title: Sklep Sveta (EU) 2015/1523 z dne 14. septembra 2015 o uvedbi začasnih ukrepov na področju mednarodne zaščite v korist Italije in Grčije

text:
               15.9.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 239/146

         SKLEP SVETA (EU) 2015/1523
   z dne 14. septembra 2015
   o uvedbi začasnih ukrepov na področju mednarodne zaščite v korist Italije in Grčije
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 78(3) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 78(3) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) lahko Svet na predlog Komisije in po posvetovanju y Evropskim parlamentom v primeru izrednih razmer v eni ali več državah članicah zaradi nenadnega prihoda državljanov tretjih držav sprejme začasne ukrepe v korist zadevnih držav članic.

               (2)

               V skladu s členom 80 PDEU velja za politike Unije glede mejne kontrole, azila in priseljevanja ter njihovo izvajanje načelo solidarnosti in pravične delitve odgovornosti med državami članicami, akti Unije, sprejeti na tem področju, pa morajo vsebovati ustrezne ukrepe za uveljavitev tega načela.

               (3)

               Ob nedavnih kriznih razmerah v Sredozemlju so institucije Unije nemudoma priznale izjemne migracijske tokove v tej regiji ter pozvale h konkretnim solidarnostnim ukrepom za podporo najbolj obremenjenim državam članicam. Komisija je na skupnem zasedanju ministrov za zunanje in notranje zadeve 20. aprila 2015 predstavila načrt ukrepov v desetih točkah za takojšen odziv na to krizo ter se med drugim zavezala k preučitvi možnosti za uvedbo mehanizma nujnih premestitev.

               (4)

               Evropski svet se je na zasedanju dne 23. aprila 2015 med drugim odločil okrepiti notranjo solidarnost in odgovornost ter se zavezal zlasti k povečanju nujne pomoči najbolj obremenjenim državam članicam in preučitvi možnosti za organizacijo nujnih premestitev med državami članicami na prostovoljni osnovi, pa tudi napotitvi ekip Evropskega azilnega podpornega urada (v nadaljnjem besedilu: EASO) v najbolj obremenjene države članice za skupno obravnavanje prošenj za mednarodno zaščito, vključno z registracijo in odvzemanjem prstnih odtisov.

               (5)

               Evropski parlament je v resoluciji z dne 28. aprila 2015 ponovno potrdil, da mora Unija pri svojem odzivu na nedavne pretresljive dogodke v Sredozemlju izhajati iz solidarnosti in pravične delitve odgovornosti ter pri tem bolj okrepiti prizadevanja v podporo tistim državam članicam, ki v absolutnem smislu ali sorazmerno gledano sprejmejo največji delež beguncev in prosilcev za mednarodno pomoč.

               (6)

               Evropski svet je na zasedanju 25. in 26. junija 2015 med drugim sklenil, da bi bilo treba istočasno pospešiti prizadevanja v zvezi s tremi ključnimi razsežnostmi, in sicer premestitvami/preselitvami, vrnitvijo/ponovnim sprejemom/reintegracijo ter sodelovanjem z državami izvora in tranzita. Ob upoštevanju sedanjih izrednih razmer ter zaveze k okrepitvi solidarnosti in odgovornosti se je dogovoril zlasti o začasni in izjemni premestitvi 40 000 oseb, ki nedvomno potrebujejo mednarodno zaščito, za dve leti iz Italije in iz Grčije v druge države članice. Pozval je k hitremu sprejetju tozadevnega sklepa Sveta in sklenil, da bi se morale države članice v ta namen soglasno dogovoriti o porazdelitvi teh oseb glede na posebne okoliščine v državah članicah.

               (7)

               Specifične razmere držav članic so zlasti posledica migracijskih tokov v drugih geografskih regijah, kot je migracijska pot na Zahodnem Balkanu.

               (8)

               V več državah članicah se je leta 2014 znatno povečalo skupno število migrantov, vključno s prosilci za mednarodno zaščito, ki so prispeli na njihovo ozemlje, v nekaterih od njih pa se je ta trend nadaljeval tudi v prvih mesecih leta 2015. Komisija je več državam članicam zagotovila nujno finančno pomoč, EASO pa operativno podporo, da bi se lahko spoprijele s tem povečanim pritiskom.

               (9)

               Med državami članicami, ki se soočajo z znatnimi pritiski, in ob upoštevanju nedavnih pretresljivih dogodkov v Sredozemlju je zlasti na ozemlji Italije in Grčije prispelo doslej največje število migrantov, vključno s prosilci, ki nedvomno potrebujejo mednarodno zaščito, kar je močno obremenilo njuna migracijska in azilna sistema.

               (10)

               Po podatkih Evropske agencije za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah (Frontex) za leto 2014 sta bili migracijski poti v osrednjem in vzhodnem Sredozemlju glavni območji nezakonitih prehodov meje z Unijo. Samo v Italijo je leta 2014 nezakonito vstopilo več kot 170 000 migrantov, kar je 277-odstotno povečanje v primerjavi z letom 2013. Trend enakomernega naraščanja je bilo opaziti tudi v Grčiji, v katero je nezakonito vstopilo več kot 50 000 migrantov, kar je 153-odstotno povečanje v primerjavi z letom 2013. Skupna številka se je tekom leta 2015 še povečala. Italija je v prvih šestih mesecih leta 2015 zabeležila 5-odstotno povečanje nezakonitih prehodov meje v primerjavi z enakim obdobjem lani. V enakem obdobju se je tudi Grčija soočila z velikim povečanjem števila nezakonitih prehodov meje, ki je ustrezalo šestkratnemu povečanju v prvih šestih mesecih leta 2014 (več kot 76 000 v obdobju med januarjem in junijem 2015 v primerjavi z 11 336 v obdobju od januarja do junija 2014). Velik delež celotnega števila migrantov z neurejenim statusom, zabeleženih v teh dveh regijah, predstavljajo državljani držav, katerih prošnje za mednarodno zaščito v Uniji se po podatkih Eurostata pogosto ugodno rešijo.

               (11)

               Leta 2014 je po podatkih Eurostata v Italiji za mednarodno zaščito zaprosilo 64 625 oseb, kar je 143-odstotno povečanje v primerjavi z letom 2013, ko je bilo tovrstnih prosilcev 26 920. Grčija je z 9 430 prosilci zabeležila manjši porast števila prošenj (tj. 15-odstotno povečanje). V prvem četrtletju leta 2015 je za mednarodno zaščito v Italiji zaprosilo 15 250 oseb (kar predstavlja 47-odstotno povečanje v primerjavi s prvim četrtletjem leta 2014), v Grčiji pa 2 615 oseb (kar pomeni 28-odstotno povečanje v primerjavi s prvim četrtletjem leta 2014).

               (12)

               Doslej so bili v okviru migracijske in azilne politike sprejeti številni ukrepi za podporo Italiji in Grčiji, med drugim z znatno nujno pomočjo in operativno podporo, ki jo je zagotovil EASO. Italija in Grčija sta bili na drugem in tretjem mestu med upravičenkami, ki so v obdobju 2007–2013 prejele največ finančnih sredstev iz naslova splošnega programa „Solidarnost in upravljanje migracijskih tokov“ (SOLID), poleg tega pa sta prejeli še znatna finančna sredstva iz naslova nujne pomoči. Ti državi bosta tudi v obdobju 2014–2020 glavni upravičenki do sredstev iz Sklada za azil, migracije in vključevanje.

               (13)

               Zaradi nestabilnih razmer in konfliktov, ki se odvijajo v neposrednem sosedstvu Italije in Grčije, se bo že tako velik pritisk na njuna migracijska in azilna sistema zelo verjetno še stopnjeval, precejšen del migrantov, ki prispejo na njuni ozemlji, pa bo morda potreboval mednarodno zaščito. Zato je odločilnega pomena, da se pokaže solidarnost s tema državama in da se podpora, ki se jima že zagotavlja, dopolni z začasnimi ukrepi na področju azila in migracij.

               (14)

               Obenem bi morali Italija in Grčija kot odziv na izjemne pritiske na njuna azilna in migracijska sistema zagotoviti strukturne rešitve. Ukrepe iz tega sklepa bi zato morala spremljati uvedba trdnega in strateškega okvira v teh dveh državah za odziv na krizne razmere in okrepitev procesa reform, ki se že izvaja na teh področjih. V zvezi s tem bi morali Italija in Grčija na dan začetka veljavnosti tega sklepa Komisiji predložiti vsaka svoj časovni načrt, ki bi moral vključevati ustrezne ukrepe na področju azila, prvega sprejema in vračanja za krepitev zmogljivosti, kakovosti in učinkovitosti njunih sistemov na teh področjih, pa tudi ukrepe za zagotovitev ustreznega izvajanja tega sklepa, da bi jima po izteku njegove veljavnosti omogočili lažje obvladovanje morebitnega povečanja števila migrantov, ki prispejo na njuni ozemlji.

               (15)

               Ob upoštevanju, da se je Evropski svet dogovoril o sklopu medsebojno povezanih ukrepov, bi morala Komisija imeti pooblastilo, da po potrebi in po tem, ko je imela zadevna država možnost predstaviti svoja stališča, začasno odloži uporabo tega sklepa za omejeno obdobje, če Italija ali Grčija ne bi spoštovali svojih obveznosti v zvezi s tem.

               (16)

               Če bi se katera koli druga država članica zaradi nenadnega prihoda državljanov tretjih držav znašla v podobnem izrednem položaju, lahko Svet na predlog Komisije in po posvetovanju z Evropskim parlamentom sprejme začasne ukrepe v korist zadevne države članice na podlagi člena 78(3) PDEU. Takšni ukrepi lahko po potrebi vključujejo zamrznitev obveznosti zadevne države članice, ki so ji naložene s tem sklepom.

               (17)

               V skladu s členom 78(3) PDEU bi morali biti ukrepi v korist Italije in Grčije začasni. Obdobje 24 mesecev je smiselno, da bi ukrepi iz tega sklepa Italiji in Grčiji resnično pomagali pri obvladovanju povečanih migracijskih tokov na njunih ozemljih.

               (18)

               Ukrepi za premestitev iz Italije in Grčije iz tega sklepa pomenijo začasno odstopanje od pravila iz člena 13(1) Uredbe (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (1), v skladu s katerim bi bili Italija in Grčija sicer odgovorni za obravnavo prošnje za mednarodno zaščito na podlagi meril iz poglavja III navedene uredbe, pa tudi začasno odstopanje od postopkovnih korakov, vključno z roki, iz členov 21, 22 in 29 navedene uredbe. Druge določbe Uredbe (EU) št. 604/2013, vključno z izvedbenimi pravili iz Uredbe Komisije (ES) št. 1560/2003 (2) in Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 118/2014 (3), se še naprej uporabljajo, vključno s pravili iz te uredbe o obveznosti države članice, ki izvede predajo, da krije stroške, ki nastanejo pri predaji prosilca v državo članico premestitve, in o sodelovanju pri predajah med državami članicami ter o prenosu informacij prek elektronskega komunikacijskega omrežja „DubliNet“.
               Ta sklep vključuje tudi odstopanje od privolitve prosilca za mednarodno zaščito, kot je opredeljeno v členu 7(2) Uredbe (EU) št. 516/2014 Evropskega parlamenta in Sveta (4).

