title: 2008/227/ES: Sklep Komisije z dne 17. marca 2008 o zaključku protidampinškega postopka glede uvoza polivinil alkohola s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Tajvana ter sprostitvi zneskov, zavarovanih z uvedeno začasno protidampinško dajatvijo

text:
               18.3.2008

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 75/66

      SKLEP KOMISIJE

   z dne 17. marca 2008
   o zaključku protidampinškega postopka glede uvoza polivinil alkohola s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Tajvana ter sprostitvi zneskov, zavarovanih z uvedeno začasno protidampinško dajatvijo
   (2008/227/ES)
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 384/96 z dne 22. decembra 1995 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske skupnosti (1) („osnovna uredba“) in zlasti člena 9 Uredbe,
   po posvetovanju s svetovalnim odborom,
   ob upoštevanju naslednjega:
   A.   ZAČASNI UKREPI

               (1)

               Komisija je 19. decembra 2006 objavila sporočilo (2) o začetku protidampinškega postopka v zvezi z uvozom polivinil alkohola (PVA) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (LRK) in Tajvana v Skupnost. Komisija je 17. septembra 2007 z Uredbo (ES) št. 1069/2007 (3) („začasna uredba“) uvedla začasno protidampinško dajatev na PVA s poreklom iz LRK. Glede Tajvana začasni ukrepi niso bili uvedeni.

               (2)

               Kot je navedeno v uvodni izjavi 13 začasne uredbe, je preiskava dampinga in škode potekala od 1. oktobra 2005 do 30. septembra 2006 („OP“). Ob upoštevanju trendov, pomembnih za oceno škode, je Komisija analizirala podatke iz obdobja od 1. januarja 2003 do konca OP („obravnavano obdobje“).

         B.   NAKNADNI POSTOPEK

               (3)

               Po odločitvi o uvedbi začasnih protidampinških dajatev na uvoz PVA s poreklom iz LRK in da se enaki ukrepi ne uvedejo za uvoz iz Tajvana, so nekatere zainteresirane stranke predložile pisne pripombe. Strankam je bila na zahtevo dana tudi možnost za zaslišanje. Komisija je nadaljevala z iskanjem in preverjanjem informacij, za katere je menila, da so potrebne za njene dokončne ugotovitve.

               (4)

               Komisija je okrepila preiskavo ob upoštevanju vidikov interesa Skupnosti in izjemoma dovolila uporabnikom iz papirne industrije, pomembnega sektorja uporabnikov, ki do sedaj še ni sodeloval, da predložijo izpolnjen vprašalnik za uporabnike.

               (5)

               Vse stranke so bile obveščene o bistvenih dejstvih in premislekih, na podlagi katerih naj bi se zaključil postopek v zvezi z uvozom PVA s poreklom iz LRK in Tajvana ter sprostili zneski, zavarovani z začasno dajatvijo. Določeno je bilo tudi obdobje, v katerem lahko podajo svoja stališča v zvezi s tem razkritjem.

               (6)

               Po preučitvi ustnih in pisnih pripomb, ki so jih predložile zainteresirane stranke, so bile ugotovitve po potrebi ustrezno spremenjene.

         C.   ZADEVNI IZDELEK IN PODOBNI IZDELEK

               (7)

               Isti uporabnik iz Skupnosti, kot je naveden v uvodni izjavi 16 začasne uredbe, je ponovil in še podrobneje opredelil svoje argumente za izvzetje iz opredelitve izdelka določene kakovosti („spodbijana kakovost“), ki jo je poimenoval „nizka stopnja pepela NMWD PVA“ in ki se med drugim dobavlja iz LRK. Ta uporabnik je trdil, (i) da Komisija ni podala zadovoljivih utemeljitev za mnenje, da ima izdelek spodbijane kakovosti enake osnovne fizične in tehnične lastnosti kot izdelki drugih kakovosti, ki jih vključuje opredelitev izdelka, in je še vedno vztrajal, (ii) da ima izdelek te kakovosti zelo posebno končno uporabo. Poleg tega je trdil, (iii) da je izdelek spodbijane kakovosti po njegovem mnenju kopolimer in zato ne sme biti vključena v opredelitev izdelka.

               (8)

               Pred natančnejšo preučitvijo trditev tega uporabnika je treba poudariti, da vsebnost pepela v PVA predstavlja nečistočo; manjša kot je vsebnost pepela, bolj čist je PVA. Poleg tega je pojem „nizke vsebnosti pepela v PVA“ subjektiven. Zanj ni splošno sprejetega standarda, kar pomeni, da ima vsak proizvajalec svoj lastni prag za določitev nizke vsebnosti pepela v PVA. Ugotovljeno je bilo, da v praksi to povzroča precejšnje razlike: med proizvajalci, ki so bili predmet preiskave, se je prag za določitev nizke vsebnosti pepela v PVA gibal med 0,09 % in 0,5 %. Zadevni uporabnik ne spada med uporabnike z najnižjimi omejitvami, kar pomeni, da bi druge zainteresirane stranke njegov prag za določitev nizke vsebnosti pepela najverjetneje ocenile kot precej visok.

               (9)

               O problemih, ki jih je izpostavila zadevna stranka in so omenjeni v uvodni izjavi 7, se je resno razpravljalo, ugotovitve pa so povzete spodaj.

         (i)   Izdelek spodbijane kakovosti naj bi imel drugačne osnovne fizične in tehnične značilnosti

               (10)

               Treba je spomniti, da so bile osnovne fizične in tehnične značilnosti zadevnega izdelka začasno opredeljene v uvodni izjavi 14 začasne uredbe. Zadevni izdelek je v tej uredbi opredeljen kot posebna vrsta smole z določenimi tehničnimi parametri. Parametri, ki so bili navedeni pri opredelitvi tega izdelka in uporabljeni za razlikovanje med zadevnim izdelkom in PVA drugih kakovosti, se nanašajo na viskoznost (3 mPas – 61 mPas, izmerjeno v 4 % raztopini) in hidrolizo (84,0 mol % – 99,9 mol %).

               (11)

               Vse kakovosti, ki jih zajema opredelitev izdelka, se včasih opredelijo kot standardne kakovosti, kar pomeni, da se lahko izdelajo v standardni proizvodni liniji PVA, proizvodni stroški za izdelke teh kakovosti pa so podobni. Nasprotno velja za izdelke kakovosti, ki spadajo pod isto oznako KN, vendar niso vključeni v opredelitev izdelka: ni jih mogoče izdelati v standardni proizvodni liniji PVA, zahtevajo različno proizvodno tehnologijo in dodatno opremo, zato so lahko proizvodni stroški zelo različni. Izdelki kakovosti, ki jih opredelitev izdelka ne vključuje, imajo tudi zelo drugačne lastnosti v primerjavi s tistimi, ki jih opredelitev izdelka zajema. Glede stopnje viskoznosti in hidrolize (i) ima PVA z nizkimi stopnjami viskoznosti majhno molekulsko maso in je težko obvladljiv, kar se med drugim odraža v nizkem proizvodnem izkoristku, medtem ko se (ii) PVA z visoko stopnjo viskoznosti, ki je prav tako težko obvladljiv, uporablja za kakovostne svetleče papirne obloge, posebno uporabo, kjer se je treba izogibati nezaželenim razpokam, ki običajno nastanejo; (iii) za navedeno uporabo se uporabljajo zlasti izdelki z visoko stopnjo hidrolize, (iv) PVA z nizko stopnjo hidrolize pa niso topni v vodi in ne tvorijo neobstojnih raztopin z vodo. Tovrstni izdelki se običajno uporabljajo za proizvodnjo suspenzijskega PVC in se pri visokih temperaturah izločijo iz raztopine.

