title: Sklep Sveta (EU) 2019/848 z dne 17. maja 2019 o sklenitvi, v imenu Evropske unije, Mednarodnega sporazuma o oljčnem olju in namiznih oljkah iz leta 2015

text:
                  27.5.2019

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 139/1

         SKLEP SVETA (EU) 2019/848
         z dne 17. maja 2019
         o sklenitvi, v imenu Evropske unije, Mednarodnega sporazuma o oljčnem olju in namiznih oljkah iz leta 2015
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prvega pododstavka člena 207(4) v povezavi s točko (a)(v) drugega pododstavka člena 218(6) in členom 218(7) Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
         ob upoštevanju odobritve Evropskega parlamenta,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Svet je 19. novembra 2013 Komisijo pooblastil, da v imenu Unije začne pogajanja za sklenitev novega mednarodnega sporazuma o oljčnem olju in namiznih oljkah.

                     (2)

                     Besedilo mednarodnega sporazuma o oljčnem olju in namiznih oljkah iz leta 2015 (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) so predstavniki 24 držav članic Konference Združenih narodov za trgovino in razvoj (UNCTAD) in dveh medvladnih organizacij sprejeli 9. oktobra 2015 na Konferenci Združenih narodov za pogajanja o sporazumu, ki nasledi Mednarodni sporazum o oljčnem olju in namiznih oljkah iz leta 2005.

                     (3)

                     V skladu s Sklepom Sveta (EU) 2016/1892 (1) je bil Sporazum v imenu Unije podpisan 28. novembra 2016 na sedežu Združenih narodov v New Yorku s pridržkom njegove poznejše sklenitve.

                     (4)

                     Sporazum je v skladu s členom 31(2) Sporazuma začel začasno veljati 1. januarja 2017.

                     (5)

                     Svet članic je organ odločanja Mednarodnega Sveta za olive in ima polne pristojnosti in izvaja vse naloge, ki so potrebne za doseganje ciljev tega sporazuma. Komisijo bi bilo treba pooblastiti, da v svetu članic zastopa Unijo.

                     (6)

                     V skladu s členom 19(2) Sporazuma lahko svet članic spremeni poimenovanja in opredelitve oljčnih olj, olj iz oljčnih tropin in namiznih oljk iz prilog B in C k Sporazumu ter s tem spremeni Sporazum.

                     (7)

                     Za lažje sprejemanje takih sprememb Sporazuma v svetu članic in da se izognemo tveganju, da Unija ne bi sprejela stališča, bi bilo treba Komisijo pooblastiti, da take predlagane spremembe odobri v imenu Unije v skladu z določenimi vsebinskimi in postopkovnimi pogoji.

                     (8)

                     Da bi imeli na voljo strokovno znanje držav članic in zagotovili, da Komisija odobri predlagane spremembe prilog B in C k Sporazumu v skladu s pogoji iz tega sklepa, bi morala Komisija te spremembe dovolj zgodaj predložiti zadevni delovni skupini Sveta.

                     (9)

                     Ustreznost predlaganih sprememb, ki jih je Komisija predložila Svetu, bi moral oceniti Odbor stalnih predstavnikov vlad držav članic (Coreper). Komisija bi morala predlagane spremembe odobriti, razen če jim v Coreperju ne nasprotuje število predstavnikov iz držav članic, ki predstavlja manjšino, ki lahko prepreči sprejetje odločitve v Svetu v skladu s členom 16(4) Pogodbe o Evropski uniji (PEU).

                     (10)

                     Sporazum bi bilo treba odobriti –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Mednarodni sporazum o oljčnem olju in namiznih oljkah iz leta 2015 se odobri v imenu Unije (2).

            Člen 2
            Predsednik Sveta imenuje osebo(-e), pooblaščeno(-e), da v imenu Evropske unije deponira(-jo) listino o odobritvi iz člena 28(4) Sporazuma (3).

            Člen 3
            V svetu članic Unijo zastopa Komisija.

            Člen 4
            Kadar svet članic v skladu s členom 19(2) Sporazuma sprejema spremembe poimenovanj in opredelitev oljčnih olj, olj iz oljčnih tropin in namiznih oljk iz prilog B in C k Sporazumu, je Komisija pooblaščena za odobritev predlaganih sprememb v imenu Unije pod naslednjimi pogoji:

                        (1)

                        Komisija zagotovi, da (je) odobritev v imenu Unije:

                                    —

                                    v interesu Unije,

                                    —

                                    podpira cilje, ki jih želi Unija doseči s svojo trgovinsko politiko,

                                    —

                                    upošteva interese proizvajalcev, trgovcev in potrošnikov Unije,

                                    —

                                    ni v nasprotju s pravom Unije ali mednarodnim pravom, zlasti ne z Uredbo (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (4), brez poseganja v pravico Komisije do sprejemanja delegiranih aktov o spremembi pravil Unije v skladu s spremembami Sporazuma, ki jih sprejme svet članic, zlasti glede tržnih standardov v sektorju oljčnega olja in namiznih oljk iz člena 75 navedene uredbe,

                                    —

                                    če je ustrezno, spodbuja izboljšanje kvalitete oljčnih proizvodov z uspešnejšim odkrivanjem goljufivega in zavajajočega ravnanja ter ponarejanja,

                                    —

                                    če je ustrezno, bolje upošteva raznolikost pristnih oljčnih proizvodov,

                                    —

                                    če je ustrezno, podpira približevanje mednarodnih standardov glede fizikalno-kemijskih in organoleptičnih lastnosti olj, olj iz oljčnih tropin in namiznih oljk,

                                    —

                                    če je ustrezno, ne ovira inovacij, in

                                    —

                                    če je ustrezno, spodbuja trgovino z oljčnimi proizvodi.

                        (2)

                        Preden Komisija odobri take predlagane spremembe v imenu Unije, jih v dovolj zgodaj in vsaj 15 delovnih dni pred sejo sveta članic, na kateri slednji sprejema te predlagane spremembe, pošlje v presojo zadevni delovni skupini Sveta.
                        Coreper oceni ali predlagane spremembe upoštevajo merila iz odstavka 1 tega člena.
                        Komisija predlagane spremembe odobri v imenu Unije, razen če predlaganim spremembam v Coreperju ne nasprotuje število predstavnikov držav članic, ki predstavljajo manjšino, ki lahko prepreči sprejetje odločitve v Svetu v skladu s členom 16(4) PEU. Če predlaganim spremembam nasprotuje število predstavnikov držav članic, ki predstavljajo manjšino, ki lahko prepreči sprejetje odločitve, jih Komisija zavrne v imenu Unije.

            Člen 5
            Ta sklep začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

            V Bruslju, 17. maja 2019

                  Za Svet

                  Predsednik

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  Sklep Sveta (EU) 2016/1892 z dne 10. oktobra 2016 o podpisu Mednarodnega sporazuma o oljčnem olju in namiznih oljkah iz leta 2015 v imenu Evropske unije in o njegovi začasni uporabi (UL L 293, 28.10.2016, str. 2).

            (2)  Besedilo Sporazuma je bilo objavljeno v UL L 293, 28.10.2016, str. 4, hkrati s sklepom o podpisu.

            (3)  Generalni sekretariat Sveta v Uradnem listu Evropske unije objavi datum začetka veljavnosti Sporazuma.

            (4)  Uredba (EU) št. 1308/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. decembra 2013 o vzpostavitvi skupne ureditve trgov kmetijskih proizvodov in razveljavitvi uredb Sveta (EGS) št. 922/72, (EGS) št. 234/79, (ES) št. 1037/2001 in (ES) št. 1234/2007 (UL L 347, 20.12.2013, str. 671).


title: Sklep Sveta (EU) 2019/851 z dne 14. maja 2019 o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Mednarodni pomorski organizaciji na 74. zasedanju Odbora za varstvo morskega okolja in 101. zasedanju Odbora za pomorsko varnost v zvezi s sprejetjem sprememb Priloge II k Mednarodni konvenciji o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij, sprememb Mednarodnega kodeksa o okrepljenem programu inšpekcij med pregledi ladij za prevoz razsutega tovora in naftnih tankerjev iz leta 2011, sprememb Mednarodnega kodeksa o reševalni opremi, sprememb obrazcev C, E in P Dodatka k Mednarodni konvenciji o varstvu človeškega življenja na morju in sprememb Mednarodnega kodeksa za varnost ladij, ki uporabljajo pline ali druga goriva z nizkim vnetiščem

text:
                  27.5.2019

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 139/10

         SKLEP SVETA (EU) 2019/851
         z dne 14. maja 2019
         o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v Mednarodni pomorski organizaciji na 74. zasedanju Odbora za varstvo morskega okolja in 101. zasedanju Odbora za pomorsko varnost v zvezi s sprejetjem sprememb Priloge II k Mednarodni konvenciji o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij, sprememb Mednarodnega kodeksa o okrepljenem programu inšpekcij med pregledi ladij za prevoz razsutega tovora in naftnih tankerjev iz leta 2011, sprememb Mednarodnega kodeksa o reševalni opremi, sprememb obrazcev C, E in P Dodatka k Mednarodni konvenciji o varstvu človeškega življenja na morju in sprememb Mednarodnega kodeksa za varnost ladij, ki uporabljajo pline ali druga goriva z nizkim vnetiščem
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 100(2) v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Ukrepanje Unije v sektorju pomorskega prometa bi moralo biti namenjeno varstvu morskega okolja in izboljšanju pomorske varnosti.

                     (2)

                     Odbor za varstvo morskega okolja (MEPC) Mednarodne pomorske organizacije (IMO) naj bi na svojem 74. zasedanju od 13. do 17. maja 2019 (v nadaljnjem besedilu: MEPC 74) sprejel spremembe Priloge II k Mednarodni konvenciji o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij (v nadaljnjem besedilu: Priloga II h konvenciji MARPOL).

                     (3)

                     Odbor za pomorsko varnost (MSC) naj bi na 101. zasedanju (v nadaljnjem besedilu: MSC 101) od 5. do 14. junija 2019 sprejel spremembe Mednarodnega kodeksa o okrepljenem programu inšpekcij med pregledi ladij za prevoz razsutega tovora in naftnih tankerjev iz leta 2011 (v nadaljnjem besedilu: kodeks ESP iz leta 2011), spremembe Mednarodnega kodeksa o reševalni opremi (v nadaljnjem besedilu: kodeks LSA), spremembe seznama opreme (obrazci C, E in P Dodatka k Mednarodni konvenciji o varstvu človeškega življenja na morju (v nadaljnjem besedilu: konvencija SOLAS)) ter spremembe delov A in A-1 Mednarodnega kodeksa o varnosti ladij, ki uporabljajo pline ali druga goriva z nizkim vnetiščem (v nadaljnjem besedilu: kodeks IGF).

                     (4)

                     Primerno je določiti stališče, ki se v imenu Unije zastopa na MEPC 74, ker bodo lahko spremembe Priloge II h konvenciji MARPOL odločilno vplivale na vsebino prava Unije, in sicer na Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 2005/35/ES (1) ter Direktivo 2000/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta (2).

                     (5)

                     Primerno je določiti stališče, ki se v imenu Unije zastopa na MSC 101, ker bodo lahko spremembe kodeksa ESP iz leta 2011 odločilno vplivale na vsebino prava Unije, in sicer na Uredbo (EU) št. 530/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (3); ker bodo lahko spremembe kodeksa LSA odločilno vplivale na vsebino prava Unije, in sicer na Izvedbeno uredbo Komisije (EU) 2018/773 (4) in Direktivo 2014/90/EU Evropskega parlamenta in Sveta (5); ker bodo lahko spremembe konvencije SOLAS odločilno vplivale na vsebino prava Unije, in sicer na Direktivo 2009/45/ES Evropskega parlamenta in Sveta (6), in ker bodo lahko spremembe kodeksa IGF odločilno vplivale na vsebino prava Unije, in sicer na Direktivo 2009/45/ES.