               (19)

               Ukrepi za premestitev držav članic ne odvezujejo od celovitega izvajanja določb Uredbe (EU) št. 604/2013, vključno tistimi, ki se nanašajo na ponovno združitev družine, posebno zaščito mladoletnikov brez spremstva in diskrecijsko klavzulo o humanitarnih razlogih.

               (20)

               Izbrati je bilo treba merila za določitev, kateri prosilci in v kolikšnem številu naj se premestijo iz Italije in iz Grčije, brez poseganja v odločitve v zvezi s prošnjami za azil, sprejetimi na nacionalni ravni. Predviden je jasen in obvladljiv sistem, ki temelji na določitvi praga povprečne stopnje na ravni Unije ugodno rešenih prošenj za mednarodno zaščito v postopkih na prvi stopnji, kakor jo je izračunal Eurostat na podlagi najnovejših razpoložljivih statističnih podatkov o vseh prvostopenjskih odločitvah, ki so bile na ravni Unije sprejete v zvezi s prošnjami za azil oziroma mednarodno zaščito. Po eni strani bi bilo treba s tem pragom v čim večji možni meri zagotoviti, da lahko vsi prosilci, ki nedvomno potrebujejo mednarodno zaščito, neomejeno in hitro uveljavijo svoje pravice do zaščite v državi članici premestitve. Po drugi strani bi z njim v čim večji možni meri preprečil, da bi bili prosilci, katerih prošnje bodo verjetno zavrnjene, premeščeni v drugo državo članico in bi se s tem neupravičeno podaljšalo njihovo bivanje v Uniji. Glede na najnovejše posodobljene razpoložljive četrtletne podatke Eurostata o odločitvah, ki so bile sprejete v postopkih na prvi stopnji, bi bilo v treba v tem sklepu uporabiti prag 75 %.

               (21)

               Namen začasnih ukrepov je ublažiti občuten pritisk na azilna sistema Italije in Grčije, zlasti s premestitvijo pomembnega števila prosilcev, ki bodo na njuni ozemlji prispeli po dnevu začetka uporabe tega sklepa in bodo nedvomno potrebovali mednarodno zaščito. Glede na skupno število državljanov tretjih držav, ki so leta 2014 nezakonito vstopili v Italijo ali Grčijo, ter ob upoštevanju števila tistih, ki nedvomno potrebujejo mednarodno zaščito, bi bilo treba iz Italije in Grčije premestiti skupaj 40 000 prosilcev, ki nedvomno potrebujejo mednarodno zaščito. To število ustreza približno 40 % skupnega števila državljanov tretjih držav, ki so leta 2014 nezakonito vstopili v Italijo ali Grčijo ter nedvomno potrebujejo mednarodno zaščito. Ukrep premestitve, ki se predlaga v tem sklepu, torej pomeni pravično delitev bremena med Italijo in Grčijo na eni strani ter drugimi državami članicami na drugi strani. Ob upoštevanju ustreznih skupnih razpoložljivih podatkov za leto 2014 in prve štiri mesece leta 2015 v Italiji v primerjavi z Grčijo bi bilo treba iz Italije premestiti 60 % tovrstnih prosilcev, iz Grčije pa 40 %.

               (22)

               Dne 20. julija 2015 je bila ob upoštevanju posebnih okoliščin v državah članicah soglasno sprejeta resolucija predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o premestitvi 40 000 oseb, ki nedvomno potrebujejo mednarodno zaščito, iz Italije in Grčije. V obdobju dveh let bi morali iz Italije premestiti 24 000 oseb, iz Grčije pa 16 000.

               (23)

               Sklad za azil, migracije in vključevanje, ustanovljen z Uredbo (EU) št. 516/2014, podpira ukrepe za delitev bremena, o katerih se dogovorijo države članice. V členu 7(2) Uredbe (EU) št. 516/2014 je določena možnost, da države članice izvedejo ukrepe v zvezi s premestitvijo prosilcev za mednarodno zaščito v okviru svojih nacionalnih programov, v členu 18 Uredbe (EU) št. 516/2014 pa možnost prejema pavšalnega zneska 6 000 EUR za premestitev vsakega upravičenca do mednarodne zaščite iz druge države članice.

               (24)

               Ob spoštovanju načela solidarnosti in pravične delitve odgovornosti ter ob upoštevanju dejstva, da ta sklep pomeni nadaljnji razvoj politike na tem področju, bi bilo treba zagotoviti, da države članice, v katere se na podlagi tega sklepa iz Italije in Grčije premestijo prosilci, ki nedvomno potrebujejo mednarodno zaščito, prejmejo pavšalni znesek za vsako premeščeno osebo, ki je enak pavšalnemu znesku iz člena 18 Uredbe (EU) št. 516/2014, in sicer 6 000 EUR, in se odobri po enakem postopku. To pomeni omejeno, začasno odstopanje od člena 18 Uredbe (EU) št. 516/2014, ker pavšalni znesek ne bi bil plačan za upravičence do mednarodne zaščite, temveč za premeščene prosilce. Takšna začasna razširitev kroga potencialnih prejemnic pavšalnega zneska je dejansko sestavni del programa nujnih premestitev, ki ga uvaja ta sklep.

               (25)

               Uvesti je treba postopek za hitro premestitev, izvajanje začasnih ukrepov pa morata spremljati tesno upravno sodelovanje med državami članicami in operativna podpora, ki jo zagotavlja EASO.

               (26)

               Nacionalna varnost in javni red bi morala biti upoštevana v celotnem postopku premestitve, dokler ni prosilec dejansko premeščen. Kadar ima država članica utemeljene razloge za to, da prosilca šteje za grožnjo za svojo nacionalno varnost ali javni red, bi morala o tem obvestiti druge države članice, in sicer ob polnem spoštovanju temeljnih pravic prosilca, vključno z zadevnimi pravili o varstvu podatkov.

               (27)

               Pri odločanju o tem, katere prosilce, ki nedvomno potrebujejo mednarodno zaščito, bi bilo treba premestiti iz Italije in iz Grčije, bi bilo treba dati prednost ranljivim prosilcem v smislu členov 21 in 22 Direktive 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta (5). V zvezi s tem bi se morale prednostno upoštevati posebne potrebe prosilcev, vključno s potrebami, povezanimi z zdravjem. Korist otroka bi morala biti vedno najpomembnejše vodilo.

               (28)

               Poleg tega bi bilo treba pri določanju države članice, ki bo država članica premestitve, posebno pozornost posvetiti posebnim kvalifikacijam in značilnostim zadevnih prosilcev, kot so znanje jezikov in druge informacije o posamezniku na podlagi dokazanih družinskih, kulturnih ali socialnih vezi, ki bi lahko olajšale njihovo integracijo v državi članici premestitve. Kar zadeva posebej ranljive prosilce, bi bilo treba upoštevati zmogljivosti države članice premestitve, da tovrstnim prosilcem zagotovi ustrezno pomoč, in potrebo po zagotovitvi pravične porazdelitve teh prosilcev med državami članicami. Ob doslednem spoštovanju načela nediskriminacije lahko države članice premestitve na podlagi navedenih informacij izrazijo svoje preference glede prosilcev, na osnovi katerih lahko Italija in Grčija po posvetovanju z EASO in, kadar je to ustrezno, tudi z uradniki za zvezo, pripravita sezname morebitnih prosilcev, določenih za premestitev v posamezno državo članico.

               (29)

               Države članice bi z napotitvijo uradnikov za zvezo v Italijo in v Grčijo lahko olajšale učinkovito izvajanje postopka premestitve, vključno z ustrezno določitvijo prosilcev, ki bi bili lahko premeščeni, ob upoštevanju zlasti njihove ranljivosti in kvalifikacij. Kar zadeva napotitev uradnikov za zvezo v Italijo in v Grčijo in izpolnjevanje njihovih nalog, bi si država članica premestitve ter Italija in Grčija morale izmenjati vse zadevne informacije, med postopkom premestitve pa bi morale še naprej tesno sodelovati.

               (30)

               Pravni in postopkovni zaščitni ukrepi iz Uredbe (EU) št. 604/2013 se še naprej uporabljajo v zvezi s prosilci, za katere se uporablja ta sklep. Poleg tega bi morali biti prosilci obveščeni o postopku premestitve iz tega sklepa in seznanjeni z odločitvijo o premestitvi, ki predstavlja odločitev o predaji v smislu člena 26 Uredbe (EU) št. 604/2013. Ker prosilec v skladu s pravom EU nima pravice izbrati države članice, ki bo odgovorna za obravnavo njegove prošnje, bi se lahko na pravico do učinkovitega pravnega sredstva zoper odločitev o premestitvi, ki je določena v Uredbi (EU) št. 604/2013, skliceval samo, kadar uveljavlja svoje temeljne pravice. Države članice lahko v skladu s členom 27 navedene uredbe v nacionalnem pravu določijo, da pritožba zoper odločitev o predaji samodejno ne odloži predaje prosilca, temveč ima zadevna oseba možnost, da zahteva odložitev izvršitve odločitve o predaji, dokler se obravnava njena pritožba.

               (31)

               Prosilci pred predajo državi članici premestitve in po njej uživajo pravice in jamstva, ki so določeni v Direktivi 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta (6) in Direktivi 2013/33/EU, tudi v zvezi z njihovimi posebnimi potrebami glede sprejema in postopkovnimi potrebami. Poleg tega se Uredba (EU) št. 603/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (7) še naprej uporabljata za prosilce, za katere se uporablja ta sklep.

               (32)

               Sprejeti bi bilo treba ukrepe za preprečevanje sekundarnega gibanja premeščenih oseb iz države članice premestitve v druge države članice, kar bi lahko otežilo učinkovito izvajanje tega sklepa. Zlasti bi bilo treba prosilce seznaniti s posledicami nadaljnjega nedovoljenega gibanja med državami članicami in dejstvom, da se jim pravice iz naslova mednarodne zaščite, ki jim jo prizna država članica premestitve, načeloma priznajo samo v tej državi članici.

               (33)

               Poleg tega bi morala v skladu s cilji, določenimi v Direktivi 2013/33/EU, harmonizacija pogojev za sprejem med državami članicami prispevati k omejevanju sekundarnega gibanja prosilcev za mednarodno zaščito, na katero vplivajo različni pogoji za njihov sprejem. Države članice bi morale z namenom doseganja istega cilja razmisliti o uvedbi obveznosti poročanja ter prosilcem za mednarodno zaščito zagotoviti materialne pogoje za sprejem, ki vključujejo nastanitev, hrano in obleko izključno v naravi, po potrebi pa tudi zagotoviti, da se prosilci neposredno predajo državi članici premestitve. Prav tako države članice med obravnavo prošenj za mednarodno zaščito, kot je določeno v pravnem redu EU s področja azila in schengenskem pravnem redu, razen iz resnih humanitarnih razlogov, prosilcem ne bi smele niti zagotoviti nacionalnih potnih listin niti jim nameniti drugih spodbud, na primer finančnih, ki bi lahko olajšale njihovo nedovoljeno gibanje v druge države članice. V primeru nedovoljenega gibanja v druge države članice bi bilo treba prosilce poslati nazaj v državo članico premestitve v skladu s pravili iz Uredbe (EU) št. 604/2013.

