title: Sklep Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 11. decembra 2015 o ocenjevanju pomembnosti tretjih držav za bančni sistem Unije v povezavi s priznavanjem in določanjem stopenj proticikličnega blažilnika (ESRB/2015/3)

text:
               12.3.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 97/23

         SKLEP EVROPSKEGA ODBORA ZA SISTEMSKA TVEGANJA
   z dne 11. decembra 2015
   o ocenjevanju pomembnosti tretjih držav za bančni sistem Unije v povezavi s priznavanjem in določanjem stopenj proticikličnega blažilnika
   (ESRB/2015/3)
   (2016/C 97/11)
   SPLOŠNI ODBOR EVROPSKEGA ODBORA ZA SISTEMSKA TVEGANJA JE –
   ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1092/2010 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o makrobonitetnem nadzoru nad finančnim sistemom Evropske unije in ustanovitvi Evropskega odbora za sistemska tveganja (1) ter zlasti člena 3(2)(a) in (b) in člena 15 Uredbe,
   ob upoštevanju Direktive 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES (2) ter zlasti člena 138 Direktive,
   ob upoštevanju Izvedbene uredbe Komisije (EU) št. 680/2014 z dne 16. aprila 2014 o določitvi izvedbenih tehničnih standardov v zvezi z nadzorniškim poročanjem institucij v skladu z Uredbo (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (3) ter zlasti prilog I in II k Uredbi,
   ob upoštevanju Sklepa ESRB/2015/2 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 21. julija 2015 o zagotavljanju in zbiranju informacij za makrobonitetni nadzor nad finančnim sistemom v Uniji in razveljavitvi Sklepa ESRB/2011/6 (4),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Evropski odbor za sistemska tveganja (ESRB) je odgovoren za izvajanje makrobonitetnega nadzora, da bi pripomogel k preprečitvi ali ublažitvi sistemskih tveganj v Uniji.

               (2)

               Za izvajanje svojih odgovornosti mora ESRB ocenjevati makrobonitetna tveganja, ki izvirajo iz gibanj v Uniji in v tretjih državah. Taka tveganja lahko izhajajo iz čezmejnih izpostavljenosti bančnega sistema Unije do tretjih držav, ki lahko predstavljajo kanal za prenos škodljivih vplivov v Unijo. Zlasti bi lahko prekomerna kreditna rast v posamezni tretji državi, če je ne bi obravnavali ukrepi makrobonitetne politike te države, povzročila velike izgube za bančni sektor v Uniji in na koncu ogrozila finančno stabilnost v Uniji.

               (3)

               Člen 138 Direktive 2013/36/EU daje ESRB posebno pooblastilo za obravnavo tveganj, ki izhajajo iz prekomerne kreditne rasti v tretjih državah. Natančneje, kadar ESRB oceni, da so sprejeti ukrepi organov v tretji državi nezadostni, lahko ukrepa za zaščito bančnega sektorja Unije pred tveganji, ki izvirajo iz prekomerne kreditne rasti v tej tretji državi. Zlasti lahko ESRB v obliki priporočila imenovanim organom v Uniji da smernice glede ustrezne stopnje proticikličnega blažilnika za izpostavljenosti do tretjih držav.

               (4)

               Za izvajanje tega pooblastila je treba določiti tretje države, do katerih ima bančni sistem Unije pomembne izpostavljenosti (v nadaljnjem besedilu: pomembne tretje države). Vpliv, ki bi ga prekomerna kreditna rast v posamezni tretji državi lahko imela na bančni sistem Unije, je odvisen od velikosti in narave izpostavljenosti bank s sedežem v Uniji do te tretje države. Ker ESRB nima zmožnosti za spremljanje gibanj v vseh tretjih državah na svetu, meni, da lahko pooblastilo iz člena 138 Direktive 2013/36/EU najbolje izvaja s spremljanjem znakov prekomerne kreditne rasti samo v tistih tretjih državah, do katerih ima bančni sistem Unije izpostavljenosti, ki so pomembne.

               (5)

               ESRB namerava za določitev pomembnih tretjih držav uporabiti nadzorniške podatke, ki jih zbira Evropski bančni organ (EBA) v skladu s Sklepom EBA/DC/2015/130 Evropskega bančnega organa z dne 23. septembra 2015 (5). Sklep EBA/DC/2015/130 določa podrobne informacije o izpostavljenostih v bančni knjigi vzorca največjih 191 bank v Uniji do vseh tretjih držav na svetovni ravni. Čeprav podatki ne vključujejo izpostavljenosti v trgovalni knjigi in ne zajemajo vseh bank v Uniji, ESRB meni, da so primerni za potrebe določitve pomembnih tretjih držav. Ocenjuje se, da je osredotočanje na izpostavljenosti v bančni knjigi primerno, ker te predstavljajo večino izpostavljenosti. Poleg tega je zaradi dogovorov o pobotu ter uporabe med drugim izvedenih finančnih instrumentov in kratkih pozicij izpostavljenost v trgovalni knjigi težko pripisati posamezni tretji državi. Ocenjuje se, da je osredotočanje na vzorec največjih bank primerno, ker imajo te banke običajno največji obseg čezmejne dejavnosti in so zato to banke, ki bi bile najbolj prizadete, če se prekomerna kreditna rast v tretji državi ne bi obravnavala. V letu 2014 je 191 bank iz vzorca predstavljalo okoli 92 % celotnih sredstev bančnega sistema Unije. Ker ESRB za določitev pomembnih tretjih držav ne potrebuje podatkov o izpostavljenostih po posameznih bankah, namerava od organa EBA zahtevati podatke, zbrane v skladu s Sklepom EBA/DC/2015/130, agregirane na ravni države. Take zahteve za podatke ureja Sklep ESRB/2015/2.

               (6)

               ESRB bo pomembne tretje države določil na podlagi treh mer izpostavljenosti: tveganju prilagojenih sredstev, originalne izpostavljenosti in neplačanih izpostavljenosti v razmerju do tretjih držav. Glavni namen uporabe več mer je upoštevati celovito sliko narave izpostavljenosti do tretjih držav. Če bi se osredotočili samo na tveganju prilagojena sredstva, bi lahko prišlo do tega, da se pomembne izpostavljenosti z nizkimi utežmi tveganja ne bi ustrezno upoštevale. Originalna izpostavljenost to popravi, ker zajame velikost izpostavljenosti pred uporabo uteži tveganja. Neplačane izpostavljenosti pa so namenjene za zajetje tistih izpostavljenosti, ki za banke predstavljajo večje kreditno tveganje.

               (7)

               ESRB tretjo državo običajno opredeli kot pomembno, kadar znašajo izpostavljenosti bančnega sistema Unije do te tretje države najmanj 1 % po najmanj eni od treh zgoraj navedenih mer. Ravni lastniškega kapitala bank glede na njihova sredstva so običajno nizke v primerjavi z nebančnimi družbami. To pomeni, da lahko tudi pri izpostavljenostih, ki so v primerjavi z velikostjo bilance stanja banke videti majhne, izgube dosežejo ravni, ki ogrozijo kapitalsko ustreznost bank in/ali v javnosti ustvarijo dvom glede njihove kapitalske ustreznosti. To bi narekovalo določitev nizkega praga, saj lahko negativna gibanja v posamezni tretji državi pomembno vplivajo na stanje kapitala bank. Hkrati prag za določitev pomembnih tretjih držav ne bi smel upoštevati tretjih držav, do katerih je izpostavljena samo ena država članica, razen če so take izpostavljenosti dovolj velike, da pomenijo tveganje za Unijo in ne zgolj za to posamezno državo članico. Za zmanjšanje števila takih primerov bi bilo treba določiti visok prag, ki bi zagotovil, da se zajamejo samo največje izpostavljenosti vseh držav članic. ESRB meni, da se s pragom na ravni 1 % skupne izpostavljenosti doseže pravo ravnotežje med zgoraj navedenima želenima rezultatoma.

               (8)

               ESRB bo pripravil seznam pomembnih tretjih držav in ga vsako leto posodobil na podlagi meril, ki urejajo dodajanje držav na seznam in črtanje držav s tega seznama. Izpostavljenosti bank se v času spreminjajo ter odražajo ciklična in strukturna gibanja ekonomske in finančne integracije v svetu. Postopek določanja pomembnih tretjih držav mora upoštevati te spremembe. Za ta namen so bila opredeljena merila, ki urejajo dodajanje držav na seznam pomembnih tretjih držav in črtanje držav s seznama. Zasnovana so tako, da so: (a) konservativna – tretjo državo je lažje dodati na seznam kot jo z njega črtati; in (b) pregledna – merila za dodajanje držav na seznam in črtanje držav s seznama temeljijo na enostavnih pravilih. Poleg tega lahko ESRB pri ugotavljanju, ali je tretja država pomembna za bančni sektor Unije, uporabi diskrecijsko pravico. Ta diskrecijska pravica se bo najverjetneje uporabila v primerih, ko bo tretja država na meji izpolnjevanja meril pomembnosti.

               (9)

               Splošni odbor bo pozvan, da po pisnem postopku odobri vsako spremembo seznama pomembnih tretjih držav. V primeru ugovora bo splošni odbor glasoval. Sekretariat ESRB bo vsako leto pripravil osnutek seznama pomembnih tretjih držav ob uporabi meril za dodajanje in črtanje. Svetovalni tehnični odbor bo lahko uporabil diskrecijsko pravico in spremenil osnutek seznama pred predložitvijo splošnemu odboru.

               (10)

               Pomembne tretje države, določene v skladu s tem sklepom, bo spremljal sekretariat ESRB. Druge tretje države bodo morda spremljale druge jurisdikcije v Uniji v odvisnosti od pomembnosti teh tretjih držav za domači bančni sistem posamezne države članice. Strokovno znanje, pridobljeno pri prikazu tveganj in preteklem delu v zvezi s proticikličnim kapitalskim blažilnikom, se bo uporabilo za določitev kazalnikov, ki so bolj relevantni za zgodnje ugotavljanje prekomerne kreditne rasti.

               (11)

               ESRB je na začetku kot pomembne določil šest tretjih držav, in sicer na podlagi nadzorniških podatkov z referenčnim datumom 30. junija 2014. Tretje države, ki so na začetku določene kot pomembne, so Federativna republika Brazilija, Posebno upravno območje Ljudske republike Kitajske Hongkong, Ljudska republika Kitajska, Republika Turčija, Ruska federacija in Združene države Amerike. Spremembe tega seznama pomembnih tretjih držav je treba objaviti na spletni strani ESRB.

               (12)

               Prvi pregled seznama pomembnih tretjih držav, kakor jih določi ESRB, se bo izvedel v drugem četrtletju leta 2017 ob uporabi nadzorniških podatkov z referenčnim datumom 31. decembra 2016. Pri tem se upošteva, da je za uporabo meril za dodajanje treba imeti zadostne podatke. Ker ne bo zadostnih podatkov za uporabo meril za črtanje, se bo pri tem prvem pregledu obravnavalo samo morebitno dodajanje držav na seznam pomembnih tretjih držav.