               (12)

               Uporabnik je navedel, da je za proizvodnjo smole PVB, ki jo potrebuje za proizvodnjo folije PVB, zelo pomembnih šest lastnosti PVA. Kombinacija parametrov za teh šest lastnosti bi povzročila, da bi se spodbijana kakovost razlikovala od vseh ostalih kakovosti PVA na trgu. Med analizo te trditve je bilo ugotovljeno, da so pri nekaterih uporabah tehnične specifikacije lahko strožje kot pri drugih. Hkrati je bilo ugotovljeno, da imajo vse kakovosti, vključno s kakovostjo blaga, ki je vključena v opredelitev izdelka in je v nekaterih primerih obravnavana kot „standardna kakovost“, edinstveno kombinacijo lastnosti. Glede na želeno uporabo se izbere ena ali druga kakovost. To ne velja samo za uporabo s strani zadevnega uporabnika, temveč tudi za vse ostale uporabe. Zato je treba trditev ovreči.

         (ii)   Izdelek spodbijane kakovosti ima zelo posebne končne uporabe

               (13)

               Zadevni uporabnik je tudi spodbijal stališče Komisije glede uporabniškega trga PVA in izrecno navedel, da naj bi bil uporabniški trg PVB zelo raznolik. Kot je bilo že navedeno v začasni uredbi, je uporabnik uporabljal PVA te kakovosti za proizvodnjo PVB, kar je najpogostejša uporaba v Skupnosti in predstavlja 25–29 % potrošnje PVA ter je zaradi velikega povečanja povpraševanja po foliji PVB najhitreje rastoča uporaba. Nadalje je preiskava pokazala, da se skoraj 90 % PVB, ki se proizvede v Skupnosti, posledično uporabi za proizvodnjo folije PVB, ki jo uporablja tudi zadevni uporabnik (vendar ni edini proizvajalec folije PVB v Skupnosti). Zato je potrjeno, kot je bilo navedeno v uvodni izjavi 17 začasne uredbe, da je posebna uporaba te zainteresirane stranke ena izmed glavnih uporab, ki glede na svoj tržni pomen ne more biti opredeljena kot „nestandardna“.

               (14)

               Glede na njegovo domnevno posebno uporabo je zadevni uporabnik trdil, da izdelkov spodbijane kakovosti ne morejo nadomestiti drugi modeli, ki bi ponazarjali to posebno končno uporabo. Glede tega je bilo najprej ugotovljeno, da ta uporabnik ni kupoval zgolj od zadevnega kitajskega proizvajalca in je že imel več alternativnih virov. V OP je izvedel manj kot 5 % nakupov PVA, za katere je zahteval izvzetje od proizvajalca v LRK. Preostala dobavljena količina je izvirala od treh drugih proizvajalcev v različnih državah. Nadalje je bilo ugotovljeno, da čeprav večina izdelkov, ki so bili prodani na trgu Skupnosti, dejansko ni mogla biti uporabljena kot alternativa izdelkom spodbijane kakovosti, se je izdelek spodbijane kakovosti lahko uporabljal pri drugih uporabah in je bil na trgu Skupnosti na voljo po cenah, ki so bile podobne cenam izdelkov drugih kakovosti, ki so bili uvoženi iz LRK. Glede na zgoraj navedeno se utemeljitev, da izdelka spodbijane kakovosti ni bilo mogoče nadomestiti, zavrne.

         (iii)   Izdelek spodbijane stopnje naj bi bil kopolimer in ne homopolimer

               (15)

               Po uvedbi začasnih ukrepov je uporabnik trdil, da nizka stopnja pepela v PVA predstavlja kopolimer in ne homopolimer. Ta trditev temelji na dejstvu, da vsebuje dve temeljni sestavini. Ta problem je bil raziskan in ugotovljeno je bilo, da je PVA rezultat začetne homopolimerne polimerizacije. Vendar pa je sledeči postopek hidrolize vedno pomanjkljiv (med 84,0 mol % in 99,9 mol %), zato je v tem smislu mogoče trditi, da PVA vsebuje dve glavni sestavini in se zato prišteva h kopolimerom.

               (16)

               Da bi se izognili kakršni koli zmedi, je bilo treba razjasniti opredelitve izdelka iz začasne uredbe. Zato se zadevni izdelek dokončno opredeli kot kopolimerni polivinil alkohol (PVA), ki temelji na homopolimerni polimerizaciji, z viskoznostjo (izmerjeno v 4-odstotni raztopini) 3 mPas ali več, vendar največ 61 mPas, in stopnjo hidrolize 84,0 mol % ali več, vendar največ 99,9 mol %, izvira iz Ljudske republike Kitajske in Tajvana ter je običajno deklariran pod oznako KN ex 3905 30 00.

         D.   DAMPING
   1.   Tajvan

               (17)

               Glede Tajvana niso bili uvedeni začasni ukrepi, kot je navedeno v uvodnih izjavah 29 in 30 začasne uredbe, in damping glede uvoza zadevnega izdelka s poreklom iz Tajvana začasno ni bil ugotovljen.

               (18)

               Kot je navedeno v uvodni izjavi 30 začasne uredbe, je edino sodelujoče tajvansko podjetje, Chang Chun Petrochemical Co. Ltd. („CCP“), edini izvozni proizvajalec zadevnega izdelka in je po podatkih Eurostata v obdobju preiskave predstavljal 100 % tajvanskega izvoza v ES.

               (19)

               Oba proizvajalca Skupnosti, Kuraray Europe GmbH in Celanese Chemicals Ibérica S.L., sta trdila, da je bil v OP izvoz CCP dampinški, in od Komisije zahtevala, da ob upoštevanju določitve dampinga za CCP znova preuči svoje ugotovitve.

         1.1   Stroški za surovine

               (20)

               Oba proizvajalca Skupnosti sta trdila, da so proizvodni stroški CCP veliko višji, kot je ugotovila Komisija, ker je bila cena za vinil acetatni monomer („VAM“), ki je glavna surovina, ki se uporablja pri proizvodnji PVA, podcenjena. Glede tega sta poudarili, da je podjetje, ki CCP dobavlja VAM, povezano podjetje. V podporo svojim argumentom je proizvajalec Skupnosti predložil študijo o trgovanju CCP s PVA, ki jo je izvedlo svetovalno podjetje, prav tako pa tudi publikacije o mednarodnih cenah VAM.

