nacionalne določbe o vsebnosti kadmija v fosfatnih gnojilih, ki odstopajo od Uredbe (EU) 2019/1009. V skladu s členom 114(4) v povezavi s členom 36 PDEU obrazložitev Madžarske temelji na pomembnih potrebah, povezanih z dolgotrajnim varstvom tal ter posledičnim varovanjem zdravja ljudi in varstva okolja.

                     (27)

                     S pismom z dne 26. julija 2019 je Komisija potrdila prejem uradnega obvestila in obvestila madžarske organe, da se je njeno šestmesečno obdobje preverjanja v skladu s členom 114(6) PDEU začelo 20. julija 2019.

                     (28)

                     V podporo svojemu uradnemu obvestilu, ki temelji na členu 114(4) PDEU, so madžarski organi v pismih z dne 27. septembra 2019 in 15. oktobra 2019 poslali Komisiji dodatne informacije. Navedene informacije dajejo pojasnila glede stvarnega področja uporabe nacionalnih določb, ki si jih Madžarska prizadeva ohraniti, in podrobne podatke o trgu gnojil na Madžarskem.

                     (29)

                     Poleg tega je Komisija objavila obvestilo v zvezi z uradnim obvestilom v Uradnem listu Evropske unije (4), da bi zainteresirane strani seznanila z namero Madžarske po ohranitvi nacionalnih določb in tudi z razlogi v podporo zahteve. S pismom z dne 19. novembra 2019 je Komisija tudi druge države članice seznanila z uradnim obvestilom ter jim dala priložnost, da v 30 dneh predložijo pripombe.

                     (30)

                     Komisija je v tem roku prejela pripombe dveh držav članic, in sicer: Latvije in Češke. Latvija je navedla, da ne nasprotuje nameri Madžarske po ohranitvi nacionalnih določb, ki odstopajo od Uredbe (EU) 2019/1009 v zvezi z mejno vrednostjo kadmija v fosfatnih gnojilih. Češka je omenila, da glede uradnega obvestila nima nobenih pripomb. Po objavi obvestila v Uradnem listu niso bile prejete nobene pripombe.

                     (31)

                     Komisija je v svojem sklepu, priglašenem 17. januarja 2020 (5), v skladu s tretjim odstavkom člena 114(6) PDEU in glede na zahtevnost zadeve ter ker ni nevarnosti za zdravje ljudi, ki bi jo tako podaljšanje povzročilo, menila, da je upravičena do podaljšanja roka iz prvega pododstavka člena 114(6) PDEU za dodatno obdobje šestih mesecev, ki poteče 20. julija 2020. Ker je bila zahtevnost zadeve povezana s pogoji dopustnosti, je Komisija zadržala odločanje o dopustnosti priglasitve do tega sklepa.

               2.   OCENA

         2.1   Dopustnost

                     (32)

                     V skladu s členom 114(4) in (6) PDEU lahko država članica po sprejetju harmonizacijskega ukrepa ohrani strožje nacionalne določbe zaradi pomembnih potreb iz člena 36 PDEU ali v zvezi z varstvom okolja ali delovnega okolja, če o teh nacionalnih določbah uradno obvesti Komisijo in jih Komisija odobri.

                     (33)

                     Madžarska prosi Komisijo, naj odobri odstopanje, ki dovoljuje dajanje na madžarski trg samo tistih fosfatnih gnojil z vsebnostjo fosforjevega pentoksida (P2O5) vsaj 5 odstotkov P2O5, ki vsebujejo največ 20 mg kadmija/kg P2O5. Madžarska v pismu z dne 27. septembra 2019 pojasnjuje, da je njena namera ohraniti odstopanje od mejne vrednosti, določene za kadmij v fosfatnih gnojilih, in sicer v anorganskih gnojilih z makrohranili in organsko-mineralnih gnojilih.

                     (34)

                     Za ugotavljanje dopustnosti zahteve mora Komisija oceniti, ali so zadevne priglašene nacionalne določbe predhodno obstoječ ukrep, ki odstopa od na novo uvedenega harmonizacijskega pravila, in ali je strožji.

               2.1.1   O predhodnem obstoju priglašenih nacionalnih določb

                     (35)

                     Za namen te ocene je treba upoštevati posebno kompleksnost obravnavanega položaja.

                     (36)

                     Prvič, izčrpen seznam ozko opredeljenih vrst gnojil ES iz Uredbe (ES) št. 2003/2003 bo zamenjala popolnoma drugačna regulativna ureditev. Uredba (EU) 2019/1009 bo tako nadomestila vrste gnojil z veliko bolj splošnimi kategorijami gnojil in razširila okvir harmonizacije na kategorije izdelkov, ki niso gnojila. Z drugimi besedami, medtem ko bo Uredba (EU) 2019/1009 zajela vse proizvode, ki so bili prej harmonizirani na podlagi Uredbe (ES) št. 2003/2003, bo to prvi harmonizacijski ukrep za določene kategorije gnojil, ki spadajo pod njeno razširjeno področje uporabe.

                     (37)

                     Drugič, medtem ko Uredba (ES) št. 2003/2003 harmonizira gnojila ES, ne uvaja harmonizirane mejne vrednosti za kadmij. Z drugimi besedami, medtem ko so bila nekatera gnojila, na katera so bile usmerjene priglašene nacionalne določbe – kot taka – že predmet harmonizacijskih ukrepov, navedeni harmonizacijski ukrepi do zdaj niso bili usmerjeni na tveganje, ki ga poskušajo obravnavati priglašene nacionalne določbe.

                     (38)

                     Tretjič, Madžarska ni uporabila odstopanja od Uredbe (ES) št. 2003/2003 in trenutno ne uporablja kakršne koli omejitve za kadmij za gnojila ES.

                     (39)

                     Ob tej kompleksnosti se postavlja vprašanje, ali bi se priglašene nacionalne določbe lahko štele, kot da so se obdržale v veljavi in bile priglašene Komisiji v skladu s členom 114(4) PDEU v zvezi z Uredbo (EU) 2019/1009 ob upoštevanju harmonizacije, ki jo je vzpostavila Uredba (ES) št. 2003/2003.

                     (40)

                     Po eni strani člen 3(2) Uredbe (EU) 2019/1009 podaljšuje pretekla odstopanja od člena 5 Uredbe (ES) št. 2003/2003 na člen 3(1) Uredbe (EU) 2019/1009 ter tako omogoča obstoječim nacionalnim ukrepom, da se na podlagi uradnih obvestil iz člena 114(4) PDEU in sklepov Komisije iz člena 114(6) PDEU zakonito uporabljajo za gnojila, zajeta v okvir harmonizacije, ki ga zagotavlja Uredba (ES) št. 2003/2003, da veljajo tudi za sredstva za gnojenje EU, ki bodo prvič spadala pod nov razširjen okvir harmonizacije na podlagi Uredbe (EU) 2019/1009. To potrjuje, da Uredba (EU) 2019/1009 predstavlja nadaljevanje harmonizacije, ki izhaja iz Uredbe (ES) št. 2003/2003.

                     (41)

                     Po drugi strani uvodna izjava 11 Uredbe (EU) 2019/1009 potrjuje, da zakonodajalec, če parafraziramo člen 114(4) PDEU, ob upoštevanju, da bi se Uredba (EU) 2019/1009 morala šteti za namen ocen iz člena 114(4) PDEU:
                     „Več držav članic je zaradi varovanja zdravja ljudi in varstva okolja z nacionalnimi določbami omejilo vsebnost kadmija v fosfatnih gnojilih. Če država članica meni, da mora takšne nacionalne določbe ohraniti tudi po sprejetju harmoniziranih mejnih vrednosti iz te uredbe, dokler te harmonizirane mejne vrednosti niso enake ali nižje od veljavnih nacionalnih mejnih vrednosti, bi morala o zadevnih določbah uradno obvestiti Komisijo v skladu s členom 114(4) PDEU. Poleg tega bi v skladu s členom 114(5) PDEU morala država članica, če meni, da mora na podlagi novih znanstvenih spoznanj o varstvu okolja ali delovnega okolja zaradi problema, ki je specifičen zanjo in je posledica sprejetja te uredbe, uvesti nove nacionalne določbe, kot so določbe o omejitvi vsebnosti kadmija v fosfatnih gnojilih, o načrtovanih določbah pa tudi o razlogih za njihovo uvedbo uradno obvestiti Komisijo. […]“

                     (42)

                     To razlago nadalje podpira razlika v stvarnem področju uporabe Uredbe (ES) št. 2003/2003 in Uredbe (EU) 2019/1009, kjer Uredba (EU) 2019/1009 nadomešča Uredbo (ES) št. 2003/2003 ne le z razširjenim področjem uporabe, ampak tudi s popolnoma drugačno regulativno ureditvijo.

                     (43)

                     V preteklih zadevah, kjer je nov harmonizacijski ukrep nadomestil obstoječega, lahko opazimo, da se je Sodišče Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: Sodišče) sklicevalo samo na novo sprejet harmonizacijski ukrep, ki naj bi se upošteval za namen ocen iz člena 114(4) PDEU (6).

                     (44)

                     Skratka, ker je Uredba (EU) 2019/1009 harmonizacijski ukrep, ki bi se moral upoštevati za namen priglašenih nacionalnih določb v skladu s členom 114(4) PDEU, mora Komisija ugotoviti, ali so priglašene nacionalne določbe obstajale pred navedeno uredbo v skladu z zahtevami člena 114(4) PDEU.

                     (45)

                     Četrtič, Uredba (EU) 2019/1009 in Uredba (ES) št. 2003/2003 obravnavata neobvezno ureditev, kot je opisana zgoraj, kar pomeni, da nacionalna pravila lahko soobstajajo s harmonizacijskimi pravili EU v okviru istega stvarnega področja uporabe kot harmonizacijska pravila, vendar samo za proizvode, ki niso dani na trg na podlagi harmonizacijskih pravil. Priglašene nacionalne določbe so se do zdaj uporabljale samo za slednje proizvode, tj. gnojila, navedena v uvodni izjavi (17) zgoraj kot „nacionalna gnojila“. Zato je trenutna uporaba priglašenih nacionalnih določb za taka nacionalna gnojila zakonita, saj so harmonizacijska pravila neobvezna za osebo, ki daje gnojila na trg. Vendar pa Madžarska zdaj namerava uporabljati iste priglašene nacionalne določbe kot odstopanje od Uredbe (EU) 2019/1009, čeprav se ne uporabljajo kot odstopanje od Uredbe (ES) št. 2003/2003.

                     (46)

                     Ob tej kompleksnosti se postavlja vprašanje, ali se priglasitev, ki jo je vložila Madžarska, lahko šteje kot ohranjanje nacionalnih določb za namen člena 114(4) PDEU in ne kot uvedba nacionalnih določb po sprejetju harmonizacijskega ukrepa v skladu s členom 114(5) PDEU.

                     (47)

                     Najprej lahko opozorimo, da so priglašene nacionalne določbe v trenutni obliki v veljavi od leta 2006. Torej so veljale ob pripravi Uredbe (EU) 2019/1009 in pred navedeno uredbo. Madžarska torej ne zahteva uvedbe nacionalnih določb po sprejetju harmonizacijskega ukrepa, kot bi bilo v primeru uradnega obvestila iz člena 114(5) PDEU.

                     (48)

                     Po drugi strani se lahko postavi vprašanje, ali se bodo priglašene nacionalne določbe ohranile v smislu člena 114(4) PDEU, saj se priglašene nacionalne določbe v svoji trenutni obliki ne uporabljajo za gnojila ES. Vendar namerava Madžarska uporabljati priglašene nacionalne določbe tudi za sredstva za gnojenje EU. Za to je treba prilagoditi madžarsko zakonodajo.