               (13)

               Naslednji pregledi seznama pomembnih tretjih držav se bodo izvedli ob uporabi nadzorniških podatkov z referenčnim datumom 31. decembra vsakega zadevnega koledarskega leta. Ko bodo na voljo zadostni podatki za uporabo meril za črtanje, se bo pri naslednjih pregledih obravnavalo tudi morebitno črtanje držav s seznama pomembnih tretjih držav –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Področje uporabe
   Ta sklep opredeljuje postopke ESRB za ocenjevanje pomembnosti tretjih držav za bančni sektor Unije v povezavi s priznavanjem in določanjem stopenj proticikličnega blažilnika v skladu z Direktivo 2013/36/EU.
   Člen 2
   Opredelitev pojmov
   V tem sklepu se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

               (a)

               „stopnja proticikličnega blažilnika“ ima enak pomen kot v členu 128(7) Direktive 2013/36/EU;

               (b)

               „izpostavljenost“ ima enak pomen kot v členu 5(1) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta (6);

               (c)

               „spremljanje s strani sekretariata ESRB“ pomeni dejavnosti sekretariata ESRB, ki obsegajo upravljanje, vodenje in redno posodabljanje niza kazalnikov in kvantitativnih orodij za opozarjanje na morebitno prekomerno kreditno rast v pomembnih tretjih državah;

               (d)

               „tretja država“ ima enak pomen kot v točki 1(g) oddelka 2 Priporočila ESRB/2015/1.

         Člen 3
   Zbiranje podatkov
   1.   Sekretariat ESRB za potrebe ocenjevanja, katere tretje države so pomembne za bančni sektor Unije, in v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1092/2010 zahteva od organa EBA agregirane nadzorniške podatke, kakor so določeni v Prilogi I k Izvedbeni uredbi (EU) št. 680/2014, ki jih organ EBA zbira v skladu s Sklepom EBA/DC/2015/130.
   2.   Pri ocenjevanju, ali je tretja država pomembna za bančni sektor Unije, se upoštevajo naslednje mere:

               (a)

               zneski tveganju prilagojenih izpostavljenosti;

               (b)

               originalne izpostavljenosti in

               (c)

               neplačane izpostavljenosti.

         3.   ESRB zlasti za vsako zadevno tretjo državo četrtletno zbere naslednje podatkovne točke nadzorniških podatkov iz odstavka 1:

               (a)

               predloga C 09.01: presek vrstic 070, 080, 090, 100, 110, 120, 130, 140, 150 in 160 in stolpcev 010, 020 in 080 ter

               (b)

               predloga C 09.02: presek vrstic 030, 060 in 140 in stolpcev 010, 030 in 110.

         4.   Sekretariat ESRB vzpostavi stik z organom EBA v zvezi s predložitvijo podatkovnih točk iz odstavka 3 in morebitnimi prihodnjimi spremembami predlog za poročanje.
   Člen 4
   Ocenjevanje pomembnosti
   1.   Tretja država se določi kot pomembna za bančni sektor Unije in doda na seznam pomembnih tretjih držav v naslednjih primerih:

               (a)

               aritmetična sredina izpostavljenosti do tretje države v osmih četrtletjih pred referenčnim datumom je znašala najmanj 1 % po najmanj eni meri iz člena 3(2) in

               (b)

               izpostavljenosti v vsakem od zadnjih dveh četrtletij pred referenčnim datumom so znašale najmanj 1 % po najmanj eni meri iz člena 3(2).

         2.   Država se črta s seznama pomembnih tretjih držav, kadar:

               (a)

               je aritmetična sredina izpostavljenosti do te države v 12 četrtletjih pred referenčnim datumom znašala manj kot 1 % po vseh merah iz člena 3(2) in

               (b)

               so izpostavljenosti v vsakem od zadnjih dveh četrtletij pred referenčnim datumom znašale manj kot 1 % po vseh merah iz člena 3(2).

         3.   Tretjo državo, ki se na podlagi meril iz odstavka 1 določi kot pomembna za bančni sektor Unije, spremlja sekretariat ESRB.
   4.   Sekretariat ESRB vsako leto pregleda seznam pomembnih tretjih držav in predloži predlog svetovalnemu tehničnemu odboru. Ta predlog temelji na zbranih nadzorniških podatkih za zadnjih 12 četrtletij pred 31. decembrom zadevnega koledarskega leta. Predlog se predloži svetovalnemu tehničnemu odboru do 30. junija zadevnega leta. Svetovalni tehnični odbor lahko uporabi diskrecijsko pravico in spremeni predlog, preden ga predloži v odobritev splošnemu odboru, zlasti v primerih, ko je ESRB izdal priporočilo v skladu s členom 138 Direktive 2013/36/EU in je treba tretjo državo, na katero se to priporočilo nanaša, črtati s seznama pomembnih tretjih držav.
   5.   Splošni odbor sprejme odločitev o spremembah seznama pomembnih tretjih držav na podlagi predloga svetovalnega tehničnega odbora. Vse spremembe seznama pomembnih tretjih držav se objavijo na spletni strani ESRB.
   Člen 5
   Prehodni določbi
   1.   Začetni seznam pomembnih tretjih držav, pripravljen na podlagi referenčnih podatkov za drugo četrtletje leta 2014, sestavljajo Federativna republika Brazilija, Posebno upravno območje Ljudske republike Kitajske Hongkong, Ljudska republika Kitajska, Republika Turčija, Ruska federacija in Združene države Amerike.
   2.   Pri pregledu seznama pomembnih tretjih držav v letu 2017, pri katerem se uporabijo nadzorniški podatki z referenčnim datumom 31. decembra 2016, se ne uporabijo merila za črtanje držav s seznama, določena v členu 4(2).
   Člen 6
   Začetek veljavnosti
   Ta sklep se uporablja od 1. januarja 2016.

      V Frankfurtu na Majni, 11. decembra 2015

            Predsednik ESRB

         Mario DRAGHI

      (1)  UL L 331, 15.12.2010, str. 1.

      (2)  UL L 176, 27.6.2013, str. 338.

      (3)  UL L 191, 28.6.2014, str. 1.

      (4)  UL C 394, 27.11.2015, str. 4.

      (5)  Decision EBA/DC/2015/130 of the European Banking Authority of 23 September 2015 on reporting by competent authorities to the EBA (Sklep EBA/DC/2015/130 Evropskega bančnega organa z dne 23. septembra 2015 o poročanju pristojnih organov organu EBA); objavljeno na spletni strani organa EBA na naslovu www.eba.europa.eu

      (6)  Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 176, 27.6.2013, str. 1).


title: 2014/319/EU: Sklep Sveta z dne 12. maja 2014 o sklenitvi Protokola k Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Gruzijo na drugi strani o okvirnem sporazumu med Evropsko unijo in Gruzijo o splošnih načelih za sodelovanje Gruzije v programih Unije

text:
               4.6.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 165/16

         SKLEP SVETA
   z dne 12. maja 2014
   o sklenitvi Protokola k Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Gruzijo na drugi strani o okvirnem sporazumu med Evropsko unijo in Gruzijo o splošnih načelih za sodelovanje Gruzije v programih Unije

      (2014/319/EU)

   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: PDEU), zlasti člena 212 v povezavi s členom 218(6)(a) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju odobritve Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Protokol k Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Gruzijo na drugi strani o Okvirnem sporazumu med Evropsko unijo in Gruzijo o splošnih načelih za sodelovanje Gruzije v programih Unije (v nadaljnjem besedilu: Protokol) je bil v imenu Unije podpisan 12. decembra 2013.

               (2)

               Namen Protokola je določiti finančna in tehnična pravila, ki bi Gruziji omogočila sodelovanje v nekaterih programih Unije. Horizontalni okvir, ki ga določa protokol, sestavljajo ukrepi gospodarskega, finančnega in tehničnega sodelovanja, ki omogočajo dostop do pomoči, zlasti finančne, ki jo bo Unija zagotavljala na podlagi programov. Ta okvir se uporablja samo za tiste programe Unije, pri katerih je v ustreznih ustanovnih pravnih aktih predvidena možnost sodelovanja Gruzije. Sklenitev Protokola zato še ne pomeni tudi izvajanja pooblastil v okviru različnih sektorskih politik, ki so opredeljene v programih; ta pooblastila se izvajajo šele, ko so ti programi vzpostavljeni.

               (3)

               Protokol bi bilo treba odobriti –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Protokol k Sporazumu o partnerstvu in sodelovanju med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani ter Gruzijo na drugi strani o Okvirnem sporazumu med Evropsko unijo in Gruzijo o splošnih načelih za sodelovanje Gruzije v programih Unije (v nadaljnjem besedilu: Protokol) se odobri v imenu Unije (1).
   Člen 2
   Predsednik Sveta v imenu Unije pošlje uradno obvestilo iz člena 10 Protokola (2).
   Člen 3
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 12. maja 2014

            Za Svet

            Predsednica

         C. ASHTON

      (1)  Protokol je bil objavljen v UL L 8, 11.1.2014, str. 3 skupaj s sklepom o podpisu.

      (2)  Generalni sekretar Sveta bo v Uradnem listu Evropske unije objavil datum začetka veljavnosti Protokola.


title: Sklep Sveta 2012/152/SZVP z dne 15. marca 2012 o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu

text:
               16.3.2012

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 77/18

         SKLEP SVETA 2012/152/SZVP
   z dne 15. marca 2012
   o spremembi Sklepa 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti člena 29 Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 26. julija 2010 sprejel Sklep 2010/413/SZVP o omejevalnih ukrepih proti Iranu (1).

               (2)

               Svet je 23. januarja 2012 zaradi hude in vse večje zaskrbljenosti zaradi narave iranskega jedrskega programa sprejel Sklep 2012/35/SZVP o spremembah Sklepa 2010/413/SZVP (2).

               (3)

               V zvezi s tem bi bilo treba dodatno razviti način, na katerega ponudniki posebnih storitev sporočanja glede finančnih plačil uporabljajo ciljno usmerjene finančne ukrepe, ki bo skladen s Sklepom 2010/413/SZVP.

               (4)

               Zato bi bilo treba ustrezno spremeniti Sklep 2010/413/SZVP –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   V členu 20 Sklepa 2010/413/SZVP se doda naslednji odstavek:

      „12.   Brez poseganja v izjeme iz tega člena je osebam in subjektom iz odstavka 1 prepovedano ponujati posebne storitve sporočanja glede finančnih plačil, ki se uporabljajo za izmenjavo finančnih podatkov.“.

   Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan njegovega sprejetja.

      V Bruslju, 15. marca 2012

            Za Svet

            Predsednik

         N. WAMMEN

      (1)  UL L 195, 27.7.2010, str. 39.