               (21)

               Posredovane informacije so bili pregledane. Primerjava med cenami VAM, ki so navedene v zgoraj omenjenih publikacijah, in cenami, ki so bile preverjene med postopkom v Aziji in Evropi, jasno kažejo, da so cene, objavljene v omenjenih publikacijah, pretirane. V publikacijah je navedeno, da so objavljene cene približne, da so trenutne cene na trgu lahko višje ali nižje in da je objavljene cene najbolje uporabljati kot okvirne. Čeprav se lahko te cene uporabljajo za nadzor trendov v določenem časovnem obdobju, pa ne predstavljajo dejanskih cen.

               (22)

               Poleg tega je preiskava pokazala, da je prodaja VAM povezanega dobavitelja CCP potekala pri cenah, skladnih s tistimi, ki so bile zaračunane strankam, nepovezanim z dobaviteljem, in da so bile cene, plačane za VAM s strani CCP, v skladu s tistimi, ki so jih plačali drugi proizvajalci v Aziji, zlasti na Japonskem.

               (23)

               Stroški za VAM iz zgoraj navedene študije so temeljili na višji stopnji potrošnje VAM, kot je dejanska potrošnja CCP. Glede na to, da je stopnja potrošnje VAM odvisna od mešanice popolnoma ali deloma hidroliziranega PVA, je bilo ugotovljeno, da je dejanska stopnja potrošnje VAM s strani CCP v skladu z drugimi proizvajalci, kot je bilo preverjeno v Aziji in Skupnosti, ob upoštevanju zadevnih proizvodnih programov.

               (24)

               Zaradi razlogov, navedenih v zgornjih uvodnih izjavah 20 do 23, je bilo ugotovljeno, da stroški CCP za VAM niso bili podcenjeni in zato so bile trditve v zvezi s tem vprašanjem zavrnjene.

         1.2   Drugi stroški

               (25)

               Na podlagi stroškov iz zgoraj omenjene študije je eden od dveh proizvajalcev Skupnosti trdil, da so bili poleg stroškov VAM podcenjeni tudi drugi stroški CCP za proizvodnjo PVA, kot so na primer stroški, povezani z javnimi storitvami, drugimi režijskimi stroški proizvodnje ter prodajnimi, splošnimi in upravnimi stroški. Vendar pa ni bilo posredovano posebno dokazno gradivo, ki bi podprlo ocene stroškov, navedenih v študiji.

               (26)

               Dejanski podatki, ki so bili preverjeni za CCP na kraju samem, so bili ponovno preučeni in potrjeno je bilo, da so bili pri izračunih glede dampinga uporabljeni pravilni stroški. Trditev je bila zato zavrnjena.

         1.3   Izračun normalne vrednosti

               (27)

               Proizvajalec Skupnosti je trdil, da bi bilo treba za CCP konstruirati normalno vrednost za vse vrste izdelkov, saj na tajvanskem trgu PVA zaradi umetno nizkih cen vladajo posebne tržne razmere, še zlasti v primerjavi z razponom cen v Aziji, poleg tega pa je bila v OP večina prodaje na notranjem trgu Tajvana izvedena s povezanimi kupci.

               (28)

               Ni dokaza, na podlagi katerega bi lahko trdili, da so tajvanske prodajne cene na notranjem trgu umetno nizke. Objavljene cene PVA se gibljejo v razponu, ki je značilen za Azijo kot celoto (z izjemo Kitajske), zato dejanska kakovost ali zadevne vrste izdelkov niso natančno določene in jih zato ni mogoče uporabiti pri kateri koli primerjavi cen za Tajvan. Na podlagi tega tajvanskih cen ni mogoče šteti za umetno nizke. Glede domnevnega pomanjkanja zadostne prodaje neodvisnim kupcem na domačem trgu je bilo potrjeno, da je bila prodaja neodvisnim kupcem izvedena v zadostnih količinah, da se lahko določi normalna vrednost.

               (29)

               Isti proizvajalec Skupnosti je tudi trdil, da zaradi domnevnih posebnih tržnih razmer, ki so nastale zaradi umetno nizkih cen PVA na tajvanskem trgu, dobiček, ki je bil uporabljen v konstruiranih normalnih vrednostih za CCP, ne sme temeljiti na uvodnem besedilu člena 2(6) osnovne uredbe.

               (30)

               Zaradi razlogov, navedenih v uvodni izjavi 28, ni razloga, da dobiček, ki temelji na uvodnem besedilu člena 2(6) osnovne uredbe, ne bi bil primeren za konstruirane normalne vrednosti. Trditev je bila zato zavrnjena.

               (31)

               Zainteresirane stranke so bile obveščene o zgoraj navedenih ugotovitvah in dan jim je bil rok za predložitev pripomb. Komisija ni s strani proizvajalcev Skupnosti ali od zainteresiranih strank prejela nobenih dodatnih informacij, ki bi spremenile začasno ugotovitev dampinga za Tajvan s strani Komisije.

               (32)

               Glede na zgoraj omenjeno je bilo potrjeno, da znaša stopnja dampinga, ki je določena za Tajvan, manj kot 2 % in je izražena kot odstotek izvozne cene, kot je navedeno v uvodni izjavi 29 začasne uredbe. Zato je treba v skladu s členom 9(3) osnovne uredbe prekiniti sedanje postopke, ki so povezani z uvozom zadevnega izdelka s poreklom iz Tajvana.

         2.   Ljudska republika Kitajska („LRK“)
   2.1   Tržnogospodarska in individualna obravnava

               (33)

               Ker ni pripomb glede opredelitev TGO in IO, se potrdijo uvodne izjave 31 do 39 začasne uredbe.

         2.2   Primerljiva država

               (34)

               Oba proizvajalca Skupnosti, Kuraray Europe GmbH in Celanese Chemicals Ibérica S.L., sta znova poudarila, da bi bilo treba kot primerljivo državo za LRK namesto Tajvana izbrati Japonsko.

               (35)

               Trdila sta, da bi bila Japonska bolj primerna primerljiva država kot Tajvan, ker je konkurenca na japonskem trgu PVA večja kot na tajvanskem trgu, saj: (i) tajvanski trg obvladuje samo en proizvajalec CCP, medtem ko so na Japonskem štirje proizvajalci; (ii) uvoz PVA, ki je vključen v obseg preiskave o Tajvanu, je omejen in (iii) povpraševanje na notranjem trgu Tajvana po podobnem izdelku je nizko.

               (36)

               Glede na domnevno prevlado CCP na tajvanskem trgu je treba opomniti, da na raven konkurence vpliva tudi uvoz, Tajvan pa ima, kot je že navedeno v uvodni izjavi 46 začasne uredbe, dejansko večji odstotek uvoza glede na potrošnjo na notranjem trgu (15 %) kot Japonska (3 %).

               (37)

               Glede trditve, da se uvoz PVA v glavnem nanaša na izdelke, ki ne sodijo v obseg preiskave izdelka, ta domneva ni bila podprta z zadostnimi dokazi in zato je ni bilo mogoče sprejeti.