                     (49)

                     Da bi presodili, ali so priglašene nacionalne določbe predhodno obstoječe v smislu člena 114(4) PDEU, čeprav bi morale biti nekoliko prilagojene, da bi vključevale sredstva za gnojenje EU, ob čemer gnojila ES ostajajo izključena, je pomembno izhajati iz namena razlikovanja med členom 114(4) in (5) PDEU.

                     (50)

                     To razlikovanje je obravnavala sodna praksa Sodišča. V zadevi C-3/00, Danska proti Komisiji, je Sodišče sklenilo v zvezi s členom 95 PES, ki ustreza členu 114 PDEU:
                     „Razlika med primeroma iz člena 95 je, kot prvo, da so nacionalne določbe veljale pred harmonizacijskim ukrepom. Tako jih zakonodajalec Skupnosti pozna, zakonodajalec pa noče ali ne želi, da pri harmonizaciji vplivajo nanj. Zaradi tega se šteje kot sprejemljivo, da država članica zahteva, da njeni predpisi ostanejo v veljavi. V ta namen Pogodba ES zahteva, da so take nacionalne določbe utemeljene s pomembnimi potrebami iz člena 30 ES ali v zvezi z varstvom okolja ali delovnega okolja. V nasprotju s tem lahko v drugem primeru sprejetje nove nacionalne zakonodaje verjetneje ogrozi harmonizacijo. Institucije Skupnosti po definiciji niso mogle upoštevati nacionalnega besedila pri pripravi harmonizacijskega ukrepa. V navedenem primeru zahteve iz člena 30 ES niso upoštevane, ampak so sprejeti samo razlogi, ki se nanašajo na varstvo okolja ali delovnega okolja, če država članica zagotovi nova znanstvena spoznanja in potreba po uvedbi novih nacionalnih določb izhaja iz problema, ki je specifičen za zadevno državo članico in je posledica sprejetja harmonizacijskega ukrepa.“ (7)

                     (51)

                     Glede na navedeno sodno prakso je treba upoštevati, da je namen razlikovanja med členom 114(4) in (5) PDEU uvedba višjih zahtev glede utemeljenosti v primerih, v katerih je bolj verjetno, da bo harmonizacija ogrožena, saj zakonodajalec ni poznal zadevne nacionalne določbe ob sprejetju harmonizacijskega ukrepa ter tako ni bila upoštevana ob pripravi harmonizacijskega ukrepa.

                     (52)

                     Kot je že bilo ugotovljeno, priglašene nacionalne določbe v trenutni obliki veljajo od leta 2006. Torej so veljale ob pripravi Uredbe (EU) 2019/1009 in tudi pred navedeno uredbo.

                     (53)

                     Poleg tega je iz ocene učinka, priložene predlogu uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o določitvi pravil o dostopnosti na trgu sredstev za gnojenje z oznako CE (8), razvidno, da je zakonodajalec Unije poznal priglašene nacionalne določbe ob pripravi Uredbe (EU) 2019/1009. Posledično bi se priglašene nacionalne določbe morale šteti kot predhodno obstoječe glede na člen 114(4) PDEU.

                     (54)

                     Kot je bilo že navedeno, se Uredba (EU) 2019/1009 šteje za ustrezen harmonizacijski ukrep za to oceno. Zato bi se priglašene nacionalne določbe morale oceniti glede na navedeno uredbo. Še vedno je treba preučiti, ali so priglašene nacionalne določbe odstopanje od Uredbe (EU) 2019/1009 in ali so strožje od navedene uredbe.

               2.1.2   O strogosti priglašenih nacionalnih določb v zvezi z Uredbo (EU) 2019/1009

                     (55)

                     Medtem ko je mejna vrednost za vsebnost kadmija v fosfatnih gnojilih iz točke 3(a)(ii) FKS 1(B) in točke 2(a)(ii) FKS 1(C)(I) dela II Priloge I k Uredbi (EU) 2019/1009, od katere odstopajo priglašene nacionalne določbe, določena na 60 mg/kg P2O5, priglašene nacionalne določbe določajo mejno vrednost 20 mg/kg P2O5 za kadmij. Zato je jasno, da priglašene nacionalne določbe odstopajo in so strožje od določb Uredbe (EU) 2019/1009.

                     (56)

                     Ob upoštevanju navedenega je mogoče oblikovati naslednje sklepe: 1) priglašene nacionalne določbe so veljale pred harmonizacijskim ukrepom in jih je zakonodajalec poznal ob pripravi harmonizacijskega ukrepa, in sicer Uredbe (EU) 2019/1009. Zato bi se morale šteti kot predhodno obstoječ ukrep v skladu s členom 114(4) PDEU, in 2) priglašene nacionalne določbe, ki odstopajo od točke 3(a)(ii) FKS 1(B) in točke 2(a)(ii) FKS 1(C)(I) dela II Priloge I k Uredbi (EU) 2019/1009, so strožje od Uredbe (EU) 2019/1009.

                     (57)

                     Komisija zato meni, da je uradno obvestilo, ki ga je poslala Madžarska, v celoti dopustno v skladu s členom 114(4) PDEU.

               2.2   Vsebinska presoja

                     (58)

                     V skladu s členom 114(4) in prvim pododstavkom člena 114(6) PDEU mora Komisija preveriti, ali so izpolnjeni vsi pogoji iz navedenega člena, ki državi članici omogočajo ohraniti njene nacionalne določbe, ki odstopajo od harmonizacijskega ukrepa Unije.

                     (59)

                     Komisija mora zlasti oceniti, ali so priglašene nacionalne določbe utemeljene na podlagi pomembnih potreb iz člena 36 PDEU ali povezane z varstvom okolja ali delovnega okolja ter ne presegajo tistega, kar je potrebno za dosego zastavljenih legitimnih ciljev. Poleg tega mora Komisija, kadar meni, da nacionalne določbe izpolnjujejo navedene pogoje, v skladu s členom 114(6) PDEU preveriti, ali so nacionalne določbe sredstvo za samovoljno diskriminacijo ali prikrito omejevanje trgovine med državami članicami in ali ovirajo delovanja notranjega trga.

                     (60)

                     Glede na rok iz člena 114(6) PDEU mora Komisija pri proučevanju, ali so nacionalni ukrepi, priglašeni na podlagi člena 114(4), utemeljeni, upoštevati razloge, ki jih je predložila država članica priglasiteljica. Dokazno breme nosi država članica, ki je predložila zahtevo in želi ohraniti nacionalne ukrepe.

                     (61)

                     Kadar pa Komisija razpolaga z informacijami, glede na katere bi bilo morda treba pregledati harmonizacijski ukrep Unije, od katerega priglašene nacionalne določbe odstopajo, lahko take informacije upošteva pri ocenjevanju priglašenih nacionalnih določb.

               2.2.1   Položaj Madžarske

                     (62)

                     Položaj Madžarske glede vsebnosti kadmija v fosfatnih gnojilih, ki imajo vsaj 5 odstotkov P2O5, temelji na dolgotrajnem varstvu tal ter posledičnem varovanju zdravja ljudi in varstvu okolja.

                     (63)

                     Madžarska je v svojem uradnem obvestilu Komisiji analizirala pričakovane učinke mejne vrednosti 60 mg/kg P2O5 iz Uredbe (EU) 2019/1009 na svojem nacionalnem ozemlju. Ta mejna vrednost je vzbudila precejšnje pomisleke glede varovanja zdravja ljudi in varstva okolja. Kadmij velja za rakotvorno snov in se uvršča med najbolj strupene elemente. Rastline ga zlahka vsrkajo in tako kadmij vstopi v prehranjevalno verigo. Madžarska je najvišje uvrščena v Uniji in svetu po smrtnih primerih zaradi pljučnega raka. Zato Madžarska poudarja potrebo po zmanjšanju nadaljnje izpostavljenosti kadmiju, ki v telo vstopa s hrano.

                     (64)

                     Ker je bila izpostavljenost kadmiju v splošni populaciji statistično povezana s povečanim tveganjem za raka, med drugim pljučnega, želi Madžarska zmanjšati nadaljnjo izpostavljenost svojega prebivalstva kadmiju z uporabo nižje mejne vrednosti v fosfatnih gnojilih.

                     (65)

                     Madžarska poleg skrbi za zdravje ljudi predloži tudi razloge, povezane z varstvom okolja in dolgoročnim varstvom tal, ki so kot večinoma kisla ali izredno kisla ranljivejša za kopičenje kadmija in potemtakem potrebujejo večje varstvo.

                     (66)

                     Madžarska se v svoji obrazložitvi sklicuje na študije, ki povezujejo kopičenje kadmija v človeškem telesu z več zdravstvenimi problemi, med njimi z najhujšim rakom pljuč, vendar tudi s kronično ledvično insuficienco in osteoporozo (9). Madžarska se v svojem uradnem obvestilu sklicuje tudi na različne vire v zvezi s kopičenjem kadmija v tleh (10). Madžarska ohranja neposredno povezavo med kopičenjem kadmija v tleh, neizogibnim vnosom kadmija v živila in krmo ter škodljivimi učinki na zdravje ljudi.

                     (67)

                     Velika večina fosfatnih gnojil na madžarskem trgu je gnojil ES. Vendar ima večina gnojil ES na madžarskem trgu vsebnost kadmija pod 20 mg/kg P2O5. Ker 95 odstotkov uvoženih gnojil že upošteva mejno vrednost 60 mg/kg P2O5, določeno v Uredbi (EU) 2019/1009, Madžarsko skrbi, da se bo vzorec uvozov v prihodnje spremenil in pripeljal do znatnega povečanja trženja proizvodov, katerih ravni kadmija so višje od 20 mg/kg P2O5, zaradi česar se bo kadmij še naprej kopičil v tleh in posledično prenesel v prehranjevalno verigo.

               2.2.2   Ocena stališča Madžarske

            2.2.2.1   Utemeljenost na podlagi pomembnih potreb iz člena 36 PDEU ali v zvezi z varstvom okolja ali delovnega okolja

                     (68)

                     Priglašene nacionalne določbe si prizadevajo doseči višjo raven varstva zdravja in življenja ljudi in okolja od tiste iz Uredbe (EU) 2019/1009 v zvezi z izpostavljenostjo kadmiju s preprečevanjem nadaljnjega kopičenja kadmija v tleh. Sredstvo za doseganje tega cilja je ohranjanje nižje mejne vrednosti kadmija v fosfatnih gnojilih, ki vsebujejo vsaj 5 masnih odstotkov P2O5, v primerjavi s harmonizirano mejno vrednostjo, določeno v Uredbi (EU) 2019/1009.

                     (69)

                     V zvezi z varovanjem zdravja ljudi je treba opozoriti, da je kadmij nebistven in strupen element za ljudi ter ne koristi rastlinam ali živalim. Kadmijev oksid je bil razvrščen kot rakotvorna snov kategorije 2 v skladu z Uredbo (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (11).

                     (70)

                     Prisotnost kadmija v rastlinah in vnos kadmija iz živil bi lahko dolgoročno povzročila škodljive učinke na zdravje ljudi. Poleg tega se kadmij, ko ga človeško telo enkrat absorbira, učinkovito ohrani in kopiči v telesu celo življenje (12).

                     (71)

                     Kadmij lahko poškoduje ledvice in povzroči čezmerno proizvodnjo beta-2-mikroglobulina, tj. beljakovine, ki se izloči v seč in je biološki indikator delovanja ledvic. Trajanje in raven izpostavljenosti kadmiju določata resnost učinka. Poškodbe okostja so še en kritičen učinek kronične izpostavljenosti kadmiju na ravneh, ki so nekoliko višje od tistih, pri katerih bi bila beljakovina beta-2-mikroglobulin v urinu zgodnji pokazatelj. Ker se kadmij shranjuje predvsem v jetrih in ledvicah, je njegovo izločanje počasno in lahko v človeškem telesu ostane desetletja.