      (2)  UL L 19, 24.1.2012, str. 22.


title: Sklep Sveta In Komisije z dne 13. decembra 1993 o sklenitvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Avstrijo, Republiko Finsko, Republiko Islandijo, Kneževino Lihtenštajn, Kraljevino Norveško, Kraljevino Švedsko in Švicarsko konfederacijo na drugi strani

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

31994D0001

Uradni list L 001 , 03/01/1994 str. 0001 - 0001 finska posebna izdaja: poglavje 2 zvezek 11 str. 0037  švedska posebna izdaja: poglavje 2 zvezek 11 str. 0037

		Sklep Sveta In Komisijez dne 13. decembra 1993o sklenitvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Avstrijo, Republiko Finsko, Republiko Islandijo, Kneževino Lihtenštajn, Kraljevino Norveško, Kraljevino Švedsko in Švicarsko konfederacijo na drugi strani(94/1/ESPJ, ES)SVET EVROPSKE UNIJE,KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI STAob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za premog in jeklo,ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 238 v povezavi z členom 228(3) drugega pododstavka Pogodbe,ob upoštevanju soglasja Evropskega parlamenta [1],ker bi bilo treba sprejeti Sporazum o Evropskem gospodarskem prostoru med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Avstrijo, Republiko Finsko, Republiko Islandijo, Kneževino Lihtenštajn, Kraljevino Norveško, Kraljevino Švedsko in Švicarsko konfederacijo na dugi strani, podpisan v Oportu 2. maja 1992,SKLENILA:Člen 1Sporazum o Evropskem gospodarskem prostoru med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Avstrijo, Republiko Finsko, Republiko Islandijo, Kneževino Lihtenštajn, Kraljevino Norveško, Kraljevino Švedsko in Švicarsko konfederacijo na drugi strani, Protokoli, Priloge in Izjave, potrjene zapisnike in izmenjana pisma, priložena Sklepnemu aktu, se sprejme v imenu Evropske skupnosti in Evropske skupnosti za premog in jeklo.Besedila aktov, navedenih v prvem odstavku, so priložena temu sklepu.Člen 2Akt o sprejemu iz člena 129 Sporazuma deponirata predsednik Sveta v imenu Evropske skupnosti in predsednik Komisije v imenu Evropske skupnosti za premog in jeklo [2].V Bruslju, 13. decembra 1993Za SvetPredsednikPh. MaystadtZa KomisijoPredsednikJ. Delors[1] UL C 305, 23.11.1992. str. 606.[2] UL L 1, 3.1.1994, str. 606.--------------------------------------------------


title: 2005/113/EU: Sklep predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta z dne 27. januarja 2005 o razrešnici generalnemu sekretarju Konvencije o prihodnosti Evropske unije glede izvajanja proračuna sklada, namenjenega financiranju Konvencije, za proračunsko leto 2003

text:
               9.2.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 36/7

      SKLEP PREDSTAVNIKOV VLAD DRŽAV ČLANIC, KI SO SE SESTALI V OKVIRU SVETA

   z dne 27. januarja 2005
   o razrešnici generalnemu sekretarju Konvencije o prihodnosti Evropske unije glede izvajanja proračuna sklada, namenjenega financiranju Konvencije, za proračunsko leto 2003
   (2005/113/EU)
   PREDSTAVNIKI VLAD DRŽAV ČLANIC EVROPSKE UNIJE, KI SO SE SESTALI V OKVIRU SVETA, SO –
   ob upoštevanju Sklepa 2002/176/EU predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, z dne 21. februarja 2002 o ustanovitvi sklada za financiranje Konvencije o prihodnosti Evropske unije in določitvi finančnih pravil za njegovo upravljanje (1), in zlasti člena 20 Sklepa,
   ob upoštevanju privolitve Evropskega parlamenta z dne 14. decembra 2004, da generalni sekretar Konvencije o prihodnosti Evropske unije dobi razrešnico glede izvajanja proračuna sklada, namenjenega financiranju Konvencije, za proračunsko leto 2003,
   ob upoštevanju privolitve Sveta z dne 28. junija 2004, da generalni sekretar Konvencije o prihodnosti Evropske unije dobi razrešnico glede izvajanja proračuna sklada, namenjenega financiranju Konvencije, za proračunsko leto 2003,
   ob upoštevanju privolitve Komisije z dne 19. oktobra 2004, da generalni sekretar Konvencije o prihodnosti Evropske unije dobi razrešnico glede izvajanja proračuna sklada, namenjenega financiranju Konvencije, za proračunsko leto 2003,
   po pregledu izkaza prihodkov in odhodkov, bilance stanja ter poročila Računskega sodišča za proračunsko leto 2003 (2), ki so jim bili predloženi,
   ker so v skladu z izkazom prihodkov in odhodkov za proračunsko leto 2003:

               —

               prihodki znašali 4 088 524 EUR

               —

               odhodki, izplačani iz odobrenih proračunskih sredstev, znašali 3 968 149 EUR,

         SKLENILI:
   Edini člen
   Generalni sekretar Konvencije o prihodnosti Evropske unije dobi razrešnico glede izvajanja proračuna sklada, namenjenega financiranju Konvencije, za proračunsko leto 2003.

      V Bruslju, 27. januarja 2005

            Predsednik

         M. SCHOMMER

      (1)  UL L 60, 1.3.2002, str. 56.

      (2)  UL C 157, 14.6.2004, str. 1.


title: 2005/2/: Sklep Stalnega odbora držav EFTE št. 2/2005/SC z dne 28. aprila 2005 o reviziji finančnega poslovodenja finančnega instrumenta in projektov v njegovem okviru

text:
               30.11.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 332/36

      SKLEP STALNEGA ODBORA DRŽAV EFTE
   št. 2/2005/SC
   z dne 28. aprila 2005
   o reviziji finančnega poslovodenja finančnega instrumenta in projektov v njegovem okviru
   STALNI ODBOR DRŽAV EFTE JE –
   ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil prilagojen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu Sporazum EGP, in Sklepa Skupnega odbora EGP št. 47/2000 z dne 22. maja 2000 o ustanovitvi finančnega instrumenta EGP,
   ob upoštevanju Sklepa Stalnega odbora držav Efte št. 1/2000/SC z dne 2. oktobra 2000 o ustanovitvi odbora za finančni instrument,
   ob upoštevanju Sklepa št. 5/2002 odbora za nadzor in sodišče in Sklepa Sveta št. 2 iz leta 2002 o nadomestitvi Sklepa Sveta št. 6 ter odbora za nadzor in sodišče iz leta 1998 –
   SKLENIL:
   Člen 1
   Odbor revizorjev je vrhovni organ za revizijo finančnega poslovodenja finančnega instrumenta in projektov v njegovem okviru.
   Člen 2
   Vsaka država članica Efte, ki je pogodbenica Sporazuma EGP, je zastopana v odboru revizorjev, ko ta izvaja revizije finančnega poslovodenja finančnega instrumenta in/ali projektov v njegovem okviru.
   Člen 3
   Odbor revizorjev sestavljajo državljani iz držav članic Efte, ki so pogodbenice Sporazuma EGP in so po možnosti člani vrhovnih revizijskih institucij držav Efte. Njihova neodvisnost mora biti nedvomna. Uradnik Efte ne more biti imenovan na mesto revizorja dokler od končanja njegove funkcije v kateri koli instituciji Efte ne preteče obdobje treh let.
   Člen 4
   Člane odbora revizorjev, ki revidirajo finančno poslovodenje finančnega instrumenta in/ali projektov v njegovem okviru, imenuje Stalni odbor držav Efte. Vsa imenovanja so za obdobje štirih let. Član je običajno lahko ponovno imenovan še enkrat. Člani, ki jih imenuje Stalni odbor držav Efte, so lahko iste osebe, kot jih imenuje odbor za nadzor in sodišče na podlagi njegovega Sklepa št. 5/2002.
   Člen 5
   Člani odbora revizorjev so pri opravljanju svojih nalog popolnoma neodvisni.
   Člen 6
   Stroški ustrezne in sorazmerne revizije, ki jo odbor revizorjev opravi za finančno poslovodenje finančnega instrumenta in/ali projektov v njegovem okviru, se krijejo iz upravnega proračuna finančnega instrumenta. Na osnovi ustreznega proračunskega predloga odbora revizorjev Stalni odbor odobri višino sredstev v ta namen.
   Člen 7
   Odbor revizorjev lahko za pomoč pri svojem delu najame zunanje strokovnjake. Zunanji strokovnjaki morajo izpolnjevati enaka merila neodvisnosti, kot veljajo za člane odbora revizorjev.
   Člen 8
   Odbor revizorjev o reviziji finančnega poslovodenja finančnega instrumenta in projektov v njegovem okviru poroča Stalnemu odboru držav Efte. Predloži lahko predloge za ukrepe.
   Člen 9
   Odbor revizorjev pripravi svoj poslovnik o reviziji finančnega poslovodenja finančnega instrumenta in projektov v njegovem okviru ter ga predloži Stalnemu odboru držav Efte v odobritev.
   Člen 10
   Ta sklep začne veljati takoj.
   Člen 11
   Ta sklep se objavi v sklopu EGP in Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.

      V Bruslju, 28. aprila 2005

            Za Stalni odbor

            Predsednik

         B. GRYDELAND, ambasador

            Generalni sekretar

         William ROSSIER


title: Sklep Nadzornega organa Efte št. 28/13/COL z dne 30. januarja 2013 o oseminosemdeseti spremembi procesnih in materialnih pravil na področju državne pomoči z uvedbo novega poglavja o kratkoročnem zavarovanju izvoznih kreditov

text:
               19.12.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 343/54

         SKLEP NADZORNEGA ORGANA EFTE
   št. 28/13/COL
   z dne 30. januarja 2013
   o oseminosemdeseti spremembi procesnih in materialnih pravil na področju državne pomoči z uvedbo novega poglavja o kratkoročnem zavarovanju izvoznih kreditov
   NADZORNI ORGAN EFTE JE –
   ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (1), zlasti členov 61 do 63 Sporazuma EGP in Protokola 26 k Sporazumu EGP,
   ob upoštevanju Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča (2), zlasti člena 5(2)(b) in člena 24 Sporazuma,
   ob sklicevanju na procesna in materialna pravila na področju državne pomoči, ki jih je 19. januarja 1994 sprejel Nadzorni organ (3),
   ob upoštevanju naslednjega:
   V skladu s členom 24 Sporazuma o nadzornem organu in sodišču Nadzorni organ uveljavlja določbe Sporazuma EGP v zvezi z državno pomočjo.
   Nadzorni organ v skladu s členom 5(2)(b) Sporazuma o nadzornem organu in sodišču izda obvestila ali smernice o zadevah, ki jih obravnava Sporazum EGP, če to izrecno določata navedeni sporazum ali Sporazum o nadzornem organu in sodišču ali če Nadzorni organ meni, da je to potrebno.
   Evropska komisija je 6. decembra 2012 sprejela novo sporočilo o uporabi členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije za kratkoročno zavarovanje izvoznih kreditov
       (4).
   Navedeno sporočilo je pomembno tudi za Evropski gospodarski prostor.
   Treba je zagotoviti enotno uporabo pravil EGP glede državne pomoči v celotnem Evropskem gospodarskem prostoru.
   V skladu s točko II pod naslovom „SPLOŠNO“ na koncu Priloge XV k Sporazumu EGP mora Nadzorni organ po posvetovanju s Komisijo sprejeti akte, ki ustrezajo tistim, ki jih je sprejela Evropska komisija.
   Z Evropsko komisijo in državami Efte so bila opravljena posvetovanja –
   SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Smernice o državni pomoči se spremenijo tako, da se uvede novo poglavje o kratkoročnem zavarovanju izvoznih kreditov. Novo poglavje je v Prilogi k temu sklepu.
   Člen 2
   Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno.