                     (6)

                     Spremembe Priloge II h konvenciji MARPOL bi morale zagotoviti zmanjšanje vpliva na okolje, povezanega z ostanki tovora in odpadki, ki nastanejo pri izpiranju rezervoarjev in vsebujejo obstojne plavajoče elemente z visoko viskoznostjo in/ali visokim tališčem.

                     (7)

                     Spremembe kodeksa ESP iz leta 2011 bi morale vključevati redakcijske spremembe navedenega kodeksa, s katerimi bodo opredeljene vse obvezne zahteve ter izboljšane preglednice in obrazci, pri čemer bi morale biti te redakcijske spremembe združene z besedilom glede novih bistvenih zahtev, da bodo upoštevane nedavne posodobitve serije Z10 enotnih zahtev Mednarodnega združenja klasifikacijskih zavodov.

                     (8)

                     Spremembe odstavka 6.1.1.3 kodeksa LSA bi morale zagotoviti enotno izvajanje v zvezi z ročnim spuščanjem majhnih reševalnih čolnov, ki niso en izmed rešilnih plovil ladje.

                     (9)

                     Spremembe odstavka 4.4.8.1 kodeksa LSA bi morale zagotoviti izvzetje za rešilne čolne z dvema neodvisnima pogonskima sistemoma iz obveznosti, da so opremljeni z zadostnim številom plavajočih vesel in povezanih predmetov za premikanje čolna naprej na mirnem morju.

                     (10)

                     Spremembe točke 8.1 v seznamu opreme (obrazci C, E in P Dodatka h konvenciji SOLAS) bi morale zagotoviti jasnost v zvezi z dejstvom, da se vsi navedeni kazalniki ne uporabljajo za vse ladje in da se kazalniki zato lahko po potrebi črtajo.

                     (11)

                     Spremembe delov A in A-1 kodeksa IGF bi morale z uvedbo potrebnih sprememb na podlagi pridobljenih izkušenj glede uporabe navedenega kodeksa zagotoviti usklajenost v zvezi z obstoječimi zahtevami za ladje, ki kot gorivo uporabljajo zemeljski plin.

                     (12)

                     Unija ni niti članica IMO niti pogodbenica zadevnih konvencij in kodeksov. Svet bi moral zato pooblastiti države članice, da izrazijo stališče Unije in privolijo, da jih te spremembe zavezujejo, kolikor te spremembe spadajo v izključno pristojnost Unije –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Stališče, ki se v imenu Unije zastopa na 74. zasedanju Odbora za varstvo morskega okolja IMO, je strinjanje s sprejetjem sprememb Priloge II k Mednarodni konvenciji o preprečevanju onesnaževanja morja z ladij, ki se nanašajo na zahteve glede izpustov za odpadke, ki nastanejo pri izpiranju rezervoarjev in vsebujejo obstojne plavajoče elemente z visoko viskoznostjo in/ali visokim tališčem, določenih v Prilogi k dokumentu IMO MEPC 74/3/1.

            Člen 2
            Stališče, ki se v imenu Unije zastopa na 101. zasedanju Odbora za pomorsko varnost IMO, je strinjanje s sprejetjem:

                        (a)

                        sprememb Mednarodnega kodeksa o okrepljenem programu inšpekcij med pregledi ladij za prevoz razsutega tovora in naftnih tankerjev iz leta 2011, določenih v dokumentu IMO SDC 6/13/Add.1;

                        (b)

                        sprememb odstavka 6.1.1.3 Mednarodnega kodeksa o reševalni opremi, določenih v Prilogi 4 k dokumentu IMO MSC 101/3;

                        (c)

                        sprememb odstavka 4.4.8.1 Mednarodnega kodeksa o reševalni opremi, določenih v Prilogi 4 k dokumentu IMO MSC 101/3;

                        (d)

                        sprememb točke 8.1 v obrazcih seznama opreme C, E in P v Dodatku k Mednarodni konvenciji o varstvu človeškega življenja na morju, določenih v Prilogi 1 k dokumentu IMO MSC 101/3;

                        (e)

                        sprememb delov A in A-1 Mednarodnega kodeksa za varnost ladij, ki uporabljajo pline ali druga goriva z nizkim vnetiščem, določenih v Prilogi 3 k dokumentu IMO MSC 101/3.

            Člen 3

               1.   Stališče iz člena 1, ki se zastopa v imenu Unije, izrazijo države članice, ki so vse članice IMO, pri čemer delujejo skupaj v interesu Unije.

               2.   Stališče iz člena 2, ki se zastopa v imenu Unije, izrazijo države članice, ki so vse članice IMO, pri čemer delujejo skupaj v interesu Unije.

               3.   O manjših spremembah stališč iz členov 1 in 2 se je mogoče dogovoriti brez dodatnega sklepa Sveta.

            Člen 4
            Države članice so pooblaščene, da izrazijo privolitev, da jih v interesu Unije zavezujejo spremembe iz členov 1 in 2, kolikor te spremembe spadajo v izključno pristojnost Unije.

            Člen 5
            Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

            V Bruslju, 14. maja 2019

                  Za Svet

                  Predsednik

               P. DAEA

            (1)  Direktiva Evropskega parlamenta in Sveta 2005/35/ES z dne 7. septembra 2005 o onesnaževanju morja z ladij in uvedbi kazni za kršitve v zvezi z onesnaževanjem, vključno s kazenskimi sankcijami (UL L 255, 30.9.2005, str. 11).

            (2)  Direktiva 2000/59/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. novembra 2000 o pristaniških zmogljivostih za sprejem ladijskih odpadkov in ostankov tovora (UL L 332, 28.12.2000, str. 81).

            (3)  Uredba (EU) št. 530/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 13. junija 2012 o pospešenem uvajanju zahtev o dvojnem trupu ali enakovrednih konstrukcijskih zahtev za tankerje z enojnim trupom (UL L 172, 30.6.2012, str. 3).

            (4)  Izvedbena uredba Komisije (EU) 2018/773 z dne 15. maja 2018 o zahtevah glede zasnove, konstrukcije in delovanja ter o standardih preskušanja za pomorsko opremo in razveljavitvi Izvedbene uredbe (EU) 2017/306 (UL L 133, 30.5.2018, str. 1).

            (5)  Direktiva 2014/90/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. julija 2014 o pomorski opremi in razveljavitvi Direktive Sveta 96/98/ES (UL L 257, 28.8.2014, str. 146).

            (6)  Direktiva 2009/45/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o varnostnih predpisih in standardih za potniške ladje (UL L 163, 25.6.2009, str. 1).


title: Sklep Sveta (EU) 2019/852 z dne 21. maja 2019 o določitvi sestave Odbora regij

text:
                  27.5.2019

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 139/13

         SKLEP SVETA (EU) 2019/852
         z dne 21. maja 2019
         o določitvi sestave Odbora regij
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 305 Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Člen 300 Pogodbe določa pravila za sestavo Odbora regij.

                     (2)

                     S Sklepom Sveta 2014/930/EU (1) je bila sestava Odbora regij prilagojena zaradi pristopa Hrvaške. Število članov za Estonijo, Ciper in Luksemburg se je zmanjšalo za enega člana, da se je odpravilo razhajanje med največjim dovoljenim številom članov Odbora regij, ki je določen v prvem odstavku členu 305 Pogodbe, in številom članov Odbora regij po pristopu Hrvaške.

                     (3)

                     V preambuli k Sklepu 2014/930/EU je navedeno, da Svet navedeni sklep spremeni pravočasno pred začetkom mandata Odbora regij leta 2020.

                     (4)

                     Odbor regij je 3. julija 2018 sprejel priporočila Komisiji in Svetu glede svoje prihodnje sestave.

                     (5)

                     Sedanje ravnotežje v sestavi Odbora regij bi bilo treba v čim večji meri ohraniti, saj je rezultat zaporednih medvladnih konferenc.

                     (6)

                     Z izstopom Združenega kraljestva iz Unije naj bi se sprostilo 24 sedežev v Odboru regij. Zato bi bilo treba ponovno vzpostaviti ravnotežje razdelitve sedežev, ki je veljalo pred sprejetjem Sklepa 2014/930/EU –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1

               1.   Število članov Odbora regij je naslednje:

                           Belgija

                           12

                           Bolgarija

                           12

                           Češka

                           12

                           Danska

                           9

                           Nemčija

                           24

                           Estonija

                           7

                           Irska

                           9

                           Grčija

                           12

                           Španija

                           21

                           Francija

                           24

                           Hrvaška

                           9

                           Italija

                           24

                           Ciper

                           6

                           Latvija

                           7

                           Litva

                           9

                           Luksemburg

                           6

                           Madžarska

                           12

                           Malta

                           5

                           Nizozemska

                           12

                           Avstrija

                           12

                           Poljska

                           21

                           Portugalska

                           12

                           Romunija

                           15

                           Slovenija

                           7

                           Slovaška

                           9

                           Finska

                           9

                           Švedska

                           12

               2.   V primeru, da je Združeno kraljestvo na datum začetka uporabe tega sklepa še vedno država članica Unije, je število članov Odbora regij tisto iz člena 1 Sklepa 2014/930/EU, vse dokler izstop Združenega kraljestva iz Unije ne začne pravno učinkovati. Od datuma, ko izstop Združenega kraljestva iz Unije začne pravno učinkovati, je število članov Odbora regij tisto iz odstavka 1 tega člena.

            Člen 2
            Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
            Uporablja se od 26. januarja 2020.

            V Bruslju, 21. maja 2019

                  Za Svet

                  Predsednik

               G. CIAMBA

            (1)  Sklep Sveta 2014/930/EU z dne 16. decembra 2014 o določitvi sestave Odbora regij (UL L 365, 19.12.2014, str. 143).


title: Sklep Sveta (EU) 2019/853 z dne 21. maja 2019 o določitvi sestave Evropskega ekonomsko-socialnega odbora

text:
                  27.5.2019

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 139/15

         SKLEP SVETA (EU) 2019/853
         z dne 21. maja 2019
         o določitvi sestave Evropskega ekonomsko-socialnega odbora
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 301 Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Člen 300 Pogodbe določa pravila za sestavo Evropskega ekonomsko-socialnega odbora.

                     (2)

                     S Sklepom Sveta (EU) 2015/1157 (1) je bila sestava Evropskega ekonomsko-socialnega odbora prilagojena zaradi pristopa Hrvaške. Število članov Estonije, Cipra in Luksemburga se je zmanjšalo za enega, da se je odpravilo neskladje med največjim dovoljenim številom članov Evropskega ekonomsko-socialnega sveta, ki ga določa prvi odstavek člena 301 Pogodbe, in številom članov Evropskega ekonomsko-socialnega odbora po pristopu Hrvaške.

                     (3)

                     Sklep (EU) 2015/1157 je treba skladno z eno od njegovih uvodnih izjav pregledati pravočasno pred začetkom mandata Evropskega ekonomsko-socialnega odbora leta 2020.

                     (4)

                     Evropski ekonomsko-socialni odbor je 18. septembra 2018 sprejel priporočila Komisiji in Svetu glede svoje prihodnje sestave.

                     (5)

                     Sedanje ravnotežje v sestavi Evropskega ekonomsko-socialnega odbora bi bilo treba v čim večji meri ohraniti, saj je rezultat zaporednih medvladnih konferenc.