               (34)

               Da bi se izognili sekundarnemu gibanju upravičencev do mednarodne zaščite, bi morale države članice slednje tudi obvestiti o pogojih, pod katerimi lahko zakonito vstopijo v drugo državo članico in tam prebivajo, ter bi lahko uvedle obveznosti poročanja. V skladu z Direktivo 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta (8) bi morale države članice od upravičenca do mednarodne zaščite, ki nezakonito biva na njihovem ozemlju, zahtevati, naj se nemudoma vrne v državo članico premestitve. V primeru, da se oseba ne želi vrniti prostovoljno, bi bilo treba vrnitev v državo članico premestitve uveljaviti na silo.
               Poleg tega – in če tako določa nacionalno pravo – lahko država članica, ki je v primeru prisilne vrnitve v državo članico premestitve uveljavila vrnitev, odloči, da izda prepoved vstopa v državo, s čimer bi upravičencu za določeno obdobje preprečila ponovni vstop na svoje ozemlje.

               (35)

               Ker je namen tega sklepa ukrepanje v izrednih razmerah in podpora Italiji in Grčiji pri krepitvi njunih azilnih sistemov, bi moralo to tema državama omogočiti, da ob pomoči Komisije skleneta dvostranske dogovore z Islandijo, Lihtenštajnom, Norveško in Švico o premestitvi oseb, ki spadajo na področje uporabe tega sklepa. Takšni dogovori bi morali odražati tudi osrednje elemente tega sklepa, zlasti tiste, ki se nanašajo na postopek premestitve ter pravice in obveznosti prosilcev, pa tudi tiste, ki se nanašajo na Uredbo (EU) št. 604/2013.

               (36)

               Specifično podporo, ki se zagotovi Italiji in Grčiji prek programa premestitve, bi bilo treba dopolniti z dodatnimi ukrepi, in sicer od prihoda državljanov tretjih držav na ozemlje Italije in Grčije do zaključka vseh veljavnih postopkov, ki jih usklajujejo EASO in druge zadevne agencije, npr. Frontex, ki usklajujejo vrnitev državljanov tretjih držav brez pravice ostati na ozemlju, skladno z določbami Direktive 2008/115/ES.

               (37)

               Ker ciljev tega sklepa države članice ne morejo zadovoljivo doseči, temveč se zaradi obsega ali učinkov predlaganega ukrepa lažje dosežejo na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji (PEU). V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne presega tistega, kar je potrebno za doseganje navedenih ciljev.

               (38)

               Ta sklep spoštuje temeljne pravice in upošteva načela, priznana z Listino Evropske unije o temeljnih pravicah.

               (39)

               V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 21) o stališču Združenega kraljestva in Irske glede območja svobode, varnosti in pravice, ki je priložen PEU in PDEU, in brez poseganja v člen 4 navedenega protokola ti dve državi članici ne sodelujeta pri sprejetju tega sklepa, ki zato zanju ni zavezujoč in se v njiju ne uporablja.

               (40)

               V skladu s členoma 1 in 2 Protokola (št. 22) o stališču Danske, ki je priložen PEU in PDEU, Danska ne sodeluje pri sprejetju tega sklepa, ki zato zanjo ni zavezujoč in se v njej ne uporablja.

               (41)

               Glede na nujnost razmer bi moral ta sklep začeti veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Predmet urejanja
   Ta sklep določa začasne ukrepe na področju mednarodne zaščite v korist Italije in Grčije, da bi ju podprli pri boljšem obvladovanju izrednih razmer, ki so posledica nenadnega prihoda državljanov tretjih držav na njuni ozemlji.
   Člen 2
   Opredelitev pojmov
   V tem sklepu se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

               (a)

               „prošnja za mednarodno zaščito“ pomeni prošnjo za mednarodno zaščito, kakor je opredeljena v točki (h) člena 2 Direktive 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta (9);

               (b)

               „prosilec“ pomeni državljana tretje države ali osebo brez državljanstva, ki je vložila prošnjo za mednarodno zaščito, v zvezi s katero še ni bila sprejeta dokončna odločitev;

               (c)

               „mednarodna zaščita“ pomeni status begunca in status subsidiarne zaščite, kakor sta opredeljena v točkah (e) oziroma (g) člena 2 Direktive 2011/95/EU;

               (d)

               „družinski člani“ pomenijo družinske člane, kakor so opredeljeni v točki (g) člena 2 Uredbe (EU) št. 604/2013;

               (e)

               „premestitev“ pomeni transfer prosilca z ozemlja države članice, ki je glede na merila iz poglavja III Uredbe (EU) št. 604/2013 odgovorna za obravnavo njegove prošnje za mednarodno zaščito, na ozemlje države članice premestitve;

               (f)

               „država članica premestitve“ pomeni državo članico, ki postane odgovorna za obravnavo prošnje za mednarodno zaščito v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013, ki jo je prosilec vložil po tem, ko je bil premeščen na ozemlje te države članice.

         Člen 3
   Področje uporabe
   1.   V skladu s tem sklepom se premestijo samo prosilci, ki so prošnje za mednarodno zaščito vložili v Italiji ali v Grčiji in za katere bi sicer ti državi bili odgovorni v skladu z merili za določitev odgovorne države članice iz poglavja III Uredbe (EU) št. 604/2013.
   2.   V skladu s tem sklepom se premesti samo prosilec iz države, za katero delež ugodno rešenih prošenj za mednarodno zaščito med vsemi odločitvami, ki se v smislu poglavja III Direktive 2013/32/EU sprejmejo v postopkih na prvi stopnji v zvezi s prošnjami za mednarodno zaščito, po najnovejših razpoložljivih posodobljenih četrtletnih podatkih Eurostata za povprečje na ravni Unije, znaša najmanj 75 %. Pri osebah brez državljanstva se upošteva država prejšnjega običajnega prebivališča. Četrtletna poročila se upoštevajo samo glede prosilcev, ki še niso bili uvrščeni med prosilce, ki bi lahko bili premeščeni v skladu s členom 5(3) tega sklepa.
   Člen 4
   Premestitev prosilcev v države članice
   Po dogovoru, doseženem med državami članicami z resolucijo z dne 20. julija 2015 predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o premestitvi 40 000 oseb, ki nedvomno potrebujejo mednarodno zaščito, iz Italije in iz Grčije:

               (a)

               se iz Italije na ozemlja drugih držav članic premesti 24 000 prosilcev;

               (b)

               se iz Grčije na ozemlja drugih držav članic premesti 16 000 prosilcev.

         Člen 5
   Postopek premestitve
   1.   Za upravno sodelovanje, ki je potrebno za izvajanje tega sklepa, vsaka država članica določi nacionalno kontaktno točko ter njen naslov sporoči drugim državam članicam in EASO. Države članice v povezavi z EASO in drugimi ustreznimi agencijami sprejmejo vse ukrepe, potrebne za neposredno sodelovanje in izmenjavo informacij med pristojnimi organi, vključno z navedbo razlogov iz odstavka 7.
   2.   Države članice v rednih časovnih presledkih in vsaj vsake tri mesece sporočijo število prosilcev, ki jih je mogoče hitro premestiti na njihovo ozemlje, in druge pomembne informacije.
   3.   Italija in Grčija na podlagi teh informacij in ob podpori EASO, po potrebi pa tudi uradnikov za zvezo držav članic iz odstavka 8 tega člena, določita posamezne prosilce, ki bi jih bilo mogoče premestiti v druge države članice, ter kontaktnim točkam teh držav članic čim prej sporočita vse ustrezne informacije. Prednost pri tem imajo ranljivi prosilci v smislu členov 21 in 22 Direktive 2013/33/EU.
   4.   Po tem, ko država članica premestitve to odobri, Italija in Grčija za vsakega prosilca, ki je bil določen za premestitev, čim prej in ob posvetovanju z EASO sprejmeta odločitev o premestitvi v posamezno državo članico premestitve in ga s to odločitvijo seznanita v skladu s členom 6(4). Država članica lahko odloči, da se premestitev prosilca ne odobri, le če obstajajo utemeljeni razlogi iz odstavka 7 tega člena.
   5.   Premestitev prosilcev, za katere se v skladu z obveznostmi iz člena 9 Uredbe (EU) št. 603/2013 zahteva odvzem prstnih odtisov, se lahko predlaga le, če so bili njihovi prstni odtisi odvzeti in posredovani centralnemu sistemu Eurodac v skladu z navedeno uredbo.
   6.   Premestitev prosilca na ozemlje države članice premestitve se izvede čim prej po datumu seznanitve zadevne osebe z odločitvijo o premestitvi v skladu s členom 6(4). Italija in Grčija državi članici premestitve sporočita datum in uro predaje ter vse druge relevantne informacije.
   7.   Države članice imajo pravico zavrniti premestitev prosilca, samo kadar obstajajo utemeljeni razlogi, da ga štejejo kot grožnjo za svojo nacionalno varnost ali za javni red ali če obstajajo resni razlogi za uporabo izključitvenih določb iz členov 12 in 17 Direktive 2011/95/EU.
   8.   Države članice lahko določijo, da po izmenjavi vseh relevantnih informacij za izvajanje vseh vidikov postopka premestitve iz tega člena v Italiji in v Grčiji imenujejo uradnike za zvezo.
   9.   Države članice v skladu s pravnim redom EU v celoti izpolnjujejo svoje obveznosti. Skladno s tem Italija in Grčija za postopek premestitve zagotavljata identifikacijo, registracijo in odvzem prstnih odtisov ter vzpostavitev potrebnih zmogljivosti. Prosilci, ki se izognejo postopku premestitve, so iz premestitve izključeni.
   10.   Postopek premestitve iz tega člena se zaključi čim hitreje in najpozneje v dveh mesecih od datuma, ko država članica premestitve pošlje sporočilo v skladu z odstavkom 2, razen če država članica premestitve odobritev iz odstavka 4 izda manj kot dva tedna pred iztekom tega dvomesečnega roka. V tem primeru se lahko rok za zaključek postopka premestitve podaljša za obdobje, ki ne presega dodatnih dveh tednov. Poleg tega se lahko tudi ta rok podaljša za nadaljnje obdobje štirih tednov, če je to ustrezno in kadar Italija ali Grčija upravičita objektivne praktične ovire, ki preprečujejo izvedbo predaje.
   Če se postopek premestitve v tem roku ne izvede in če se Italija in Grčija z državo članico premestitve ne dogovorita o razumnem podaljšanju roka, ostaneta Italija in Grčija še naprej odgovorni za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013.
   11.   Država članica premestitve prosilcu po njegovi premestitvi v skladu s členom 9 Uredbe (EU) št. 603/2013 odvzame prstne odtise in jih posreduje centralnemu sistemu Eurodac ter v skladu s členom 10 in po potrebi členom 18 navedene uredbe posodobi podatkovne nize.
   Člen 6
   Pravice in obveznosti prosilcev, za katere se uporablja ta sklep, za mednarodno zaščito
   1.   Najpomembnejše vodilo držav članic pri izvajanju tega sklepa je korist otroka.
   2.   Države članice zagotovijo, da so družinski člani, ki spadajo na področje uporabe tega sklepa, premeščeni na ozemlje iste države članice.
   3.   Preden Italija in Grčija sprejmeta odločitev o premestitvi, prosilca obvestita o postopku premestitve v skladu s tem sklepom v jeziku, ki ga razume ali za katerega se lahko upravičeno domneva, da ga razume.
   4.   Italija in Grčija po sprejetju odločitve o premestitvi prosilca in pred dejansko premestitvijo zadevno osebo pisno seznanita z odločitvijo o njeni premestitvi. V odločitvi je navedena država članica premestitve.
   5.   Od prosilca ali upravičenca do mednarodne zaščite, ki vstopi na ozemlje države članice, ki ni država članica premestitve, ne da bi izpolnjeval pogoje za bivanje v tej drugi državi članici, se zahteva takojšnja vrnitev. Država članica premestitve mora osebo ponovno sprejeti.
   Člen 7
   Operativna podpora Italiji in Grčiji
   1.   Da bi podprli Italijo in Grčijo, da bi bolje obvladovali izjemen pritisk na svoja azilna in migracijska sistema, ki je posledica sedanjega povečanja migracijskega pritiska na njunih zunanjih mejah, države članice z ustreznimi dejavnostmi, ki jih usklajuje EASO, Frontex ali druge ustrezne agencije, v sodelovanju z Italijo in Grčijo povečajo operativno podporo na področju mednarodne zaščite, zlasti po potrebi z zagotovitvijo nacionalnih strokovnjakov za naslednje podporne dejavnosti:

               (a)

               razvrščanje državljanov tretjih držav, ki prispejo v Italijo in v Grčijo, kar vključuje njihovo natančno identifikacijo, odvzem prstnih odtisov in registracijo ter – kadar je ustrezno – registracijo njihovih prošenj za mednarodno zaščito, na zahtevo Italije in Grčije pa tudi njihovo začetno obravnavo;

               (b)

               zagotavljanje informacij in po potrebi posebne pomoči prosilcem ali morebitnim prosilcem, za katere bi se v skladu s tem sklepom lahko sprejela odločitev o premestitvi;

               (c)

               priprava in organizacija vrnitev državljanov tretjih držav, ki niso zaprosili za mednarodno zaščito ali nimajo več pravice ostati na ozemlju.

         2.   Poleg podpore iz odstavka 1 in zaradi lažjega izvajanja vseh faz postopka premestitve se Italiji in Grčiji po potrebi zagotavlja posebna podpora z ustreznimi dejavnostmi, ki jih usklajujejo EASO, Frontex in druge ustrezne agencije.
   Člen 8
   Dodatni ukrepi, ki jih sprejmeta Italija in Grčija
   1.   Italija in Grčija 16. septembra 2015 predložita Komisiji vsaka svoj časovni načrt, ki vključuje ustrezne ukrepe na področju azila, prvega sprejema in vračanja za krepitev zmogljivosti, kakovosti in učinkovitosti njunih sistemov na teh področjih, pa tudi ukrepe za zagotovitev ustreznega izvajanja tega sklepa. Italija in Grčija v celoti izvajata ta časovna načrta.
   2.   Če Italija ali Grčija ne izpolni obveznosti iz odstavka 1 tega člena, lahko Komisija, potem ko zadevni državi omogoči predstavitev njenega stališča, sklene, da za največ tri mesece začasno prekine uporabo tega sklepa v zvezi z zadevno državo članico. Komisija lahko takšno zamrznitev podaljša največ enkrat za dodatno obdobje do treh mesecev. Taka začasna prekinitev ne vpliva na postopke premestitve prosilcev, ki so se že začeli, potem ko jih je država članica premestitve odobrila v skladu s členom 5(4).
   Člen 9
   Nadaljnje izredne razmere
   Če bi v državi članici zaradi nenadnega prihoda državljanov tretjih držav nastale izredne razmere, lahko Svet na predlog Komisije in po posvetovanju z Evropskim parlamentom sprejme začasne ukrepe v korist zadevne države članice v skladu s členom 78(3) PDEU. Takšni ukrepi lahko, če je ustrezno, vključujejo začasno prekinitev sodelovanja zadevne države članice pri premestitvah v skladu s tem sklepom ter morebitne izravnalne ukrepe za Italijo in Grčijo.
   Člen 10
   Finančna podpora
   Država članica premestitve za vsako osebo, premeščeno v skladu s tem sklepom, prejme pavšalni znesek 6 000 EUR. Ta finančna podpora se dodeli po postopkih iz člena 18 Uredbe (EU) št. 516/2014.
   Člen 11
   Sodelovanje s pridruženimi članicami
   Italija ali Grčija lahko ob pomoči Komisije sklene dvostranske dogovore z Islandijo, Lihtenštajnom, Norveško ali Švico o premestitvi prosilcev z ozemlja Italije oziroma Grčije na ozemlje navedenih držav. V navedenih dogovorih se ustrezno upoštevajo osrednji elementi tega sklepa, zlasti tisti, ki se nanašajo na postopek premestitve ter pravice in obveznosti prosilcev.
   Člen 12
   Poročanje
   Komisija na podlagi informacij, ki jih sporočijo države članice in ustrezne agencije, Svetu vsakih šest mesecev poroča o izvajanju tega sklepa.
   Obenem Komisija na podlagi informacij, ki jih sporočita Italija in Grčija, Svetu vsakih šest mesecev poroča o izvajanju časovnih načrtov iz člena 8.
   Člen 13
   Začetek veljavnosti
   1.   Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
   2.   Uporablja se do 17. septembra 2017.
   3.   Uporablja se za osebe, ki prispejo na ozemlji Italije in Grčije med 16. septembrom 2015 in 17. septembrom 2017, ter za prosilce, ki so na ozemlji navedenih držav članic prispeli po 15. avgustu 2015.

      V Bruslju, 14. septembra 2015

            Za Svet

            Predsednik

         J. ASSELBORN

      (1)  Uredba (EU) št. 604/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva (UL L 180, 29.6.2013, str. 31).

      (2)  Uredba Komisije (ES) št. 1560/2003 z dne 2. septembra 2003 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 343/2003 o določitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države (UL L 222, 5.9.2003, str. 3).

      (3)  Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 118/2014 z dne 30. januarja 2014 o spremembi Uredbe (ES) št. 1560/2003 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 343/2003 o določitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države (UL L 39, 8.2.2014, str. 1).

      (4)  Uredba (EU) št. 516/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o ustanovitvi Sklada za azil, migracije in vključevanje, o spremembi Odločbe Sveta 2008/381/ES in razveljavitvi odločb št. 573/2007/ES in št. 575/2007/ES Evropskega parlamenta in Sveta ter Odločbe Sveta 2007/435/ES (UL L 150, 20.5.2014, str. 168).

      (5)  Direktiva 2013/33/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o standardih za sprejem prosilcev za mednarodno zaščito (UL L 180, 29.6.2013, str. 96).

      (6)  Direktiva 2013/32/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o skupnih postopkih za priznanje ali odvzem mednarodne zaščite (UL L 180, 29.6.2013, str. 60).

      (7)  Uredba (EU) št. 603/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o vzpostavitvi sistema Eurodac za primerjavo prstnih odtisov zaradi učinkovite uporabe Uredbe (EU) št. 604/2013 o vzpostavitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za mednarodno zaščito, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države ali oseba brez državljanstva, in o zahtevah za primerjavo s podatki iz sistema Eurodac, ki jih vložijo organi kazenskega pregona držav članic in Europol za namene kazenskega pregona, ter o spremembi Uredbe (EU) št. 1077/2011 o ustanovitvi Evropske agencije za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice (UL L 180, 29.6.2013, str. 1).

      (8)  Direktiva 2008/115/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o skupnih standardih in postopkih v državah članicah za vračanje nezakonito prebivajočih državljanov tretjih držav (UL L 348, 24.12.2008, str. 98).

      (9)  Direktiva 2011/95/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. decembra 2011 o standardih glede pogojev, ki jih morajo izpolnjevati državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva, da so upravičeni do mednarodne zaščite, glede enotnega statusa beguncev ali oseb, upravičenih do subsidiarne zaščite, in glede vsebine te zaščite (UL L 337, 20.12.2011, str. 9).


title: Sklep Sveta z dne 29. novembra 2010 o podpisu Protokola o določitvi možnosti ribolova in finančnega prispevka, predvidenih v Sporazumu med Evropsko skupnostjo in Zvezo Komori o partnerstvu v ribiškem sektorju, in o njegovi začasni uporabi

text:
               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 335/1

         SKLEP SVETA
   z dne 29. novembra 2010
   o podpisu Protokola o določitvi možnosti ribolova in finančnega prispevka, predvidenih v Sporazumu med Evropsko skupnostjo in Zvezo Komori o partnerstvu v ribiškem sektorju, in o njegovi začasni uporabi
   (2010/783/EU)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 43 v povezavi z odstavkom 5 člena 218(5) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 5. oktobra 2006 sprejel Uredbo (ES) št. 1563/2006 o sklenitvi Sporazuma med Evropsko skupnostjo in Zvezo Komori o partnerstvu v ribiškem sektorju (1).

               (2)

               Protokol, ki je priložen k navedenemu sporazumu, preneha veljati 31. decembra 2010.

               (3)

               Evropska unija se je z Zvezo Komori (v nadaljnjem besedilu: Komori) pogajala o novem protokolu, ki plovilom EU omogoča ribolov v vodah, nad katerimi imajo suverenost Komori, ali ki spadajo pod jurisdikcijo Komorov glede ribolova. Za zagotovitev nadaljnjih ribolovnih dejavnosti plovil EU, člen 13 novega protokola predvideva njegovo začasno uporabo.

               (4)

               Po zaključku pogajanj je bil 21. maja 2010 parafiran nov protokol in spremenjen z izmenjavo pisem 16. septembra 2010.

               (5)

               Novi protokol je treba podpisati in ga začasno uporabljati do zaključka postopkov, potrebnih za njegovo sklenitev –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Podpis Protokola o določitvi možnosti ribolova in finančnega prispevka, predvidenih v Sporazumu med Evropsko unijo in Zvezo Komori o partnerstvu v ribiškem sektorju, se odobri v imenu Evropske unije s pridržkom sklenitve navedenega protokola.
   Besedilo Protokola je priloženo temu sklepu.
   Člen 2
   Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo(-e), pooblaščeno(-e) za podpis Protokola v imenu Evropske unije s pridržkom njegove sklenitve.
   Člen 3
   Protokol se v skladu z njegovim členom 13 začasno uporablja do zaključka postopkov, potrebnih za njegovo sklenitev.
   Člen 4
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 29. novembra 2010

            Za Svet

            Predsednik

         K. PEETERS

      (1)  UL L 290, 20.10.2006, str. 6.
    ---documentbreak---

               18.12.2010

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 335/3

         PROTOKOL
   o določitvi možnosti ribolova in finančnega prispevka, predvidenih v Sporazumu med Evropsko skupnostjo in Zvezo Komori o partnerstvu v ribiškem sektorju
   Člen 1
   Obdobje uporabe in možnosti ribolova
   1.   V skladu s členom 5 Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju se plovilom Evropske unije dodelijo naslednje možnosti ribolova za obdobje 3 let:

               —

               plovila za ribolov tuna s potegalko: 45 plovil,

               —

               plovila s površinskimi parangali: 25 plovil.

         2.   Odstavek 1 se uporablja ob upoštevanju določb členov 5, 6, 8 in 9 tega protokola.
   Člen 2
   Finančni prispevek – načini plačevanja
   1.   Finančni prispevek iz člena 7 Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju znaša 1 845 750 EUR za obdobje iz člena 1.
   2.   Finančni prispevek zajema:

               (a)

               znesek za dostop do IEC Komorov v višini 315 250 EUR letno, kar ustreza letni referenčni tonaži 4 850, in

               (b)

               posebni znesek v višini 300 000 EUR letno za podporo izvajanju sektorske ribiške politike Komorov.