      V Bruslju, 30. januarja 2013

            Za Nadzorni organ Efte

         Oda Helen SLETNES

            Predsednica

         Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

            Članica kolegija

      (1)  V nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP.

      (2)  V nadaljnjem besedilu: Sporazum o nadzornem organu in sodišču.

      (3)  Smernice o uporabi in razlagi členov 61 in 62 Sporazuma EGP in člena 1 Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, ki jih je sprejel in izdal Nadzorni organ 19. januarja 1994, objavljene v Uradnem listu Evropske Unije (UL L 231, 3.9.1994, str. 1) in Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije št. 32, 3.9.1994, str. 1. V nadaljnjem besedilu: smernice o državni pomoči. Posodobljena različica smernic o državni pomoči je objavljena na spletni strani Nadzornega organa: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

      (4)  Sporočilo Komisije državam članicam o uporabi členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije za kratkoročno zavarovanje izvoznih kreditov (UL C 392, 19.12.2012, str. 1).

      PRILOGA

         SMERNICE O KRATKOROČNEM ZAVAROVANJU IZVOZNIH KREDITOV
          (1)

      1   Uvod

                  (1)

                  Izvozne premije imajo lahko negativen učinek na konkurenco na trgu med potencialnimi konkurenčnimi ponudniki blaga in storitev. Zato sta Evropska komisija in Nadzorni organ Efte (v nadaljnjem besedilu: Nadzorni organ) kot varuha konkurence v skladu s Pogodbo ES in Sporazumom EGP vedno strogo nasprotovala izvozni pomoči za trgovino znotraj EGP ter za izvoz zunaj EGP. Da podpora držav EGP za zavarovanje izvoznih kreditov ne bi izkrivljala konkurence, je treba pojasniti, kako se taka podpora ocenjuje v skladu s pravili EGP.

                  (2)

                  Leta 1998 je Nadzorni organ določil načela za posredovanje države v smernicah o kratkoročnem zavarovanju izvoznih kreditov (2). Smernice iz leta 1998 naj bi se uporabljale za obdobje skoraj petih let od 1. junija 1998. Pozneje so bile spremenjene, njihovo obdobje veljavnosti pa se je leta 2001 podaljšalo (3).

                  (3)

                  Izkušnje, pridobljene pri uporabi smernic iz leta 1998, zlasti med finančno krizo v letih 2009–2011, kažejo, da je treba pregledati politiko Nadzornega organa na tem področju.

                  (4)

                  Pravila iz teh smernic bodo pripomogla k preprečevanju tega, da bi državne pomoči izkrivljale konkurenco med zasebnimi in javnimi ali javno podprtimi zavarovatelji izvoznih kreditov, ter ustvarjanju enakih konkurenčnih pogojev za izvoznike.

                  (5)

                  Cilj smernic je državam Efte zagotoviti podrobne smernice o načelih, po katerih namerava Nadzorni organ razlagati člena 61 in 62 Sporazuma EGP, ter o uporabi teh členov za kratkoročno zavarovanje izvoznih kreditov. Politika Nadzornega organa na tem področju naj bi tako postala čim bolj pregledna, zagotovili pa naj bi se tudi predvidljivost in enaka obravnava. Smernice v ta namen določajo vrsto pogojev, ki morajo biti izpolnjeni, če želijo državni zavarovatelji vstopiti na trg kratkoročnega zavarovanja izvoznih kreditov za tržna tveganja.

                  (6)

                  Tveganja, ki načeloma niso tržna, ne spadajo na področje uporabe teh smernic.

                  (7)

                  V oddelku 2 so navedeni področje uporabe teh smernic ter opredelitve pojmov. Oddelek 3 obravnava uporabo člena 61(1) Sporazuma EGP in splošno prepoved državne pomoči za zavarovanje izvoznih kreditov za tržna tveganja. V oddelku 4 so navedene nekatere izjeme od opredelitve tržnih tveganj ter pogoji za posredovanje države pri zavarovanju začasnih netržnih tveganj.

            2   Področje uporabe smernic in opredelitve pojmov

      2.1   Področje uporabe

                  (8)

                  Nadzorni organ bo načela iz teh smernic uporabljal samo za zavarovanje izvoznih kreditov z obdobjem tveganja manj kot dve leti. Vsi drugi instrumenti za financiranje izvoza so izključeni s področja uporabe teh smernic.

            2.2   Opredelitve pojmov

                  (9)

                  V teh smernicah se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

                              „sozavarovanje“ pomeni odstotek zavarovane škode, ki ga ne krije zavarovatelj, pač pa drug zavarovatelj;

                              „kreditno obdobje“ pomeni obdobje, ki je kupcu v okviru izvozno-kreditnega posla na voljo za plačilo dostavljenega blaga in storitev;

                              „komercialna tveganja“ pomenijo tveganja, ki vključujejo zlasti:

                                          —

                                          samovoljno odpoved pogodbe s strani kupca, to pomeni kakršno koli samovoljno odločitev zasebnega kupca o prekinitvi ali prenehanju pogodbe brez upravičenega razloga;

                                          —

                                          samovoljno odklonitev zasebnega kupca, da bi sprejel blago iz pogodbe, brez upravičenega razloga;

                                          —

                                          plačilno nesposobnost zasebnega kupca ali njegovega garanta;

                                          —

                                          podaljšano zamudo plačila, se pravi neplačilo dolga iz pogodbe s strani zasebnega kupca ali njegovega garanta;

                              „zavarovanje izvoznih kreditov“ pomeni zavarovalni produkt, s katerim zavarovatelj zagotovi zavarovanje pred komercialnimi in političnimi tveganji, povezanimi s plačilnimi obveznostmi v izvoznem poslu;

                              „obdobje proizvodnje“ pomeni obdobje od datuma naročila do datuma dostave blaga ali storitev;

                              „tržna tveganja“ pomenijo komercialna in politična tveganja z najdaljšim obdobjem tveganja manj kot dve leti, ki veljajo za javne in zasebne kupce v državah iz Dodatka k temu sporočilu; vsa druga tveganja za namene teh smernic veljajo za netržna;

                              „politična tveganja“ pomenijo tveganja, ki vključujejo zlasti:

                                          —

                                          tveganje, da bosta javni kupec ali država preprečila izvedbo posla ali ne bosta plačala pravočasno;

                                          —

                                          tveganje, ki presega zmožnosti posameznega kupca ali njegovo odgovornost;

                                          —

                                          tveganje, da država sredstev, ki so jih plačali kupci s sedežem v njej, ne bo prenesla državi zavarovanca;

                                          —

                                          tveganje višje sile zunaj države zavarovatelja, ki bi lahko vključevala vojne razmere, če njeni učinki niso zavarovani drugače;

                              „zasebni zavarovatelj kreditov“ pomeni družbo ali organizacijo, ki ni državni zavarovatelj in ponuja zavarovanje izvoznih kreditov;

                              „kvotno pozavarovanje“ pomeni pozavarovanje, pri katerem mora zavarovatelj prenesti, pozavarovatelj pa sprejeti določen odstotek vsakega tveganja znotraj opredeljene kategorije posla, ki ga sklene zavarovatelj;

                              „pozavarovanje“ pomeni zavarovanje, ki ga zavarovatelj kupi pri drugem zavarovatelju zaradi upravljanja tveganj z zmanjšanjem lastnega tveganja;

                              „obdobje tveganja“ pomeni obdobje proizvodnje plus kreditno obdobje;

                              „kritje enega tveganja“ pomeni kritje za celotno prodajo določenemu kupcu ali eno pogodbo z določenim kupcem;

                              „državni zavarovatelj“ pomeni družbo ali drugo organizacijo, ki nudi zavarovanje izvoznih kreditov s podporo ali v imenu države EGP, ali državo EGP, ki nudi zavarovanje izvoznih kreditov;

                              „dodatno kritje“ pomeni dodatno kritje nad kreditnim limitom, ki ga določi drug zavarovatelj.

                              „celotni obseg poslov“ pomeni polico zavarovanja kreditov, pri kateri ne gre za kritje enega tveganja, se pravi polico zavarovanja kreditov, ki krije vse ali večino prodaj kreditov zavarovanca, pa tudi terjatve iz prodaje več kupcem.

            3   Uporaba člena 61(1) Sporazuma EGP

      3.1   Splošna načela

                  (10)

                  Člen 61(1) Sporazuma EGP določa, da „je vsaka pomoč, ki jo dodelijo države članice ES, države Efte ali je dodeljena v kakršni koli obliki iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z delovanjem tega sporazuma, kolikor škodi trgovini med pogodbenicami“.

                  (11)

                  Če zavarovanje izvoznih kreditov nudijo državni zavarovatelji, so vključena državna sredstva. Zaradi udeležbe države imajo lahko zavarovatelji in/ali izvozniki selektivno prednost, zaradi česar se lahko izkrivlja konkurenca ali lahko obstaja nevarnost izkrivljanja konkurence, lahko pa tudi vpliva na trgovino med državami EGP. Naslednja načela so namenjena zagotavljanju smernic o tem, kako se taki ukrepi ocenjujejo v skladu s pravili o državni pomoči.

            3.2   Pomoč za zavarovatelje

                  (12)

                  Če imajo državni zavarovatelji določene prednosti pred zasebnimi zavarovatelji kreditov, je lahko vključena državna pomoč. Te prednosti so lahko različnih oblik in lahko med drugim vključujejo:

                              (a)

                              državna jamstva za zadolževanje in izgube;

                              (b)

                              oprostitev zahteve po zagotavljanju zadostnih rezerv in drugih zahtev, ki izhajajo iz izključitve zavarovanja izvoznih kreditov za račun države ali z njenim jamstvom iz Prve Direktive Sveta 73/239/EGS z dne 24. julija 1973 o usklajevanju zakonov in drugih predpisov o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti neposrednega zavarovanja razen življenjskega zavarovanja (4);

                              (c)

                              delno ali popolno oprostitev davkov, ki se običajno plačujejo (na primer davek od dobička podjetij in davek od zavarovalnih poslov);

                              (d)

                              dodelitev pomoči ali sredstev s strani države ali druge oblike financiranja, ki niso skladne z načelom investitorja pod tržnimi pogoji;

                              (e)

                              zagotavljanje storitev s strani države, na primer dostopa do in uporabe državne infrastrukture, opreme ali zaupnih podatkov pod pogoji, ki ne odražajo njihove tržne vrednosti;

                              (f)

                              neposredno pozavarovanje s strani države ali jamstvo za neposredno državno pozavarovanje pod ugodnejšimi pogoji, kot so na voljo na trgu zasebnih pozavarovateljev, kar vodi k nerealno nizkim cenam pozavarovanja ali umetnemu ustvarjanju zmogljivosti, ki jih na zasebnem trgu ne bi bilo.