                     (72)

                     Splošna javnost je izpostavljena kadmiju iz različnih virov, vključno s kajenjem. Za prebivalstvo, ki ne kadi, so najpomembnejši vir vnosa kadmija živila. Kadmij je predvsem strupen za ledvice, vendar lahko povzroči tudi demineralizacijo kosti ter je bil statistično povezan s povečanim tveganjem za raka pljuč, maternične sluznice, mehurja in dojk (13). Poleg tega tveganj za zdravje ni mogoče izločiti za odrasle kadilce in ljudi, ki imajo izpraznjene zaloge železa v telesu in/ali živijo blizu industrijskih virov (14).

                     (73)

                     Ob visoki stopnji smrtnih primerov zaradi pljučnega raka na Madžarskem ima ta interes, da se izogne nadaljnji izpostavljenosti kadmiju, utemeljen.

                     (74)

                     Poleg vplivov na zdravje ljudi bi nadaljnje kopičenje kadmija v tleh lahko imelo negativne učinke na biotsko raznovrstnost tal ter potemtakem na funkcije tal (npr. razpad organskih snovi) in z izpiranjem v tla na kakovost podzemne vode. Na strupenost in biološko dostopnost kadmija vplivajo značilnosti tal. Mobilnost kadmija in njegova biološka dostopnost sta višji v kislih tleh in nižji v kredastih/apnenčastih tleh. Približno polovica madžarskih tal je kislih ali izredno kislih, kar pripelje do položaja, ki je specifičen za omenjeno državo članico in zaradi katerega je ta posebej ranljiva za kopičenje kadmija v tleh.

                     (75)

                     Pomisleke glede tveganj, ki jih kadmij prinaša za zdravje ljudi in okolje, je Svet navedel že v svoji resoluciji z dne 25. januarja 1988 (15). Svet je poudaril pomen zmanjšanja vnosov kadmija v tla iz vseh virov, vključno iz razpršenih virov (npr. atmosferska depozicija, fosfatna gnojila, blato iz čistilnih naprav itd.), med drugim z „ustreznimi nadzornimi ukrepi za vsebnost kadmija v fosfatnih gnojilih na podlagi ustreznih tehnologij, ki ne povzročajo pretiranih stroškov, ter ob upoštevanju okoljskih pogojev v različnih regijah Skupnosti“.

                     (76)

                     Komisija je v uvodni izjavi 15 Uredbe (ES) št. 2003/2003 že napovedala, da namerava obravnavati vprašanje nenamerne vsebnosti kadmija v mineralnih gnojilih.

                     (77)

                     Leta 2002 je Znanstveni odbor za zdravstvena in okoljska tveganja sklenil, da bi omejitev 40 mg/kg P2O5 ali več povzročila kopičenje kadmija v večini tal Unije. Nasprotno se od omejitve 20 mg/kg P2O5 ali manj ne pričakuje, da bi povzročila dolgotrajno kopičenje v zemlji v 100 letih, če ne upoštevamo drugih vnosov kadmija.

                     (78)

                     V predlogu za Uredbo (EU) 2019/1009 (16) je Komisija na podlagi znanstvenih podatkov, ki so bili na voljo pri ocenjevanju vplivov, ugotovila, da lahko kadmij in kadmijev oksid na splošno pomenita resno tveganje za zdravje. Komisija je predlagala določitev mejne vrednosti 60 mg/kg P2O5 v fosfatnih gnojilih in postopno zmanjševanje te mejne vrednosti na 20 mg/kg P2O5 v 12 letih od začetka izvajanja nove uredbe.

                     (79)

                     Splošno priznano je tudi, da je kadmij v gnojilih daleč najpomembnejši vir vnosa kadmija v tla in prehranjevalno verigo (17). Uredba (EU) 2019/1009 določa mejno vrednost 60 mg/kg P2O5, ki se bo uporabljala od 16. julija 2022. Velika večina gnojil, ki so na voljo na evropskem trgu, že izpolnjuje to mejno vrednost. Uvedba te omejitve je korak v pravo smer, ki temelji na razpoložljivih znanstvenih podatkih, vendar dolgoročno verjetno ne bo bistveno zmanjšala kopičenja kadmija v tleh.

                     (80)

                     Uredba (EU) 2019/1009 ob priznavanju potrebe po ambicioznejših harmoniziranih mejnih vrednostih kadmija v fosfatnih gnojilih v prihodnosti določa obveznost Komisije, da ponovno oceni te omejitve z namenom njihovega zmanjšanja, če je to izvedljivo.

                     (81)

                     Na podlagi navedenega je treba šteti, da je mejna vrednost, določena v priglašenih nacionalnih določbah, utemeljena zaradi potreb po varovanju zdravja ljudi in okolja.

            2.2.2.2   Odsotnost kakršne koli samovoljne diskriminacije, kakršnega koli prikritega omejevanja trgovine med državami članicami ali kakršne koli ovire za delovanje notranjega trga

         (a)   Odsotnost samovoljne diskriminacije

                     (82)

                     V skladu s členom 114(6) PDEU mora Komisija preveriti, ali ohranjanje priglašenih nacionalnih določb ni sredstvo samovoljne diskriminacije. Da ne pride do kakršne koli diskriminacije, se v skladu s sodno prakso Sodišča (18) podobne situacije ne smejo obravnavati na različne načine, različne situacije pa ne na isti način, razen kadar je to objektivno upravičeno. Odsotnost diskriminacije pomeni, da se nacionalne omejitve trgovine ne morejo uporabiti na takšen način, da bi ustvarjale diskriminacijo v zvezi z blagom s poreklom v drugih državah članicah.

                     (83)

                     Priglašene nacionalne določbe veljajo za domače proizvode in proizvode, uvožene iz drugih držav članic. Ob odsotnosti kakršnih koli nasprotnih dokazov se lahko sklepa, da nacionalne določbe niso sredstvo samovoljne diskriminacije.

               (b)   Odsotnost prikritega omejevanja trgovine

                     (84)

                     Nacionalni ukrepi, ki določajo strožje pogoje za dajanje proizvodov na trg kot Uredba Unije, bi običajno pomenili oviro za trgovino. Razlog za to je, da se za nekatere proizvode, ki so zakonito dani na trg v preostalem delu Unije, zaradi nacionalnih določb ne pričakuje, da bodo dani na trg v zadevni državi članici. Namen predpogojev iz člena 114(6) PDEU je preprečiti, da bi se omejitve, ki temeljijo na merilih iz odstavkov 4 in 5 navedenega člena, uporabljale v neprimerne namene in bi s tem prevzele vlogo gospodarskih ukrepov, namenjenih oviranju uvoza izdelkov iz drugih držav članic, torej bi postale sredstvo posredne zaščite nacionalne proizvodnje (19).

                     (85)

                     Ker priglašene nacionalne določbe uvajajo strožjo mejno vrednost v zvezi z vsebnostjo kadmija v fosfatnih gnojilih tudi za gospodarske subjekte v drugih državah članicah v drugače usklajenem območju, lahko pride do prikritega omejevanja trgovanja ali ovire za delovanje notranjega trga.

                     (86)

                     Ob odsotnosti kakršnih koli dokazov, da so nacionalne določbe v resnici ukrep z namenom zaščite nacionalne proizvodnje, se lahko sklepa, da te določbe ne pomenijo prikritega omejevanja trgovanja med državami članicami. Zato mora Komisija preučiti, ali priglašene nacionalne določbe pomenijo oviro za delovanje notranjega trga.

               (c)   Odsotnost ovir za delovanje notranjega trga

                     (87)

                     V skladu s členom 114(6) PDEU mora Komisija preveriti, ali ohranjanje priglašenih nacionalnih določb pomeni oviro za delovanje notranjega trga. Tega pogoja ni mogoče razlagati kot izključitve odobritev katerega koli nacionalnega ukrepa, ki bi lahko vplival na delovanje notranjega trga. Dejansko vsak nacionalni ukrep, ki odstopa od harmonizacijskega ukrepa za vzpostavitev in delovanje notranjega trga, v osnovi pomeni ukrep, ki bo verjetno vplival na notranji trg. Za ohranitev uporabnosti postopka iz člena 114 PDEU je posledično treba v okviru člena 114(6) PDEU pojem ovire za delovanje notranjega trga razumeti kot nesorazmeren učinek glede na zastavljeni cilj (20).

                     (88)

                     Pri ocenjevanju, ali so priglašene nacionalne določbe primerne in potrebne za dosego cilja, je treba upoštevati številne dejavnike. Komisija mora oceniti, ali je raven varstva, ki izhaja iz mejne vrednosti za kadmij, določene v madžarski zakonodaji, učinkovita pri varovanju zdravja ljudi po eni strani in okolja po drugi strani.

                     (89)

                     Priglašene nacionalne določbe si prizadevajo varovati zdravje ljudi in okolje tako, da se izogibajo kopičenju kadmija v tleh. Madžarska v svojem uradnem obvestilu Komisiji utemeljuje nujnost odstopanja s sklicevanjem na posebne okoliščine posebne ranljivosti madžarskega prebivalstva zaradi velikega števila smrtnih primerov zaradi pljučnega raka in kislosti tal.

                     (90)

                     Madžarska je po smrtnih primerih zaradi pljučnega raka uvrščena najvišje v Uniji in svetu. Zaradi tega dejstva Madžarska poudarja potrebo po zmanjšanju nadaljnje izpostavljenosti kadmiju, ki v telo vstopa s hrano. Poleg tega je približno polovica madžarskih tal kislih ali izredno kislih, kar pripelje do položaja, ki je specifičen za omenjeno državo članico in zaradi katerega je posebej ranljiva za kopičenje kadmija v tleh.

                     (91)

                     Prav tako je bila mejna vrednost 20 mg/kg P2O5 ali manj koncentracije kadmija v gnojilih opredeljena kot učinkovita pri izogibanju dolgoročnemu kopičenju kadmija v obdobju 100 let.

                     (92)

                     Če upoštevamo tudi elemente, povezane s specifičnim položajem Madžarske, se priglašene nacionalne določbe lahko štejejo kot potrebne za doseganje ciljev, ki so si jih zastavile.

                     (93)

                     Poleg tega Madžarska trdi, da ima večina gnojil na trgu vsebnost kadmija pod 20 mg/kg P2O5, čeprav se to trenutno ne zahteva za gnojila ES. Zato določitev mejne vrednosti na 20 mg/kg P2O5 ne bo povzročila hude motnje na trgu.

                     (94)

                     Uporabo drugih ukrepov, kot so omejitev pri uporabi, bi bilo zelo težko nadzorovati v praksi in z njimi zastavljen cilj ne bi mogel biti dosežen. Komisija meni, da ohranjanje priglašenih nacionalnih določb ni nesorazmerno in ne ovira delovanja notranjega trga v smislu člena 114(6) PDEU.

                     (95)

                     Komisija ob upoštevanju te analize meni, da je pogoj o odsotnosti ovir za delovanje notranjega trga izpolnjen.

            2.2.2.3   Časovna omejitev

                     (96)

                     Za zagotovitev, da sta nacionalni ukrep in morebitna ovira za delovanje notranjega trga omejena na to, kar je nujno potrebno za doseganje ciljev, ki si jih je zastavila Madžarska, bi bilo treba nacionalno odstopanje časovno omejiti. Odstopanje ne bi bilo več potrebno, če bi se v prihodnosti harmonizirana mejna vrednost določila na ravni madžarske mejne vrednosti ali pod njo.