         3.   Odstavek 1 se uporablja ob upoštevanju določb členov 3, 4, 5 in 6 tega protokola ter členov 12 in 13 Sporazuma.
   4.   Med obdobjem uporabe tega protokola Evropska unija plačuje finančni prispevek iz odstavka 1 v višini 615 250 EUR letno, kar ustreza vsoti letnih zneskov iz odstavka 2(a) in (b).
   5.   Če skupni ulov plovil Evropske unije v komorskih vodah presega 4 850 ton letno, se skupni znesek letnega finančnega prispevka poveča za 65 EUR za vsako dodatno tono ulova. Vendar skupni letni znesek, ki ga plača Evropska unija, ne sme presegati dvakratnega zneska iz odstavka 2(a) (630 500 EUR). Če količine ulova plovil Evropske unije presegajo količine, enakovredne dvakratnemu skupnemu letnemu znesku, se znesek za presežek plača naslednje leto.
   6.   Plačilo se izvede najkasneje 30 dni po začetku veljavnosti Protokola za prvo leto in najkasneje na dan obletnice začetka veljavnosti Protokola za vsako naslednje leto.
   7.   Uporaba finančnega prispevka iz odstavka 2(a) je v izključni pristojnosti komorskih organov.
   8.   Celotni znesek finančnega prispevka iz odstavka 2 člena 2 tega protokola se plača na enotni račun državne zakladnice, odprt pri centralni banki Komorov.
   9.   S tega enotnega računa se znesek, ki ustreza finančnemu prispevku iz člena 2(b) nakaže na račun TR 5006, ki ga pri centralni banki odpre ministrstvo, pristojno za ribištvo.
   Člen 3
   Spodbujanje trajnostnega in odgovornega ribolova v komorskih vodah
   1.   Pogodbenici se najkasneje tri mesece po začetku veljavnosti tega protokola v okviru Skupnega odbora iz člena 9 Sporazuma o partnerstvu v ribiškem sektorju dogovorita o večletnem sektorskem programu in načinih njegovega izvajanja, zlasti glede naslednjega:

               —

               letnih in večletnih smernicah za uporabo finančnega prispevka iz člena 2(2)(b),

               —

               o doseganju letnih in večletnih ciljev, ki naj bi omogočili razvoj odgovornega in trajnostnega ribolova ob upoštevanju prednostnih ciljev, ki jih Komori določijo za nacionalno ribiško politiko in druge politike, ki so povezane z razvojem odgovornega in trajnostnega ribolova ali nanj vplivajo,

               —

               merilih in postopkih za vsakoletno oceno rezultatov.

         2.   Vse predlagane spremembe večletnega sektorskega programa morata odobriti obe pogodbenici v okviru Skupnega odbora.
   3.   Komori vsako leto po potrebi odločijo o dodatnih sredstvih poleg dela finančnega prispevka iz odstavka 2(b) člena 2 za izvajanje večletnega programa. O dodatni dodelitvi sredstev obvestijo Evropsko unijo.
   4.   Če letna ocena rezultatov izvajanja večletnega sektorskega programa to upravičuje, lahko Evropska komisija po posvetovanju z obema pogodbenicama v okviru Skupnega odbora zmanjša delež finančnega prispevka iz odstavka 2(b) člena 2 Protokola, da se znesek, namenjen izvajanju Programa, prilagodi rezultatom izvajanja.
   Člen 4
   Znanstveno sodelovanje na področju odgovornega ribolova
   1.   Pogodbenici se zavezujeta, da bosta v komorskih vodah spodbujali odgovoren ribolov po načelu nediskriminacije med različnim ribiškim ladjevjem v teh vodah.
   2.   V obdobju, ki ga zajema ta protokol, si Evropska unija in Zveza Komori prizadevata za spremljanje stanja ribolovnih virov v komorski ribolovni coni.
   3.   Pogodbenici upoštevata priporočila in resolucije Komisije za tune v Indijskem oceanu (IOTC) in se zavezujeta, da bosta spodbujali sodelovanje pri odgovornem upravljanju ribolova na ravni podregije.
   4.   V skladu s členom 4 Sporazuma se pogodbenici na podlagi priporočil in resolucij, ki jih sprejme IOTC, in najboljših razpoložljivih strokovnih nasvetov posvetujeta v okviru Skupnega odbora iz člena 9 Sporazuma, da bi sporazumno in na podlagi znanstvene razprave po potrebi uvedli ukrepe za trajnostno upravljanje ribolovnih virov v zvezi z dejavnostmi plovil Evropske unije.
   Člen 5
   Sporazumna prilagoditev možnosti ribolova
   Možnosti ribolova iz člena 1 se lahko sporazumno prilagodijo, če priporočila in resolucije, ki jih je sprejela IOTC potrjujejo, da takšna prilagoditev zagotavlja trajnostno upravljanje ribolovnih virov Komorov. V tem primeru se finančni prispevek iz odstavka 2(a) člena 2 sorazmerno in po načelu časovne porazdelitve prilagodi. Vendar pa skupni letni znesek finančnega prispevka Evropske unije ne sme presegati dvakratnega zneska iz odstavka 2(a) člena 2.
   Člen 6
   Nove možnosti ribolova
   1.   Če bi plovila Evropske unije izrazile zanimanje za ribolovne dejavnosti, ki jih člen 1 ne zajema, se pogodbenici posvetujeta, preden komorski organi izdajo kakršno koli dovoljenje. Če je primerno, se pogodbenici sporazumeta o pogojih za nove možnosti ribolova in po potrebi spremenita ta protokol in njegovo prilogo.
   2.   Pogodbenici spodbujata poskusni ribolov. V ta namen in na zahtevo ene od njiju se posvetujeta in za vsak primer posebej določita vrste rib za poskusni ribolov, pogoje takega ribolova in druge ustrezne parametre.
   3.   Pogodbenici poskusni ribolov izvajata v skladu z veljavno komorsko zakonodajo in po potrebi v skladu z dogovorjenimi upravnimi in znanstvenimi določbami. Dovoljenja za poskusni ribolov se dodelijo za obdobja največ šest mesecev.
   4.   Kadar pogodbenici ugotovita, da so rezultati poskusnega ribolova pozitivni, lahko komorski organi ladjevju Evropske unije v okviru seje Skupnega odbora iz člena 9 Sporazuma do izteka tega protokola dodelijo možnosti ribolova za nove vrste. Finančni prispevek iz odstavka 2(a) člena 2 tega protokola se ustrezno poveča.
   Člen 7
   Pogoji za izvajanje ribolova – klavzula o ekskluzivnosti
   1.   Ne glede na člen 6 sporazuma lahko ribiška plovila, ki plujejo pod zastavo države članice Evropske unije, izvajajo ribolov v komorskih vodah le, če imajo dovoljenje za ribolov, izdano na podlagi tega protokola in pod pogoji iz Priloge k temu protokolu.
   2.   Za kategorije ribolova, ki jih ta protokol ne zajema, in za poskusni ribolov lahko komorski organi plovilom Evropske unije izdajo dovoljenja za ribolov. Takšna dovoljenja se izdajo v skladu z zakoni in predpisi Zveze Komori in ob soglasju obeh pogodbenic.
   Člen 8
   Začasna prekinitev in prilagoditev plačevanja finančnega prispevka
   1.   Finančni prispevek iz odstavka 2(a) in (b) člena 2 se lahko spremeni ali začasno prekine po posvetu Skupnega odbora, če:

               (a)

               nastanejo neobičajne razmere z izjemo naravnih pojavov, ki ovirajo izvajanje ribolova v IEC Komorov;

               (b)

               se bistveno spremenijo politične usmeritve, na podlagi katerih je bil sklenjen ta protokol, in katera koli od pogodbenic zahteva pregled njegovih določb, da bi se te po potrebi spremenile;

               (c)

               Evropska unija na Komorih ugotovi kršitev bistvenih in temeljnih vidikov človekovih pravic, kakor so določene v členu 9 Sporazuma iz Cotonouja.

         2.   Evropska unija si pridržuje pravico do delne ali popolne prekinitve plačevanja posebnega finančnega prispevka iz odstavka 2(b) člena 2 tega protokola:

               (a)

               če Skupni odbor pri oceni rezultatov ugotovi, da ti niso v skladu z načrtom;

               (b)

               če se plačilo finančnega prispevka ne izvaja.

         3.   Plačevanje finančnega prispevka se začne ponovno izvajati po posvetu in ob soglasju pogodbenic, takoj ko se vzpostavi stanje izpred dogodkov iz odstavka 1, in/ali če to upravičujejo rezultati finančnega izvajanja iz odstavka 2.
   Člen 9
   Začasna prekinitev izvajanja Protokola
   1.   Izvajanje tega protokola se lahko začasno prekine na pobudo ene od pogodbenic po posvetu v Skupnem odboru, če:

               (a)

               nastanejo neobičajne razmere z izjemo naravnih pojavov, ki ovirajo izvajanje ribolova v IEC Komorov;

               (b)

               se bistveno spremenijo politične usmeritve, na podlagi katerih je bil sklenjen ta protokol, in katera koli od pogodbenic zahteva pregled njegovih določb, da bi se te po potrebi spremenile;

               (c)

               Evropska unija ugotovi kršitev bistvenih in temeljnih vidikov človekovih pravic, kakor so določene v členu 9 Sporazuma iz Cotonouja.

               (d)

               Evropska unija ne plačuje finančnega prispevka iz odstavka 2(a) člena 2 iz razlogov, ki niso navedeni v členu 8 tega protokola;

               (e)

               se med pogodbenicama pojavi spor glede razlage tega protokola;

               (f)

               katera od pogodbenic ne spoštuje določb tega protokola.

         2.   Izvajanje Protokola se lahko začasno prekine na pobudo ene od pogodbenic, če je spor med pogodbenicama resen in če posvet v okviru Skupnega odbora ni omogočil sporazumne rešitve.
   3.   Zainteresirana pogodbenica mora v primeru začasne prekinitve uporabe Protokola poslati pisno uradno obvestilo o svoji nameri vsaj tri mesece pred datumom, ko naj bi takšna prekinitev začela veljati.
   4.   V primeru začasne prekinitve pogodbenici nadaljujeta posvetovanja in poskušata doseči sporazumno rešitev spora. Če spor sporazumno rešita, se Protokol začne znova uporabljati in znesek finančnega nadomestila se zniža sorazmerno ter po načelu časovne porazdelitve glede na dolžino obdobja, v katerem je bila uporaba Protokola začasno prekinjena.
   Člen 10
   Veljavne določbe nacionalne zakonodaje
   1.   Dejavnosti ribiških plovil Evropske unije, ki opravljajo svojo dejavnost v komorskih vodah, ureja veljavna komorska zakonodaja, razen če ni drugače predpisano v Sporazumu o partnerstvu v ribiškem sektorju, v tem protokolu z njegovo prilogo in njegovih dodatkih.
   2.   Komorski organi Evropsko komisijo obvestijo o vsakršni spremembi ali vsakršni novi zakonodaji, povezani z ribiškim sektorjem.
   Člen 11
   Trajanje
   Ta protokol in njegova priloga se uporabljata 3 leta od datuma začasne uporabe v skladu s členom 13, razen v primeru odpovedi v skladu s členom 12.
   Člen 12
   Odpoved
   1.   V primeru odpovedi Protokola zadevna pogodbenica pisno uradno obvesti drugo pogodbenico o svoji nameri, da bo odpovedala Protokol, in sicer vsaj šest mesecev pred dnevom, na katerega odpoved začne veljati.
   2.   Po uradnem obvestilu iz prejšnjega odstavka pogodbenici začneta posvetovanja.
   Člen 13
   Začasna uporaba
   Ta protokol in njegova priloga se začasno uporabljata od datuma njunega podpisa.
   Člen 14
   Začetek veljavnosti
   Ta protokol in njegova priloga začneta veljati na dan, ko se pogodbenici medsebojno uradno obvestita, da so bili potrebni postopki za začetek veljavnosti zaključeni.
   PRILOGA

      Pogoji za izvajanje ribolova s strani plovil Evropske unije v komorskih vodah

   POGLAVJE I

      ZAHTEVKI ZA DOVOLJENJA IN IZDAJA DOVOLJENJ ZA RIBOLOV

      ODDELEK 1

      Izdaja dovoljenje za ribolov

               1.