            3.3   Prepoved državne pomoči za izvozne kredite

                  (13)

                  Ugodnosti za državne zavarovatelje iz točke 12 v zvezi s tržnimi tveganji vplivajo na trgovanje s storitvami zavarovanja kreditov znotraj EGP. Povzročajo razlike v razpoložljivih zavarovalnih kritjih za tržna tveganja v različnih državah EGP. Zaradi tega se izkrivlja konkurenca med zavarovatelji v različnih državah EGP, ima pa tudi sekundarne učinke na trgovino znotraj EGP ne glede na to, ali gre za izvoz znotraj ali izven EGP (5). Treba je opredeliti pogoje, pod katerimi lahko delujejo državni zavarovatelji, če imajo take prednosti pred zasebnimi zavarovatelji kreditov, da se zagotovi, da ne prejmejo državne pomoči. Zaradi tega jim ne sme biti dovoljeno, da bi zavarovali tržna tveganja.

                  (14)

                  Ugodnosti za državne zavarovatelje je včasih tudi mogoče vsaj deloma prenesti na izvoznike. Take ugodnosti lahko izkrivljajo konkurenco in trgovino ter pomenijo državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP. Če pa so izpolnjeni pogoji za zagotavljanje zavarovanja izvoznih kreditov za začasno netržna tveganja, kot so določeni v oddelku 4.3 teh smernic, bo Nadzorni organ štel, da na izvoznike niso bile prenesene neupravičene ugodnosti.

            4   Pogoji za nudenje zavarovanja izvoznih kreditov za začasno netržna tveganja

      4.1   Splošna načela

                  (15)

                  Če imajo državni zavarovatelji pred zasebnimi zavarovatelji kreditov katere od prednosti iz točke 12, v skladu s točko 13 ne smejo zavarovati tržnih tveganj. Če želijo državni zavarovatelji ali njihova hčerinska podjetja zavarovati tržna tveganja, je treba zagotoviti, da pri tem nimajo neposrednih ali posrednih koristi od državne pomoči. Za to morajo imeti določeno količino lastnih sredstev (minimalni kapital, vključno z jamstvenim skladom) in zavarovalno-tehnične rezervacije (izravnalno rezervacijo) ter ustrezno dovoljenje v skladu z Direktivo 73/239/EGS. Pogoj je tudi, da so ohranili vsaj ločen račun za upravo ter ločene račune za zavarovanje tržnih in netržnih tveganj za račun države ali z njenim jamstvom v dokaz, da za zavarovanje tržnih tveganj ne prejemajo državne pomoči. Računovodski izkazi za posle, zavarovane na zavarovateljev račun, morajo biti v skladu z Direktivo Sveta 91/674/ES (6).

                  (16)

                  Države Efte, ki nudijo pozavarovanje zavarovateljem izvoznih kreditov s sodelovanjem v pozavarovalnih pogodbah v zasebnem sektorju, ki pokrivajo tržna in netržna tveganja, morajo dokazati, da programi ne vključujejo državne pomoči iz točke 12(f).

                  (17)

                  Državni zavarovatelji lahko pod pogoji iz teh smernic nudijo zavarovanje izvoznih kreditov za začasno netržna tveganja.

            4.2   Izjeme od opredelitve tržnih tveganj: začasno netržna tveganja

                  (18)

                  Ne glede na opredelitev tržnih tveganj se nekatera komercialna in politična tveganja za kupce, ustanovljene v državah iz Dodatka, v naslednjih primerih štejejo za začasno netržna:

                              (a)

                              če se Nadzorni organ odloči, da bo v skladu z mehanizmom iz oddelka 5.2 eno ali več držav začasno umaknil s seznama držav s tržnimi tveganji iz Dodatka, ker so zmogljivosti trga zasebnih zavarovateljev premajhne, da bi krile vsa ekonomsko upravičljiva tveganja v zadevnih državah;

                              (b)

                              če Nadzorni organ po prejemu obvestila države Efte odloči, da so tveganja za mala in srednje velika podjetja, kot so opredeljena v Priporočilu Komisije z dne 6. maja 2003 o opredelitvi mikro, malih in srednje velikih podjetij (7) in katerih skupni letni izvozni promet ne presega 2 milijonov EUR, za izvoznike v državi Efti priglasiteljici začasno netržna;

                              (c)

                              če Nadzorni organ po prejemu obvestila države Efte odloči, da je kritje enega tveganja z obdobjem tveganja vsaj 181 dni in manj kot dve leti za izvoznike v državi Efti priglasiteljici začasno netržno;

                              (d)

                              če Nadzorni organ po prejemu obvestila države Efte odloči, da so zaradi pomanjkanja zavarovanja izvoznih kreditov nekatera tveganja za izvoznike v državi Efti priglasiteljici začasno netržna.

                  (19)

                  Za čim večje zmanjšanje izkrivljanj konkurence na trgu EGP lahko tveganja, ki v skladu s točko 18 veljajo za začasno netržna, krijejo državni zavarovatelji, če so izpolnjeni pogoji iz oddelka 4.3.

            4.3   Pogoji za nudenje zavarovanja za začasno netržna tveganja

      4.3.1   Kakovost kritja

                  (20)

                  Kakovost kritja, ki ga zagotavljajo državni zavarovatelji, mora biti skladna s tržnimi standardi. Predvsem se lahko krijejo samo ekonomsko upravičljiva tveganja, se pravi tveganja, ki so sprejemljiva na podlagi trdnih načel zavarovanja. Najvišji odstotek kritja znaša 95 % za komercialna in politična tveganja, čakalni rok za odškodninske zahtevke pa mora biti najmanj 90 dni.

            4.3.2   Načela zavarovanja

                  (21)

                  Ocena tveganj mora vedno temeljiti na trdnih načelih zavarovanja. V skladu s tem tveganje finančno nezanesljivih transakcij ne pride v poštev za kritje v okviru javno podprtih shem. Merila sprejemljivosti tveganja morajo biti po teh načelih nedvoumna. Če poslovni odnos že obstaja, morajo imeti izvozniki pozitivne izkušnje s trgovanjem in/ali plačili. Kupci morajo imeti čisto kartoteko, kar zadeva odškodninske zahtevke, verjetnost neplačila mora biti sprejemljiva, prav tako pa tudi njihova notranja in/ali zunanja bonitetna ocena.

            4.3.3   Ustrezno oblikovanje cen

                  (22)

                  Prevzem tveganja na podlagi pogodbe o zavarovanju izvoznih kreditov se mora nadomestiti z ustrezno premijo. Da se čim bolj omeji izrinjanje zasebnih zavarovateljev kreditov, morajo biti povprečne premije v okviru javno podprtih shem višje od povprečnih premij, ki jih zasebni zavarovatelji kreditov zaračunajo za podobna tveganja. Ta zahteva zagotavlja postopno odpravljanje posredovanja države, ker bodo višje premije zagotovile, da se izvozniki vrnejo k zasebnim zavarovateljem kreditov, takoj ko jim bodo to dopuščali tržni pogoji in bodo tveganja spet postala tržna.

                  (23)

                  Oblikovanje cen velja za ustrezno, če se zaračuna najnižja premija (8) (premija varnega pristana) za ustrezne kategorije tveganja kupcev (9), kot so določene v spodnji tabeli. Premija varnega pristana se uporablja, razen če države Efte dokažejo, da te stopnje niso ustrezne za zadevna tveganja. Za celotni obseg poslov mora kategorija tveganja ustrezati povprečnemu tveganju kupcev, ki jih krije polica.

                              Kategorija tveganja

                              Letna premija za tveganje (10)

                              (odstotek zavarovane vsote)

                              Odlično (11)

                              0,2–0,4

                              Dobro (12)

                              0,41–0,9

                              Zadostno (13)

                              0,91–2,3

                              Šibko (14)

                              2,31–4,5

                  (24)

                  Pri sozavarovanju, kvotnem pozavarovanju in dodatnem kritju velja oblikovanje cen za ustrezno le, če je zaračunana premija vsaj 30 % višja od premije za (začetno) kritje, ki ga zagotovi zasebni zavarovatelj kreditov.

                  (25)

                  Da je oblikovanje cen ustrezno, je treba premiji za tveganje prišteti upravni prispevek, ne glede na trajanje pogodbe.

            4.3.4.   Preglednost in poročanje

                  (26)

                  Države Efte morajo sheme, uvedene za tveganja, ki v skladu s točko 18 veljajo za začasno netržna, objaviti na spletnih straneh državnih zavarovateljev ter pri tem navesti vse veljavne pogoje.

                  (27)

                  Nadzornemu organu morajo predložiti letna poročila o tveganjih, ki v skladu s točko 18 veljajo za začasno netržna in jih krijejo državni zavarovatelji. To morajo storiti najpozneje do 31. julija leta, ki sledi posredovanju.

                  (28)

                  V poročilu morajo biti zajete informacije o uporabi vseh shem, na primer o celotnem obsegu odobrenih kreditnih limitov, zavarovanih poslih, zaračunanih premijah, zabeleženih in plačanih terjatvah, izterjanih zneskih ter administrativnih stroških sheme. Nadzorni organ bo ta poročila objavil na svoji spletni strani.

            5   Postopkovna vprašanja

      5.1   Splošna načela

                  (29)

                  Tveganja iz točke 18(a) lahko pod pogoji iz oddelka 4.3 krijejo državni zavarovatelji. V takem primeru ni treba obvestiti Nadzornega organa.

                  (30)

                  Tveganja iz točk 18(b), (c) in (d) lahko krijejo državni zavarovatelji pod pogoji iz oddelka 4.3, potem ko so o tem obvestili Nadzorni organ in se je ta strinjal.

                  (31)

                  Če kateri od pogojev iz oddelka 4.3 ni izpolnjen, to ne pomeni, da se zavarovanje izvoznih kreditov ali zavarovalna shema samodejno prepove. Če želi država Efte odstopati od katerega od teh pogojev ali če obstaja kakršen koli dvom o tem, ali načrtovana shema zavarovanja izvoznih kreditov izpolnjuje pogoje iz teh smernic, jo mora priglasiti Nadzornemu organu.

                  (32)

                  Analiza v skladu s pravili o državni pomoči ne vpliva na skladnost določenega ukrepa z drugimi določbami Sporazuma EGP.

            5.2   Sprememba seznama držav s tržnimi tveganji

                  (33)

                  Pri odločanju o tem, ali nezadostne zasebne zmogljivosti upravičujejo začasno odstranitev države s seznama držav s tržnimi tveganji v skladu s točko 18(a), bo Nadzorni organ upošteval naslednje dejavnike (po prednostnem vrstnem redu):

                              (a)

                              zmanjšanje zmogljivosti zasebnih zavarovateljev kreditov: zlasti odločitev večjega zavarovatelja, da ne bo kril tveganj za kupce v zadevni državi, občutno zmanjšanje skupne zavarovane vsote ali občutno zmanjšanje deleža sprejemljivih poslov za zadevno državo v obdobju šest mesecev;

                              (b)

                              poslabšanje bonitetnih ocen državnega sektorja: zlasti nenadne spremembe bonitetnih ocen v obdobju šest mesecev, na primer večkratno znižanje ocene s strani neodvisnih bonitetnih agencij, ali veliko povečanje razmika kreditne zamenjave;

                              (c)

                              poslabšanje uspešnosti podjetniškega sektorja: zlasti hitro povečanje plačilne nesposobnosti zadevne države v obdobju šest mesecev.