                     (97)

                     Harmonizirana mejna vrednost bi se lahko določila na ravni madžarske mejne vrednosti ali pod njo samo z odločbo Evropskega parlamenta ali Sveta na podlagi predloga Komisije, npr. v okviru pregleda iz člena 49(b) Uredbe (EU) 2019/1009. Obdobje, za katerega je odobreno odstopanje, zato ne bi smelo biti omejeno na določen datum s tem sklepom, ampak bi moralo biti usklajeno s tako prihodnjo odločitvijo zakonodajalca.

                     (98)

                     To bi bilo v skladu s členom 3(2) Uredbe (EU) 2019/1009, ki določa, da se odstopanja od Uredbe (ES) št. 2003/2003 v skladu s členom 114(4) PDEU v zvezi z vsebnostjo kadmija lahko še naprej uporabljajo, dokler se na ravni Unije ne uporabljajo harmonizirane mejne vrednosti za vsebnost kadmija v fosfatnih gnojilih, ki so enake ali nižje od nacionalnih.

                     (99)

                     Odobritev priglašenih nacionalnih določb bi potemtakem morala veljati, dokler se na ravni Unije ne uporabljajo spremenjene harmonizirane mejne vrednosti, ki so enake madžarski mejni vrednosti ali nižje od nje.

               3.   SKLEPNE UGOTOVITVE

                     (100)

                     Glede na navedeno je treba skleniti, da je uradno obvestilo Madžarske za ohranitev nacionalnih določb, ki odstopajo od Uredbe (EU) 2019/1009, kot je bilo predloženo 19. julija 2019, dopustno.

                     (101)

                     Poleg tega Komisija ugotavlja, da priglašene nacionalne določbe:

                                 —

                                 izpolnjujejo potrebe za varstvo zdravja ljudi in okolja,

                                 —

                                 so sorazmerne z zastavljenimi cilji,

                                 —

                                 niso sredstvo samovoljne diskriminacije,

                                 —

                                 ne pomenijo prikritega omejevanja trgovine med državami članicami.

                     (102)

                     Zato Komisija meni, da bi priglašene nacionalne določbe morale biti odobrene –

               SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Nacionalne določbe, o katerih je Madžarska v skladu s členom 114(4) Pogodbe o delovanju Evropske unije poslala uradno obvestilo, ki odstopajo od Uredbe (EU) 2019/1009 glede vsebnosti kadmija v fosfatnih gnojilih, tj. prepoved dajanja na madžarski trg fosfatnih gnojil, ki vsebujejo vsaj 5 masnih odstotkov P2O5 iz točk 3(a)(ii) v FKS 1(B) in 2(a)(ii) v FKS 1(C)(I) v Prilogi I k Uredbi (EU) 2019/1009, katerih vsebnost kadmija presega 20 mg/kg P2O5, so odobrene, dokler se na ravni Unije ne uporabljajo spremenjene harmonizirane mejne vrednosti, ki so enake madžarski mejni vrednosti ali nižje od nje.

            Člen 2
            Ta sklep je naslovljen na Madžarsko.

            V Bruslju, 17. julija 2020

                  Za Komisijo

               Thierry BRETON

                  Član Komisije

            (1)  Uredba (EU) 2019/1009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 5. junija 2019 o določitvi pravil o omogočanju dostopnosti sredstev za gnojenje EU na trgu, spremembi uredb (ES) št. 1069/2009 in (ES) št. 1107/2009 ter razveljavitvi Uredbe (ES) št. 2003/2003 (UL L 170, 25.6.2019, str. 1).

            (2)  Uredba (ES) št. 2003/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. oktobra 2003 o gnojilih (UL L 304, 21.11.2003, str. 1).

            (3)  Glej odločbe Komisije z dne 3. januarja 2006: 2006/347/ES o nacionalnih določbah, o katerih je Kraljevina Švedska na podlagi člena 95(4) Pogodbe ES poslala uradno obvestilo v zvezi z največjo dovoljeno vsebnostjo kadmija v gnojilih, UL L 129, 17.5.2006, str. 19, 2006/348/ES o nacionalnih določbah, o katerih je Republika Finska na podlagi člena 95(4) Pogodbe ES poslala uradno obvestilo v zvezi z največjo dovoljeno vsebnostjo kadmija v gnojilih (UL L 129, 17.5.2006, str. 25), in 2006/349/ES o nacionalnih določbah, o katerih je Republika Avstrija na podlagi člena 95(4) Pogodbe ES poslala uradno obvestilo v zvezi z največjo dovoljeno vsebnostjo kadmija v gnojilih (UL L 129, 17.5.2006, str. 31).

            (4)  UL C 394, 21.11.2019, str. 2.

            (5)  Sklep Komisije o podaljšanju roka iz člena 114(6) Pogodbe o delovanju Evropske unije v zvezi z nacionalnimi določbami glede največje dovoljene vsebnosti kadmija v gnojilih, ki jih je v skladu s členom 114(4) PDEU uradno sporočila Madžarska (C(2020) 134 final).

            (6)  Glej zadevo C-360/14 P, Nemčija proti Evropski komisiji.

            (7)  Zadeva C-3/00, Danska proti Komisiji, točka 58. Nadalje potrjeno na primer v zadevi T-234/04, Kraljevina Nizozemska proti Komisiji, točka 58, združenih zadevah T-366/03 in T-235/04, Aland Oberösterreich in Avstrija proti Komisiji, točka 62, ter zadevi C-512/99, Nemčija proti Komisiji, točka 41.

            (8)  Glej oceno učinka, priloženo predlogu Komisije, ki je bil posebej namenjen omejitvi kadmija, SWD(2016) 64 final, DEL 2/2; https://ec.europa.eu/transparency/regdoc/rep/10102/2016/EN/SWD-2016-64-F1-EN-MAIN-PART-2.PDF; zlasti glej strani 5, 6, 25, 28, 29 in 32 ter Prilogo I.

            (9)  E.g. HORVÁTH O, MAKRAINÉ HORVÁTH A ZS., 2006. A csontritkulás, korunk „néma járványa“. Nővér 2006 (19) 2, MÁTYUS J, OLÁH A, ÚJHELYI L, KÁRPÁTI I, BALLA J., 2008. Az idült vesebetegség epidémiája szükségessé teszi a glomerulus filtrációs ráta számítását. Orvosi Hetilap 149(2): 77–82 and IARC Monografije IARC, izdaja 100C, Kadmij in kadmijeve spojine. 2012.

            (10)  E.g. ADRIANO, D.C., 2001. Trace Elements in Terrestrial Environments. Biogeochemistry, Bioavailability and Risks of Metals [Element v sledovih v kopenskem okolju. Biogeokemija, biološka dostopnost in tveganja kovin]. (Druga izdaja). Springer-Verlag. New York, ALLOWAY, B.J. (ur)., 1990. Heavy Metals in Soils [Težke kovine v tleh]. Blackie and Son Ltd. Glasgow in London. John Wiley and Sons Inc. New York.

            (11)  Uredba (ES) št. 1272/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o razvrščanju, označevanju in pakiranju snovi ter zmesi, o spremembi in razveljavitvi direktiv 67/548/EGS in 1999/45/ES ter spremembi Uredbe (ES) št. 1907/2006, UL L 353, 31.12.2008, str. 1.

            (12)  Glej znanstveno poročilo Evropske agencije za varnost hrane o prehranski izpostavljenosti kadmiju priprebivalstvu Evrope iz leta 2012, objavljenem na: https://www.efsa.europa.eu/sites/default/files/scientific_output/files/main_documents/2551.pdf (EFSA Journal 2012; 10(1)).

            (13)  EFSA Journal 2012; 10(1).

            (14)  Poročilo Evropske unije o oceni tveganja za kadmij in kadmijev oksid, kot navedeno v SWD (2016) 64 final, str. 11.

            (15)  UL C 30, 4.2.1988, str. 1.

            (16)  COM/2016/0157 final - 2016/084 (COD).

            (17)  Glej študijo „Revisiting and updating the effect of phosphate fertilizers to cadmium accumulation in
         European agricultural soils“ [Ponovni pregled in posodabljanje učinka fosfatnih gnojil na kopičenje kadmija v evropskih kmetijskih zemljiščih], ki sta jo pripravila Erik Smolders in Laetitia Six, naročilo združenje Fertilizers Europe leta 2013,
         objavljena pa je na http://ec.europa.eu/health/scientific_committees/environmental_risks/docs/scher_o_168_rd_en.pdf.

            (18)  Npr. zadeva C-492/14, Essent Belgium, točka 80, Sklep Komisije z dne 8. maja 2018 o nacionalnih določbah o dodajanju nitritov nekaterim mesnim proizvodom, o katerih je Danska poslala uradno obvestilo, C/2018/2721, odstavek 52 (UL L 118, 14.5.2018, str. 7), Odločba Komisije z dne 3. januarja 2006 o nacionalnih določbah, o katerih je Republika Finska na podlagi člena 95(4) Pogodbe ES poslala uradno obvestilo v zvezi z največjo dovoljeno vsebnostjo kadmija v gnojilih, 2006/348/ES, odstavek 38, Odločba Komisije z dne 3. januarja 2006 o nacionalnih določbah, o katerih je Kraljevina Švedska na podlagi člena 95(4) Pogodbe ES poslala uradno obvestilo v zvezi z največjo dovoljeno vsebnostjo kadmija v gnojilih, 2006/347/ES, odstavek 39, Odločba Komisije z dne 3. januarja 2006 o nacionalnih določbah, o katerih je Republika Avstrija na podlagi člena 95(4) Pogodbe ES poslala uradno obvestilo v zvezi z največjo dovoljeno vsebnostjo kadmija v gnojilih, 2006/349/ES, odstavek 39.

            (19)  Sklep Komisije z dne 8. maja 2018 o nacionalnih določbah o dodajanju nitritov nekaterim mesnim proizvodom, o katerih je Danska poslala uradno obvestilo, C/2018/2721, odstavek 54, Odločba Komisije z dne 3. januarja 2006 o nacionalnih določbah, o katerih je Republika Finska na podlagi člena 95(4) Pogodbe ES poslala uradno obvestilo v zvezi z največjo dovoljeno vsebnostjo kadmija v gnojilih, 2006/348/ES, odstavek 40, Odločba Komisije z dne 3. januarja 2006 o nacionalnih določbah, o katerih je Kraljevina Švedska na podlagi člena 95(4) Pogodbe ES poslala uradno obvestilo v zvezi z največjo dovoljeno vsebnostjo kadmija v gnojilih, 2006/347/ES, odstavek 41, Odločba Komisije z dne 3. januarja 2006 o nacionalnih določbah, o katerih je Republika Avstrija na podlagi člena 95(4) Pogodbe ES poslala uradno obvestilo v zvezi z največjo dovoljeno vsebnostjo kadmija v gnojilih, 2006/349/ES, odstavek 41.