                     (6)

                     Z izstopom Združenega kraljestva iz Unije se bo v Evropskem ekonomsko-socialnem odboru sprostilo 24 sedežev. Zato bi bilo treba ponovno vzpostaviti takšno ravnotežje pri razdelitvi sedežev, kakršno je obstajalo pred sprejetjem Sklepa (EU) 2015/1157 –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1

               1.   Število članov Evropskega ekonomsko-socialnega odbora je naslednje:

                           Belgija

                           12

                           Bolgarija

                           12

                           Češka

                           12

                           Danska

                           9

                           Nemčija

                           24

                           Estonija

                           7

                           Irska

                           9

                           Grčija

                           12

                           Španija

                           21

                           Francija

                           24

                           Hrvaška

                           9

                           Italija

                           24

                           Ciper

                           6

                           Latvija

                           7

                           Litva

                           9

                           Luksemburg

                           6

                           Madžarska

                           12

                           Malta

                           5

                           Nizozemska

                           12

                           Avstrija

                           12

                           Poljska

                           21

                           Portugalska

                           12

                           Romunija

                           15

                           Slovenija

                           7

                           Slovaška

                           9

                           Finska

                           9

                           Švedska

                           12

               2.   V primeru, da je Združeno kraljestvo na datum začetka uporabe tega sklepa še vedno država članica Unije, je število članov Evropskega ekonomsko-socialnega odbora tisto iz člena 1 Sklepa (EU) 2015/1157, vse dokler izstop Združenega kraljestva iz Unije ne začne pravno učinkovati. Od datuma, ko začne izstop Združenega kraljestva iz Unije pravno učinkovati, je za vsako državo članico število članov Evropskega ekonomsko-socialnega odbora tisto iz odstavka 1 tega člena.

            Člen 2
            Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
            Uporablja se od 21. septembra 2020.

            V Bruslju, 21. maja 2019

                  Za Svet

                  Predsednik

               G. CIAMBA

            (1)  Sklep Sveta (EU) 2015/1157 z dne 14. julija 2015 o določitvi sestave Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (UL L 187, 15.7.2015, str. 28).


title: Sklep Sveta (EU) 2019/937 z dne 27. maja 2019 o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v okviru Konvencije o ohranitvi lososa v Severnem Atlantiku v zvezi s prošnjo za pristop k navedeni konvenciji, ki jo je predložilo Združeno kraljestvo

text:
                  7.6.2019

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 149/61

         SKLEP SVETA (EU) 2019/937
         z dne 27. maja 2019
         o stališču, ki se v imenu Evropske unije zastopa v okviru Konvencije o ohranitvi lososa v Severnem Atlantiku v zvezi s prošnjo za pristop k navedeni konvenciji, ki jo je predložilo Združeno kraljestvo
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 43 v povezavi s členom 218(9) Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Konvencija o ohranitvi lososa v Severnem Atlantiku (1) (v nadaljnjem besedilu: Konvencija NASCO) je bila odobrena s Sklepom Sveta 82/886/EGS (2) in je začela veljati 1. oktobra 1983.

                     (2)

                     Združeno kraljestvo je 29. marca 2017 na podlagi člena 50 Pogodbe o Evropski uniji predložilo uradno obvestilo o nameri o izstopu iz Unije. Pogodbi se bosta za Združeno kraljestvo prenehali uporabljati z dnem začetka veljavnosti sporazuma o izstopu, sicer pa 1. novembra 2019, ob upoštevanju Sklepa Evropskega Sveta (EU) 2019/584 (3), razen če Evropski svet v dogovoru z Združenim kraljestvom soglasno ne sklene, da se to obdobje podaljša.

                     (3)

                     Do izstopa iz Unije je Združeno kraljestvo še vedno država članica, ki ima vse pravice in obveznosti, ki izhajajo iz Pogodb, vključno s spoštovanjem načela lojalnega sodelovanja.

                     (4)

                     Evropski svet je v smernicah, sprejtih 29. aprila 2017 priznal potrebo, da se v mednarodnem okviru upoštevajo posebnosti Združenega kraljestva kot države članice, ki izstopa, če Združeno kraljestvo v času, ko je še država članica, spoštuje svoje obveznosti in ostaja zvesto interesom Unije.

                     (5)

                     Sporazum o izstopu, objavljen v Uradnem listu Evropske unije z dne 25. aprila 2019 (4) (v nadaljnjem besedilu: Sporazum o izstopu), vsebuje ureditve za uporabo določb prava Unije za Združeno kraljestvo in v njem po dnevu, ko se Pogodbi prenehata uporabljati za Združeno kraljestvo (v nadaljnjem besedilu: prehodno obdobje). Če Sporazum o izstopu začne veljati, se bo pravo Unije, vključno z mednarodnimi sporazumi, katerih pogodbenica je Unija, v prehodnem obdobju v skladu s s Sporazumom o izstopu še naprej uporabljalo za Združeno kraljestvo in v njem, in se bo prenehalo uporabljati ob koncu prehodnega obdobja.

                     (6)

                     Ker je Unija pogodbenica Konvencije NASCO, se navedena konvencija trenutno uporablja tudi za Združeno kraljestvo.

                     (7)

                     Na podlagi člena 17(3) Konvencije NASCO je Konvencija NASCO odprta za pristop, če ga odobri svet NASCO, ustanovljen s Konvencijo NASCO, katere koli države, ki izvaja ribolovno jurisdikcijo v Severnem Atlantiku ali je država izvora staležev lososa.

                     (8)

                     Združeno kraljestvo je 28. februarja 2019 predložilo prošnjo za pristop h Konvenciji NASCO kot pogodbenica zaradi možnosti, da se do datuma, ko se za Združeno kraljestvo prenehata uporabljati Pogodbi, ne sklene sporazum o izstopu.

                     (9)

                     Na podlagi člena 66 Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu (v nadaljnjem besedilu: UNCLOS) (5) imajo države, iz katerih rek izvirajo anadromni staleži, primarni interes za te staleže in so odgovorne zanje. Država izvora anadromnih staležev mora zagotoviti njihovo ohranitev tako, da določi primerne ukrepe za urejanje ribolova v vseh vodah znotraj zunanjih meja njene izključne ekonomske cone. Kadar se anadromni staleži selijo v vode ali skozi vode znotraj zunanjih meja izključne ekonomske cone države, ki ni država izvora, mora ta država sodelovati z državo izvora glede ohranjanja in upravljanja takih staležev.

                     (10)

                     Za preprečevanje netrajnostnega ribolova je v interesu Unije, da Združeno kraljestvo pri upravljanju staležev lososa sodeluje ob popolnem upoštevanju določb UNCLOS in Sporazuma Združenih narodov o izvajanju določb Konvencije Združenih narodov o pomorskem mednarodnem pravu z dne 10. decembra 1982 v zvezi z ohranjanjem in upravljanjem čezconskih staležev rib in izrazito selivskih staležev rib z dne 4. avgusta 1995 (v nadaljnjem besedilu: UNFSA) (6) ter drugih mednarodnih sporazumov in norm mednarodnega prava.

                     (11)

                     Kot je določeno v členu 66 UNCLOS, morajo država izvora anadromnih staležev in druge države, ki lovijo te staleže, sprejeti ukrepe za izvajanje navedenega člena. Tako sodelovanje se lahko vzpostavi v okviru regionalnih organizacij za upravljanje ribištva.

                     (12)

                     Pristop Združenega kraljestva h Konvenciji NASCO bo Združenemu kraljestvu omogočil, da sodeluje pri potrebnih ukrepih za ohranjanje in upravljanje ob ustreznem upoštevanju pravic, interesov in obveznosti drugih držav in Evropske unije ter zagotavlja, da se ribolovne dejavnosti izvajajo na način, ki vodi v trajnostno izkoriščanje zadevnih staležev lososa.

                     (13)

                     Zato je v interesu Unije, da odobri prošnjo za pristop h Konvenciji NASCO, ki jo je predložilo Združeno kraljestvo, od trenutka, ko se pravo Unije preneha uporabljati za Združeno kraljestvo –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Stališče, ki se v imenu Unije zastopa v svetu Organizacije za ohranjanje severnoatlantskega lososa, ustanovljene s Konvencijo o ohranitvi lososa v Severnem Atlantiku, je, da se odobri prošnja Združenega kraljestva za pristop k navedeni konvenciji, pod pogojem da začne ta odobritev veljati od trenutka, ko se pravo Unije preneha uporabljati za Združeno kraljestvo.

            Člen 2
            Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

            V Bruslju, 27. maja 2019

                  Za Svet

                  Predsednik

               N. HURDUC

            (1)  UL L 378, 31.12.1982, str. 25.

            (2)  Sklep Sveta 82/886/EGS z dne 13. decembra 1982 o sklenitvi Konvencije o ohranitvi lososa v Severnem Atlantiku (UL L 378, 31.12.1982, str. 24).

            (3)  Sklep Evropskega sveta (EU) 2019/584, sprejet v dogovoru z Združenim kraljestvom, z dne 11. aprila 2019 o podaljšanju obdobja na podlagi člena 50(3) PEU (UL L 101, 11.4.2019, str. 1).

            (4)  UL C 144I, 25.4.2019, str. 1.

            (5)  UL L 179, 23.6.1998, str. 3.

            (6)  UL L 189, 3.7.1998, str. 14.


title: Sklep Sveta (SZVP) 2019/938 z dne 6. junija 2019 o podpori procesu krepitve zaupanja kot podlagi za vzpostavitev območja brez jedrskega orožja in vsega drugega orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu

text:
                  7.6.2019

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 149/63

         SKLEP SVETA (SZVP) 2019/938
         z dne 6. junija 2019
         o podpori procesu krepitve zaupanja kot podlagi za vzpostavitev območja brez jedrskega orožja in vsega drugega orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti členov 28(1) in 31(1) Pogodbe,
         ob upoštevanju predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Globalna strategija za zunanjo in varnostno politiko Evropske unije iz leta 2016 ter Strategija Evropske unije proti širjenju orožja za množično uničevanje iz leta 2003 temeljita na prepričanju, da je večstranski pristop k varnosti, vključno z razoroževanjem in neširjenjem orožja, najboljši način za ohranjanje mednarodnega reda.

                     (2)

                     Politika Unije je torej podpirati in izvajati obstoječe pogodbe, sporazume in pravila o razoroževanju in neširjenju orožja ter krepiti izvajanje in univerzalizacijo vseh teh instrumentov, pa tudi sodelovati s tretjimi državami pri izpolnjevanju njihovih obveznosti iz večstranskih konvencij in ureditev in jim pri tem pomagati.

                     (3)

                     V Skupni izjavi pariškega vrha za Sredozemlje z dne 13. julija 2008, s katero je bila ustanovljena Unija za Sredozemlje, so bila ponovno potrjena skupna prizadevanja za mir in regionalno varnost v skladu z barcelonsko deklaracijo, sprejeto na evro-sredozemski konferenci 27. in 28. novembra 1995, ki med drugim spodbuja regionalno varnost, tudi tako, da se zavzema za neširjenje jedrskega, kemičnega in biološkega orožja, in sicer s pridružitvijo nekaterim mednarodnim in regionalnim ureditvam za neširjenje orožja ter sporazumom o nadzoru nad oborožitvijo in razoroževanju, kot so Pogodba o neširjenju jedrskega orožja (NPT), Konvencija o kemičnem orožju, Konvencija o biološkem orožju in toksičnem orožju in Pogodba o celoviti prepovedi jedrskih poskusov, in/ali regionalnim ureditvam, kot so območja brez jedrskega orožja, vključno z njihovimi sistemi preverjanja, in s spoštovanjem takšnih ureditev in sporazumov, ter tako, da zagovarja dobronamerno izpolnjevanje obveznosti podpisnic barcelonske deklaracije iz konvencij o nadzoru nad oborožitvijo, razoroževanju in neširjenju orožja.

                     (4)

                     Pogodbenice Unije za Sredozemlje si bodo prizadevale, da bi bilo na Bližnjem vzhodu vzpostavljeno območje brez orožja za množično uničevanje - jedrskega, kemičnega in biološkega orožja - in pripadajočih nosilcev, ki bi ga bilo mogoče vzajemno in dejansko preverjati. Ob tem bodo med drugim preučile, kako bi lahko v praksi preprečevali širjenje jedrskega, kemičnega in biološkega orožja ter prekomerno kopičenje konvencionalnega orožja.