               (38)

               Glede domnevno omejenega povpraševanja po podobnem izdelku na Tajvanu je treba poudariti, da tajvanski notranji trg PVA presega 15 000 ton, pri čemer gre večinoma za podobne izdelke. Čeprav je eden izmed proizvajalcev Skupnosti trdil, da obstaja omejeno povpraševanje, ker se večina CCP proda povezanim strankam, je preiskava pokazala ravno obratno. Zato je bila trditev o omejenem povpraševanju glede podobnega izdelka zavrnjena.

               (39)

               Zaradi razlogov, navedenih v uvodnih izjavah od 36 do 38, je bila trditev o nezadostni konkurenci na tajvanskem trgu zavrnjena.

               (40)

               Eden izmed proizvajalcev Skupnosti je trdil, da je japonski trg PVA glede proizvodnje prodaje veliko bolj reprezentativen za trg LRK kot tajvanski. Čeprav sta tajvanska proizvodnja in prodaja na notranjem trgu nižji kot na Japonskem, pa sta še vedno dovolj veliki za primerjavo s kitajskim PVA in njegovim izvozom v ES.

               (41)

               Isti proizvajalec Skupnosti je tudi navedel, da bi bila Japonska veliko bolj primerna primerljiva država kot Tajvan, ker na Japonskem, tako kot v LRK, obstajajo integrirani in neintegrirani proizvajalci PVA. Treba je poudariti, da sta ob tem, da v LRK obstajata obe vrsti proizvajalcev, tajvanski proizvajalec ter edini sodelujoči in preverjeni japonski proizvajalec PVA integrirala proizvodne procese. Ta vidik torej ne more biti pomemben pri dajanju prednosti Japonski pred Tajvanom.

               (42)

               Isti proizvajalec Skupnosti je tudi trdil, da sta proizvodni program in uporaba PVA na japonskem trgu bolj primerljiva s tistimi na trgu LRK. Glede tega je potrjeno, da sta proizvodni program in uporaba na tajvanskem trgu taka, da zagotavljata ustrezno primerljivost med tajvanskim in kitajskim PVA, medtem ko ni dokazov, da bi japonski PVA zagotovil boljšo primerljivost.

               (43)

               Raven sodelovanja v izbrani državi je nenazadnje pomemben element za določanje zanesljive normalne vrednosti. Na Japonskem je pri preiskavi podobnega izdelka sodeloval samo eden od štirih proizvajalcev, medtem ko so bili na Tajvanu na voljo vsi potrebni podatki za celotno državo, saj je bil Tajvan predmet preiskave. Dejansko je tajvanska družba predstavljala veliko večji tržni delež na notranjem trgu kot edini sodelujoči japonski proizvajalec in tako omogočala boljšo oceno normalne vrednosti.

               (44)

               Ob upoštevanju razlogov, navedenih v uvodnih izjavah od 36 do 43, je bila trditev obeh proizvajalcev Skupnosti, da je Japonska najprimernejša primerljiva država LRK, zavrnjena in s tem so potrjene uvodne izjave 40 do 46 začasne uredbe.

         2.3   Normalna vrednost

               (45)

               Eden izmed proizvajalcev Skupnosti je trdil, da je treba normalno vrednost primerljive države, Tajvana, konstruirati za vse vrste izdelkov, dobiček, ki se uporablja pri konstruirani normalni vrednosti, pa ne bi smel temeljiti na uvodnem besedilu člena 2(6) osnovne uredbe, saj na Tajvanu zaradi umetno nizkih cen vladajo posebne tržne razmere.

               (46)

               Vendar pa so bile zaradi razlogov, pojasnjenih v uvodnih izjavah od 28 do 30, te trditve zavrnjene. Na podlagi tega je uvodna izjava 47 začasne uredbe potrjena.

         2.4   Izvozna cena

               (47)

               Ker ni pripomb glede izvozne cene, se potrdijo uvodne izjave 48 do 50 začasne uredbe.

         2.5   Primerjava

               (48)

               Ker ni pripomb glede primerjave, se potrdi uvodna izjava 51 začasne uredbe.

         2.6   Stopnja dampinga

               (49)

               Ker ni pripomb glede stopnje dampinga, se potrdita uvodni izjavi 52 in 53 začasne uredbe, v skladu s katerima znaša stopnja dampinga za LRK 10 % za državo v celoti.

         E.   ŠKODA
   1.   Proizvodnja in industrija Skupnosti

               (50)

               Ker v zvezi s tem ni bilo predloženih novih in bistvenih informacij ali utemeljitev, se uvodne izjave 54 do 60 začasne uredbe potrdijo.

         2.   Potrošnja Skupnosti

               (51)

               Pri pregledovanju statističnih podatkov Eurostata in navzkrižnem preverjanju teh podatkov s podatki, ki so na voljo iz drugih virov, se je izkazalo, da je bil uvoz iz ZDA v začasni uredbi podcenjen, zlasti za leto 2003 (glej uvodno izjavo 80 v nadaljnjem besedilu). Zato je bilo odločeno, da se ti podatki nadomestijo s podatki iz podatkovne baze izvoza ZDA. Po dokončnem razkritju je bilo dodatno ugotovljeno, da so podatki Eurostata o uvozu PVA iz Kitajske napačni in jih je treba popraviti (glej uvodno izjavo 56 v nadaljnjem besedilu).

               (52)

               V skladu s tem so bile vrednosti potrošnje spremenjene na naslednji način:

                           2003

                           2004

                           2005

                           OP

                           Potrošnja v tonah

                           143 515

                           154 263

                           166 703

                           166 755

                           Indeks (2003 = 100)

                           100

                           107

                           116

                           116

               (53)

               To kaže, da se je povpraševanje po zadevnem izdelku v obravnavanem obdobju povečalo za 16 %. Ostale ugotovitve, kot so povzete v uvodni izjavi 64 začasne uredbe, ostanejo veljavne.

               (54)

               Ker v zvezi s tem ni nobenih novih utemeljenih informacij ali argumentov, se potrdijo uvodne izjave 61 do 64 začasne uredbe, z izjemo sprememb v uvodnih izjavah 61 in 64, ki sta bili obravnavani zgoraj.

         3.   Uvoz iz zadevnih držav

               (55)

               Potrjeno je, da je stopnja dampinga za Tajvan de minimis, uvoz iz Tajvana pa se dokončno izvzame iz ocene škode.

               (56)

               Po dokončnem razkritju so nekatere zainteresirane stranke izrazile resen dvom glede zanesljivosti podatkov Eurostata o uvozu PVA iz LRK za leto 2003. Zadeva je bila preiskana in bilo je ugotovljeno, da so bili podatki v zvezi z navedenim uvozom precej napačni. Zato je bil podatek o količini uvoza PVA iz LRK popravljen, kot sledi:

                           Uvoz

                           2003

                           2004

                           2005

                           OP

                           LRK – v tonah

                           16 197

                           14 710

                           21 561

                           21 513

                           Indeks (2003 = 100)

                           100

                           91

                           133

                           133

               (57)

               Namesto upada kitajskega uvoza v obravnavanem obdobju, kot je bil na podlagi napačnih podatkov iz leta 2003 ugotovljen na začasni stopnji, se je uvoz iz LRK v obravnavanem obdobju povečal za 33 %, leta 2004 pa je v primerjavi z letom 2003 upadel za 9 %.