               Dovoljenje za ribolov v komorskih vodah lahko dobijo le tista plovila Evropske unije, ki izpolnjujejo ustrezne pogoje.

               2.

               Plovilo izpolnjuje pogoje, če za lastnika plovila, poveljnika plovila ali plovilo samo ne velja prepoved ribolova na Komorih. Lastnik plovila, poveljnik plovila ali plovilo samo morajo spoštovati predpise, ki jih določijo organi Komorov, tako da izpolnjujejo vse predhodne obveznosti, ki izhajajo iz njihovih ribolovnih dejavnosti na Komorih v skladu s sporazumi o ribolovu, sklenjenimi z Evropsko unijo. Poleg tega morajo spoštovati določbe Uredbe (ES) št. 1006/2008 o dovoljenjih za ribolov.

               3.

               Vsako plovilo Evropske unije, ki zaprosi za dovoljenje za ribolov, mora imeti zastopnika s stalnim bivališčem na Komorih. Ime in naslov tega zastopnika je treba navesti v zahtevku za dovoljenje za ribolov.

               4.

               Za vsako plovilo, ki želi izvajati ribolov na podlagi Sporazuma, pristojni organi Evropske unije pristojnim organom Komorov predložijo zahtevek vsaj 20 dni pred datumom zahtevanega začetka veljavnosti.

               5.

               Zahtevki se vložijo pri pristojnih organih Komorov na obrazcu, pripravljenem na podlagi vzorca iz Dodatka 1.

               6.

               Vsakemu zahtevku za dovoljenje za ribolov morajo biti priloženi naslednji dokumenti:

                           —

                           dokazilo o plačilu pristojbine za obdobje veljavnosti dovoljenja,

                           —

                           vsi drugi dokumenti ali potrdila, zahtevani na podlagi posebnih določb, ki se v skladu s tem protokolom uporabljajo za zadevno vrsto plovila.

               7.

               Pristojbina se plača na račun, ki ga določijo organi Komorov.

               8.

               Pristojbine vključujejo vse nacionalne in lokalne dajatve, razen pristaniških dajatev in stroškov za opravljene storitve.

               9.

               Dovoljenja za ribolov za vsa plovila se lastnikom plovil ali njihovim zastopnikom izdajo preko delegacije Evropske unije na Mavriciju v roku 15 dni od datuma, ko pristojni organi Komorov prejmejo vse dokumente iz točke 6.

               10.

               Če je dovoljenje za ribolov podpisano, ko je delegacija Evropske komisije zaprta, se pošlje neposredno zastopniku plovila, en izvod pa delegaciji.

               11.

               Dovoljenja za ribolov se izdajo za določeno plovilo in niso prenosljiva.

               12.

               Vendar se na zahtevo Evropske unije in če se dokaže višja sila, dovoljenje za ribolov za plovilo brez plačila dodatnih pristojbin nadomesti z novim dovoljenjem za drugo plovilo podobne kategorije, kot je prvo plovilo.

               13.

               Lastnik prvega plovila ali njegov zastopnik vrne preklicano dovoljenje za ribolov pristojnim organom Komorov prek delegacije Evropske unije.

               14.

               Novo dovoljenje za ribolov začne veljati na dan, ko lastnik plovila vrne preklicano dovoljenje pristojnim organom Komorov. O prenosu dovoljenja se obvesti delegacijo Evropske komisije na Mauritiusu.

               15.

               Dovoljenje za ribolov mora biti ves čas na krovu brez poseganja v odstavek 1 poglavja VI te priloge.

      ODDELEK 2

      Pogoji za izdajo dovoljenj za ribolov – pristojbine in predplačila

               1.

               Dovoljenja za ribolov veljajo eno leto. Lahko se obnovijo.

               2.

               Pristojbina znaša 35 EUR na tono ulova v komorskih vodah.

               3.

               Dovoljenja za ribolov se izdajo po plačilu naslednjih pavšalnih zneskov pristojnim nacionalnim organom:

                           —

                           3 700 EUR letno za plovilo za ribolov tuna s potegalko, kar ustreza pristojbinam za 106 ton ulova tuna letno,

                           —

                           2 200 EUR letno za plovilo s površinskim parangalom, kar ustreza pristojbinam za 63 ton ulova tuna letno.

               4.

               Evropska komisija najkasneje do 31. julija naslednjega leta naredi obračun pristojbin iz naslova ribolovnih potovanj na podlagi poročil o ulovu, ki jih predložijo vsi lastniki ladij in potrdijo znanstveni inštituti, pristojni za preverjanje podatkov o ulovu v državah članicah, kot so inštituti IRD (Institut de Recherche pour le Développement), IEO (Instituto Español de Oceanografía) in IPIMAR (Instituto de Investigação das Pescas e do Mar).

               5.

               Obračun se istočasno pošlje pristojnemu organu Komorov in lastnikom plovil.

               6.

               Lastniki plovil izplačajo morebitna dodatna plačila pristojnim nacionalnim organom Komorov najkasneje do 30. avgusta naslednjega leta na račun iz odstavka 7 oddelka 1 tega poglavja.

               7.

               Če je znesek končnega obračuna nižji od predplačila iz točke 3 tega oddelka, se lastniku plovila nastala razlika ne povrne.

      ODDELEK 3

      Podporna plovila

               1.

               Dovoljenja za podporna plovila se izdajo v skladu z določbami in pogoji, predvidenimi v komorski zakonodaji.

               2.

               Za izdajo dovoljenj za podporna plovila se ne sme zahtevati nobena pristojbina. Takšna plovila morajo pluti pod zastavo države članice Evropske unije ali biti v lasti evropskega podjetja.

               3.

               Pristojni organi Komorov Komisiji prek delegacije EU na Mauritiusu redno posredujejo seznam takih dovoljenj.

         POGLAVJE II

      RIBOLOVNE CONE

   Da ne bi škodili priobalnemu ribolovu v komorskih vodah, plovila Evropske unije ne smejo izvajati ribolova v obsegu 10 morskih milj okrog vsakega otoka in v obsegu 3 morskih milj okrog naprav za združevanje rib (FAD), ki jih namesti ministrstvo Komorov, pristojno za ribištvo, in katerih položaji se sporočijo predstavniku Evropske unije na Mauritiusu.
   Te določbe lahko pregleda Skupni odbor iz člena 9 Sporazuma.
   POGLAVJE III

      SPREMLJANJE IN NADZOR

      ODDELEK 1

      Sistem evidence ulova

               1.

               Vsa plovila, katerim je na podlagi tega sporazuma dovoljeno izvajati ribolovne dejavnosti v komorskih vodah, morajo o svojih ulovih obveščati ministrstvo Komorov, pristojno za ribištvo, in sicer na naslednje načine:

                           1.1

                           Evropska plovila, ki imajo dovoljenje za ribolov v komorskih vodah, morajo vsak dan izpolniti ladijski dnevnik IOTC za ribolov tuna (Dodatka 2 in 3) za vsako ribolovno potovanje v komorskih vodah. Ladijski dnevnik se izpolni, tudi če ulova ni.

                           1.2

                           Izvodi ladijskega dnevnika IOTC za ribolov tuna se pošljejo tudi znanstvenim inštitutom iz odstavka 4 oddelka 2 poglavja I.

               2.

               Za obdobja, v katerih plovilo ni v komorskih vodah, se v navedeni ladijski dnevnik vpiše „Zunaj IEC Komorov“.

               3.

               Obrazci se čitljivo izpolnijo, podpiše pa jih poveljnik plovila.

               4.

               V primeru neizpolnjevanja določb tega poglavja si vlada Komorov pridržuje pravico, da plovilu, ki krši določbe, začasno odvzame dovoljenje za ribolov, dokler ne opravi vseh formalnosti, lastniku plovila pa naloži kazen v skladu z veljavno zakonodajo Komorov. O tem obvesti Evropsko komisijo.

               5.

               Poročila vsebujejo količino ulova na plovilo na posamezno ribolovno potovanje. Poročila se pošljejo v elektronski obliki ministrstvu Komorov, pristojnemu za ribištvo, in sicer na koncu vsakega ribolovnega potovanja in v vsakem primeru, preden plovilo zapusti komorske vode, po en izvod pa se pošlje Evropski komisiji. Oba naslovnika plovilu in drug drugemu nemudoma pošljeta potrdila o prejemu v elektronski obliki.

               6.

               Izvirniki poročil v fizični obliki, poslani elektronsko med letnim obdobjem veljavnosti dovoljenja v smislu odstavka 1 oddelka 2 poglavja I te priloge, se ministrstvu Komorov, pristojnemu za ribištvo, pošljejo v 45 dneh po koncu zadnjega izvedenega ribolovnega potovanja v navedenem obdobju. Po en izvod v fizični obliki se hkrati pošlje Evropski komisiji.

               7.

               Pogodbenici storita vse potrebno za vzpostavitev sistema za prijavo ulova, ki bo temeljil izključno na elektronski izmenjavi podatkov: pogodbenici bosta morali hitro nadomestiti prijavo ulova v tiskani obliki s prijavo v elektronski obliki.

               8.

               Ko bo vzpostavljen sistem elektronske prijave ulova, se bosta v primeru tehničnih težav takega sistema do rešitve le-teh za prijavo ulova uporabljala odstavka 5 in 6.

      ODDELEK 2

      Poročila o ulovu: vstop v komorske vode in izstop iz njih

               1.

               Za namene te priloge se trajanje ribolovnega potovanja plovila Evropske unije opredeli:

                           —

                           kot obdobje, ki preteče med vstopom v komorske vode in izstopom iz njih,

                           —

                           kot obdobje, ki preteče med vstopom v komorske vode in pretovarjanjem,

                           —

                           ali kot obdobje, ki preteče med vstopom v komorske vode in iztovarjanjem na Komorih.

               2.

               Evropska plovila organe Komorov, pristojne za nadzor ribolova, uradno obvestijo o vstopu v komorske vode ali izstopu iz njih najmanj 3 ure pred načrtovanim dejanjem.

               3.

               Med obveščanjem o vstopu in/ali izstopu, vsako plovilo javi tudi svoj položaj, količino ulova na krovu in ulovljene vrste. Te podatke po možnosti prednostno sporočijo v elektronski obliki v skladu z vzorcem iz Dodatka 4 ali po telefaksu s potrdilom o prejemu, naslovljenem na plovilo. V primeru tehničnih težav se to sporočanje izvede po radijski zvezi.