                     (5)

                     Unija je leta 2008 v Parizu organizirala seminar na temo varnosti, neširjenja orožja za množično uničevanje in razoroževanja na Bližnjem vzhodu, v okviru katerega so se sestali predstavniki držav iz regije in držav članic Unije ter akademiki in nacionalne agencije za jedrsko energijo.

                     (6)

                     Na konferenci o pregledu NPT leta 2010 je bil poudarjen pomen procesa, ki naj bi privedel do popolne uresničitve njene resolucije o Bližnjem vzhodu iz leta 1995 (v nadaljnjem besedilu: resolucija iz leta 1995). Konferenca je v ta namen odobrila praktične ukrepe, med drugim obravnavo vseh ponudb za uresničevanje resolucije iz leta 1995, vključno s ponudbo Unije, da bo gostila seminar, ki bi bil nadaljevanje seminarja, organiziranega junija 2008.

                     (7)

                     Nadalje je bilo na konferenci o pregledu NPT leta 2010 poudarjeno, da ima civilna družba pri prispevanju k uresničevanju resolucije iz leta 1995 pomembno vlogo, in podprta so bila vsa tozadevna prizadevanja.

                     (8)

                     Unija je leta 2011 v Bruslju organizirala seminar za krepitev zaupanja in za podporo procesu kot podlagi za vzpostavitev območja brez orožja za množično uničevanje in pripadajočih nosilcev na Bližnjem vzhodu, v okviru katerega so se sestali visoki predstavniki držav iz regije in treh držav depozitark NPT ter držav članic Unije in drugih zainteresiranih držav, pa tudi akademiki in uradni predstavniki glavnih regionalnih in mednarodnih organizacij.

                     (9)

                     Unija se je leta 2012 odločila, da bo še naprej podpirala proces krepitve zaupanja kot podlago za vzpostavitev območja brez jedrskega orožja in vsega drugega orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu, med drugim tako, da bo spodbujala delo s strani ZN imenovanega posrednika za konferenco o vzpostavitvi takšnega območja, ki je potekala leta 2012, ter organizirala delavnico za krepitev zmogljivosti in dogodek, ki naj bi bil nadaljevanje seminarjev Unije iz leta 2008 in leta 2011.

                     (10)

                     Unija nenehno poudarja, da je pripravljena še naprej pomagati pri procesu kot podlagi za vzpostavitev območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu, in želi še naprej podpirati procese krepitve zaupanja, podobno kot v sklopu seminarjev in delavnic, ki jih je organizirala leta 2008, 2011 in 2012.

                     (11)

                     Generalni sekretar Združenih narodov se je v svojem programu za razorožitev z naslovom „Varovanje naše skupne prihodnosti“, predstavljenem 24. maja 2018, zavezal, da si bo z državami članicami ZN prizadeval za okrepitev in utrditev območji brez jedrskega orožja in da bo v ta namen med drugim podpiral nadaljnje vzpostavljanje takšnih območij, tudi na Bližnjem vzhodu –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1

               1.   Unija za dosego napredka pri uresničevanju zaveze o vzpostavitvi območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu in za zagotovitev nadaljnjega ukrepanja po dejavnostih, izpeljanih v letih 2008, 2011 in 2012, ter za krepitev zaupanja v podporo procesu kot podlagi za vzpostavitev takšnega območja, podpira dejavnosti za spodbujanje vključujočega dialoga med strokovnjaki in oblikovalci politik na temo območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu, med drugim:

                           (a)

                           z opredelitvijo spoznanj, pridobljenih v obdobju 1996–2015 v okviru prizadevanj za napredek pri vzpostavljanju območja brez orožja za množično uničevanje;

                           (b)

                           z razvijanjem analitične zmogljivosti v podporo novemu načinu razmišljanja, kar zadeva regionalna varnostna vprašanja in območje brez orožja za množično uničevanje, tudi z opiranjem na spoznanja, pridobljena pri vzpostavljanju drugih regionalnih območij brez jedrskega orožja;

                           (c)

                           z zbiranjem idej in oblikovanjem novih predlogov o tem, kako doseči napredek v zvezi s tem vprašanjem.

               2.   Glede na navedeno zajema projekt, ki ga podpira Unija, naslednje specifične dejavnosti:

                           (a)

                           Faza I
                           Prva faza projekta bo osredotočena na vzpostavitev mrež strokovnjakov, dejavnosti obveščanja in komuniciranja ter na opredelitev vprašanj in tem za obravnavo. Glavne dejavnosti med drugim vključujejo:

                                       (i)

                                       vzpostavitev prve regionalne mreže ustreznih strokovnjakov in institucij;

                                       (ii)

                                       vzpostavitev stikov, razgovore in pregled literature ter zbiranje ustrezne dokumentacije;

                                       (iii)

                                       prvo srečanje referenčne skupine za projekt;

                                       (iv)

                                       dogodek ob robu seje Prvega odbora Generalne skupščine oktobra 2019;

                                       (v)

                                       delavnico, na kateri se bodo sestali člani (15 do 20) regionalne mreže za projekt in člani referenčne skupine za projekt.

                           (b)

                           Faza II
                           Druga faza projekta bo osredotočena na sodelovanje z ustreznimi posamezniki, strokovnjaki, akademskimi in političnimi raziskovalci ter inštituti v regiji, da bi se seznanili z njihovimi stališči v zvezi z vprašanji in temami, opredeljenimi v fazi I, ter da bi ta vprašanja in teme bolje razumeli, pa tudi da bi potrdili popis prizadevanj v obdobju 1995–2015 za vzpostavitev območja brez orožja za množično uničevanje. Glavne dejavnosti med drugim vključujejo:

                                       (i)

                                       do 50 osebnih razgovorov s posamezniki znotraj in zunaj regije;

                                       (ii)

                                       do šest sestankov ustreznih regionalnih strokovnjakov v ožji sestavi pod okriljem raziskovalnih inštitutov;

                                       (iii)

                                       celoten osnutek poročila Inštituta Združenih narodov za raziskave na področju razoroževanja (UNIDIR) o pobudi za vzpostavitev območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu; poročilo bo na voljo državam članicam ZN in Uradu ZN za razorožitev;

                                       (iv)

                                       „poseben dogodek“, organiziran ob robu konference o pregledu NPT leta 2020;

                                       (v)

                                       srečanje, organizirano na sedežu ZN v New Yorku leta 2020, na katerem se bodo državam članicam ZN in drugim zadevnim deležnikom predstavile pomembne najnovejše informacije in ugotovitve v zvezi s projektom.

                           (c)

                           Faza III

                                       (i)

                                       Zaključni delavnici z več deležniki, na katerih se obravnava povzetek možnosti in priporočil za nadaljnje korake;

                                       (ii)

                                       objava preostalih informativnih dokumentov, v katerih se navedejo možnosti in stališča, ki so bili opredeljeni kot potencialno obetavni v smislu okrepljenega regionalnega varnostnega sodelovanja, med drugim prek območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu;

                                       (iii)

                                       dve delavnici z udeležbo strokovnjakov in uradnikov, delujočih v svojem imenu.

                     Projekti so podrobneje opisani v Prilogi.

            Člen 2

               1.   Za izvajanje tega sklepa je odgovoren visoki predstavnik Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko (VP).

               2.   Za tehnično izvedbo projektov iz člena 1(2) je zadolžen UNIDIR, ki to nalogo opravlja pod odgovornostjo VP. V ta namen se VP po potrebi dogovarja z UNIDIR.

            Člen 3

               1.   Referenčni finančni znesek za izvajanje projektov iz člena 1(2) znaša 2 856 278 EUR.

               2.   Odhodki, ki se financirajo iz zneska, določenega v odstavku 1, se upravljajo v skladu s postopki in pravili, ki se uporabljajo za proračun Unije.

               3.   Komisija nadzira pravilno upravljanje odhodkov iz odstavka 1. V ta namen z UNIDIR sklene sporazum o financiranju. V tem sporazumu je določeno, da izvajalski partner zagotovi razpoznavnost prispevka Unije, ustrezno njegovemu obsegu.

               4.   Komisija si prizadeva skleniti sporazum o financiranju iz odstavka 3, kakor hitro je to mogoče po začetku veljavnosti tega sklepa. Svet obvesti o kakršnih koli težavah v zvezi s tem in o datumu sklenitve sporazuma.

            Člen 4

               1.   VP Svetu o izvajanju tega sklepa poroča na podlagi opisnih poročil, ki jih vsakih šest mesecev pripravi UNIDIR. Ta poročila so podlaga za ocenjevanje, ki ga ob zaključku projekta izvede Svet.

               2.   Komisija zagotovi informacije o finančnih vidikih projektov iz člena 1(2).

            Člen 5

               1.   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

               2.   Ta sklep preneha veljati 36 mesecev po datumu sklenitve sporazuma o financiranju iz člena 3(3). Če pa sporazum o financiranju v tem času ni bil sklenjen, preneha sklep veljati 6 mesecev po začetku veljavnosti.

            V Luxembourgu, 6. junija 2019

                  Za Svet

                  Predsednica

               A. BIRCHALL

            PRILOGA

               Projekt v podporo procesu krepitve zaupanja kot podlagi za vzpostavitev območja brez jedrskega orožja in vsega drugega orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu

            I.   Cilji projekta

            Predlagani projekt bo imel štiri splošne cilje:

                        (1)

                        zapolniti pomembno raziskovalno vrzel pri spremljanju tega, kako se je v obdobju 1995–2015 razvijalo vprašanje v zvezi z vzpostavitvijo območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu, kar zajema tudi spoznanja za opredelitev sedanjih in prihodnjih možnosti;

                        (2)

                        razviti analitično zmogljivost v podporo novemu načinu razmišljanja o regionalnih varnostnih vprašanjih in zadevnem območju, med drugim z opiranjem na izkušnje, pridobljene pri vzpostavljanju drugih regionalnih območij brez jedrskega orožja;

                        (3)

                        zbirati ideje in pripraviti nove predloge o tem, kako doseči napredek pri tem vprašanju, ter

                        (4)

                        spodbujati vključujoč dialog med strokovnjaki in oblikovalci politike o regionalnih varnostnih vprašanjih, tudi v zvezi z vzpostavitvijo območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu; ta dialog bi lahko prispeval k večstranskim procesom v teku, med katere spadajo izvajanje NPT in prizadevanja v sklopu letne konference ZN za vzpostavitev območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu.