            (20)  Sklep Komisije z dne 8. maja 2018 o nacionalnih določbah o dodajanju nitritov nekaterim mesnim proizvodom, o katerih je Danska poslala uradno obvestilo, C/2018/2721, odstavek 55 (UL L 118, 14.5.2018, str. 7), Odločba Komisije z dne 3. januarja 2006 o nacionalnih določbah, o katerih je Republika Finska na podlagi člena 95(4) Pogodbe ES poslala uradno obvestilo v zvezi z največjo dovoljeno vsebnostjo kadmija v gnojilih, 2006/348/ES, odstavek 42, Odločba Komisije z dne 3. januarja 2006 o nacionalnih določbah, o katerih je Kraljevina Švedska na podlagi člena 95(4) Pogodbe ES poslala uradno obvestilo v zvezi z največjo dovoljeno vsebnostjo kadmija v gnojilih, 2006/347/ES, odstavek 43, Odločba Komisije z dne 3. januarja 2006 o nacionalnih določbah, o katerih je Republika Avstrija na podlagi člena 95(4) Pogodbe ES poslala uradno obvestilo v zvezi z največjo dovoljeno vsebnostjo kadmija v gnojilih, 2006/349/ES, odstavek 43.


title: Sklep Sveta (SZVP) 2020/1385 z dne 1. oktobra 2020 o spremembi Sklepa (SZVP) 2015/1333 o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libiji

text:
                  2.10.2020

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 320/9

         SKLEP SVETA (SZVP) 2020/1385
         z dne 1. oktobra 2020
         o spremembi Sklepa (SZVP) 2015/1333 o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libiji
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 29 Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Svet je 31. julija 2015 sprejel Sklep (SZVP) 2015/1333 (1) o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libiji.

                     (2)

                     Svet je 27. marca 2020 sprejel Sklep (SZVP) 2020/458 (2).

                     (3)

                     Omejevalne ukrepe proti eni osebi bi bilo treba podaljšati za dodatnih šest mesecev, vnosa za dve osebi pa črtati.

                     (4)

                     Sklep (SZVP) 2015/1333 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Sklep (SZVP) 2015/1333 se spremeni:

                        (1)

                        v členu 17 se odstavka 3 in 4 nadomestita z naslednjim:

                           „3.   Ukrepi iz člena 8(2) se za vnos 15 iz Priloge II uporabljajo do 2. aprila 2021.

                           4.   Ukrepi iz člena 9(2) se za vnos 20 iz Priloge IV uporabljajo do 2. aprila 2021.“;

                        (2)

                        Priloga II in Priloga IV se spremenita, v skladu s Prilogo k temu sklepu.

            Člen 2
            Ta sklep začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.

            V Bruslju, 1. oktobra 2020

                  Za Svet

                  Predsednik

               M. ROTH

            (1)  Sklep Sveta (SZVP) 2015/1333 z dne 31. julija 2015 o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libiji in razveljavitvi Sklepa 2011/137/SZVP (UL L 206, 1.8.2015, str. 34).

            (2)  Sklep Sveta (SZVP) 2020/458 z dne 27. marca 2020 o spremembi Sklepa (SZVP) 2015/1333 o omejevalnih ukrepih zaradi razmer v Libiji (UL L 97, 30.3.2020, str. 13).

            PRILOGA
            Sklep (SZVP) 2015/1333 se spremeni:

                        (1)

                        V Prilogi II (Seznam oseb in subjektov iz člena 8(2)) se vnos 14 (v zvezi s SALEH ISSA GWAIDER, Agila) in vnos 16 (v zvezi z ABU SAHMAIN, Nuri) črtata s seznama iz dela A (Osebe);

                        (2)

                        V Prilogi IV (Seznam oseb in subjektov iz člena 9(2)) se vnos 19 (v zvezi s SALEH ISSA GWAIDER, Agila) in vnos 21 (v zvezi z ABU SAHMAIN, Nuri) črtata s seznama iz dela A (Osebe).


title: Sklep Sveta (EU) 2020/1512 z dne 13. oktobra 2020 o smernicah za politike zaposlovanja držav članic

text:
                  19.10.2020

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 344/22

         SKLEP SVETA (EU) 2020/1512
         z dne 13. oktobra 2020
         o smernicah za politike zaposlovanja držav članic
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 148(2) Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
         ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),
         ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (2),
         po posvetovanju z Odborom regij,
         ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje (3),
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Države članice in Unija si morajo prizadevati za razvoj usklajene strategije zaposlovanja ter zlasti za spodbujanje kvalificirane, usposobljene in prilagodljive delovne sile in trgov dela, ki so usmerjeni v prihodnost in se odzivajo na gospodarske spremembe, da bi dosegle cilje polne zaposlenosti in socialnega napredka, uravnoteženo rast, visoko raven varstva in izboljšanje kakovosti okolja, kot določa člen 3 Pogodbe o Evropski uniji. Države članice ob upoštevanju nacionalnih praks glede odgovornosti socialnih partnerjev obravnavajo spodbujanje zaposlovanja kot področje skupnega interesa in usklajujejo svoje delovanje v zvezi s tem v okviru Sveta.

                     (2)

                     Unija se mora boriti proti socialni izključenosti in diskriminaciji ter spodbujati socialno pravičnost in varstvo, enakost žensk in moških, solidarnost med generacijami in varstvo pravic otrok. Pri opredeljevanju in izvajanju svojih politik in dejavnosti mora Unija upoštevati zahteve, ki so povezane s spodbujanjem visoke stopnje zaposlenosti, zagotavljanjem ustrezne socialne zaščite, bojem proti revščini in socialni izključenosti, visoko stopnjo izobraževanja in usposabljanja ter varovanjem človekovega zdravja, kot določa člen 9 Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU).

                     (3)

                     Unija je v skladu s PDEU razvila in uvedla instrumente za usklajevanje ekonomskih politik in politik zaposlovanja. Kot del navedenih instrumentov smernice za politike zaposlovanja držav članic (v nadaljnjem besedilu: smernice), določene v Prilogi k temu sklepu, skupaj s širšimi smernicami ekonomskih politik držav članic in Unije, določenimi v Priporočilu Sveta (EU) 2015/1184 (4), sestavljajo integrirane smernice. Države članice in Unijo naj bi usmerjale pri izvajanju politik, pri tem pa odražale soodvisnost držav članic. Nastali sklop usklajenih evropskih in nacionalnih politik in reform naj bi zagotovil ustrezno skupno kombinacijo trajnostnih ekonomskih politik in politik zaposlovanja, ki bi morala ustvariti pozitivne učinke prelivanja.

                     (4)

                     Smernice so skladne s Paktom za stabilnost in rast, obstoječo zakonodajo Unije in različnimi pobudami Unije, vključno s Priporočilom Sveta z dne 22. aprila 2013 (5) (v nadaljnjem besedilu: jamstvo za mlade), Priporočilom Sveta z dne 15. februarja 2016 (6), Priporočilom Sveta z dne 19. decembra 2016 (7), Priporočilom Sveta z dne 15. marca 2018 (8), Priporočilom Sveta z dne 22. maja 2018 o ključnih kompetencah za vseživljenjsko učenje (9), Priporočilom Sveta z dne 22. maja 2019 (10), Priporočilom Sveta z dne 8. novembra 2019 (11) in Priporočilom Sveta z dne 10. marca 2014 (12).

                     (5)

                     Evropski semester združuje različne instrumente v krovni okvir za integrirano večstransko usklajevanje in nadzor ekonomskih politik in politik zaposlovanja. Evropski semester ob prizadevanju za okoljsko trajnostnost, produktivnost, pravičnost in stabilnost vključuje načela evropskega stebra socialnih pravic, vključno s tesnim sodelovanjem s socialnimi partnerji, civilno družbo in drugimi deležniki. Podpira uresničevanje ciljev trajnostnega razvoja. Ekonomske politike in politike zaposlovanja Unije in držav članic bi morale biti povezane s prehodom Evrope na podnebno nevtralno, okoljsko trajnostno in digitalno gospodarstvo, s čimer bi okrepili konkurenčnost, spodbujali inovacije, promovirali socialno pravičnost in enake možnosti ter preprečevali neenakosti in regionalne razlike.

                     (6)

                     Podnebne spremembe in z okoljem povezani izzivi, globalizacija, digitalizacija in demografske spremembe bodo preobrazili evropska gospodarstva in družbe. Unija in njene države članice bi morale sodelovati, da bi učinkovito obravnavale te strukturne dejavnike in po potrebi prilagodile obstoječe sisteme ob priznavanju tesne soodvisnosti gospodarstev in trgov dela držav članic ter s tem povezanih politik. Za to so potrebni usklajeni, ambiciozni in učinkoviti ukrepi politike tako na ravni Unije kot na nacionalni ravni, in sicer v skladu s PDEU in določbami Unije o ekonomskem upravljanju. Taki ukrepi bi morali zajemati spodbujanje trajnostnih naložb, obnovljeno zavezanost strukturnim reformam, ki se izvajajo v ustreznem zaporedju in izboljšujejo produktivnost, gospodarsko rast, socialno in teritorialno kohezijo, navzgor usmerjeno konvergenco in odpornost, ter uresničevanje fiskalne odgovornosti. Združevati bi moralo ukrepe na strani ponudbe in povpraševanja, pri tem pa upoštevati njihov vpliv na okolje in zaposlovanje ter socialne učinke.

                     (7)

                     Evropski parlament, Svet in Komisija so razglasili evropski steber socialnih pravic (13) (v nadaljnjem besedilu: steber). V stebru je določenih dvajset načel in pravic v podporo dobro delujočim in pravičnim trgom dela ter sistemom socialnega varstva, ki so razvrščeni v tri kategorije: enake možnosti in dostop do trga dela, pošteni delovni pogoji ter socialna zaščita in vključevanje. Ta načela in pravice usmerjajo evropsko strategijo in zagotavljajo, da je prehod na podnebno nevtralnost, okoljsko trajnostnost, digitalizacijo in demografske spremembe socialno pošten in pravičen. Steber je referenčni okvir za spremljanje uspešnosti držav članic na področju zaposlovanja in socialnih zadev, za pospeševanje reform na nacionalni, regionalni in lokalni ravni ter za usklajevanje „socialne“ in „tržne“ razsežnosti v današnjem sodobnem gospodarstvu, vključno s spodbujanjem socialnega gospodarstva.

                     (8)

                     Pri reformah trga dela, ki vključujejo tudi nacionalne mehanizme določanja plač, bi bilo treba upoštevati nacionalne prakse socialnega dialoga in omogočiti potreben manevrski prostor za široko obravnavo socialno-ekonomskih vprašanj, vključno z napredkom pri trajnostnosti, konkurenčnosti, inovacijah, ustvarjanju delovnih mest, politikah vseživljenjskega učenja in usposabljanja, delovnih pogojih, izobraževanju in spretnostih, javnem zdravju in vključevanju ter realnih dohodkih.

                     (9)

                     Države članice in Unija bi morale zagotoviti, da se ublažijo socialne posledice ter posledice za zaposlovanje in gospodarstvo, ki jih je povzročila kriza zaradi COVID-19, ter da je preobrazba pravična in socialno poštena, ob tem pa okrepiti prizadevanja za okrevanje ter vključujočo in odporno družbo, v kateri so ljudje zaščiteni in sposobni predvideti in obvladati spremembe ter kjer lahko aktivno sodelujejo v družbi in gospodarstvu. Odpraviti bi bilo treba vse oblike diskriminacije. Zagotoviti bi bilo treba dostop in priložnosti za vse ter zmanjšati revščino in socialno izključenost, tudi med otroki, zlasti z zagotavljanjem učinkovitega delovanja trgov dela in sistemov socialne zaščite ter z odpravo ovir za udeležbo v izobraževanju, usposabljanju in na trgu dela, tudi z naložbami v predšolsko vzgojo in varstvo ter digitalne spretnosti. V luči krize zaradi COVID-19 in glede na staranje družbe je še zlasti pomemben pravočasen in enak dostop do cenovno dostopne dolgotrajne nege in zdravstvenih storitev, vključno s preventivnimi ukrepi in spodbujanjem zdravja. Potencial invalidnih oseb, da prispevajo h gospodarski rasti in socialnemu razvoju, bi bilo treba izkoristiti v še večji meri. Na delovnih mestih v Uniji se pojavljajo novi ekonomski in poslovni modeli, spreminjajo pa se tudi delovna razmerja. Države članice bi morale zagotoviti, da se z delovnimi razmerji, ki izvirajo iz novih oblik dela, evropski socialni model ohrani in še okrepi.