                  (34)

                  Če postanejo tržne zmogljivosti premajhne za kritje vseh ekonomsko upravičljivih tveganj, lahko Nadzorni organ na pisno zahtevo države Efte ali na lastno pobudo spremeni seznam držav s tržnimi tveganji.

                  (35)

                  Če namerava Nadzorni organ spremeniti seznam držav s tržnimi tveganji iz Dodatka, se mora posvetovati z državami Efte, zasebnimi zavarovatelji kreditov in zainteresiranimi stranmi ter pridobiti informacije od njih. Podatke o posvetovanju in vrsti informacij, ki jih potrebuje, objavi na svoji spletni strani. Obdobje posvetovanja običajno ne presega 20 delovnih dni. Če se Nadzorni organ na podlagi zbranih informacij odloči, da bo spremenil seznam držav s tržnimi tveganji, o tem pisno obvesti države Efte, svojo odločitev pa objavi tudi na svoji spletni strani.

                  (36)

                  Začasna odstranitev države s seznama držav s tržnimi tveganji je veljavna vsaj 12 mesecev. Zavarovalne police, ki se nanašajo na državo, ki je bila začasno odstranjena s seznama, sklenjene v tem času, so lahko veljavne največ 180 dni po datumu prenehanja veljavnosti začasne odstranitve. Po tem datumu ni mogoče podpisati novih zavarovalnih polic. Tri mesece pred potekom začasne odstranitve bo Nadzorni organ proučil, ali naj podaljša odstranitev zadevne države s seznama. Če Nadzorni organ sklene, da so tržne zmogljivosti ob upoštevanju dejavnikov iz točke 33 še vedno premajhne za kritje vseh ekonomsko upravičljivih tveganj, lahko v skladu s točko 35 podaljša začasno odstranitev države s seznama.

            5.3   Obveznost priglasitve za izjeme v točki 18(b) in (c)

                  (37)

                  Iz podatkov, ki so trenutno na voljo Nadzornemu organu, je razvidno, da za tveganja iz točke 18(b) in (c) morda obstaja tržna vrzel, zato so ta tveganja netržna (15). Vendar pa je treba upoštevati, da vse članice EGP nimajo pomanjkljivega kritja in da se stanje sčasoma lahko spremeni, če bi se začel zasebni sektor zanimati za ta segment trga. Posredovanje države se lahko dovoli le za tveganja, ki jih trg sicer ne bi kril.

                  (38)

                  Zato mora država Efte, ki želi kriti tveganja iz točke 18(b) ali (c), v skladu s Protokolom 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču obvestiti Nadzorni organ in dokazati, da je stopila v stik z glavnimi zavarovatelji in posredniki v navedeni državi Efte (16) in jim dala priložnost, da dokažejo, da je v državi na voljo kritje za zadevna tveganja. Če zadevni zavarovatelji kreditov državi Efti ali Nadzornemu organu ne posredujejo informacij o pogojih kritja in zavarovani vsoti za vrsto tveganj, ki jih država Efta želi kriti, v 30 dneh od datuma, ko od države Efte prejmejo zahtevo po teh informacijah, ali če iz posredovanih informacij ni razvidno, da je v tej državi Efti na voljo kritje za zadevna tveganja, bo Nadzorni organ tveganja obravnaval kot začasno netržna.

            5.4   Obveznost priglasitve v drugih primerih

                  (39)

                  V primerih iz točke 18(d) mora zadevna država Efta v svojem obvestilu Nadzornemu organu v skladu s Protokolom 3 k Pogodbi o nadzornem organu in sodišču dokazati, da kritje za izvoznike v tej državi Efti ni na voljo zaradi pretresov na področju ponudbe na trgu zasebnega zavarovanja, zlasti umika večjega zavarovatelja kreditov iz zadevne države Efte, zmanjšanja zmogljivosti ali omejenega obsega produktov v primerjavi z drugimi državami Efte.

            6   Začetek uporabe in trajanje

                  (40)

                  Nadzorni organ bo uporabljal načela iz teh smernic od dneva njihovega sprejetja do 31. decembra 2018.

         (1)  Te smernice ustrezajo Sporočilu Komisije državam članicam o uporabi členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije za kratkoročno zavarovanje izvoznih kreditov, 6.12.2012 (UL C 392, 19.12.2012, str. 1).

         (2)  UL L 120, 23.4.1998, str. 27 in Dopolnilo EGP št. 16, 23.4.1998, str. 1.

         (3)  UL L 30, 31.1.2002, str. 52 in Dopolnilo EGP št. 7, 31.1.2002, str. 1.

         (4)  UL L 228, 16.8.1973, str. 3, glej točko 2 Priloge IX k Sporazumu EGP.

         (5)  Sodišče je v zadevi Kraljevina Belgija proti Komisiji Evropskih skupnosti (C-142/87) izreklo sodbo, da lahko na konkurenco in trgovino znotraj Unije ne vpliva le pomoč za izvoz znotraj Unije, ampak tudi pomoč za izvoz izven Unije. Zavarovatelji izvoznih kreditov zavarujejo obe vrsti poslovanja in pomoč obojemu lahko torej vpliva na konkurenco in trgovino znotraj Unije.

         (6)  Direktiva Sveta 91/674/ES z dne 19. decembra 1991 o letnih računovodskih izkazih in konsolidiranih računovodskih izkazih zavarovalnic (UL L 374, 31.12.1991, str. 7), kakor je bila za namene Sporazuma EGP posodobljena s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 7/94 (UL L 160, 28.6.1994; Dopolnilo EGP št. 17, 28.6.1994).

         (7)  UL L 124, 20.5.2003, str. 36.

         (8)  Za vsako kategorijo tveganja je bil obseg premije varnega pristana določen na podlagi enoletne zamenjave kreditnega tveganja na podlagi sestavljene bonitetne ocene, ki vsebuje ocene vseh treh glavnih bonitetnih agencij (Standard & Poor's, Moody's in Fitch) za zadnjih pet let (2007–2011), ob predpostavki, da znaša povprečna stopnja povračila za kratkoročno zavarovanje izvoznih kreditov 40 %. Obsegi so bili pozneje določeni neprekinjeno, da se bolje upošteva dejstvo, da se premije za tveganje sčasoma spreminjajo.

         (9)  Kategorije tveganja kupcev temeljijo na bonitetnih ocenah. Bonitetnih ocen ni treba prevzeti po bonitetnih agencijah. Prav tako so sprejemljivi nacionalni sistemi za ocenjevanje kreditne sposobnosti ali sistemi za ocenjevanje, ki jih uporabljajo banke. Za družbe brez javne bonitetne ocene je mogoče določiti bonitetno oceno na podlagi preverljivih podatkov.

         (10)  Premijo varnega pristana za 30-dnevno zavarovalniško pogodbo je mogoče izračunati, če se letno premijo za tveganje deli z 12.

         (11)  Kategorija tveganja „odlično“ vključuje tveganja, ekvivalentna bonitetnim ocenam AAA, AA+, AA, AA–, A+, A, A– agencije Standard & Poor's.

         (12)  Kategorija tveganja „dobro“ vključuje tveganja, ekvivalentna bonitetnim ocenam BBB+, BBB ali BBB– agencije Standard & Poor's.

         (13)  Kategorija tveganja „zadostno“ vključuje tveganja, ekvivalentna bonitetnim ocenam BB+, BB ali BB– agencije Standard & Poor's.

         (14)  Kategorija tveganja „šibko“ vključuje tveganja, ekvivalentna bonitetnim ocenam B+, B ali B– agencije Standard & Poor's.

         (15)  Glej odstavek 37 Sporočila Komisije državam članicam o uporabi členov 107 in 108 Pogodbe o delovanju Evropske unije za kratkoročno zavarovanje izvoznih kreditov, 6.12.2012 (UL C 392, 19.12.2012, str. 1).

         (16)  Zavarovatelji in posredniki, s katerimi stopijo države v stik, morajo biti reprezentativni glede na produkte, ki jih ponujajo (na primer specializirani ponudniki na področju kritja enega tveganja), in velikost trga, ki ga pokrivajo (na primer skupaj predstavljajo vsaj 50 % trga).

         Dodatek

            Seznam držav s tržnimi tveganji

                     Vse države članice EU in države EGP-Efte

                     Avstralija

                     Kanada

                     Japonska

                     Nova Zelandija

                     Švica

                     Združene države Amerike


title: Odločba Nadzornega organa Efte št. 441/12/COL z dne 29. novembra 2012 o imenovanju novih pooblaščencev za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci

text:
               11.7.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 190/92

      ODLOČBA NADZORNEGA ORGANA EFTE

   št. 441/12/COL
   z dne 29. novembra 2012
   o imenovanju novih pooblaščencev za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci
   NADZORNI ORGAN EFTE JE –
   OB UPOŠTEVANJU poslovnika Nadzornega organa Efte, zlasti člena 15 poslovnika,
   OB UPOŠTEVANJU Odločbe št. 442/12/COL Nadzornega organa Efte z dne 29. novembra 2012 o funkciji in mandatu pooblaščencev za zaslišanje v nekaterih postopkih o konkurenci, zlasti člena 2 Odločbe,
   ob upoštevanju naslednjega:
   da se zagotovi učinkovito vodenje postopkov o konkurenci in da se v takih postopkih zadevnim strankam zagotovijo pravice do zaslišanja, se imenuje enega ali več pooblaščencev za zaslišanje,
   posebej za konkurenco pristojni član Nadzornega organa lahko odloči, da uradnik Nadzornega organa po prenehanju delovnega razmerja pri Nadzornem organu še naprej opravlja dolžnosti pooblaščenca za zaslišanje v določeni zadevi,
   če pooblaščenec za zaslišanje ne more opravljati svojih nalog, njegovo vlogo prevzame drug pooblaščenec za zaslišanje. Če noben pooblaščenec za zaslišanje ne more opravljati svojih nalog, pristojni član kolegija imenuje drugega pristojnega uradnika Nadzornega organa, ki ne sodeluje v zadevnem primeru, da opravi naloge pooblaščenca za zaslišanje –
   SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:
   Člen 1
   Imenovanje pooblaščencev za zaslišanje
   1.   Clémence Perrin in Auður Steinarsdóttir, pravnici, sta imenovani kot pooblaščenki za zaslišanje za postopke o konkurenci.
   2.   Če noben pooblaščenec za zaslišanje ne more opravljati svojih nalog, se član kolegija, pristojen za konkurenco, pooblasti, da imenuje drugega pristojnega uradnika Nadzornega organa Efte, ki ne sodeluje v zadevnem primeru, da opravlja naloge pooblaščenca za zaslišanje.
   Člen 2
   Razveljavitev prejšnjih odločb
   Odločba št. 554/08/COL in Odločba št. 7/10/COL Nadzornega organa Efte se razveljavita, mandati nekdanjih pooblaščencev za zaslišanje pa se zaključijo.
   Člen 3
   Informacije
   Države Efte in Evropska komisija se obvestijo z izvodom odločbe.
   Člen 4
   Začetek veljavnosti
   Ta odločba začne veljati z dnem sprejetja.