                  Prvi cilj je bil zaradi kompleksnosti vprašanja v zvezi z območjem brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu, zaradi pomanjkljivega napredka in omejene politične volje znotraj in zunaj regije v preteklih letih deležen manjše pozornosti politike in raziskovalne skupnosti. Obstaja veliko raziskav v okviru priprav na konferenco o pregledu NPT leta 1995 in na sami konferenci o začetkih te pobude in prizadevanjih za dosego napredka v zvezi z njo. Podaljšanje NPT za nedoločen čas istega leta in resolucija o Bližnjem vzhodu, ki je pravzaprav omogočila soglasje o tem podaljšanju, sta bila temeljito obravnavana, med drugim v okviru potekajočega programa ustnega izročila v zvezi s konferenco o pregledu NPT leta 1995.
            Precej manj dokumentacije in raziskav pa je na voljo za obdobje med letoma 2010 in 2015, ki ga je kljub vsemu zaznamovalo več pomembnih diplomatskih pobud, posvečenih temu območju. Nekaj akademikov in strokovnjakov se je osredotočilo na obravnavo določenih vidikov tega vprašanja in nekaj pravnih strokovnjakov je skušalo oblikovati vzorčna besedila za morebiten sporazum, vendar za obdobje med letoma 1996 in 2015 ni nikakršnega rigoroznega empiričnega popisa prizadevanj za dosego napredka pri zamisli o območju brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu. Brez take dokumentacije obstaja tveganje, da se bodo izgubile pomembne podrobnosti in dejstva, pa tudi stališča udeleženih akterjev in spoznanja, ki bi lahko služila za načrtovanje prizadevanj v prihodnosti. To bo ovira za prihodnje raziskave ali politična prizadevanja o tem vprašanju. Predlagani projekt UNIDIR bo zapolnil to vrzel.
            Kar zadeva drugi cilj, bo ta projekt omogočal, da se bodo raziskovalci in strokovnjaki še naprej posvečali grožnjam, ki jih orožje za množično uničevanje predstavlja na Bližnjem vzhodu, regionalnemu varnostnemu sodelovanju in še zlasti vprašanju v zvezi z območjem brez orožja za množično uničevanje. To se bo dogajalo v času, ko nujno potrebujemo novo in trajnostno razmišljanje ter nove in trajnostne ideje o teh vprašanjih. Projekt bo z obravnavo stalnih, novih ali pozabljenih tem in idej v zvezi z območjem brez orožja za množično uničevanje, starih dve desetletji, prispeval k poznavanju in razumevanju tega vprašanja. Ob opiranju na novejšo literaturo o drugih območjih brez jedrskega orožja ali orožja za množično uničevanje bo mogoče oceniti skupne značilnosti in/ali posebnosti v bližnjevzhodni regiji. Rezultat tega bo celovit nabor tem in idej, ki bodo prispevale k novim ukrepom in razširitvi mreže analitikov in strokovnjakov z dostopom do vsega tega dela.
            Kar zadeva tretji cilj, bo projekt z dokumentiranjem vprašanj in pristopov, ki so bili obravnavani v okviru različnih pobud v obdobju navedenih dveh desetletij, prispeval k prihodnji preučitvi vprašanja v zvezi z območjem brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu v širšem regionalnem kontekstu v zvezi z varnostjo in orožjem za množično uničevanje. Projekt bo ob vključujoči udeležbi strokovnjakov iz regije opredelil vprašanja in ideje, ki bi jih po mnenju raziskovalcev, udeležencev in strokovnih opazovalcev lahko nadalje preučili, pa tudi vprašanja, ki so se izkazala za najbolj težavna. Na ta način lahko oblikovalcem politike zagotovimo celovito podlago, da razmislijo o možnostih za napredek pri regionalnem varnostnem sodelovanju v zvezi z grožnjami, ki jih orožje za množično uničevanje predstavlja v sedanjem dinamičnem strateškem okolju, in te možnosti tudi ocenijo. Tako lahko pripomoremo tudi k razvoju zmogljivosti za prihodnja pogajanja o regionalnih varnostnih vprašanjih, tudi o območju brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu.
            Nazadnje in najpomembneje v zvezi s četrtim ciljem je, da bo ta projekt spodbudil vključujoč neformalni dialog med strokovnjaki o specifičnih idejah in pobudah za okrepitev regionalne varnosti in za obvladovanje groženj, ki jih orožje za množično uničevanje predstavlja na Bližnjem vzhodu, med državami v regiji in njihovimi zunanjimi partnerji. S tem bodo postavljeni osnovni temelji prihodnjega poluradnega in uradnega dialoga o vidikih, povezanih z orožjem za množično uničevanje in pripadajočimi nosilci. Projekt bo zagotovil zlasti preudaren okvir, ki bo omogočal obravnavo številnih pomembnih vprašanj ter preučitev in razvoj novih perspektiv, ki bodo lahko omogočile nadaljnji napredek, obenem bo pripomogel in prispeval k vzpostavitvi ugodnih pogojev za morebitni prihodnji dialog. Na ta način bo tudi pomembno vsebinsko in idejno prispeval h konferenci ZN o območju brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu ter h krepitvi zaupanja med številnimi strokovnjaki, ki utegnejo sodelovati na tej konferenci in drugih ustreznih forumih.
            II.   Opis projekta

            (1)   Cilji in ciljna publika
            Kot je navedeno zgoraj, ima ta projekt štiri cilje:

                        —

                        pripraviti dejanski popis prizadevanj v obdobju 1995–2015 za vzpostavitev območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu, da bi zapolnili pomembno vrzel v raziskovalni literaturi in na podlagi spoznanj načrtovali prihodnja prizadevanja;

                        —

                        opredeliti ključna vprašanja, priložnosti, ovire in ideje, ki jih je treba trenutno upoštevati pri preučevanju možnosti za vzpostavitev območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu, ter prizadevanja za okrepitev regionalnega varnostnega sodelovanja, s čimer bi začrtali vsebinske in postopkovne vidike takšnega območja ter možne nadaljnje korake v kontekstu spreminjajočega se strateškega okolja;

                        —

                        k sodelovanju pritegniti veliko število raziskovalcev, oblikovalcev politik in akademikov v regiji in pridobiti njihova stališča in poglede na ta vprašanja ter tako razširiti število in raznolikost udeležencev, ki preučujejo možnosti za dialog in napredek v zvezi s tem dolgoletnim vprašanjem območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu in v zvezi z vprašanji, ki se na širši regionalni ravni zastavljajo v zvezi z orožjem za množično uničevanje in varnostjo, ter druge izkušnje v zvezi z regionalnimi območji brez jedrskega orožja;

                        —

                        omogočati dialog med temi strokovnjaki in tako spodbujati mrežno povezovanje, komunikacijo in sodelovanje, s čimer bi lahko prispevali k prihodnjim prizadevanjem za dosego napredka v zvezi z regionalno varnostjo, nadzorom nad oborožitvijo, neširjenjem orožja in razoroževanjem v regiji.

                  Predvidene so tri prekrivajoče se ciljne publike:

                        —

                        raziskovalci na področju mednarodne varnosti in nadzora nad oborožitvijo, zlasti specialisti za neširjenje jedrskega, kemičnega in biološkega orožja ter pripadajočih nosilcev in razoroževanje, za regionalno varnost ali za varnostna vprašanja na Bližnjem vzhodu. Ciljna skupina bo predvsem nova generacija akademikov, ki večjo pozornost posveča mednarodnim in regionalnim vprašanjem, povezanim z orožjem za množično uničevanje, v luči konflikta v Siriji, nesoglasjem v zvezi z iranskim jedrskim programom in v zvezi z drugimi jedrskimi zmogljivostmi v regiji, tehnološkemu napredku in novim zmogljivostim, povezanim z orožjem, napetim političnim odnosom med ključnimi jedrskimi državami ter nestrinjanju med nekaterimi jedrskimi in nejedrskimi državami glede poti do jedrske razorožitve. Rigorozen popis prizadevanj v obdobju 1995–2015 za vzpostavitev območja brez jedrskega orožja in drugega orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu v angleškem jeziku bo pomembno sredstvo in vir informacij pri obravnavi širokega nabora vprašanj, povezanih z orožjem za množično uničevanje, med drugim vprašanj v zvezi z območji brez jedrskega orožja in vprašanj, specifičnih za Bližnji vzhod;

                        —

                        oblikovalci politik, ki se ukvarjajo z vprašanji nadzora nad oborožitvijo, neširjenja orožja in razoroževanja, z regionalnim in mednarodnim profilom, dejavni v različnih forumih, tudi v okviru konference o pregledu NPT leta 2020. Po mnenju številnih držav – ne glede na njihova stališča o jedrski razorožitvi – je zaradi precejšnjih napetosti, povezanih z NPT, in ker na konferenci o pregledu NPT leta 2015 ni bilo mogoče sprejeti končnega dokumenta, bistvenega pomena doseči soglasje na tem srečanju. Vprašanje napredovanja pri vzpostavljanju območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu velja za ključno spremenljivko pri obetih za uspešen izid konference o pregledu;

                        —

                        akademiki in strokovnjaki z območja Bližnjega vzhoda, ki skušajo spremljati in razumeti hitro spreminjajočo se dinamiko v regiji, njenih državah in med tamkajšnjim prebivalstvom, posledice spreminjajočih se zavezništev in zmogljivosti na področju regionalne varnosti ter možnosti za preprečevanje in ublažitev aktualnih in prihodnjih napetosti in konfliktov.

                  (2)   Časovni okvir
            Projekt naj bi se začel v drugi polovici leta 2019 in naj bi trajal 36 mesecev. Predvidoma naj bi se zaključil spomladi 2022, do takrat pa naj bi bile tudi objavljene vse publikacije. Končno opisno poročilo projekta in finančno poročilo bosta pripravljena do konca leta 2022.
            (3)   Dejavnosti, rezultati in metodologije
            Projekt je razdeljen v tri faze. Posebni dogodki in časovni roki bodo po potrebi prilagojeni glede na ključne premike. Projektna dokumentacija, ugotovitve in ideje bodo posredovani sekretariatu ZN in udeležencem kot prispevek v okviru priprav na letne konference, ki jih bo na to temo organiziral generalni sekretar ZN. Te tri faze so naslednje:

                        Faza I:

                        Prva faza projekta bo osredotočena na oblikovanje projekta in vzpostavitev mreže strokovnjakov in mrež za obveščanje in komuniciranje ter opredelitev vprašanj in tem, ki bodo obravnavane. Glavne dejavnosti med drugim vključujejo:

                                    —

                                    vzpostavitev prve regionalne mreže strokovnjakov in institucij, ki jih projekt zadeva;

                                    —

                                    vzpostavitev stikov in razgovore z zadevnimi posamezniki, dejavnimi v okviru različnih pobud, povezanih z območjem brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu;

                                    —

                                    pregled literature in zbiranje ustrezne dokumentacije v zvezi z območjem brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu, ki obstajata za obdobje med konferenco o pregledu NPT leta 1995 in zaključkom konference o pregledu NPT leta 2015. Pregledano bo tudi širše relevantno politično raziskovanje, opravljeno v zvezi z drugimi območji brez jedrskega orožja in/ali v okviru drugih pobud, pa tudi v zvezi z izkušnjami pri varnostnem sodelovanju na Bližnjem vzhodu.

                              Glavni pričakovani dosežki so med drugim naslednji:

                                    —

                                    sklic prvega srečanja referenčne skupine za projekt;

                                    —

                                    organizacija dogodka ob robu seje Prvega odbora Generalne skupščine oktobra 2019, ki naj bi se ga udeležili pristojni regionalni strokovnjaki in institucije in naj bi bil namenjen opisu projekta, predstavitvi začetnih tem in razpravi o ključnih prednostnih področjih, ki jih je treba preučiti;

                                    —

                                    priprava kronološkega razporeda ključnih dogodkov ter predstavitev tem, vprašanj in razprav s popisom dela, posvečenega vprašanju območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu. Zaradi lažjega sklicevanja bo v pregledu tudi kazalo, razdeljen pa bo na oddelke, v katerih bodo najpomembnejše ugotovitve. To gradivo bi lahko bilo posredovano udeležencem in opazovalcem konference o območju brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu, ki jo bo generalni sekretar ZN sklical v letu 2019;

                                    —

                                    organizacija delavnice v Valletti (Malta) decembra 2019, na kateri se bodo sestali člani (15–20) regionalne mreže projekta in člani referenčne skupine za projekt, ki bodo spregovorili o konferenci ZN, možnih nadaljnjih ukrepih in morebitnih novih vprašanjih, ki bi jih bilo morda treba upoštevati v okviru projekta in/ali preučiti po konferenci.