                     (10)

                     Integrirane smernice bi morale biti podlaga za priporočila za posamezne države, ki jih Svet lahko naslovi na države članice. Države članice bi morale v celoti izkoristiti Evropski socialni sklad plus in druge sklade Unije, vključno s Skladom za pravični prehod in skladom InvestEU, da bi spodbudile zaposlovanje, socialne naložbe, socialno vključevanje, dostopnost, možnosti za izpopolnjevanje in prekvalifikacijo delovne sile, vseživljenjsko učenje ter visokokakovostno izobraževanje in usposabljanje za vse, vključno z digitalno pismenostjo in spretnostmi. Čeprav so integrirane smernice naslovljene na države članice in Unijo, bi se morale izvajati v partnerstvu z vsemi nacionalnimi, regionalnimi in lokalnimi organi ter tesnem sodelovanju s parlamenti, socialnimi partnerji in predstavniki civilne družbe.

                     (11)

                     Odbor za zaposlovanje in Odbor za socialno zaščito bi morala v skladu s svojimi pooblastili na podlagi Pogodb spremljati izvajanje zadevnih politik glede na smernice za politike zaposlovanja. Navedena odbora in druga pripravljalna telesa Sveta, vključena v usklajevanje ekonomskih in socialnih politik, bi morali tesno sodelovati. Ohraniti bi bilo treba dialog med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo o politikah, zlasti v zvezi s smernicami za politike zaposlovanja držav članic.

                     (12)

                     Opravljeno je bilo posvetovanje z Odborom za socialno zaščito –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Sprejmejo se smernice za politike zaposlovanja držav članic (v nadaljnjem besedilu: smernice), kot so določene v Prilogi. Smernice so del integriranih smernic.

            Člen 2
            Države članice upoštevajo smernice iz pri svojih politikah zaposlovanja in programih reform, o katerih poročajo v skladu s členom 148(3) PDEU.

            Člen 3
            Ta sklep je naslovljen na države članice.

            V Luxembourgu, 13. oktobra 2020

                  Za Svet

                  Predsednik

               M. ROTH

            (1)  Mnenje z dne 10. julija 2020 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

            (2)  UL C 232, 14.7.2020, str. 18.

            (3)  Mnenje z dne 18. septembra 2020 (še ni objavljeno v Uradnem listu).

            (4)  Priporočilo Sveta (EU) 2015/1184 z dne 14. julija 2015 o širših smernicah ekonomskih politik držav članic in Evropske unije (UL L 192, 18.7.2015, str. 27).

            (5)  Priporočilo Sveta z dne 22. aprila 2013 o vzpostavitvi jamstva za mladino (UL C 120, 26.4.2013, str. 1).

            (6)  Priporočilo Sveta z dne 15. februarja 2016 o vključevanju dolgotrajno brezposelnih na trg dela (UL C 67, 20.2.2016, str. 1).

            (7)  Priporočilo Sveta z dne 19. decembra 2016 z naslovom Poti izpopolnjevanja: nove priložnosti za odrasle (UL C 484, 24.12.2016, str. 1).

            (8)  Priporočilo Sveta z dne 15. marca 2018 o evropskem okviru za kakovostna in učinkovita vajeništva (UL C 153, 2.5.2018, str. 1).

            (9)  Priporočilo Sveta z dne 22. maja 2018 o ključnih kompetencah za vseživljenjsko učenje (UL C 189, 4.6.2018, str. 1).

            (10)  Priporočilo Sveta z dne 22. maja 2019 o visokokakovostnih sistemih vzgoje in varstva predšolskih otrok (UL C 189, 5.6.2019, str. 4).

            (11)  Priporočilo Sveta z dne 8. novembra 2019 o dostopu delavcev in samozaposlenih oseb do socialne zaščite (UL C 387, 15.11.2019, str. 1).

            (12)  Priporočila Sveta z dne 10. marca 2014 o okviru za kakovost pripravništev (UL C 88, 27.3.2014, str. 1).

            (13)  Medinstitucionalna razglasitev evropskega stebra socialnih pravic (UL C 428, 13.12.2017, str. 10).