      V Bruslju, 29. novembra 2012

            Za Nadzorni organ Efte

         Oda Helen SLETNES

            Predsednica

         Sverrir Haukur GUNNLAUGSSON

            Član kolegija


title: Sklep Sveta z dne 21. decembra 1988 o začasni uporabi Mednarodnega sporazuma o naravni gumi 1987

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

31988D0662

Uradni list L 382 , 31/12/1988 str. 0039 - 0039 finska posebna izdaja: poglavje 11 zvezek 14 str. 0209  švedska posebna izdaja: poglavje 11 zvezek 14 str. 0209

		Sklep Svetaz dne 21. decembra 1988o začasni uporabi Mednarodnega sporazuma o naravni gumi 1987(88/662/EGS)SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JEob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti členov 113 ter 116 Pogodbe,ob upoštevanju predloga Komisije,ker je Mednarodni sporazum o naravni gumi iz leta 1979 prenehal veljati;ker so na podlagi Sklepa 88/107/EGS [1] Skupnost in njene države članice 18. decembra 1987 podpisale Mednarodni sporazum o naravni gumi iz leta 1987, v nadaljnjem besedilu "Sporazum iz leta 1987";ker je zaželeno, da se zagotovi, da začne Sporazum iz leta 1987 začasno veljati najpozneje 1. januarja 1989; ker morajo v ta namen Skupnost in njene države članice v skladu s potrebnimi notranjimi postopki in potem, ko so ti končani, obvestiti generalnega sekretarja organizacije Združenih narodov o svojem namenu, da uporabljajo Sporazum 1987 začasno,SKLENIL:Člen 1Skupnost in njene države članice potem, ko končajo potrebne notranje postopke, obvestijo generalnega sekretarja organizacije Združenih narodov o svojem namenu, da uporabljajo Mednarodni sporazum o naravni gumi iz leta 1987 začasno, v skladu s členoma 59(1) in 60(2).Člen 2Predsednik Sveta je pooblaščen za imenovanje osebe, pooblaščene za deponiranje obvestila o začasni uporabi Sporazuma 1987 v imenu Skupnosti.V Bruslju, 21. decembra 1988Za SvetPredsednikV. Papandreou[1] UL L 58, 3.3.1988, str. 18.--------------------------------------------------


title: 2007/409/ES: Sklep Sveta z dne 11. junija 2007 o spremembi Sklepa 2004/585/ES o ustanovitvi regionalnih svetovalnih svetov v okviru skupne ribiške politike

text:
               15.6.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 155/68

      SKLEP SVETA

   z dne 11. junija 2007
   o spremembi Sklepa 2004/585/ES o ustanovitvi regionalnih svetovalnih svetov v okviru skupne ribiške politike
   (2007/409/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 37 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Uredba Sveta (ES) št. 2371/2002 z dne 20. decembra 2002 o ohranjevanju in trajnostnem izkoriščanju ribolovnih virov v okviru skupne ribiške politike (1) ter predvsem člena 31 in 32 Uredbe določajo nove oblike sodelovanja interesnih skupin v skupni ribiški politiki z vzpostavitvijo regionalnih svetovalnih svetov.

               (2)

               Sklep 2004/585/ES (2) opredeljuje skupni okvir, ki ga mora upoštevati vsak regionalni svetovalni svet.

               (3)

               Člen 9 Sklepa 2004/585/ES določa finančno pomoč Skupnosti, ki se dodeli regionalnim svetovalnim svetom za zagotovitev učinkovitega delovanja ter za kritje stroškov tolmačenja in prevajanja.

               (4)

               Regionalni svetovalni sveti Komisiji in državam članicam nudijo svetovanje glede skupne ribiške politike in zagotavljajo učinkovito vključevanje interesnih skupin, kar je eden od bistvenih stebrov reformirane skupne ribiške politike in predpogoj za dobro upravljanje.

               (5)

               Regionalne svetovalne svete bi bilo treba zato obravnavati kot organe, ki si prizadevajo za dosego cilja v splošnem evropskem interesu v smislu člena 162(b) Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (3).

               (6)

               Regionalnim svetovalnim svetom bi bilo treba zagotoviti finančno stabilnost ter jim zagotoviti zadostna in trajna sredstva, da bi še naprej učinkovito opravljali svetovalno vlogo v okviru skupne ribiške politike.

               (7)

               Za poenostavitev upravljanja sredstev Skupnosti, ki jih prejemajo regionalni svetovalni sveti, bi bilo treba uporabiti enoten finančni instrument za kritje vseh stroškov.

               (8)

               Ob upoštevanju finančne pomoči Skupnosti, dodeljene regionalnim svetovalnim svetom, je pomembno, da lahko Komisija poleg opravljanja revizij kadar koli preveri, ali regionalni svetovalni sveti delujejo v skladu z dodeljenimi nalogami.

               (9)

               Zato bi bilo treba Sklep 2004/585/ES ustrezno spremeniti –

         SKLENIL:
   Člen 1
   Sklep 2004/585/ES se spremeni:

               1.

               člen 9 se nadomesti z naslednjim:
               „Člen 9
               Financiranje
               1.   Regionalni svetovalni svet, ki je pridobil pravno osebnost, lahko zaprosi za finančno pomoč Skupnosti kot organ, ki si prizadeva za dosego cilja v splošnem evropskem interesu v smislu člena 162(b) Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2342/2002 z dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (4).
               2.   Komisija z vsakim regionalnim svetovalnim svetom za kritje stroškov njegovega delovanja, vključno s stroški prevajanja in tolmačenja, podpiše sporazum o donaciji v skladu s Prilogo II.

               2.

               vstavi se naslednji člen:
               „Člen 9a
               Preverjanja Komisije
               Komisija lahko izvaja vsa preverjanja, če meni, da so potrebna za zagotovitev skladnosti z nalogami regionalnih svetovalnih svetov, ki jih določata Uredba (ES) št. 2371/2002 in ta sklep.“;

               3.

               Priloga II se nadomesti z besedilom iz Priloge k temu sklepu.

         Člen 2
   Ta sklep začne veljati sedmi dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Luxembourgu, 11. junija 2007

            Za Svet

            Predsednik

         H. SEEHOFER

      (1)  UL L 358, 31.12.2002, str. 59.

      (2)  UL L 256, 3.8.2004, str. 17.

      (3)  UL L 357, 31.12.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES, Euratom) št. 478/2007 (UL L 111, 28.4.2007, str. 13).

      (4)  UL L 357, 31.12.2002, str. 1. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES, Euratom) št. 478/2007 (UL L 111, 28.4.2007, str. 13).“;

      PRILOGA

            „PRILOGA II
            Prispevek Skupnosti k stroškom regionalnih svetovalnih svetov
            Skupnost prispeva del stroškov delovanja regionalnih svetovalnih svetov kot organov, ki si prizadevajo za dosego cilja v splošnem evropskem interesu. Donacija za stroške delovanja vsakemu posameznemu regionalnemu svetovalnemu svetu ne preseže 90 % njegovega operativnega proračuna. V naslednjih letih je finančni prispevek trajen in je odvisen od razpoložljivih sredstev. Komisija vsako leto z vsakim regionalnim svetovalnim svetom sklene ‚sporazum o donaciji za delovanje‘, ki določa natančne pogoje in postopek za dodelitev donacije.
            Upravičeni stroški obsegajo stroške, ki so potrebni za zagotavljanje normalnega delovanja regionalnih svetovalnih svetov in omogočajo doseganje njihovih ciljev. Prispevek Skupnosti krije le dejanske stroške in se dodeli le, če so bili dodeljeni tudi drugi viri financiranja.
            Upravičeni so naslednji neposredni stroški:

                        —

                        stroški za osebje (stroški za osebje za dan dela na projektu),

                        —

                        stroški za sejne sobe,

                        —

                        stroški za novo opremo ali rabo opreme,

                        —

                        stroški za material in zaloge,

                        —

                        stroški razširjanja informacij za člane,

                        —

                        potni stroški in stroški nastanitve za strokovnjake, ki se udeležujejo sestankov odbora (na podlagi lestvice ali pravil, določenih s strani služb Komisije),

                        —

                        stroški revizij,

                        —

                        stroški tolmačenja in prevajanja,

                        —

                        varnostne rezerve do največ 5 % upravičenih neposrednih stroškov.“


title: Odločba Sveta z dne 22. marca 2004 o sklenitvi Sporazuma v obliki izmenjave pisem o začasni uporabi Protokola, ki za obdobje od 1. januarja 2004 do 31. decembra 2008 opredeljuje ribolovne možnosti in finančne prispevke, predvidene s Sporazumom med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Republiko Gvinejo o ribolovu v obalnih vodah Gvineje

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

32004D0305

Uradni list L 099 , 03/04/2004 str. 0009 - 0010

		Odločba Svetaz dne 22. marca 2004o sklenitvi Sporazuma v obliki izmenjave pisem o začasni uporabi Protokola, ki za obdobje od 1. januarja 2004 do 31. decembra 2008 opredeljuje ribolovne možnosti in finančne prispevke, predvidene s Sporazumom med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Republiko Gvinejo o ribolovu v obalnih vodah Gvineje(2004/305/ES)SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 37 Pogodbe v zvezi s členom 300(2),ob upoštevanju predloga Komisije,ob upoštevanju naslednjega:(1) Skladno z drugim odstavkom člena 15 Sporazuma med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Republiko Gvinejo o ribolovu v obalnih vodah Gvineje [1] sta obe stranki vodili pogajanja za določitev sprememb ali dodatkov k Sporazumu na koncu obdobja uporabe priloženega Protokola.(2) Na koncu teh pogajanj je bil 27. junija 2003 parafiran nov Protokol.(3) Protokol omogoča ribičem Skupnosti možnosti ribolova v vodah pod suverenostjo ali pristojnostjo Gvineje za obdobje od 1. januarja 2004 do 31. decembra 2008.(4) Da bi zagotovili neprekinjeno ribolovne aktivnosti plovil Skupnosti, je treba novi Protokol čimprej odobriti. Zato sta obe stranki parafirali Sporazum v obliki izmenjave pisem o začasni uporabi parafiranega Protokola od 1. januarja 2004.(5) Način razporejanja ribolovnih možnosti po državah članicah naj se določi na podlagi tradicionalne razporeditve ribolovnih možnosti v okviru Sporazuma o ribištvu.(6) Sporazum v obliki izmenjave pisem je treba odobriti ob upoštevanju njegove dokončne sklenitve s strani Sveta −SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:Člen 1Sporazum v obliki izmenjave pisem o začasni uporabi Protokola, ki za obdobje od 1. januarja 2004 do 31. decembra 2008 opredeljuje ribolovne možnosti in finančne prispevke, predvidene s Sporazumom med Evropsko gospodarsko skupnostjo in Republiko Gvinejo o ribolovu v obalnih vodah Gvineje, se odobri v imenu Skupnosti.Besedilo sporazuma v obliki izmenjave pisem je priloga tega sklepa.Člen 21. Možnosti ribolova, določene s Protokolom za leto 2004, se razporedijo med države članice na naslednji način:(a) ribe kostnice/glavonožci:- Španija: 844 bruto registriranih ton (BRT),- Italija: 750 bruto registriranih ton (BRT),- Grčija: 906 bruto registriranih ton (BRT);(b) lov kozic:- Španija: 1050 bruto registriranih ton (BRT),- Portugalska: 300 bruto registriranih ton (BRT),- Grčija: 150 bruto registriranih ton (BRT);(c) Plovila za ribolov tuna s potegalko:- Francija: 17 plovil,- Španija: 17 plovil;(d) plovila za ribolov tuna z ribiško palico:- Francija: 7 plovil,- Španija: 7 plovil;(e) površinski parangali:- Španija: 8,- Portugalska: 1.2. Če zahteve za izdajo dovoljenja iz teh držav članic ne zajemajo vseh možnosti ribolova, ki jih določa protokol, lahko Komisija upošteva zahteve za izdajo dovoljenja iz katerekoli druge države članice.Člen 3Predsednik Sveta se pooblasti, da imenuje osebe, pooblaščene, da v obliki izmenjave pisem za Skupnost pravno zavezujoče podpišejo Sporazum.V Bruslju, 22. marca 2004Za SvetPredsednikJ. Walsh[1] UL L 111, 27.4.1983, str. 1.--------------------------------------------------