                        Faza II:

                        Druga faza projekta bo osredotočena na sodelovanje z ustreznimi posamezniki, strokovnjaki, akademskimi in političnimi raziskovalci in inštituti v regiji, da bi se seznanili z njihovimi stališči v zvezi z vprašanji in temami, opredeljenimi v fazi I, ter da bi ta vprašanja in teme bolje razumeli, pa tudi da bi potrdili popis prizadevanj v obdobju 1995–2015 za vzpostavitev območja brez orožja za množično uničevanje. Glavne dejavnosti med drugim vključujejo:

                                    —

                                    do 50 osebnih razgovorov s posamezniki znotraj in zunaj regije, ki od leta 1995 sodelujejo v razpravah o območju brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu (v okviru srečanj v regiji, ob robu ustreznih mednarodnih srečanj ali konferenc, prek Skypa in/ali telefona);

                                    —

                                    do šest sestankov pristojnih regionalnih strokovnjakov v ožji sestavi (največ 25 udeležencev) pod okriljem raziskovalnih inštitutov, da bi (a) potrdili in izpopolnili osnutke opisnega poročila, vključno s ključnimi dejstvi in datumi; (b) pridobili stališča o prednostnih vprašanjih, ovirah, izzivih in priložnostih za napredovanje pri vzpostavljanju območja ter (c) preučili, kako premostiti opredeljene ovire in izzive ter tako omogočiti določen napredek pri vzpostavljanju območja brez orožja za množično uničevanje in pri regionalnih varnostnih vprašanjih na Bližnjem vzhodu. Sestanki naj bi bili predvidoma organizirani v Egiptu (Kairo), Jordaniji (Aman), Iranu (Teheran), Libanonu (Bejrut) in Kuvajtu.

                              Glavni pričakovani dosežki so med drugim naslednji:

                                    —

                                    priprava celotnega osnutka poročila UNIDIR o pobudi za območje brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu;

                                    —

                                    seznam ključnih vprašanj in ovir, ki ga pripravi UNIDIR in ki zajema ideje glede sedanjih in/ali prihodnjih pobud ter stališča glede možnih nadaljnjih ukrepov, opredeljenih na podlagi raziskav in strokovnih razprav;

                                    —

                                    organizacija drugega srečanja referenčne skupine za projekt, da se pregleda in oceni napredek, dosežen v okviru projekta, ter potrdi seznam ključnih vprašanj, ki ga je pripravil UNIDIR;

                                    —

                                    organizacija „posebnega dogodka“ ob robu konference o pregledu NPT leta 2020;

                                    —

                                    organizacija srečanja na sedežu ZN v New Yorku leta 2020, na katerem se državam članicam ZN in drugim zadevnim deležnikom predstavijo najnovejše informacije in ugotovitve v okviru projekta;

                                    —

                                    organizacija delavnice v Akabi v Jordaniji za pregled napredka, doseženega v okviru procesa konference generalnega sekretarja ZN, in preučitev prednostnih področij, ki bi jih lahko obravnavali na prihodnjih srečanjih.

                        Faza III:

                        V zaključni fazi projekta bo dokončno oblikovano opisno poročilo, ki ga bo zatem objavil UNIDIR. V tem obdobju bosta na podlagi celovitega pregleda stanja in analiz, opravljenih v fazi II, organizirani dve zaključni delavnici, ki se ju bo udeležilo več deležnikov in na katerih bo obravnavan povzetek možnosti in priporočil za nadaljnje korake.
                        Glavne dejavnosti bodo med drugim vključevale:

                                    —

                                    objavo preostalih informativnih dokumentov, v katerih bodo navedene te možnosti in perspektive, ki so bile opredeljene kot potencialno obetavne za okrepljeno regionalno varnostno sodelovanje, tudi prek območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu, ter ustrezne opombe za oblikovalce politik;

                                    —

                                    otvoritvene dogodke (okrogle mize in razprave) v Ženevi, Bruslju in Washingtonu za predstavitev opisnega poročila UNIDIR in njegovih ugotovitev;

                                    —

                                    dve delavnici z udeležbo strokovnjakov in uradnikov, ki delujejo v svojem imenu; zasnovani bosta glede na rezultate konference o pregledu NPT leta 2020 in na podlagi ustreznih razprav na konferencah ZN o območju brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu. Organizirani bosta bodisi v Kairu v Egiptu ali v Rimu v Italiji.

                              Glavni pričakovani dosežki so med drugim naslednji:

                                    —

                                    oblikovanje opisnega poročila o območju brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu, ki bo prosto dostopno na spletišču UNIDIR, s ključnimi datumu, prilogami in podatki;

                                    —

                                    priprava do pet informativnih dokumentov o posebnih vidikih, možnostih in perspektivah območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu;

                                    —

                                    priprava povzetkov obeh delavnic, ki se posredujeta pristojnim uradnikom in organom ter v sklopu večstranskih procesov in ki opisujeta perspektive, stališča in nadaljnje korake v zvezi z območjem brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu.

                  Med izvajanjem projekta bodo uporabljene različne metodologije, med drugim primerjalni pregled in analiza literature, zbiranje in analiza dokumentov iz odprtih virov ter ustni razgovori. Pri slednjih bodo upoštevani standardni postopki, ki se uporabljajo pri raziskavah, med drugim privolitev intervjuvanca z lastnoročnim podpisom, da se razgovor posname, pregled vseh pisnih zapisov ali povzetkov, ki se opravi skupaj z intervjuvancem, da se preveri točnost navedenih dejstev, in prepoved posredovanja posnetka ali zapisa ustnega razgovora brez izrecne privolitve intervjuvanca v skladu s standardnim protokolom za razgovor. Zapisi in podrobnosti, pridobljeni iz odprtih virov in s pomočjo ustnega izročila, bodo navzkrižno preverjeni, da se preveri točnost dejstev.
            Vsa srečanja, organizirana med izvajanjem projekta, bodo potekala v skladu s pravili Chatham House.
            Celotno projektno gradivo, tudi ustno gradivo in gradivo iz odprtih virov, bo elektronsko arhiviral in za določen čas hranil UNIDIR. Vse publikacije, tudi zunanji medsebojni strokovni pregledi osnutkov rokopisov, bodo skladni s slogovnimi pravili UNIDIR in njegovimi postopki za zagotavljanje kakovosti.
            (4)   Projektna sestava
            Projekt bo vodil projektni vodja, ki ustrezno pozna regijo in vprašanja, povezana z orožjem za množično uničevanje v njej, ter ima tozadevne izkušnje. Projektni vodja bo ugledna osebnost v regiji s široko mrežo kontaktov. Projektni vodja bo deloval pod vodstvom direktorja UNIDIR, usklajeval projektno skupino, vodil pripravo opisnega poročila o procesih vzpostavljanja območja brez orožja za množično uničevanje od leta 1995 ter usmerjal in vodil postopek za vzpostavljanje sodelovanja s strokovnjaki in nekdanjimi uradniki ter za zbiranje stališč o preteklem delu in trenutnih obetih za to območje.
            Zaposlen bo projektni direktor in raziskovalec s polnim delovnim časom, ki bo vodil in opravljal pregled ustrezne literature, zbiranje dokumentacije ter postopke ustnih razgovorov. Projektni direktor in raziskovalec bo imel: (a) univerzitetno izobrazbo na ustreznem področju (Bližnji vzhod, mednarodna varnost in/ali vprašanja, povezana z orožjem za množično uničevanje), odlično poznavanje Bližnjega vzhoda in ustreznih jezikov ter večje število publikacij; (b) dokazane izkušnje pri opravljanju visokokakovostnih, nepristranskih in odgovornih raziskav ter odlične medosebne spretnosti; (c) vodilno vlogo pri pripravi zbirnih poročil o stališčih glede vprašanj in nadaljnjih ukrepov, predlaganih v poročilu.
            Višji sodelavec, zaposlen za polovični delovni čas, bo zagotavljal smernice ter s svojim znanjem in nasveti pomagal projektnemu vodji in projektnemu direktorju in raziskovalcu, prispeval pa bo tudi k zbiranju informacij in pripravi poročila. Višji sodelavec bo imel obsežno znanje o regiji Bližnjega vzhoda in prizadevanjih za vzpostavitev območja brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu ter številne izkušnje na tem področju.
            V okviru projekta bo ustanovljena referenčna skupina štirih ali petih oseb, ki bo zagotavljala nasvete in smernice za projekt, pregledovala osnutke publikacij, pomagala pri vzpostavljanju stikov z ustreznimi strokovnjaki in inštituti ter sodelovala na srečanjih in strokovnih dialogih v regiji. Te osebe bodo izbrane na podlagi njihovega strokovnega znanja in poznavanja pobud, povezanih z območjem brez orožja za množično uničevanje na Bližnjem vzhodu, sodelovale pa bodo v svojem imenu. Prejele bodo denar za potne stroške, dnevnice za sodelovanje v dejavnostih, povezanih s projektom, in manjše honorarje.
            Glede na pogostost potovanj in sodelovanje s široko in raznoliko mrežo strokovnjakov, ki je predvideno v projektu, bo za ta projekt zaposlen asistent skupine, ki bo zagotavljal administrativno in logistično pomoč, vključno s potovanji v regijo in znotraj nje, organizacijo srečanj ter finančnimi in upravnimi postopki v okviru programa ZN za načrtovanje virov podjetja (Umoja). Asistent skupine bo po možnosti govoril arabsko.
            Pri projektu bo s skrajšanim delovnim časom (50 %) zaposlen pripravnik, ki bo pomagal pri zbiranju in pregledovanju dokumentacije, preverjanju dejstev, pripravi ustreznih podatkovnih preglednic/seznamov in arhiviranju.
            III.   Upravljanje in nadzor projekta

            Projekt se bo izvajal pod okriljem UNIDIR. UNIDIR je avtonomna institucija v okviru Združenih narodov, ki je bila ustanovljena leta 1980 za izvajanje neodvisnih raziskav o razoroževanju in s tem povezanih vprašanjih, zlasti o mednarodnih varnostnih vprašanjih. Ta svetovno ugledna institucija, k ima sedež v Ženevi, se ponaša tudi z dolgoletnim strokovnim znanjem o vprašanjih, povezanih z orožjem za množično uničevanje, pomembnim institucionalnim spominom in arhivom o procesih razoroževanja, vključno z NPT in območji brez jedrskega orožja po svetu, pa tudi z mnogimi publikacijami, vse to pa je javno dostopno in brezplačno na voljo na spletu.
            Pomemben del nalog UNIDIR je organizacija in spodbujanje neformalnega dialoga med različnimi strokovnjaki o vprašanjih razorožitve, ki zajemajo vse od vprašanj, povezanih z orožjem za množično uničevanje, do novih in razvijajočih se oborožitvenih tehnologij. UNIDIR ima zato široko mrežo kontaktov, na katero se lahko opre, pa tudi izkušnje pri organizaciji srečanj v Ženevi in drugod ter pri pripravi zbirnih poročil in nadaljnjem ukrepanju.
            UNIDIR vodi upravni odbor, ki ima tudi vlogo svetovalnega odbora v zvezi z vprašanji razorožitve, pod vodstvom katerega deluje direktor UNIDIR. Upravni odbor združuje raznoliko skupino strokovnjakov iz vsega sveta, ki vsi delujejo v lastnem imenu in ki se sestajajo dvakrat na leto, ko pregledujejo vsebinske in finančne dejavnosti UNIDIR. Upravni odbor vsako leto poroča generalnemu sekretarju ZN o svojem delu. Direktor UNIDIR je odgovoren za organizacijo, vodenje in upravljanje UNIDIR, tudi za rezultate njegovih poglobljenih raziskav ter finančne in upravne postopke.
            UNIDIR je sicer avtonomna organizacija, kljub temu pa spoštuje finančna pravila in predpise ZN, revizijo njenih financ pa opravlja revizijski odbor ZN. Vsi finančni vidiki projektov se upravljajo in vodijo v okviru Umoja ter pregledajo vsako četrtletje. UNIDIR zadevnim donatorjem poroča o napredku posameznih projektov in njihovem financiranju vsaj enkrat na leto, lahko pa tudi vsako četrtletje glede na zahteve posameznih donatorjev.


title: Sklep Sveta (EU) 2019/1001 z dne 14. junija 2019 o razveljavitvi Odločbe 2009/417/ES o obstoju čezmernega primanjkljaja v Španiji

text:
                  20.6.2019

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 163/59

         SKLEP SVETA (EU) 2019/1001
         z dne 14. junija 2019
         o razveljavitvi Odločbe 2009/417/ES o obstoju čezmernega primanjkljaja v Španiji
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 126(12) Pogodbe,
         ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Svet je 27. aprila 2009 v skladu s členom 126(6) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) na podlagi priporočila Komisije z Odločbo 2009/417/ES (1) sklenil, da v Španiji obstaja čezmerni primanjkljaj. Svet je ugotovil, da je primanjkljaj sektorja država v letu 2008, sporočen v programu stabilnosti za leto 2009, znašal 3,4 % bruto domačega proizvoda (BDP) in tako presegel referenčno vrednost 3 % BDP iz PDEU. Bruto dolg sektorja država naj bi po načrtih leta 2008 znašal 39,5 % BDP, precej manj od referenčni vrednosti 60 % BDP.