               (58)

               Ob upoštevanju tega in zaradi nekoliko spremenjenih podatkov o potrošnji Skupnosti (glej uvodno izjavo 51) se tržni delež uvoza iz LRK v obravnavanem obdobju ustrezno spremeni, kot je navedeno spodaj:

                           Tržni delež LRK

                           2003

                           2004

                           2005

                           OP

                           Trg Skupnosti

                           11,3 %

                           9,5 %

                           12,9 %

                           12,9 %

                           Indeks (2003 = 100)

                           100

                           84

                           115

                           114

               (59)

               V obravnavanem obdobju se je uvoz iz LRK povečal za 1,6 odstotne točke. V OP je kitajski uvoz predstavljal 12,9 % celotnega trga Skupnosti.

               (60)

               Ob upoštevanju spremenjenih podatkov o uvozu za leto 2003 so bile cene uvoza iz LRK, kot je navedeno v uvodni izjavi 68 začasne uredbe, ustrezno spremenjene. Povprečna cena uvoza se je tako znižala za 3 %.

                           Cena na enoto

                           2003

                           2004

                           2005

                           OP

                           LRK (EUR/tono)

                           1 162

                           1 115

                           1 164

                           1 132

                           Indeks (2003 = 100)

                           100

                           96

                           100

                           97

               (61)

               Po dokončnem razkritju je pritožnik trdil, da Komisija ne bi smela izključiti nobenega ujemajočega se modela iz izračuna nelojalnega nižanja cen. Trdil je, da bi bile na ta način cene uvoza Skupnosti iz LRK močno prenapihnjene. V zvezi s tem je v uvodni izjavi 70 začasne uredbe res določeno, da se nekateri modeli („PCN“) izključijo iz primerjave nelojalnega nižanja cen, saj se je štelo, da mora biti primerjava po modelih smiselna in pravična, zato primerjava med izdelkoma standardne in posebne kakovosti v okviru opisa izdelka ne sme biti dovoljena.

               (62)

               Zadevni PCN so v OP nanesli 34 % uvoza iz Kitajske, industrija Skupnosti (ne pritožnik) pa jih je proizvedla v majhnih količinah, ki so v OP predstavljale 0,1–0,5 % njene prodaje podobnih izdelkov. Medtem ko je šlo pri uvozu PVA iz LRK v okviru teh PCN za PVA standardne kakovosti, je proizvajalec Skupnosti teh PCN Komisiji pojasnil, da so se v njegovem primeru PCN nanašali na vrhunske specializirane izdelke za uporabo v tržnih nišah, ki jih ni mogoče nadomestiti s standardnim PVA. Poleg tega niso bili proizvedeni na njegovi standardni proizvodni liniji, temveč v posebni tovarni v serijskem proizvodnem procesu. Zadevni proizvajalec Skupnosti je izrecno trdil, da ta PVA ni predstavljal konkurence standardnemu PVA. V skladu s tem je Komisija sklenila, da za te PCN, uvožene iz LRK, ki so bili standardni PVA, industrija Skupnosti ni prodajala izdelkov enakovredne kakovosti. Ob upoštevanju dejstva, da bi izračun nelojalnega nižanja cen še vedno lahko temeljil na reprezentativnih količinah (tj. na 54 % zadevnega uvoza), je bila sprejeta odločitev, da se ti PCN izključijo iz primerjave.

               (63)

               Na podlagi tega in ker vloga pritožnika ni vsebovala nobenih nasprotnih dokazov, se potrdi, da je izključitev teh PCN iz izračuna nelojalnega nižanja cen utemeljena, trditev pa se zato zavrne.

               (64)

               Ker v zvezi s tem ni nobenih novih utemeljenih informacij ali utemeljitev, se potrdijo uvodne izjave 65 do 71 začasne uredbe, z izjemo podatkov o kitajskem uvozu in tržnem deležu, ki so bili obravnavani zgoraj.

         4.   Položaj industrije Skupnosti

               (65)

               Zaradi spremenjenih vrednosti potrošnje Skupnosti (glej uvodno izjavo 51 zgoraj) se je tržni delež industrije Skupnosti v obravnavanem obdobju ustrezno spremenil:

                           Tržni delež industrije Skupnosti

                           2003

                           2004

                           2005

                           OP

                           Indeks (2003 = 100)

                           100

                           101

                           96

                           103

               (66)

               Kot je bilo ugotovljeno v uvodni izjavi 76 začasne uredbe, je imela industrija Skupnosti glede obsega prodaje koristi zaradi povečanega povpraševanja na trgu Skupnosti.

         5.   Sklep o oceni škode

               (67)

               Po razkritju bistvenih dejstev in premislekov, na podlagi katerih so bili uvedeni začasni protidampinški ukrepi, je več strank trdilo, da se je večina kazalnikov škode razvila v pozitivno smer, zato ni prišlo do znatne škode. Ena izmed zainteresiranih strank je celo trdila, da je Komisija ugotovila, da je industrija Skupnosti utrpela znatno škodo zgolj zaradi znižanja industrijskih prodajnih cen v Skupnosti.

               (68)

               Treba je poudariti, da se je, kot je navedeno v uvodni izjavi 90 začasne uredbe, zaradi močnega in naraščajočega povpraševanja na trgu Skupnosti v obravnavanem obdobju pozitivno razvilo veliko število kazalnikov. Vendar pa je znižanje cen na trgu Skupnosti, skupaj s splošnim svetovnim povišanjem cen glavnih surovin, vodilo do negativnega razvoja vseh finančnih kazalnikov, kot so dobičkonosnost, donosnost naložb in denarni tok. To je podrobno pojasnjeno v uvodnih izjavah 84 in 85 začasne uredbe. Čeprav, kot je navedeno v členu 3(5) osnovne uredbe, eden ali več ustreznih gospodarskih dejavnikov, ki se ocenjuje v zvezi z omenjenim, še ne pomeni nujno odločilne usmeritve, pa je očitno, da so finančni kazalniki med ključnimi kazalniki. Zato je treba argument zavrniti.

               (69)

               Ker ni nobenih novih utemeljenih informacij ali argumentov glede položaja industrije Skupnosti, se potrdijo uvodne izjave 72 do 92 začasne uredbe, z izjemo uvodnih izjav 75 in 76, ki sta bili obravnavani zgoraj.

         F.   VZROČNA ZVEZA
   1.   Učinki dampinškega uvoza

               (70)

               Več zainteresiranih strank je izpostavilo začasno ugotovitev, da se je kitajski uvoz v letih 2003 in 2004 zelo zmanjšal. Trdile so, da na podlagi dejstva, da se je v enakem obdobju dobičkonosnost industrije Skupnosti dramatično poslabšala za 62 %, znižanja cen ni mogel povzročiti kitajski uvoz.