title: Sklep Sveta št. 252/2013/EU z dne 11. marca 2013 o določitvi večletnega okvira za Agencijo Evropske unije za temeljne pravice za obdobje 2013–2017

text:
               21.3.2013

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 79/1

         SKLEP SVETA št. 252/2013/EU
   z dne 11. marca 2013
   o določitvi večletnega okvira za Agencijo Evropske unije za temeljne pravice za obdobje 2013–2017
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 352 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
   ob upoštevanju odobritve Evropskega parlamenta,
   v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s cilji, s katerimi je bila ustanovljena Agencija Evropske unije za temeljne pravice (v nadaljnjem besedilu: Agencija), in za zagotovitev njenega pravilnega delovanja je treba določiti natančna tematska področja njenega delovanja v večletnem okviru, ki traja pet let, kot je določeno v Uredbi Sveta (ES) št. 168/2007 z dne 15. februarja 2007 o ustanovitvi Agencije Evropske unije za temeljne pravice (1).

               (2)

               Prvi večletni okvir je Svet sprejel s Sklepom 2008/203/ES z dne 28. februarja 2008 o izvajanju Uredbe (ES) št. 168/2007 v zvezi s sprejetjem večletnega okvira za Agencijo Evropske unije za temeljne pravice za obdobje 2007–2012 (2).

               (3)

               Večletni okvir bi bilo treba izvajati le v okviru področja uporabe prava Unije.

               (4)

               Večletni okvir bi moral biti skladen s prednostnimi nalogami Unije ob upoštevanju smernic, ki izhajajo iz resolucij Evropskega parlamenta, in sklepov Sveta na področju temeljnih pravic.

               (5)

               Večletni okvir bi moral ustrezno upoštevati finančne in človeške vire Agencije.

               (6)

               Večletni okvir bi moral vključevati določbe za zagotovitev komplementarnosti s pristojnostmi drugih organov, uradov in agencij Unije, pa tudi s Svetom Evrope ter drugimi mednarodnimi organizacijami, dejavnimi na področju temeljnih pravic. Najbolj relevantne agencije in organi Unije v zvezi s tem večletnim okvirom so Evropski azilni podporni urad (EASO), ustanovljen z Uredbo (EU) št. 439/2010 Evropskega parlamenta in Sveta (3), Evropska agencija za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah (Frontex), ustanovljena z Uredbo Sveta (ES) št. 2007/2004 (4), Evropska migracijska mreža, ustanovljena s Sklepom Sveta 2008/381/ES (5), Evropski inštitut za enakost spolov (EIGE), ustanovljen z Uredbo (ES) št. 1922/2006 Evropskega parlamenta in Sveta (6), Evropski nadzornik za varstvo podatkov (EDPS), ustanovljen z Uredbo (ES) št. 45/2001 Evropskega parlamenta in Sveta (7), Eurojust, organ Unije za pravosodno sodelovanje, ustanovljen s Sklepom Sveta 2002/187/PNZ (8), Evropski policijski urad (Europol), ustanovljen s Sklepom Sveta 2009/371/PNZ (9), Evropska policijska akademija (CEPOL), ustanovljena s Sklepom Sveta 2005/681/PNZ (10), Evropska agencija za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice (Agencija IT), ustanovljena z Uredbo (EU) št. 1077/2011 Evropskega parlamenta in Sveta (11), in Evropska fundacija za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer (Eurofound), ustanovljena z Uredbo Sveta (EGS) št. 1365/75 (12).

               (7)

               Večletni okvir bi moral med tematskimi področji delovanja Agencije vključevati boj proti rasizmu, ksenofobiji in s tem povezani nestrpnosti.

               (8)

               Glede na pomen boja proti revščini in socialni izključenosti za Unijo, ki je ta cilj postavila za enega od petih ciljev strategije Evropa 2020, bi morala Agencija pri zbiranju in razširjanju podatkov na tematskih področjih, določenih s tem sklepom, upoštevati gospodarske in socialne predpogoje, ki omogočajo učinkovito uresničevanje temeljnih pravic.

               (9)

               Agencija v skladu s členom 5(3) Uredbe (ES) št. 168/2007 na zahtevo Evropskega parlamenta, Sveta ali Komisije lahko deluje izven tematskih področij, določenih v večletnem okviru, pod pogojem, da ji to omogočajo njena finančna sredstva in kadrovske zmožnosti. V skladu s Stockholmskim programom – odprta in varna Evropa, ki služi državljanom in jih varuje (13), ki ga je sprejel Evropski svet, bi morale institucije v celoti izkoristiti strokovno znanje Agencije in se z njo po potrebi v skladu z njenim mandatom posvetovati o razvoju politik in zakonodaje, ki vplivajo na temeljne pravice.

               (10)

               Komisija se je pri pripravi svojega predloga posvetovala z upravnim odborom Agencije in je 18. oktobra 2011 prejela pisne pripombe –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Večletni okvir
   1.   Vzpostavi se večletni okvir za Agencijo Evropske unije za temeljne pravice (v nadaljnjem besedilu: Agencija) za obdobje 2013–2017.
   2.   Agencija v skladu s členom 3 Uredbe (ES) št. 168/2007 izvaja naloge, opredeljene v členu 4(1) Uredbe (ES) št. 168/2007, in sicer v okviru tematskih področij, določenih v členu 2 tega sklepa.
   Člen 2
   Tematska področja
   Tematska področja so naslednja:

               (a)

               dostop do pravnega varstva;

               (b)

               žrtve kaznivih dejanj, vključno z odškodnino za žrtve kaznivih dejanj;

               (c)

               informacijska družba ter zlasti spoštovanje zasebnosti in varstvo osebnih podatkov;

               (d)

               vključevanje Romov;

               (e)

               pravosodno sodelovanje, razen v kazenskih zadevah;

               (f)

               otrokove pravice;

               (g)

               diskriminacija na podlagi spola, rase, barve kože, etničnega ali socialnega porekla, genetskih značilnosti, jezika, vere ali prepričanja, političnega ali drugega mnenja, pripadnosti narodnostni manjšini, premoženja, rojstva, invalidnosti, starosti ali spolne usmerjenosti;

               (h)

               priseljevanje in vključevanje migrantov, vizumi in nadzor meje ter azil;

               (i)

               rasizem, ksenofobija in s tem povezana nestrpnost.

         Člen 3
   Komplementarnost in sodelovanje z drugimi organi
   1.   Agencija za izvajanje večletnega okvira v skladu s členi 7, 8 in 10 Uredbe (ES) št. 168/2007 zagotovi ustrezno sodelovanje in usklajevanje z ustreznimi organi, uradi in agencijami Unije, državami članicami, mednarodnimi organizacijami in civilno družbo.
   2.   Agencija obravnava vprašanja, povezana z diskriminacijo na podlagi spola, samo v sklopu svojega dela v okviru točke (g) člena 2 in le kolikor to delo zadevajo, ob upoštevanju, da je naloga Evropskega inštituta za enakost spolov (EIGE) zbiranje podatkov o enakosti spolov in diskriminaciji na podlagi spola. Agencija in EIGE sodelujeta v skladu s sporazumom o sodelovanju z dne 22. novembra 2010.
   3.   Agencija sodeluje z Evropsko fundacijo za izboljšanje življenjskih in delovnih razmer (Eurofound) v skladu s sporazumom o sodelovanju z dne 8. oktobra 2009 ter z Evropsko agencijo za upravljanje operativnega sodelovanja na zunanjih mejah (Frontex) v skladu s sporazumom o sodelovanju z dne 26. maja 2010. Poleg tega sodeluje z Evropskim azilnim podpornim uradom (EASO), Evropsko migracijsko mrežo, Eurojustom, organom Unije za pravosodno sodelovanje, Evropskim policijskim uradom (Europol), Evropsko policijsko akademijo (CEPOL) in Evropsko agencijo za operativno upravljanje obsežnih informacijskih sistemov s področja svobode, varnosti in pravice (Agencija IT) v skladu z bodočimi sporazumi o sodelovanju. Sodelovanje s temi organi je omejeno na dejavnosti, ki so v okviru tematskih področij, določenih v členu 2 tega sklepa.
   4.   Agencija opravlja svoje naloge na področju informacijske družbe in zlasti na področju spoštovanja zasebnosti in varstva osebnih podatkov, brez poseganja v pristojnosti Evropskega nadzornika za varstvo podatkov, da se zagotovi spoštovanje temeljnih pravic in svoboščin fizičnih oseb, in zlasti njihove pravice do zasebnosti s strani institucij in organov Unije, v skladu z njegovimi odgovornostmi in pristojnostmi iz členov 46 in 47 Uredbe (ES) št. 45/2001.
   5.   Agencija usklajuje svoje dejavnosti z dejavnostmi Sveta Evrope v skladu s členom 9 Uredbe (ES) št. 168/2007 ter Sporazumom med Evropsko skupnostjo in Svetom Evrope o sodelovanju med Agencijo Evropske unije za temeljne pravice in Svetom Evrope (14), na katerega se sklicuje navedeni člen.
   Člen 4
   Začetek veljavnosti
   Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
   Uporablja se od 1. januarja 2013.

      V Bruslju, 11. marca 2013

            Za Svet

            Predsednik

         E. GILMORE

      (1)  UL L 53, 22.2.2007, str. 1.

      (2)  UL L 63, 7.3.2008, str. 14.

      (3)  UL L 132, 29.5.2010, str. 11.

      (4)  UL L 349, 25.11.2004, str. 1.

      (5)  UL L 131, 21.5.2008, str. 7.

      (6)  UL L 403, 30.12.2006, str. 9.

      (7)  UL L 8, 12.1.2001, str. 1.

      (8)  UL L 63, 6.3.2002, str. 1.

      (9)  UL L 121, 15.5.2009, str. 37.

      (10)  UL L 256, 1.10.2005, str. 63.

      (11)  UL L 286, 1.11.2011, str. 1.

      (12)  UL L 139, 30.5.1975, str. 1.

      (13)  UL C 115, 4.5.2010, str. 1.

      (14)  UL L 186, 15.7.2008, str. 7.