                     (2)

                     Svet je 27. aprila 2009 v skladu s členom 126(7) PDEU in členom 3(4) Uredbe (ES) št. 1467/97 (2) na podlagi priporočila Komisije Španiji izdal priporočilo, v skladu s katerim naj bi ta odpravila čezmerni primanjkljaj najpozneje do konca leta 2012.

                     (3)

                     Svet je 2. decembra 2009, 10. julija 2012 in 21. junija 2013 na podlagi člena 126(7) na Španijo naslovil tri nova priporočila PDEU o podaljšanju roka za odpravo čezmernega primanjkljaja na leto 2013, 2014 oziroma 2016. Svet je v vseh treh priporočilih menil, da je Španija sprejela učinkovite ukrepe, vendar je prišlo do nepričakovanih neugodnih gospodarskih dogodkov z večjimi negativnimi posledicami za javne finance.

                     (4)

                     Svet je 12. julija 2016 na podlagi člena 126(8) PDEU ugotovil, da Španija na podlagi Priporočila Sveta z dne 21. junija 2013 ni sprejela učinkovitih ukrepov. Svet je 8. avgusta 2016 na podlagi člena 126(9) PDEU sprejel Sklep (EU) 2017/984 (3), v katerem je pozval Španijo, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja, ki so bili po njegovem mnenju potrebni za odpravo čezmernega primanjkljaja, ter podaljšal rok za zmanjšanje do leta 2018. Svet je prav tako določil 15. oktober 2016 kot rok, v katerem je treba sprejeti učinkovite ukrepe ter Svetu in Komisiji predložiti poročilo o ukrepih, sprejetih na podlagi poziva Sveta.

                     (5)

                     Komisija je 16. novembra 2016 sklenila, da je Španija sprejela učinkovite ukrepe na podlagi člena 126(9) PDEU v skladu s sklepom Sveta (EU) 2017/984.

                     (6)

                     V skladu s členom 4 Protokola št. 12 o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je priložen k Pogodbi o Evropski uniji in PDEU, Komisija zagotovi podatke za izvajanje postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Države članice morajo v okviru uporabe tega protokola v skladu s členom 3 Uredbe Sveta (ES) št. 479/2009 (4) dvakrat na leto sporočiti podatke o javnofinančnih primanjkljajih in dolgu ter drugih povezanih spremenljivkah, in sicer pred 1. aprilom in 1. oktobrom.

                     (7)

                     Svet na podlagi sporočenih podatkov sprejme sklep o razveljavitvi odločbe o obstoju čezmernega primanjkljaja. Odločba o obstoju čezmernega primanjkljaja bi se morala razveljaviti le, če napovedi Komisije kažejo, da primanjkljaj v obdobju, ki ga zajemajo napovedi, ne bo presegel referenčne vrednosti 3 % BDP iz PDEU.

                     (8)

                     Na podlagi podatkov, ki jih je predložila Komisija (Eurostat) v skladu s členom 14 Uredbe (ES) št. 479/2009 po uradnem obvestilu, ki ga je Španija poslala aprila 2019, ter na podlagi programa stabilnosti za leto 2019 in napovedi Komisije iz pomladi leta 2019, je ugotovljeno naslednje:

                                 —

                                 potem ko je primanjkljaj sektorja država v letu 2017 dosegel 3,1 % BDP, se je v letu 2018 zmanjšal na 2,5 % BDP. V letu 2018 je bil primanjkljaj 0,2 odstotne točke nižji od projekcij iz osnutka proračunskega načrta za leto 2019, predloženega oktobra 2018, in sicer zaradi za 0,3 odstotne točke večjega deleža prihodkov v BDP, ki ga je le delno izravnal za 0,1 odstotne točke večji delež odhodkov. Na strani prihodkov so se povečali tako prihodki od davka od dohodkov pravnih oseb kot tudi drugi prihodki, medtem ko so bila na strani odhodkov nekoliko višja sredstva za zaposlene;

                                 —

                                 v programu stabilnosti za obdobje 2019–2022, ki ga je španska vlada predložila 30. aprila 2019, je načrtovano, da se bo primanjkljaj sektorja država v letu 2019 znižal na 2 % BDP, v letu 2020 pa padel na 1,1 % BDP. V napovedi Komisije iz pomladi 2019 predvideni primanjkljaj za leto 2019 znaša 2,3 % BDP, za leto 2020 pa 2 % BDP, torej naj bi v obdobju, ki ga zajema napoved, ostal pod referenčno vrednostjo 3 % BDP iz PDEU;

                                 —

                                 strukturni saldo, ki je saldo sektorja država, prilagojen za gospodarski cikel in brez upoštevanja učinkov enkratnih in drugih začasnih ukrepov, je med letoma 2017 in 2018 glede napovedi Komisije iz pomladi 2019 ostal nespremenjen. Skupno izboljšanje strukturnega salda od leta 2016 znaša 0,4 % BDP;

                                 —

                                 bruto dolg sektorja država kot odstotek BDP se je z 98,1 % v letu 2017 zmanjšal na 97,1 % v letu 2018, predvsem zaradi učinka realne rasti na zmanjšanje dolga in ker je inflacija več kot izravnala nasprotni učinek odhodkov za obresti, medtem ko je primarni saldo skoraj enak nič. Napoved Komisije iz pomladi 2019 predvideva, da se bo delež dolga v letu 2019 zmanjšal na 96,3 %, v letu 2020 pa na 95,7 %, predvsem zaradi visoke nominalne rasti, ki je večja od vpliva prilagoditev stanj in tokov ter odhodkov za obresti, ki povečujejo dolg, medtem ko se primarni saldo le malo izboljšuje.

                     (9)

                     V skladu s členom 126(12) PDEU se sklep Sveta o obstoju čezmernega primanjkljaja razveljavi, če se je čezmerni primanjkljaj v zadevni državi članici po mnenju Sveta ustrezno zmanjšal.

                     (10)

                     Po mnenju Sveta se je čezmerni primanjkljaj v Španiji ustrezno zmanjšal, zato bi bilo treba Odločbo 2009/417/ES razveljaviti.

                     (11)

                     Od leta 2019, to je od leta po zmanjšanju čezmernega primanjkljaja, velja za Španijo preventivni del Pakta za stabilnost in rast, zato bi se morala z ustrezno hitrostjo začeti približevati svojemu srednjeročnemu proračunskemu cilju, vključno s spoštovanjem merila rasti odhodkov, ter izpolnjevati merilo glede dolga v skladu s členom 2(1a) Uredbe (ES) št. 1467/97 –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Iz celovite ocene sledi, da se je čezmerni primanjkljaj v Španiji ustrezno zmanjšal.

            Člen 2
            Odločba 2009/417/ES se razveljavi.

            Člen 3
            Ta sklep je naslovljen na Kraljevino Španijo.

            V Luxembourgu, 14. junija 2019

                  Za Svet

                  Predsednik

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  Odločba Sveta 2009/417/ES z dne 27. aprila 2009 o obstoju čezmernega primanjkljaja v Španiji (UL L 135, 30.5.2009, str. 25).

            (2)  Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (UL L 209, 2.8.1997, str. 6).

            (3)  Sklep Sveta (EU) 2017/984 z dne 8. avgusta 2016 o pozivu Španiji, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja, ki je potrebno za odpravo čezmernega primanjkljaja (UL L 148, 10.6.2017, str. 38).

            (4)  Uredba Sveta (ES) št. 479/2009 z dne 25. maja 2009 o uporabi Protokola o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je priloga k Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti (UL L 145, 10.6.2009, str. 1).


title: Sklep Sveta (EU) 2019/1002 z dne 14. junija 2019 o ugotovitvi, da Romunija na podlagi Priporočila Sveta z dne 4. decembra 2018 ni sprejela učinkovitih ukrepov

text:
                  20.6.2019

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 163/62

         SKLEP SVETA (EU) 2019/1002
         z dne 14. junija 2019
         o ugotovitvi, da Romunija na podlagi Priporočila Sveta z dne 4. decembra 2018 ni sprejela učinkovitih ukrepov
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
         ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) ter zlasti četrtega pododstavka člena 10(2) Uredbe,
         ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Junija 2017 in junija 2018 je Svet v skladu s členom 121(4) Pogodbe ugotovil, da je leta 2016 in 2017 v Romuniji prišlo do znatnega ugotovljenega odklona od srednjeročnega proračunskega cilja oziroma prilagoditvene poti za njegovo dosego. Glede na ta ugotovljena znatna odklona je Svet izdal priporočili z dne 16. junija 2017 (2) in z dne 22. junija 2018 (3), s katerima je Romuniji priporočil, naj sprejme ukrepe, potrebne za njuno odpravo.

                     (2)

                     Svet je 4. decembra 2018 s Sklepom (EU) 2018/2020 (4) ugotovil, da Romunija ni sprejela učinkovitih ukrepov na podlagi njegovega priporočila z dne 22. junija 2018. Na tej podlagi je Svet 4. decembra 2018 v revidiranem priporočilu (5) Romunijo pozval, naj sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019 ne bo presegla 4,5 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 1 % bruto domačega proizvoda (BDP). Romuniji je priporočil tudi, naj za zmanjšanje primanjkljaja uporabi morebitne nepričakovane prihodke, in navedel, da bi morali ukrepi za konsolidacijo proračuna zagotoviti trajno izboljšanje strukturnega salda sektorja država brez oviranja rasti. Svet je določil, da mora Romunija do 15. aprila 2019 poročati o ukrepih, ki jih je sprejela na podlagi Priporočila z dne 4. decembra 2018.

                     (3)

                     Komisija je 14. in 15. marca 2019 v Romuniji opravila misijo okrepljenega nadzora z namenom spremljanja na kraju samem v skladu s členom -11(2) Uredbe (ES) št. 1466/97. Potem ko je Komisija svoje začasne ugotovitve sporočila romunskim organom, da podajo pripombe, je 5. junija 2019 o svojih ugotovitvah poročala Svetu. Te ugotovitve so bile pozneje javno objavljene. Komisija v poročilu ugotavlja, da romunski organi ne nameravajo ukrepati na podlagi Priporočila Sveta z dne 4. decembra 2018. Organi so Komisiji potrdili, da vlada ne namerava upoštevati priporočene strukturne prilagoditve. Organi se še naprej osredotočajo na to, da nominalni primanjkljaj ostane pod pragom 3 % BDP iz Pogodbe, s čimer se želijo izogniti korektivnemu delu Pakta za stabilnost in rast. Proračun za leto 2019 vključuje ciljni primanjkljaj v višini 2,8 % BDP. V skladu z lastnimi ocenami vlade v času misije bi navedeni nominalni primanjkljaj pomenil strukturno prilagoditev v višini približno 0,1 % v primerjavi z letom 2018, kar je znatno manj od Priporočila Sveta.