               (71)

               Zato je treba poudariti, da je bilo med preiskavo ugotovljeno, da je uvoz iz LRK v OP nelojalno znižal industrijske cene Skupnosti za 3,3 % in da je bil v obravnavanem obdobju uvoz iz LRK na mejah Skupnosti deklariran s cenami, ki so bile nižje od tistih, ki jih je določila industrija Skupnosti. Razlika med uvoznimi cenami iz LRK, ki jih navaja Eurostat, in prodajnimi industrijskimi cenami Skupnosti je očitno večja v letu 2003 kot v OP. Vendar pa na podlagi takšne analize ni mogoče priti do zaključkov glede nelojalnega nižanja cen v letih pred OP; natančno stopnjo nelojalnega nižanja cen se lahko izračuna samo za OP, saj mora temeljiti na primerjavi modelov in tako omogočiti ustrezno prilagoditev za (po)uvozne stroške in razlike v ravni trgovanja. Tovrstni podatki so bili na voljo samo za OP. Zato ni mogoče sprejeti nobenega sklepa o tem, ali je uvoz iz LRK v obravnavanem obdobju nelojalno znižal industrijske cene Skupnosti.

               (72)

               S preiskavo je bilo nadalje ugotovljeno, da so se cene na trgu občutno znižale. To znižanje cen je bilo škodljivo zaradi velikega zvišanja cen glavnih surovin v istem obdobju, kakor je navedeno v uvodnih izjavah 78 in 79 začasne uredbe. Glede na pripombe, ki so bile prejete in navedene v uvodni izjavi 70, je bil razvoj cen surovin v obravnavanem obdobju preiskave analiziran za vsako leto posebej. Kot je navedeno v uvodni izjavi 78 začasne uredbe, je vinil acetatni monomer („VAM“) ključna surovina za PVA. Predstavlja približno 65 % proizvodnih stroškov PVA. Spodnja preglednica prikazuje ceno VAM na tono PVA v obravnavanem obdobju:

                           Industrija Skupnosti

                           2003

                           2004

                           2005

                           OP

                           Strošek VAM na tono PVA

                           Indeks

                           100

                           107

                           119

                           130

               (73)

               Analiza je pokazala, da je bilo v letu 2004 zvišanje cen surovin zmerno v primerjavi z zvišanjem teh cen v letu 2005 in v OP. Glede na razvoj cen surovin, ki je najbolje ponazorjen z zgornjim razvojem cen VAM in ni bil popolnoma usklajen s razvojem dobičkonosnosti, je mogoče sklepati, da je bilo občutno zmanjšanje dobičkonosnosti v letu 2004 bolj posledica 7-odstotnega upada prodajnih cen v industriji Skupnosti, kakor je navedeno v uvodni izjavi 79 začasne uredbe, kakor zvišanja cen surovin.

               (74)

               Na podlagi navedenega so bili tržni deleži za leto 2004 nadalje analizirani v absolutnem smislu in primerjani s tistimi za leto 2003, da se ugotovi, ali je dampinški uvoz, obravnavan ločeno, znatno vplival na škodo. Ugotovljeno je bilo, da je industrija Skupnosti v letu 2004 povečala svoj tržni delež za 1 %. Hkrati je Kitajska pri uvozu izgubila 16 % svojega tržnega deleža. Zato je bil tržni delež Skupnosti leta 2004 več kot štirikrat večji od tržnega deleža LRK. V teh okoliščinah je znižanje cen v ključnem letu 2004 zelo težko pripisati uvozu iz LRK, saj je bila količina razmeroma majhna in se je zelo zmanjševala.

               (75)

               Po dokončnem razkritju je industrija Skupnosti trdila, da je kljub nizkemu tržnemu deležu dampinški uvoz zaradi narave poslovanja povzročil resne motnje na trgu. Trdila je, da je Komisija utemeljevala, da je PVA blago in najnižja cena na trgu v veliki meri določa tržno ceno, ki se ji morajo ostali proizvajalci prilagoditi, če želijo ohraniti svoja naročila. Pojasniti je treba, da je Komisija v dokumentu o dokončnem razkritju samo navajala trditev pritožnika, ne da bi jo podprla. Pritožnik je tudi trdil, da bi se domnevni vpliv uvoza iz LRK na prodajne cene industrije Skupnosti kazal v trendu nižanja prodajnih cen industrije Skupnosti v obravnavanem obdobju, ob tem pa so se cene glavne surovine VAM višale. Industrija Skupnosti je trdila, da višjih cen surovin zaradi močnega pritiska dampinškega uvoza, ki bi povzročil izrazit upad dobičkonosnosti, donosnosti naložb in denarnih tokov, ne more prenesti na svoje stranke.

               (76)

               Kljub temu se ob natančnejši preučitvi razvoja zdi, da je do znatnega poslabšanja finančnega položaja industrije Skupnosti prišlo večinoma v obdobju od leta 2004 do OP. Leta 2003, ko je uvoz iz LRK znašal 11,3 % tržnega deleža in se prodajne cene niso veliko razlikovale v primerjavi s prejšnjimi leti, je industrija Skupnosti poslovala zadovoljivo, zlasti v smislu dobičkonosnosti. Ta ocena temelji na dejstvu, da je tudi industrija Skupnosti označila leti (2002 in) 2003 kot leti „pred vdorom obsežnega dampinškega uvoza na trg Skupnosti“. To je bilo podprto z ugotovitvami preiskave in zato je bilo v uvodni izjavi 131 začasne uredbe upoštevano, da je bilo leto 2003 dejansko leto, v katerem so na trgu Skupnosti vladale normalne konkurenčne razmere. Nobena izmed zainteresiranih strank ni tega spodbijala, kar nakazuje, da je bilo v letu 2003 izkrivljanje trgovine, če je sploh obstajalo, zelo omejeno. Nasprotno pa se je v letu 2004, ko je uvoz iz LRK upadel, njene prodajne cene pa so ostale razmeroma trdne, finančni položaj Skupnosti nenadoma dramatično poslabšal.

               (77)

               Po dokončnem razkritju je industrija Skupnosti trdila, da je Komisija napačno želela, da bi bil dampinški uvoz glavni vzrok škode. V zvezi s tem je treba opozoriti, da Komisija ni želela, da bi bil dampinški uvoz glavni vzrok škode. Člen 3(6) osnovne uredbe dejansko določa, da morajo biti „obseg in/ali ravni cen (…) odgovorni za učinek na industrijo Skupnosti (…) in (…) učinek tako velik, da ga je mogoče označiti kot znatnega (poševno tiskano besedilo je izpostavljeno za potrebe tega besedila).“

               (78)

               Nadaljnja analiza dejstev, ki so bila ugotovljena med preiskavo, je pokazala, da je dampinški uvoz, obravnavan ločeno, vplival na škodljive razmere v industriji Skupnosti, vendar zaradi na splošno manjših tržnih deležev v primerjavi z rastočimi tržnimi deleži industrije Skupnosti in ker dampinški uvoz ter najbolj škodljive razmere v industriji Skupnosti časovno niso sovpadali, se ta vpliv ne šteje za znatnega.