            PRILOGA
            Smernica 5: Spodbujanje povpraševanja po delovni sili
            Države članice bi morale dejavno spodbujati trajnostno socialno tržno gospodarstvo ter olajševati in podpirati naložbe v ustvarjanje kakovostnih delovnih mest. V ta namen bi morale zmanjšati ovire, s katerimi se podjetja soočajo pri zaposlovanju, spodbujati odgovorno podjetništvo in resnično samozaposlovanje ter zlasti podpirati ustanavljanje in rast mikro-, malih in srednjih podjetij, tudi z dostopom do financiranja. Države članice bi morale dejavno spodbujati razvoj socialnega gospodarstva, pospeševati socialne inovacije in socialna podjetja ter podpirati take inovativne oblike dela, s tem pa ustvarjati kakovostne zaposlitvene možnosti in socialne koristi na lokalni ravni.
            Glede na resne gospodarske in socialne posledice, ki jih je povzročila pandemija COVID-19, bi morale biti na voljo dobro zasnovane sheme skrajšanega delovnega časa in podobne ureditve, da bi ohranili zaposlenost, omejili izgubo delovnih mest in preprečili dolgoročne negativne učinke na gospodarstvo, podjetja in človeški kapital. Preučiti bi bilo treba dobro zasnovane spodbude za zaposlovanje in ukrepe za prekvalifikacijo, da bi podprli ustvarjanje delovnih mest med okrevanjem.
            Obdavčitev bi bilo treba z dela preusmeriti na druge vire, ki bolj podpirajo zaposlovanje in vključujočo rast ter so usklajeni s podnebnimi in okoljskimi cilji, ob upoštevanju prerazdelitvenega učinka davčnega sistema, obenem pa zavarovati prihodke za ustrezno socialno zaščito in odhodke, ki pospešujejo rast.
            Države članice, tudi tiste z vzpostavljenimi nacionalnimi mehanizmi zakonskega določanja minimalnih plač, bi morale zagotoviti učinkovito vključenost socialnih partnerjev na pregleden in predvidljiv način ter tako omogočiti ustrezno prilagajanje plač spremembam produktivnosti in zagotavljati poštene plače za dostojen življenjski standard, pri čemer bi morale posebno pozornost nameniti skupinam z nižjimi in srednjimi dohodki, da bi dosegli navzgor usmerjeno konvergenco. Ti mehanizmi določanja plač bi morali upoštevati gospodarsko uspešnost po regijah in sektorjih. Države članice bi morale pri določanju plač spodbujati socialni dialog in kolektivna pogajanja. Države članice in socialni partnerji bi morali ob spoštovanju nacionalnih praks in avtonomnosti socialnih partnerjev zagotoviti, da imajo vsi delavci ustrezne in pravične plače, tako da so neposredno ali posredno zaščiteni na podlagi kolektivnih pogodb ali ustreznih zakonsko določenih minimalnih plač, pri čemer se upošteva njihov učinek na konkurenčnost, ustvarjanje delovnih mest in revščino zaposlenih.
            Smernica 6: Krepitev ponudbe delovne sile ter izboljšanje dostopa do zaposlitve, spretnosti in kompetenc
            V kontekstu tehnološkega in okoljskega prehoda ter demografskih sprememb bi morale države članice spodbujati trajnostnost, produktivnost, zaposljivost in človeški kapital, tako da bi pospeševale relevantno znanje, spretnosti in kompetence v celotnem življenjskem obdobju ljudi ter se prilagajale sedanjim in prihodnjim potrebam trga dela. Države članice bi morale prav tako prilagoditi svoje sisteme izobraževanja in usposabljanja ter vlagati vanje, da bi zagotovile visokokakovostno in vključujoče izobraževanje, vključno s poklicnim izobraževanjem in usposabljanjem, ter dostop do digitalnega učenja. Sodelovati bi morale s socialnimi partnerji, izvajalci izobraževanja in usposabljanja, podjetji in drugimi deležniki, da se odpravijo strukturne pomanjkljivosti sistemov izobraževanja in usposabljanja ter izboljšata njihova kakovost in ustreznost glede na potrebe trga dela, tudi zaradi omogočanja okoljskega in digitalnega prehoda. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti izzivom, s katerimi se srečujejo učitelji, tudi z vlaganjem v njihove digitalne kompetence. Sistemi izobraževanja in usposabljanja bi morali vsem učečim zagotavljati ključne kompetence, vključno z osnovnimi in digitalnimi spretnostmi ter prečnimi kompetencami, saj se jih tako opremi za prilagodljivost in odpornost za celotno življenje. Države članice bi si morale prizadevati za okrepitev določb o individualnih pravicah do usposabljanja in zagotoviti njihovo prenosljivost pri prehodu na nov poklic, po potrebi tudi prek individualnih izobraževalnih računov. Vsem bi morale omogočiti, da predvidijo potrebe trga dela in se jim bolje prilagodijo, zlasti s stalnim izpopolnjevanjem in prekvalificiranjem ter zagotavljanjem integriranega usmerjanja in svetovanja, da bi podprli pravičen in pošten prehod za vse, okrepili družbene rezultate, obravnavali pomanjkanje delovne sile, izboljšali splošno odpornost gospodarstva na pretrese in olajšali prilagoditve, potrebne po zaradi krize COVID-19.
            Države članice bi morale spodbujati enake možnosti za vse z odpravo neenakosti v sistemih izobraževanja in usposabljanja, vključno z zagotavljanjem dostopa do kakovostne predšolske vzgoje. Morale bi zvišati ravni izobrazbe na splošno, zmanjšati število mladih, ki zgodaj opustijo šolanje, omogočiti lažji dostop do in zaključek poklicnega izobraževanja in usposabljanja ter terciarnega izobraževanja in povečati udejstvovanje odraslih v nenehnem učenju, predvsem tistih iz prikrajšanih okolij in najmanj kvalificiranih. Ob upoštevanju novih zahtev digitalnih, zelenih in starajočih se družb bi države članice morale okrepiti učenje na delovnem mestu v svojih sistemih poklicnega izobraževanja in usposabljanja, tudi s kakovostnim, učinkovitim vajeništvom, ter povečati število diplomantov, zlasti žensk, s področja naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike tako na ravni poklicnega izobraževanja in usposabljanja kot v terciarnem izobraževanju. Države članice bi morale poleg tega: povečati relevantnost terciarnega izobraževanja in po potrebi raziskav za trg dela, izboljšati spremljanje in napovedovanje potreb po spretnosti, povečati preglednost spretnosti in primerljivost kvalifikacij, vključno s tistimi, ki so bile pridobljene v tujini, ter zagotoviti več priložnosti za priznavanje in vrednotenje spretnosti in kompetenc, pridobljenih zunaj formalnega izobraževanja in usposabljanja. Morale bi nadgraditi ter povečati ponudbo in uvajanje prilagodljivega nenehnega poklicnega izobraževanja in usposabljanja. Države članice bi prav tako morale podpirati nizko kvalificirane odrasle, da bi ti ostali ali postali dolgoročno zaposljivi, tako da poskrbijo za boljši dostop do kakovostnih izobraževalnih možnosti in za to, da se te možnosti dejansko tudi izkoristijo, in sicer z uvedbo „poti izpopolnjevanja“, kar vključuje oceno spretnosti, ponudbo izobraževanja in usposabljanja, ki je usklajena s priložnostmi na trgu dela, ter vrednotenje in priznavanje pridobljenih spretnosti.
            Države članice bi morale brezposelnim in neaktivnim osebam zagotoviti učinkovito, pravočasno, usklajeno in prilagojeno pomoč, ki temelji na podpori pri iskanju zaposlitve, usposabljanju, prekvalifikaciji in dostopu do drugih podpornih storitev, pri čemer bi morale posebno pozornost nameniti ranljivim skupinam in ljudem, ki sta jih še posebej prizadela zeleni in digitalni prehod ter kriza zaradi COVID-19. Da se znatno zmanjša in prepreči dolgotrajna in strukturna brezposelnost, bi bilo treba čim hitreje in najkasneje po 18 mesecih brezposelnosti izvajati celovite strategije, ki zajemajo poglobljene individualne ocene brezposelnih oseb. Brezposelnost mladih in vprašanje mladih, ki niso zaposleni, se ne izobražujejo ali usposabljajo, bi bilo treba še naprej reševati s preprečevanjem zgodnjega opuščanja šolanja in strukturnimi izboljšavami prehoda iz šolanja v zaposlitev, tudi prek doslednega izvajanja jamstva za mladino.
            Države članice bi si morale prizadevati za odpravo ovir in odvračilnih dejavnikov za udeležbo na trgu dela ter zagotoviti spodbude zanjo, predvsem za osebe z nizkimi dohodki, prejemnike drugega dohodka v gospodinjstvu in najbolj oddaljene od trga dela. Države članice bi morale podpirati delovno okolje, prilagojeno invalidom, vključno s ciljno usmerjeno finančno podporo in storitvami, ki invalidom omogočajo udeležbo na trgu dela in v družbi.
            Obravnavati bi bilo treba problem razlike v stopnji zaposlenosti in plačilu med spoloma. Države članice bi morale zagotoviti enakost spolov in večjo udeležbo žensk na trgu dela, vključno z zagotavljanjem enakih možnosti in poklicnega napredovanja ter odpravo ovir za prevzem vodstvenih vlog na vseh ravneh odločanja. Zagotoviti bi bilo treba uresničevanje načela enakega plačila za enako delo ali delo enake vrednosti ter plačne preglednosti. Spodbujati bi bilo treba usklajevanje poklicnega, družinskega in zasebnega življenja tako žensk kot moških, predvsem z omogočanjem cenovno dostopnih in kakovostnih storitev dolgotrajne oskrbe ter predšolske vzgoje in varstva. Države članice bi morale staršem in drugim osebam z obveznostmi oskrbe omogočiti ustrezen dopust iz družinskih razlogov in prožne ureditve dela, da bi lahko usklajevali poklicno, družinsko in zasebno življenje, ter spodbujati uravnoteženo uveljavljanje teh pravic med spoloma.
            Smernica 7: Izboljšanje delovanja trgov dela in učinkovitosti socialnega dialoga
            Da bi imeli koristi od dinamične in produktivne delovne sile ter novih delovnih vzorcev in poslovnih modelov, bi morale države članice sodelovati s socialnimi partnerji v zvezi s poštenimi, preglednimi in predvidljivimi delovnimi pogoji, pri tem pa uravnotežiti pravice in obveznosti. Zmanjšati in preprečiti bi morale segmentacijo trgov dela, se boriti proti neprijavljenemu delu in navidezni samozaposlitvi ter spodbujati prehod na zaposlitve za nedoločen čas. Pravila o varstvu zaposlitve, delovno pravo in zadevne institucije bi morali zagotoviti ustrezno okolje za zaposlovanje in potrebno prožnost za delodajalce, da se lahko hitro prilagodijo spremembam v gospodarstvu, hkrati pa varovati pravice delavcev in zagotavljati socialno zaščito, ustrezno raven varnosti ter zdravo, varno in dobro prilagojeno delovno okolje za delavce, tudi glede na tveganja, ki jih predstavlja kriza zaradi COVID-19. Da bi v tej krizi ohranili delovna mesta in proizvodnjo, je treba spodbujati uporabo prožnih ureditev dela, kot je delo na daljavo. Preprečiti bi bilo treba delovna razmerja, ki vodijo do prekarnih delovnih pogojev, tudi v primeru platformnih delavcev in z bojem proti zlorabi atipičnih pogodb. V primeru nezakonite odpovedi bi bilo treba zagotoviti dostop do učinkovitega in nepristranskega reševanja sporov ter pravico do pravnega sredstva, vključno z ustrezno odškodnino.
            Cilj politik bi moral biti izboljšati in podpreti udeležbo na trgu dela, usklajevanje ponudbe in povpraševanja na njem ter prehode znotraj njega, tudi v prikrajšanih regijah. Države članice bi morale učinkovito aktivirati tiste, ki lahko sodelujejo na trgu dela, in jim to udeležbo omogočiti. Države članice bi morale povečati učinkovitost aktivnih politik trga dela, tako da bi jih bolje usmerile, povečale njihov domet in obseg ter jih bolje povezale s socialnimi storitvami in dohodkovno podporo za brezposelne med iskanjem zaposlitve na podlagi njihovih pravic in odgovornosti. Države članice bi si morale prizadevati za učinkovitejše in uspešnejše javne službe za zaposlovanje, in sicer z zagotavljanjem pravočasne in prilagojene pomoči iskalcem zaposlitve, podpiranjem sedanjih in prihodnjih potreb trga dela in uvedbo upravljanja na podlagi uspešnosti.
            Države članice bi morale brezposelnim zagotavljati ustrezna nadomestila za brezposelnost za razumno obdobje ter v skladu z njihovimi prispevki in nacionalnimi pravili o upravičenosti. Preučiti bi bilo treba začasno omilitev zahtev za upravičenost in podaljšanje trajanja nadomestila za ublažitev posledic pandemije COVID-19, vendar nadomestila za brezposelnost ne bi smela odvračati od hitre ponovne zaposlitve in bi jih morale spremljati aktivne politike trga dela.
            Mobilnost učečih in delavcev bi bilo treba ustrezno podpreti, da se okrepijo spretnosti in poveča zaposljivost ter izkoristi celoten potencial evropskega trga dela, hkrati pa zagotovijo pošteni pogoji za vse, ki opravljajo čezmejno dejavnost, in okrepi upravno sodelovanje med nacionalnimi upravami v zvezi z mobilnimi delavci, pri čemer se izkoristi podpora novo ustanovljenega Evropskega organa za delo. Mobilnost delavcev v kritičnih poklicih ter čezmejnih, sezonskih in napotenih delavcev bi bilo treba podpreti v primerih začasnega zaprtja meja zaradi pandemije COVID-19, ob upoštevanju vidikov javnega zdravja. Odpraviti bi bilo treba ovire za mobilnost v izobraževanju in usposabljanju, pri poklicnih in osebnih pokojninah ter priznavanju kvalifikacij ter poenostaviti priznavanje kvalifikacij. Države članice bi morale sprejeti ukrepe za zagotovitev, da upravni postopki delavcev iz drugih držav članic, tudi čezmejnih, ne bi po nepotrebnem ovirali pri zaposlovanju. Države članice bi morale poleg tega preprečevati zlorabe obstoječih predpisov in obravnavati temeljne vzroke za beg možganov iz nekaterih regij, med drugim z ustreznimi ukrepi za regionalni razvoj.
            Na podlagi obstoječih nacionalnih praks ter za učinkovitejši socialni dialog in boljše socialno-ekonomske rezultate bi morale države članice zagotoviti pravočasno in tehtno vključenost socialnih partnerjev v oblikovanje in izvajanje zaposlitvenih, socialnih in, kjer je primerno, gospodarskih reform in politik, vključno s podpiranjem krepitve zmogljivosti socialnih partnerjev. Države članice bi morale spodbujati socialni dialog in kolektivna pogajanja. Socialne partnerje bi bilo treba spodbujati k pogajanjem za kolektivne pogodbe in sklepanju takih pogodb v zadevah, ki so zanje relevantne, pri tem pa v celoti spoštovati njihovo avtonomnost in pravico do kolektivnih ukrepov.
            Države članice bi morale po potrebi in na podlagi obstoječih nacionalnih praks upoštevati izkušnje ustreznih organizacij civilne družbe na področju zaposlovanja in socialnih vprašanj.
            Smernica 8: Spodbujanje enakih možnosti za vse, krepitev socialne vključenosti in boj proti revščini
            Države članice bi morale spodbujati trge dela, ki so vključujoči in odprti za vse, tako da uvedejo učinkovite ukrepe za boj proti vsem oblikam diskriminacije in spodbujanje enakih možnosti za vse, zlasti za skupine, ki so na trgu dela premalo zastopane, ob tem pa ustrezno upoštevajo regionalno in teritorialno razsežnost. Zagotoviti bi morale enako obravnavo pri zaposlovanju, socialni zaščiti, zdravstvu in dolgotrajni oskrbi, izobraževanju ter dostopu do blaga in storitev ne glede na spol, raso ali narodnost, vero ali prepričanje, invalidnost, starost ali spolno usmerjenost.
            Države članice bi morale posodobiti sisteme socialne zaščite, da bi zagotovile ustrezno, uspešno, učinkovito in trajnostno socialno zaščito za vse v vseh življenjskih obdobjih, s čimer bi spodbujale socialno vključenost in navzgor usmerjeno socialno mobilnost, motivirale za udeležbo na trgu dela, podpirale socialne naložbe, se borile proti revščini in odpravljale neenakosti, tudi z oblikovanjem davčnih sistemov in sistemov socialnih prejemkov ter ocenjevanjem distribucijskega učinka politik. Z dopolnjevanjem splošnih pristopov s selektivnimi se bo povečala učinkovitost sistemov socialne zaščite. Pri posodobitvi sistemov socialne zaščite bi si morali prizadevati tudi za izboljšanje njihove odpornosti na večplastne izzive, kot so tisti, ki so se pojavili zaradi izbruha COVID-19.
            Države članice bi morale razviti in povezati tri razsežnosti aktivnega vključevanja: ustrezno dohodkovno podporo, vključujoče trge dela in dostop do kakovostnih podpornih storitev, prilagojenih individualnim potrebam. Sistemi socialne zaščite bi morali zagotavljati ustrezno socialno pomoč v obliki minimalnega dohodka za vse osebe z nezadostnimi sredstvi ter krepiti socialno vključenost s spodbujanjem aktivne udeležbe na trgu dela in v družbi, med drugim s ciljno usmerjenimi socialnimi storitvami.
            Razpoložljivost cenovno ugodnih, dostopnih in kakovostnih storitev, kot so predšolska vzgoja in varstvo, zunajšolsko varstvo, izobraževanje, usposabljanje, stanovanja ter zdravstvo in dolgotrajna oskrba, je temeljni pogoj za zagotavljanje enakih možnosti. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti boju proti revščini in socialni izključenosti, vključno z revščino zaposlenih in otrok, tudi v zvezi s posledicami krize zaradi COVID-19. Države članice bi morale zagotoviti, da bi imel vsakdo dostop do osnovnih storitev, tudi otroci. Ljudem v stiski ali v ranljivem položaju bi države članice morale zagotoviti dostop do ustreznih socialnih stanovanj ali stanovanjske pomoči in rešiti problem energijske revščine. Pri teh storitvah bi morale upoštevati posebne potrebe invalidov, vključno z dostopnostjo. Posebej bi se morale posvetiti problematiki brezdomstva. Države članice bi morale zagotoviti pravočasen dostop do cenovno dostopnega preventivnega in kurativnega kakovostnega zdravstvenega varstva in dolgotrajne oskrbe ter pri tem ohraniti dolgoročno vzdržnost.
            Glede na vse daljšo življenjsko dobo in demografske spremembe bi morale države članice zagotoviti ustreznost in vzdržnost pokojninskih sistemov za delavce in samozaposlene, ter ob tem ženskam in moškim zagotoviti enake možnosti za pridobivanje pokojninskih pravic, tudi v okviru dodatnih pokojninskih shem, in jim tako zagotoviti ustrezne prihodke v starosti. Pokojninske reforme bi bilo treba podpreti s politikami, katerih cilj je zmanjšati razlike v pokojninah med spoloma, in ukrepi za podaljšanje poklicnega življenja, na primer z dvigom dejanske upokojitvene starosti, in zagotoviti, da so skladne s strategijami aktivnega staranja. Države članice bi morale vzpostaviti konstruktiven dialog s socialnimi partnerji in drugimi zadevnimi deležniki ter omogočiti ustrezno postopno uvajanje reform.