               4.

               Plovila, ki so odkrita pri izvajanju ribolovne dejavnosti brez prejšnjega obvestila pristojnim organom Komorov, se obravnavajo kot plovila brez dovoljenja za ribolov.

               5.

               Ob izdaji dovoljenja za ribolov se sporočijo tudi elektronski naslov, številka telefaksa in telefona ter klicna številka radijske postaje.

      ODDELEK 3

      Pretovarjanje in iztovarjanje

               1.

               Vsa evropska plovila, ki želijo pretovoriti ulov v komorskih vodah ali ga iztovoriti, morajo to storiti v pristaniščih na Komorih.

                           1.1

                           Lastniki teh plovil morajo pristojnim organom Komorov najmanj 24 ur vnaprej uradno sporočiti naslednje podatke:

                                       —

                                       imena ribiških plovil, iz katerih bo potekalo pretovarjanje ali iztovarjanje,

                                       —

                                       imena tovornih plovil,

                                       —

                                       tonažo po vrstah, ki se bodo pretovorile ali iztovorile,

                                       —

                                       dan pretovarjanja ali iztovarjanja,

                                       —

                                       ime prejemnika iztovorjenega ulova.

               2.

               Pretovarjanje in iztovarjanje se štejeta kot izstop iz komorskih voda. Plovila morajo zato pristojnim organom Komorov predložiti prijave ulova in navesti, ali nameravajo ribolov nadaljevati ali zapustiti komorske vode.

               3.

               Vsako pretovarjanje ali iztovarjanje ulova, ki ni zajeto zgoraj, je v komorskih vodah prepovedano. Vsaka kršitev te določbe se kaznuje po veljavni komorski zakonodaji.

      ODDELEK 4

      Satelitski nadzor

   Evropska plovila je treba nadzorovati tudi z nediskriminatornim satelitskim nadzorom v skladu z naslednjim:

               1.

               Zaradi satelitskega nadzora se predstavnikom ali zastopnikom lastnikov plovil ter nadzornim centrom držav zastave sporoči geografski položaj meja komorske ribolovne cone.

               2.

               Pogodbenici izmenjata informacije o naslovih https in specifikacijah, ki se uporabljajo za elektronska sporočila med njunima nadzornima centroma v skladu s pogoji iz odstavkov 4 in 6. Te informacije po možnosti zajemajo imena, telefonske številke, številke teleksa in telefaksa ter elektronske naslove, ki se lahko uporabijo za splošno sporazumevanje med nadzornimi centri.

               3.

               Položaj plovila se določi s toleranco, ki je manjša od 500 metrov, in stopnjo natančnosti 99 %.

               4.

               Kadar plovilo, ki izvaja ribolov v okviru Sporazuma med EU in Komori in je predmet satelitskega nadzora v skladu z zakonodajo Evropske unije, vstopi v ribolovno cono Komorov, nadzorni center države zastave nemudoma pošlje centru za spremljanje ribištva Komorov (FMC) poročilo o položaju in nato v presledkih najmanj vsaki dve uri. Ta sporočila se obravnavajo kot poročila o položaju.

                           4.1

                           Pogostost sporočanja se lahko spremeni na največ vsakih 30 minut, če obstajajo resni dokazi, da plovilo krši predpise;

                           4.2

                           Dokazno gradivo FMC Komorov pošlje nadzornemu centru države zastave in Evropski komisiji. Priloži se zahtevek za spremembo pogostosti sporočanja. Nadzorni center države zastave mora takoj po prejemu zahtevka FMC v realnem času poslati zahtevane podatke;

                           4.3

                           FMC Komorov nadzorni center države zastave in Evropsko komisijo takoj obvesti o zaključku inšpekcijskega pregleda;

                           4.4

                           Nadzorni center države zastave in Evropska komisija morata biti obveščena o nadaljnjih ukrepih v zvezi z vsakim inšpekcijskim pregledom, ki se izvede na podlagi takega posebnega zahtevka.

               5.

               Sporočila iz odstavka 4 se pošljejo v elektronski obliki po protokolu https brez kakršnega koli dodatnega protokola. Ta sporočila se pošljejo v realnem času v obliki preglednice iz Dodatka 4.

                           5.1

                           Plovilom je prepovedano izklopiti napravo za satelitsko spremljanje, kadar so dejavne v komorskih vodah.

               6.

               Če na napravi za stalno satelitsko spremljanje, nameščeni na krovu ribiškega plovila, pride do tehnične napake ali okvare, poveljnik plovila v primernem času pošlje podatke iz odstavka 4 nadzornemu centru države zastave. V teh okoliščinah je treba poročilo o položaju pošiljati vsake 4 ure, dokler je plovilo v komorskih vodah.

                           6.1

                           V poročilu o splošnem položaju plovila so navedeni položaji za vsako uro, ki jih je zabeležil poveljnik plovila v teh štirih urah;

                           6.2

                           Nadzorni center države zastave ali plovilo samo mora ta sporočila nemudoma poslati FMC Komorov;

                           6.3

                           Po potrebi ali v dvomu lahko pristojni organi Komorov za posamezno plovilo zahtevajo dodatne informacije pri nadzornem centru države zastave.

               7.

               Poškodovana oprema se popravi ali zamenja, takoj ko plovilo konča ribolovno potovanje in v vsakem primeru najkasneje v enem mesecu. Po tem roku zadevno plovilo ne sme odpluti na novo ribolovno potovanje, dokler se oprema ne popravi ali zamenja.

               8.

               Strojna in programska oprema sistema za satelitski nadzor mora biti zaščitena pred poneverbami, to pomeni, da ne omogoča vnosa ali izbrisa napačnih položajev in da se je ne da poneveriti. Sistem mora biti v celoti avtomatski in delujoč neprekinjeno ne glede na okoljske razmere. Prepovedano je uničiti, poškodovati, onesposobiti ali posegati v sistem za satelitski nadzor.

                           8.1

                           Poveljnik ladje zagotovi, da:

                                       —

                                       podatki nikakor niso spremenjeni,

                                       —

                                       antena ali antene, povezane s sistemom za satelitski nadzor, nikakor niso blokirane,

                                       —

                                       je dovajanje elektrike v sistem za satelitski nadzor nemoteno,

                                       —

                                       sistem za satelitski nadzor plovil ni odstranjen s plovila ali z mesta, na katerem je bil prvotno nameščen,

                                       —

                                       o vsaki zamenjavi sistema za satelitski nadzor plovila se takoj obvestijo pristojni organi Komorov.

                           8.2

                           Če je plovilo dejavno v komorskih vodah, lahko poveljnik plovila po zakonih in predpisih Komorov za vsako kršitev navedenih obveznosti odgovarja.

               9.

               Nadzorni centri držav zastave bodo spremljali gibanje svojih plovil v komorskih vodah. Če se plovila ne spremljajo v skladu z določenimi pogoji, je treba nemudoma obvestiti FMC Komorov in uporabiti postopek iz točke 6.

               10.

               Nadzorni centri držav zastave morajo sodelovati s FMC Komorov, da se zagotovi izvajanje teh določb. Če FMC Komorov ugotovi, da država zastave ne pošilja podatkov v skladu z odstavkom 4, je treba o tem nemudoma obvestiti drugo pogodbenico. Takoj po prejetju uradnega obvestila se mora druga pogodbenica odzvati v roku 24-ih ur in FMC Komorov obvestiti, zakaj mu ni predložila zahtevanih podatkov ter navesti razumni rok, do katerega bo začela izvajati te določbe. Če v predpisanem roku ne začne izvajati teh določb, pogodbenici spor rešita pisno oziroma kot določa odstavek 14.

               11.

               Podatki o spremljanju, sporočeni drugi pogodbenici v skladu s temi določbami, so namenjeni izključno organom Komorov za nadzor in spremljanje ribiškega ladjevja Evropske unije, ki izvaja ribolov v okviru Sporazuma med EU in Komori. Teh podatkov se nikakor ne sme sporočiti tretjim osebam.

               12.

               Pogodbenici se dogovorita, da si bosta na zahtevo izmenjali informacije o opremi, ki se uporablja za satelitski nadzor, da se preveri popolna skladnost vsakega dela opreme z zahtevami druge pogodbenice za namene teh določb.

               13.

               Pogodbenici se zavežeta, da bosta po potrebi pregledali te določbe, zlasti v primeru motenj ali nepravilnosti v zvezi s plovili. Pristojni organ Komorov o takih primerih uradno obvesti državo zastave najkasneje 15 dni pred pregledom.

               14.

               Pogodbenici se o vsakem sporu glede razlage ali uporabe teh določb posvetujeta v Skupnem odboru iz člena 9 Sporazuma med Evropsko unijo in Zvezo Komori.

         POGLAVJE IV

      VKRCANJE MORNARJEV

               1.

               Vsako plovilo Evropske unije na lastne stroške vkrca na ribolovno potovanje po komorskih vodah na krov vsaj enega usposobljenega komorskega mornarja.

               2.

               Lastniki plovil si prizadevajo vkrcati na krov večje število dodatnih mornarjev iz držav AKP.

               3.

               Lastniki plovil svobodno izberejo mornarje, ki jih bodo vkrcali na krov svojih plovil, s seznama, ki ga dobijo od pristojnega organa Komorov.

               4.

               Lastnik ladje ali njegov zastopnik pristojnemu organu Komorov sporoči imena lokalnih mornarjev, ki jih vkrca na krov zadevnega plovila, in njihovo mesto v posadki.

               5.

               Za mornarje, ki se vkrcajo na plovila Evropske unije, se neposredno po pravu uporablja Deklaracija Mednarodne organizacije dela (ILO) o temeljnih načelih in pravicah pri delu. To zadeva zlasti svobodo združevanja in dejansko priznavanje pravice do kolektivnih pogajanj delavcev ter odpravo diskriminacije pri zaposlovanju in opravljanju poklica.

               6.

               Pogodbe o zaposlitvi mornarjev, od katerih podpisniki prejmejo po en izvod, se sklenejo med zastopniki lastnikov plovil in mornarji in/ali njihovimi sindikati ali njihovimi zastopniki po posvetovanju s pristojnim organom Komorov. Te pogodbe mornarjem zagotavljajo koristi sistema socialne varnosti, ki se zanje uporablja, vključno z življenjskim, zdravstvenim in nezgodnim zavarovanjem.

               7.

               Mornarjem iz držav AKP plače izplačujejo lastniki plovil. Višino plač sporazumno določijo lastniki plovil ali njihovi zastopniki in mornarji in/ali njihovi sindikati ali njihovi zastopniki. Vendar plačilni pogoji mornarjev iz držav AKP ne smejo biti slabši od tistih, ki veljajo za posadke v njihovih državah, vsekakor pa ne nižji od standardov ILO.

               8.

               Vsi mornarji, zaposleni za delo na plovilih Evropske unije, se zglasijo pri poveljniku določenega plovila dan pred predlaganim datumom vkrcanja. Če mornarja ob dogovorjenem času za vkrcanje ni na dogovorjenem kraju, je lastnik plovila samodejno oproščen obveznosti do vkrcanja tega mornarja.

               9.