               (79)

               Na podlagi navedenih premislekov ni mogoče sklepati, da je dampinški uvoz vplival na škodo, ki jo je utrpela industrija Skupnosti in bi jo bilo mogoče opredeliti kot znatno.

         2.   Učinki in drugi dejavniki

               (80)

               Po uvedbi začasnih ukrepov so bile pridobljene informacije, ki so izpostavile nepopolnost podatkov Eurostata glede uvoza iz ZDA. Količina, ki je bila navedena, je bila očitno prenizka v primerjavi s podatki o izvozu iz ZDA, prav tako pa tudi v primerjavi z drugimi viri. Podatke, ki so se nanašali na ta uvoz, je bilo zato treba spremeniti in ugotovljeno je bilo, da bi bilo najbolj primerno, da se jih nadomesti s podatki, pridobljenimi iz podatkovne baze o izvozu ZDA, pri čemer so bile vrednosti, ki so bile spremenjene v eure, ustrezno prilagojene vrednostim CIF na meji Skupnosti. Vpliv spremenjene količine uvoza iz LRK za leto 2003 na izračunano potrošnjo Skupnosti je vplival tudi na tržne deleže drugih držav za navedeno leto. Preglednice v uvodni izjavi 97 začasne uredbe so bile spremenjene, kakor sledi:
               Uvoz iz drugih držav zunaj Skupnosti (v tonah)

                           Uvoz (v tonah)

                           2003

                           2004

                           2005

                           OP

                           ZDA

                           19 804

                           26 663

                           25 771

                           26 298

                           Indeks (2003 = 100)

                           100

                           135

                           130

                           133

                           Japonska

                           13 682

                           11 753

                           12 694

                           14 151

                           Indeks (2003 = 100)

                           100

                           86

                           93

                           103

                           Tajvan (razpon)

                           11 000–14 000

                           13 000–16 500

                           10 000–13 000

                           9 000–12 000

                           Indeks (2003 = 100)

                           100

                           118

                           88

                           83

               Uvoz iz drugih držav zunaj Skupnosti (povprečna cena)

                           Povprečna cena (EUR)

                           2003

                           2004

                           2005

                           OP

                           ZDA

                           1 308

                           1 335

                           1 446

                           1 416

                           Indeks (2003 = 100)

                           100

                           102

                           111

                           108

                           Japonska

                           1 916

                           1 532

                           1 846

                           1 934

                           Indeks (2003 = 100)

                           100

                           80

                           96

                           101

                           Tajvan

                           1 212

                           1 207

                           1 308

                           1 302

                           Indeks (2003 = 100)

                           100

                           100

                           108

                           108

               Tržni deleži

                           Tržni delež (%)

                           2003

                           2004

                           2005

                           OP

                           ZDA (%)

                           13,8

                           17,3

                           15,5

                           15,8

                           Japonska (%)

                           9,5

                           7,6

                           7,6

                           8,5

                           Tajvan (indeks)

                           100

                           109

                           76

                           71

               (81)

               V primerjavi z začasno uredbo je glavna razlika v količini uvoza ZDA in trendu, ki ga je mogoče opaziti glede navedenega uvoza. V obravnavanem obdobju je prišlo do rahlega povečanja uvoza PVA zgolj iz ZDA, npr. povečanje za 2 odstotni točki v smislu tržnega deleža, medtem ko je bilo v začasni uredbi napačno ugotovljeno, da je bil uvoz v tem obdobju dvakrat obsežnejši. Poleg tega so uvozne cene CIF na meji Skupnosti očitno na splošno višje, kot so bile začasno določene cene, ki so bile 4,3 % višje v OP. Druge ugotovitve, ki se nanašajo na ta uvoz in so povzete v uvodni izjavi 98 začasne uredbe, ostanejo veljavne.

               (82)

               Več zainteresiranih strank je izrazilo resne dvome glede zanesljivosti podatkov o cenah japonskega uvoza, ki jih je podal Eurostat in so navedeni v uvodnih izjavah 97 in 99 začasne uredbe, saj so bile povprečne cene na enoto tega uvoza občutno višje od cen na enoto PVA iz drugih virov. Ena izmed zainteresiranih strank je trdila, da bi visoka povprečna prodajna cena lahko izhajala iz napačne vključitve drugih dražjih izdelkov, kot je PVB. V zvezi s tem je treba poudariti, da so bili ti podatki natančno preučeni in da je bilo na podlagi te analize, kot je to razvidno iz uvodne izjave 99 začasne uredbe, ugotovljeno, da japonski uvoz ni prispeval k negativnemu gibanju cen, ki je vodilo do resnega poslabšanju finančnega položaja industrije Skupnosti. Zaradi popolnosti in jasnosti sledi povzetek te analize.

               (83)

               Nadaljnji pregled podatkov Eurostata, ki so bili povezani z uvozom iz Japonske, je potrdil, da razen PVA niso bili vključeni nobeni drugi izdelki in zato cene niso bile umetno zvišane zaradi dražjih izdelkov. Nadalje, kot je že bilo navedeno v pritožbi, je japonski uvoz PVA vključeval določene omejene količine PVA, ki niso bile podobni izdelki in so imele verjetno veliko višje cene na enoto. Pri povprečni vrednosti, ki je bila izračunana za japonski uvoz in je temeljila na statističnih podatkih, vpliva cene PVA drugih kakovosti ni bilo mogoče nevtralizirati, saj ti podatki ne razlikujejo podobnega izdelka od PVA drugih kakovosti. Vendar pa je bilo ob upoštevanju približnih količin tovrstnega uvoza, ki temeljijo na podatkih iz pritožbe, in glede na povprečno ceno, izračunano za celoten japonski uvoz PVA v OP, ugotovljeno, da bi bilo zelo malo verjetno, da bi izvzetje kakovosti PVA, ki niso vključene v opredelitev izdelka, privedlo do povprečne cene CIF na meji Skupnosti za podobni izdelek, ki bi nelojalno znižala prodajne cene Skupnosti v OP. Poleg tega je 25 % japonskega uvoza v OP mogoče preveriti in se nanaša na kakovosti PVA, ki so vključene v opredelitev izdelka. Te prodaje so bile izvedene za povezane kupce, tj. po transfernih cenah, in ugotovljeno je bilo, da so bile cene pri nadaljnji prodaji teh nakupov prvim neodvisnim strankam v Skupnosti v povprečju za 8–10 % višje od cen, ki bi jih lahko postavila industrija Skupnosti. Ugotovljeno je bilo, da ni dokazov, da je zaradi japonskega uvoza PVA v OP prišlo do nelojalnega nižanja cen industrije Skupnosti, zato uvoz ni prispeval k škodi, ki jo je utrpela industrija Skupnosti.