title: Sklep Sveta (EU) 2020/1697 z dne 12. oktobra 2020 o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Dvostranskem nadzornem odboru v okviru Sporazuma med Združenimi državami Amerike in Evropsko skupnostjo o sodelovanju pri ureditvi varnosti civilnega letalstva glede Sklepa št. 0010 o sprejetju Priloge 3 k Sporazumu

text:
                  13.11.2020

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 381/18

         SKLEP SVETA (EU) 2020/1697
         z dne 12. oktobra 2020
         o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Dvostranskem nadzornem odboru v okviru Sporazuma med Združenimi državami Amerike in Evropsko skupnostjo o sodelovanju pri ureditvi varnosti civilnega letalstva glede Sklepa št. 0010 o sprejetju Priloge 3 k Sporazumu
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 100(2) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Sporazum med Združenimi državami Amerike in Evropsko skupnostjo o sodelovanju pri ureditvi varnosti civilnega letalstva (1) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) je bil odobren v imenu Unije s Sklepom Sveta 2011/719/EU (2) in je začel veljati 1. maja 2011.

                     (2)

                     Eden od glavnih ciljev Sporazuma je izboljšati dolgoletne odnose sodelovanja med Evropo in Združenimi državami, da bi zagotovili visoko stopnjo varnosti civilnega letalstva po vsem svetu ter zmanjšali gospodarske obremenitve za letalsko industrijo in operatorje zaradi odvečnega regulativnega nadzora.

                     (3)

                     Sprememba št. 1 (3) Sporazuma razširja področje uporabe člena 2.B Sporazuma tako, da med drugim vključuje licenciranje in usposabljanje osebja, in se začasno uporablja od 13. decembra 2017 v skladu s členom 3 Sklepa Sveta (EU) 2018/61 (4).

                     (4)

                     Člen 5 Sporazuma, kakor je bil spremenjen, predvideva pripravo novih prilog k Sporazumu o zadevah, ki spadajo na njegovo področje uporabe.

                     (5)

                     Oba tehnična predstavnika v smislu člena 1.F. Sporazuma, in sicer Agencija Evropske unije za varnost v letalstvu (EASA) za Evropsko unijo (EU) in Zvezna uprava za letalstvo (FAA) za Združene države Amerike, sta predlagala, da Dvostranski nadzorni odbor sprejme sklep o oblikovanju nove Priloge 3 k Sporazumu, da bi se zajelo vzajemno priznavanje ugotovitev glede skladnosti in dokumentacije ter zagotavljanje tehnične pomoči v zvezi z licenciranjem športnih pilotov in spremljanjem skladnosti.

                     (6)

                     S poenostavitvijo spremembe licenc športnega pilota in nekaterih ratingov pilota bo vzpostavljen okvir, ki bo zagotavljal, da piloti, ki prebivajo v Uniji, upravljajo zrakoplove na podlagi licenc/ratingov, izdanih v skladu s predpisi EU, pod nadzorom organov držav članic EU ter vzdržujejo in nadgrajujejo svoje kvalifikacije v organizacijah za usposabljanje v EU. Poleg tega bo to imelo tudi precejšnje praktične koristi za številne pilote, ki prebivajo v Uniji in Združenih državah Amerike, ne da bi bila ogrožena varnost.

                     (7)

                     Člen 19.C Sporazuma določa, da začnejo posamezne priloge veljati na podlagi sklepa Dvostranskega nadzornega odbora, ustanovljenega v skladu s členom 3 Sporazuma.

                     (8)

                     Primerno je določiti stališče, ki se v imenu Unije zastopa v Dvostranskem nadzornem odboru v skladu s členom 4(3) Sklepa 2011/719/EU glede Sklepa št. 0010 Dvostranskega nadzornega odbora o sprejetju Priloge 3 o licenciranju pilotov k Sporazumu v skladu s členoma 3.C.7 in 19.C Sporazuma.

                     (9)

                     Stališče Unije v Dvostranskem nadzornem odboru bi zato moralo temeljiti na osnutku Sklepa št. 0010 Dvostranskega nadzornega odbora in skupni izjavi –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Stališče, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Dvostranskem nadzornem odboru v skladu s členoma 3 in 19 Sporazuma med Združenimi državami Amerike in Evropsko skupnostjo o sodelovanju pri ureditvi varnosti civilnega letalstva (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) glede sprejetja sklepa Dvostranskega nadzornega odbora o sprejetju Priloge 3 k Sporazumu, temelji na osnutku Sklepa št. 0010 Dvostranskega nadzornega odbora in podpisu skupne izjave (5).

            Člen 2
            Sklep Dvostranskega nadzornega odbora se po sprejetju objavi v Uradnem listu Evropske unije.

            Člen 3
            Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

            V Luxembourgu, 12. oktobra 2020

                  Za Svet

                  Predsednik

               J. BORRELL FONTELLES

            (1)  UL L 291, 9.11.2011, str. 3.

            (2)  Sklep Sveta 2011/719/EU z dne 7. marca 2011 o sklenitvi Sporazuma med Združenimi državami Amerike in Evropsko skupnostjo o sodelovanju pri ureditvi varnosti civilnega letalstva (UL L 291, 9.11.2011, str. 1).

            (3)  UL L 11, 16.1.2018, str. 3.

            (4)  Sklep Sveta (EU) 2018/61 z dne 21. marca 2017 o podpisu spremembe Sporazuma med Združenimi državami Amerike in Evropsko skupnostjo o sodelovanju pri ureditvi varnosti civilnega letalstva, v imenu Evropske unije, in njeni začasni uporabi (UL L 11, 16.1.2018, str. 1).

            (5)  Glejte dokument ST 11004/19 na http://register.consilium.europa.eu.


title: Sklep Sveta (EU) 2020/1698 z dne 12. oktobra 2020 o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Dvostranskem nadzornem odboru v okviru Sporazuma med Združenimi državami Amerike in Evropsko skupnostjo o sodelovanju pri ureditvi varnosti civilnega letalstva glede Sklepa št. 0011 o sprejetju Priloge 4 k Sporazumu

text:
                  13.11.2020

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 381/20

         SKLEP SVETA (EU) 2020/1698
         z dne 12. oktobra 2020
         o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Dvostranskem nadzornem odboru v okviru Sporazuma med Združenimi državami Amerike in Evropsko skupnostjo o sodelovanju pri ureditvi varnosti civilnega letalstva glede Sklepa št. 0011 o sprejetju Priloge 4 k Sporazumu
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 100(2) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Sporazum med Združenimi državami Amerike in Evropsko skupnostjo o sodelovanju pri ureditvi varnosti civilnega letalstva (1) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) je bil odobren v imenu Unije s Sklepom Sveta 2011/719/EU (2) in je začel veljati 1. maja 2011.

                     (2)

                     Eden od glavnih ciljev Sporazuma je izboljšati dolgoletne odnose sodelovanja med Evropo in Združenimi državami, da bi zagotovili visoko stopnjo varnosti civilnega letalstva po vsem svetu ter zmanjšali gospodarske obremenitve za letalsko industrijo in operatorje zaradi odvečnega regulativnega nadzora.

                     (3)

                     Sprememba št. 1 (3) Sporazuma razširja področje uporabe člena 2.B Sporazuma tako, da med drugim vključuje licenciranje in usposabljanje osebja, in se začasno uporablja od 13. decembra 2017 v skladu s členom 3 Sklepa Sveta (EU) 2018/61 (4).

                     (4)

                     Člen 5 Sporazuma, kakor je bil spremenjen, predvideva pripravo novih prilog k Sporazumu o zadevah, ki spadajo na njegovo področje uporabe.

                     (5)

                     Oba tehnična predstavnika v smislu člena 1.F. Sporazuma, in sicer Agencija Evropske unije za varnost v letalstvu (EASA) za Evropsko unijo (EU) in Zvezna uprava za letalstvo (FAA) za Združene države Amerike, sta predlagala, da Dvostranski nadzorni odbor sprejme sklep o oblikovanju nove Priloge 4 k Sporazumu, da bi se zajelo vzajemno priznavanje ugotovitev glede skladnosti in dokumentacije za naprave za simulacijo letenja (FSTD).

                     (6)

                     Z oblikovanjem nove priloge se bodo zagotovili prihranki obema tehničnima predstavnikoma in hkrati znižali stroški za industrijo (upravljavce FSTD), letalski prevozniki pa bodo posledično imeli koristi od izboljšanega dostopa njihovih pilotov do FSTD.

                     (7)

                     Člen 19.C Sporazuma določa, da začnejo novo oblikovane priloge veljati na podlagi sklepa Dvostranskega nadzornega odbora, ustanovljenega v skladu s členom 3 Sporazuma.

                     (8)

                     Primerno je določiti stališče, ki se v imenu Unije zastopa v Dvostranskem nadzornem odboru v skladu s členom 4(3) Sklepa Sveta 2011/719/EU glede Sklepa št. 0011 Dvostranskega nadzornega odbora o sprejetju Priloge 4 o napravah za simulacijo letenja k Sporazumu v skladu s členoma 3.C.7 in 19.C Sporazuma.

                     (9)

                     Stališče Unije v Dvostranskem nadzornem odboru bi zato moralo temeljiti na osnutku Sklepa št. 0011 Dvostranskega nadzornega odbora in skupni izjavi –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Stališče, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Dvostranskem nadzornem odboru v skladu s členoma 3 in 19 Sporazuma med Združenimi državami Amerike in Evropsko skupnostjo o sodelovanju pri ureditvi varnosti civilnega letalstva (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) glede sprejetja sklepa Dvostranskega nadzornega odbora o sprejetju Priloge 4 k Sporazumu, temelji na osnutku Sklepa št. 0011 Dvostranskega nadzornega odbora in podpisu skupne izjave (5).

            Člen 2
            Sklep Dvostranskega nadzornega odbora se po sprejetju objavi v Uradnem listu Evropske unije.

            Člen 3
            Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

            V Luxembourgu, 12. oktobra 2020

                  Za Svet

                  Predsednik

               J. BORRELL FONTELLES

            (1)  UL L 291, 9.11.2011, str. 3.

            (2)  Sklep Sveta 2011/719/EU z dne 7. marca 2011 o sklenitvi Sporazuma med Združenimi državami Amerike in Evropsko skupnostjo o sodelovanju pri ureditvi varnosti civilnega letalstva (UL L 291, 9.11.2011, str. 1).

            (3)  UL L 11, 16.1.2018, str. 3.

            (4)  Sklep Sveta (EU) 2018/61 z dne 21. marca 2017 o podpisu spremembe Sporazuma med Združenimi državami Amerike in Evropsko skupnostjo o sodelovanju pri ureditvi varnosti civilnega letalstva, v imenu Evropske unije, in njeni začasni uporabi (UL L 11, 16.1.2018, str. 1).

            (5)  Glejte dokument ST 11009/19 na http://register.consilium.europa.eu.