                     (4)

                     Romunski organi so 20. aprila 2018, po roku, ki ga je določil Svet, predložili poročilo o ukrepih, ki so jih sprejeli na podlagi Priporočila Sveta z dne 4. decembra 2018. V poročilu so ponovili, da sta njihova cilja za leto 2019 nominalni primanjkljaj v višini 2,8 % BDP in le majhno zmanjšanje strukturnega primanjkljaja. Fiskalni učinek sporočenih ukrepov je precej manjši od zahteve iz Priporočila z dne 4. decembra 2018.

                     (5)

                     V letu 2019 naj bi na podlagi napovedi Komisije iz pomladi 2019 rast neto primarnih javnofinančnih odhodkov znašala 11,6 %, kar je precej nad merilom rasti odhodkov v višini 4,5 %. Strukturni saldo naj bi se v letu 2019 poslabšal za 0,7 % BDP in dosegel primanjkljaj v višini 3,6 % BDP. To je v nasprotju s priporočenim strukturnim izboljšanjem v višini 1 % BDP glede na leto 2018. Oba kazalnika torej kažeta na odklon od priporočene prilagoditve. Merilo rasti odhodkov kaže na odklon v višini 2,1 % BDP. Strukturni saldo potrjuje to analizo in kaže na nekoliko manjši odklon v višini 1,7 % BDP. Velikost odklona, na katerega kaže strukturni saldo, je manjša zaradi nepričakovano visokih prihodkov in višjega deflatorja BDP. Ob upoštevanju navedenih dejavnikov celovita ocena potrjuje odklon od priporočene prilagoditve.

                     (6)

                     Napovedano povečanje primanjkljaja v primerjavi z letom 2018 je tako kot v prejšnjih letih v veliki meri posledica povečanja odhodkov za sredstva za zaposlene v javnem sektorju. Po napovedi Komisije iz jeseni 2018, ki je bila podlaga za Priporočilo Sveta z dne 4. decembra 2018, so organi uvedli nove davke v telekomunikacijskem, energetskem in bančnem sektorju. Organi pa so odobrili znižanja davkov v gradbenem sektorju in povečali nekatere socialne prejemke in nadomestila.

                     (7)

                     Iz tega sledi sklep, da odziv Romunije na Priporočilo Sveta z dne 4. decembra 2018 ni bil zadosten. Fiskalni napor je znatno nižji od letne strukturne prilagoditve v višini 1 % BDP za leto 2019, kar ustreza nominalni stopnji rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov, ki v letu 2019 ne presega 4,5 % –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Romunija ni sprejela učinkovitih ukrepov na podlagi Priporočila Sveta z dne 4. decembra 2018.

            Člen 2
            Ta sklep je naslovljen na Romunijo.

            V Luxembourgu, 14. junija 2019

                  Za Svet

                  Predsednik

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

            (2)  Priporočilo Sveta z dne 16. junija 2017 za odpravo znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v Romuniji (UL C 216, 6.7.2017, str. 1).

            (3)  Priporočilo Sveta z dne 22. junija 2018 za odpravo znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v Romuniji (UL C 223, 27.6.2018, str. 3).

            (4)  Sklep Sveta (EU) 2018/2020 z dne 4. decembra 2018 o ugotovitvi, da Romunija v odgovor na Priporočilo Sveta z dne 22. junija 2018 ni sprejela učinkovitih ukrepov (UL L 323, 19.12.2018, str. 16).

            (5)  Priporočilo Sveta z dne 4. decembra 2018 za odpravo znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v Romuniji (UL C 460, 21.12.2018, str. 1).


title: Sklep Sveta (EU) 2019/1003 z dne 14. junija 2019 o ugotovitvi, da Madžarska na podlagi Priporočila Sveta z dne 4. decembra 2018 ni sprejela učinkovitih ukrepov

text:
                  20.6.2019

                  SL

                  Uradni list Evropske unije

                  L 163/64

         SKLEP SVETA (EU) 2019/1003
         z dne 14. junija 2019
         o ugotovitvi, da Madžarska na podlagi Priporočila Sveta z dne 4. decembra 2018 ni sprejela učinkovitih ukrepov
         SVET EVROPSKE UNIJE JE –
         ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
         ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (1) in zlasti četrtega pododstavka člena 10(2) Uredbe,
         ob upoštevanju priporočila Evropske komisije,
         ob upoštevanju naslednjega:

                     (1)

                     Svet je 22. junija 2018 v skladu s členom 121(4) Pogodbe na Madžarskem ugotovil obstoj znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja v višini – 1,5 % bruto domačega proizvoda (BDP). Glede na ugotovljen znatni odklon je Svet 22. junija 2018 izdal Priporočilo (2), s katerim je Madžarski priporočil, naj sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov (3) v letu 2018 ne bo presegla 2,8 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 1 % BDP.

                     (2)

                     Svet je 4. decembra 2018 ugotovil, da Madžarska ni sprejela učinkovitih ukrepov na podlagi njegovega priporočila z dne 22. junija 2018. Na tej podlagi je Svet 4. decembra 2018 v revidiranem priporočilu (4) Madžarsko pozval, naj sprejme potrebne ukrepe za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019 ne bo presegla 3,3 %, kar ustreza letni strukturni prilagoditvi v višini 1 % BDP. Madžarski je prav tako priporočil, naj za zmanjšanje primanjkljaja uporabi morebitne nepričakovane prihodke, in navedel, da bi morali ukrepi za konsolidacijo proračuna zagotoviti trajno izboljšanje strukturnega salda sektorja država brez oviranja rasti. Svet je določil, da mora Madžarska do 15. aprila 2019 poročati o ukrepih, ki jih je sprejela na podlagi Priporočila z dne 4. decembra 2018.

                     (3)

                     Komisija je 20. marca 2019 na Madžarskem opravila misijo okrepljenega nadzora z namenom spremljanja na kraju samem v skladu s členom -11(2) Uredbe (ES) št. 1466/97. Potem ko je Komisija svoje začasne ugotovitve sporočila madžarskim organom, da podajo pripombe, je 5. junija 2019 o svojih ugotovitvah poročala Svetu. Te ugotovitve so bile pozneje javno objavljene. Komisija v poročilu ugotavlja, da madžarski organi ne nameravajo ukrepati na podlagi Priporočila Sveta z dne 4. decembra 2018. Organi so med misijo potrdili, da je njihov proračunski cilj za leto 2019 še vedno nominalni primanjkljaj v višini 1,8 %, kot je bil vključen v proračun za leto 2019, sprejet julija 2018, kljub ugodnejšemu makroekonomskemu scenariju in fiskalni realizaciji v letu 2018, ki je bila boljša od pričakovane.

                     (4)

                     Madžarski organi so 15. aprila 2019 predložili poročilo o ukrepih, ki so jih sprejeli na podlagi Priporočila Sveta z dne 4. decembra 2018. V poročilu so ponovili, da je njihov cilj za leto 2019 še vedno nominalni primanjkljaj v višini 1,8 % BDP, kar je za 0,4 odstotne točke BDP manj v primerjavi z realizacijo iz leta 2018. V poročilu ni nobenega načrta za zagotovitev skladnosti s fiskalno prilagoditvijo, ki jo je priporočil Svet. Poleg tega vrsta gospodarskih programov s fiskalnim učinkom, ki so navedeni v poročilu, ni kvantitativno opredeljena, poročilo pa ne vključuje nobene proračunske projekcije za leto 2019. Zato poročilo ne izpolnjuje zahteve Sveta glede poročanja. Izboljšanje osnovnega strukturnega primanjkljaja je znatno manjše od zahteve iz Priporočila z dne 4. decembra 2018.

                     (5)

                     Glede na napoved Komisije iz spomladi 2019, objavljeno 7. maja 2019, naj bi rast neto primarnih odhodkov v letu 2019 dosegla 6,5 %, kar je precej nad priporočeno stopnjo 3,3 %. Strukturni saldo naj bi se glede na leto 2018 izboljšal za 0,4 % BDP, kar je manj od priporočene prilagoditve v višini 1 % BDP. Oba kazalnika torej kažeta na odklon od priporočene prilagoditve. Merilo rasti odhodkov kaže na odklon v višini 1,2 % BDP. Strukturni saldo kaže na nekoliko manjši odklon v višini 0,6 % BDP. Na strukturni saldo negativno vplivajo nekateri izpadi prihodkov. Na analizo merila rasti odhodkov močno negativno vpliva srednjeročna potencialna rast BDP, ki je bila uporabljena pri njegovem izračunu, saj vključuje zelo nizko potencialno rast BDP v obdobju po krizi. Poleg tega se zdi, da deflator BDP, na katerem temelji merilo rasti odhodkov, ne upošteva ustrezno večjih stroškovnih pritiskov, ki vplivajo na javnofinančne odhodke. Po prilagoditvi za te dejavnike se zdi, da merilo rasti odhodkov ustrezno odraža fiskalni napor, vendar še vedno kaže na odklon od priporočene prilagoditve.

                     (6)

                     Po napovedi Komisije iz jeseni 2018, ki je bila podlaga za Priporočilo Sveta z dne 4. decembra 2018, so madžarski organi napovedali nove ekspanzivne ukrepe na strani odhodkov. Poleg tega so bila po rasti plač v javnem sektorju, ki je bila leta 2018 večja od pričakovane, od jeseni 2018 napovedana nova zvišanja plač za nekatere kategorije. Z višjimi rezervami v proračunu, za katere je vlada izrecno navedla, da jih namerava v celoti porabiti do konca leta, so se povečale projekcije odhodkov za leto 2019. Posledično se pričakuje, da bo odklon od merila rasti odhodkov znatno večji od odklona iz ocene, izvedene jeseni 2018.

                     (7)

                     Iz tega sledi sklep, da odziv Madžarske na Priporočilo Sveta z dne 4. decembra 2018 ni bil zadosten. Fiskalni napor ne zadošča za zagotovitev, da nominalna stopnja rasti neto primarnih javnofinančnih odhodkov v letu 2019 ne bo presegla 3,3 %, kar bi ustrezalo letni strukturni prilagoditvi v višini 1 % BDP –

               SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:

            Člen 1
            Madžarska ni sprejela učinkovitih ukrepov na podlagi Priporočila Sveta z dne 4. decembra 2018.

            Člen 2
            Ta sklep je naslovljen na Madžarsko.

            V Luxembourgu, 14. junija 2019

                  Za Svet

                  Predsednik

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  UL L 209, 2.8.1997, str. 1.

            (2)  Priporočilo Sveta z dne 22. junija 2018 za odpravo znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja na Madžarskem (UL C 223, 27.6.2018, str. 1).

            (3)  Neto primarne javnofinančne odhodke sestavljajo vsi javnofinančni odhodki brez odhodkov za obresti, odhodkov za programe Unije, v celoti izravnanih s prihodki iz skladov Unije, in nediskrecijskih sprememb pri odhodkih za denarna nadomestila za brezposelnost. Nacionalno financirane bruto investicije v osnovna sredstva so zglajene na obdobje štirih let. Diskrecijski ukrepi na strani prihodkov ali zakonsko določena povečanja prihodkov so vračunani. Enkratni ukrepi na strani prihodkov in na strani odhodkov so pobotani.

            (4)  Priporočilo Sveta z dne 4. decembra 2018 za odpravo znatnega ugotovljenega odklona od prilagoditvene poti za dosego srednjeročnega proračunskega cilja na Madžarskem (UL C 460, 21.12.2018, str. 4).