               Če na krovu ni nobenega lokalnega mornarja iz razlogov, ki niso navedeni v prejšnjem odstavku, morajo lastniki zadevnih plovil za vsak dan ribolovnega potovanja v vodah Komorov plačati pavšalni znesek v višini 20 EUR na dan na plovilo. Navedeni znesek se plača najkasneje v rokih iz odstavka 6 oddelka 2 poglavja I te priloge.

               10.

               Ta znesek se uporabi za usposabljanje lokalnih mornarjev-ribičev in se plača na račun, ki ga določijo organi Komorov.

         POGLAVJE V

      OPAZOVALCI

               1.

               Plovila z dovoljenjem za ribolov v komorskih vodah na podlagi tega sporazuma vkrcajo na krov opazovalce, ki jih imenujejo organi Komorov, pod pogoji, navedenimi v nadaljevanju.

                           1.1

                           Plovila za ribolov tuna na zahtevo ministrstva Komorov, pristojnega za ribištvo, vkrcajo na krov opazovalca, ki ga navedeni organ imenuje za preverjanje ulova v komorskih vodah.

                           1.2

                           Pristojni organ Komorov pripravi seznam izbranih plovil, namenjenih, da na krov vkrcajo opazovalca, in seznam opazovalcev, imenovanih za vkrcanje. Seznama se posodabljata. Takoj po pripravi in vsake tri mesece po njuni posodobitvi se predložita Evropski komisiji.

                           1.3

                           Pristojni organ Komorov sporoči zadevnim lastnikom plovil ali njihovim zastopnikom ime opazovalca, imenovanega za vkrcanje na krov plovila, ob izdaji dovoljenja ali najkasneje 15 dni pred predvidenim datumom vkrcanja opazovalca.

               2.

               Opazovalec se na plovilo vkrca za eno ribolovno potovanje. Na izrecno zahtevo pristojnih organov Komorov je lahko opazovalec prisoten na krovu tudi med več ribolovnimi potovanji, odvisno od povprečnega trajanja ribolovnega potovanja določenega plovila. To zahtevo pristojni organi Komorov izrazijo takrat, ko sporočijo ime opazovalca, imenovanega za vkrcanje na zadevno plovilo.

               3.

               O pogojih za vkrcanje opazovalca na plovilo se dogovorijo lastniki plovil ali njihovi zastopniki in organi Komorov sporazumno.

               4.

               Vkrcanje opazovalca na plovilo se izvede v pristanišču, ki ga izbere lastnik ladje na začetku prvega ribolovnega potovanja v komorskih vodah, potem ko je bil uradno obveščen o seznamu izbranih plovil.

               5.

               Zadevni lastniki plovil v roku dveh tednov in po obvestilu deset dni vnaprej sporočijo datume in imena pristanišč na Komorih, predvidene za vkrcanje opazovalcev.

               6.

               Če se opazovalec vkrca v tuji državi, njegove potne stroške krije lastnik plovila. Če plovilo z opazovalcem s Komorov na krovu zapusti komorske vode, je treba ukreniti vse potrebno, da se zagotovi vrnitev opazovalca na Komore, takoj ko je to mogoče in na stroške lastnika plovila.

               7.

               Če opazovalec ob dogovorjenem času oziroma v dvanajstih urah po dogovorjenem času ni prisoten na dogovorjenem kraju, je lastnik plovila samodejno oproščen obveznosti do vkrcanja tega opazovalca.

               8.

               Opazovalca se na krovu obravnava kot častnika. Opazovalec opravlja naslednje naloge:

                           8.1

                           opazovanje ribolovnih dejavnosti plovil,

                           8.2

                           preverjanje položaja plovil, ki opravljajo ribolovne dejavnosti,

                           8.3

                           beleženje uporabljenega ribolovnega orodja,

                           8.4

                           preverjanje podatkov o ulovu v komorskih vodah, zabeleženih v ladijskem dnevniku,

                           8.5

                           preverjanje deleža prilova in ocenjevanje količine izločenih vrst tržnih rib kostnic, rakov in glavonožcev,

                           8.6

                           sporočanje podatkov o ribolovu, vključno s količino ulova in prilova na plovilu, po radijski zvezi.

               9.

               Poveljnik stori vse, kar je v njegovi moči, da zagotovi fizično varnost in dobro počutje opazovalca pri izvajanju njegovih nalog.

               10.

               Opazovalec ima na voljo vso opremo, ki jo potrebuje za opravljanje svojih nalog. Poveljnik mu omogoči dostop do sredstev komuniciranja, potrebnih za opravljanje njegovih nalog, dokumentov, neposredno povezanih z ribolovnimi dejavnostmi plovila, vključno z ladijskim dnevnikom in navigacijskim dnevnikom, in dostop do tistih delov plovila, ki so potrebni za omogočanje opravljanja njegovih nalog.

               11.

               Opazovalec med bivanjem na krovu:

                           11.1

                           stori vse potrebno, da zagotovi, da njegovo vkrcanje in navzočnost na krovu plovila ne prekinjata in ne ovirata ribolovnih dejavnosti,

                           11.2

                           spoštuje premoženje in opremo na krovu ter zaupnost vseh dokumentov, ki pripadajo omenjenemu plovilu.

               12.

               Ob koncu obdobja opazovanja in pred izkrcanjem opazovalec pripravi poročilo o dejavnostih, ki ga pošlje pristojnim organom Komorov, en izvod pa Evropski komisiji. Podpiše ga v navzočnosti poveljnika, ki lahko poročilu pripiše kakršne koli ugotovitve ali zahteva pripis ugotovitev, ki se mu zdijo potrebne, nato pa se podpiše še sam. Izvod poročila se poveljniku plovila izroči ob izkrcanju znanstvenega opazovalca.

               13.

               Lastnik plovila na svoje stroške ob upoštevanju zmogljivosti plovila zagotovi nastanitev in prehrano opazovalcev v istih razmerah, kakor jih uživajo častniki na plovilu.

               14.

               Plačo in socialne prispevke za opazovalca krijejo pristojni organi Komorov.

         POGLAVJE VI

      NADZOR

   Evropska ribiška plovila morajo spoštovati ukrepe in priporočila Komisije za tune v Indijskem oceanu (IOTC) glede ribolovnega orodja in njegovih tehničnih specifikacij ter vse druge tehnične ukrepe, ki se nanašajo na njihove ribolovne aktivnosti.
   1.   Seznam plovil

               1.1

               Evropska unija razpolaga s posodobljenim seznamom plovil z dovoljenji za ribolov, izdanimi v skladu z določbami tega protokola. O tem seznamu se uradno obvesti organe Komorov, zadolžene za nadzor ribolova, takoj ko je sestavljen in ob vsaki njegovi posodobitvi.

               1.2

               Plovila Evropske unije se lahko dodajo na seznam iz prejšnjega odstavka po prejemu uradnega obvestila o vplačanem predplačilu iz odstavka 3 oddelka 2 poglavja I te priloge. V tem primeru lahko lastnik plovila prejme overjen izvod tega seznama, ki ga hrani na krovu namesto dovoljenja za ribolov, dokler to dovoljenje za ribolov ni izdano.

         2.   Nadzorni postopki

               2.1

               Poveljniki plovil Evropske unije, ki izvajajo ribolovne dejavnosti v komorskih vodah, komorskim uradnikom, pristojnim za inšpekcijske preglede in nadzor ribolovnih dejavnosti, dovolijo ter omogočijo vkrcanje in opravljanje njihovih dolžnosti.

               2.2

               Ti uradniki se na krovu ne zadržujejo dlje, kot je potrebno za izvedbo njihovih nalog.

               2.3

               Po vsakem opravljenem inšpekcijskem pregledu in nadzoru se poveljniku plovila izda izvod poročila o inšpekcijskem pregledu.

               2.4

               Za zagotovitev varnih postopkov inšpekcijskih pregledov in brez poseganja v komorsko zakonodajo morajo biti inšpekcijske ladje in inšpektorji pri pregledih obravnavani kot častniki, pooblaščeni s strani komorskih organov.

               2.5

               Poveljniki evropskih plovil, ki iztovarjajo ali pretovarjajo v pristanišču na Komorih, komorskim inšpektorjem dovolijo in omogočijo opravljanje nadzora teh dejavnosti.

         POGLAVJE VII

      PREGLEDI

   1.   Pregledi

               1.1

               Pristojni organi Komorov najkasneje v roku 24 delovnih ur obvestijo Evropsko komisijo in državo zastave o vsakem pregledu in vsaki kazni, naloženi evropskim plovilom v komorskih vodah.

               1.2

               Evropska komisija hkrati prejme kratko poročilo o okoliščinah in razlogih za pregled plovila.

         2.   Zapisnik o pregledu plovila

               2.1

               Ko pristojni organ Komorov pripravi zapisnik, ga poveljnik plovila podpiše.

               2.2

               Ta podpis ne vpliva na pravice ali sredstva obrambe, s katerimi se poveljnik lahko zagovarja pred domnevno kršitvijo.

               2.3

               Poveljnik mora s plovilom vpluti v pristanišče, ki ga določijo organi Komorov. V primerih manjših kršitev lahko pristojni organ Komorov plovilu, ki je pregledano, dovoli, da nadaljuje ribolovne dejavnosti.

         3.   Posvetovalni sestanek v primeru pregleda plovila

               3.1

               Preden se sprejmejo morebitni ukrepi proti poveljniku ali posadki plovila ali v zvezi s tovorom in opremo plovila, razen tiste za varovanje dokazov o domnevni kršitvi, se v roku enega delovnega dne od prejema zgoraj navedenih informacij skliče posvetovalni sestanek med Evropsko Komisijo in pristojnimi organi Komorov, ki se ga po možnosti udeleži predstavnik zadevne države članice.

               3.2

               Na tem sestanku si pogodbenici izmenjata vse ustrezne dokumente ali informacije, ki lahko pomagajo pojasniti ugotovljena dejstva. Lastnik plovila ali njegov zastopnik je obveščen o sklepih navedenega sestanka in ukrepih, ki sledijo pregledu.

         4.   Reševanje sporov v zvezi s pregledom

               4.1

               Pred uvedbo kakršnega koli sodnega postopka se domnevna kršitev poskuša razrešiti s postopkom poravnave. Ta postopek se zaključi najpozneje tri delovne dni po pregledu.

               4.2

               V primeru postopka poravnave se znesek denarne kazni določi v skladu s komorsko zakonodajo. Ta znesek kazni bi se moral zavesti, podpisati in poslati Evropski komisiji in državi zastave.

               4.3

               Če spora ni možno razrešiti s postopkom poravnave in se predloži pristojnemu sodnemu organu, lastnik plovila pri banki, ki jo določijo pristojni organi Komorov, položi bančno varščino, v kateri so zajeti stroški pregleda ter znesek denarnih kazni in nadomestila, naloženi odgovornim za kršitev.

               4.4

               Do zaključka sodnega postopka je bančna varščina nepreklicna. Sprosti se takoj, ko se sodni postopek konča brez obsodbe. Podobno je v primeru obsodbe, ki nalaga denarno kazen, ki znaša manj kakor bančna varščina, ko pristojni organi Komorov sprostijo preostanek zneska.

               4.5

               Zaplemba plovila se ukine in njegova posadka sme zapustiti pristanišče:

                           —

                           ko so obveznosti, ki izhajajo iz postopka poravnave, izpolnjene ali

                           —

                           ko je bančna varščina iz odstavka 4.3 položena in jo pristojni organi Komorov prejmejo pred zaključkom sodnega postopka.