               (84)

               Več zainteresiranih strank se je tudi spraševalo, kako je lahko japonski uvoz obdržal močan tržni delež s tako visokimi cenami, če je bila na trgu Skupnosti močna cenovna konkurenca. V zvezi s tem je treba najprej poudariti, kot je bilo navedeno že v zgornji uvodni izjavi 83, da je vključitev drugih in dražjih PVA zagotovo znižala povprečne vrednosti japonskih uvoznih cen. Na podlagi preverjenih podatkov, ki veljajo za okrog 25 % uvoza iz Japonske, se zdijo povprečne cene tega uvoza za prvo neodvisno stranko v Skupnosti prej 8 do 10 % višje od cen industrije Skupnosti. To ni rezultat natančne primerjave med izdelki iste kakovosti; gre za verjetno in približno razliko med povprečnimi prodajnimi cenami dela japonskega uvoza in povprečnimi prodajnimi cenami, ki jih je dosegla industrija Skupnosti. Rezultat analize japonskih uvoznih cen ni v nasprotju z ugotovitvijo, da so se tržne cene v Skupnosti resnično znižale, zato se argument zavrne.

               (85)

               Ena izmed zainteresiranih strank je trdila, da se je količina tajvanskega uvoza povečala v obdobju med letoma 2003 in 2006, kar je v nasprotju z ugotovitvami Skupnosti glede zmanjšanja tržnega deleža, in da so se povprečne cene pri omenjenem uvozu zvišale za manj, kot je ugotovila Komisija. Ta trditev temelji na analizi podatkov Eurostata. Zato je treba poudariti, kot je navedeno v uvodni izjavi 100 začasne uredbe, da so bile pri preiskavi uporabljene dejanske vrednosti edinega tajvanskega proizvajalca, ki je v njej sodeloval. Ti preverjeni podatki so se šteli za bolj zanesljive kot podatki Eurostata, še zlasti, ker je ta proizvajalec v obravnavanem obdobju prodal znatne količine PVA, zajetega z oznako KN ex 3905 30 00, vendar niso spadale v okvir opredelitve izdelka. Trditev omenjene zainteresirane stranke je bilo zato treba zavrniti.

               (86)

               Druga zainteresirana stranka je glede analize uvoznih cen ZDA, ki jo je izvedla Komisija, trdila, da je tajvanski uvoz prispeval k znižanju cen na trgu Skupnosti. Navedla je, da je Komisija z namenom izračuna povprečnih cen za prvo neodvisno stranko zaokrožila uvozne cene ZDA po Eurostatu navzgor, te pa so bile že prej nad tajvanskimi cenami in so bile po tej prilagoditvi na splošno na isti ravni kot cene industrije Skupnosti. Zato so tajvanske cene, ki jih ne bi bilo treba prilagoditi, nelojalno nižale cene industrije Skupnosti in prispevale k škodi, ki jo je utrpela industrija Skupnosti.

               (87)

               To trditev je bilo treba zavrniti. Cene tajvanskega uvoza v uvodnih izjavah 97 in 100 začasne uredbe so cene CIF na meji Skupnosti. Za namen izračunov nelojalnega nižanja cen je bilo pri teh cenah izvedeno veliko število prilagoditev (uvozna dajatev, stroški po uvozu, raven trgovanja). V tem primeru je bila pomembna prilagoditev ravni trgovanja, saj so bile vse prodaje izvedene prek trgovcev/distributerjev v Skupnosti. Nadaljnji izračuni nelojalnega nižanja cen bi se potem lahko izvedli na ravni PCN in tako zagotovili zelo natančne vrednosti, ki niso kazale nikakršnega nelojalnega nižanja cen.

               (88)

               Več zainteresiranih strank je trdilo, da je zmanjšanje dobičkonosnosti povzročila sama industrija Skupnosti. Trdile so, da se je zaradi vzpostavitve dodatne proizvodne zmogljivosti v letu 2004 industrija Skupnosti soočala z velikimi dodatnimi količinami proizvedenega PVA, ki ga je morala prodati. Te stranke so navedle, da naj bi si zato sam pritožnik prizadeval za agresivno politiko nelojalnega nižanja cen vseh ostalih dobaviteljev PVA z namenom povečanja prodaje in izključitve ostalih konkurentov s trga. Po trditvah teh strank bi to lahko pojasnilo znižanje cen PVA v obravnavanem obdobju. Menili so, da so kitajski proizvajalci cenam na trgu bolj sledili kot pa jih oblikovali.

               (89)

               Ob upoštevanju tega argumenta je preiskava res pokazala, da so naložbe, ki jih je industrija Skupnosti izvedla za povečanje zmogljivosti proizvodnje, omogočile industriji Skupnosti, da je prodala znatne dodatne količine na trgu Skupnosti. To dejstvo po eni strani dokazuje, da je bila odločitev o izvedbi naložb dobra odločitev v smislu pričakovane rasti trga. Potrošnja PVA na trgu Skupnosti se je v obravnavanem obdobju močno povečala, kot je pojasnjeno v uvodnih izjavah 51 do 53, to pa je povzročilo splošno povečanje prodaje. Poleg tega je analiza podatkov po OP (od julija 2006 do septembra 2007) glede potrošnje in prodaje Skupnosti, ki temelji na podatkih Eurostata in vrednostih, ki so jih predložile stranke, vključene v preiskavo, je potrdila, da se je potrošnja močno povečala in da je industrija Skupnosti količino prodaje še povečala za 10 %.

               (90)

               Hkrati je bilo pri preiskavi ugotovljeno, da mora obrat za proizvodnjo PVA proizvajati neprekinjeno, da doseže največji učinek. Tako je bilo tudi v primeru industrije Skupnosti. Preiskava je pokazala, da se je zaradi povečanja zmogljivosti v obdobju od 2004 do 2006 količina proizvodnje v primerjavi z letom 2004 občutno povečala. Po dokončnem razkritju je industrija Skupnosti trdila, da je bila dodatna proizvodna linija PVA na voljo šele od leta 2005 in tako leta 2004 ni bilo povečanja zmogljivosti. Vendar je preiskava pokazala, da je bila leta 2004 zmogljivost proizvodnje 7 % višja kot leta 2003. Sočasno je industrija Skupnosti znižala svoje prodajne cene za 7 % in v letu 2005, ko je večanje zmogljivosti proizvodnje doseglo 129 % zmogljivosti iz leta 2003, so bile cene kljub zelo naraščajočim stroškom surovin še vedno 5 % nižje kot leta 2003, kakor je navedeno v zgornji uvodni izjavi 72 (+ 19 % za VAM). Medtem je industrija Skupnosti povečala količino prodaje neodvisnim strankam za 12 % in v letu 2005 še povečala to prodajo za 10 odstotnih točk. Na podlagi tega se zdi, da obstaja zveza med prodajnimi cenami industrije Skupnosti in količino proizvedenega PVA.

               (91)

               Dve zainteresirani stranki sta trdili, da je naložba v zmogljivost proizvodnje povzročila negativen razvoj ključnih finančnih kazalnikov, saj je strošek močno obremenil dobičkonosnost industrije Skupnosti. Glede tega je bilo v preiskavi ugotovljeno, kot je navedeno v uvodni izjavi 103 začasne uredbe, da je bilo stroške, ki so nastali zaradi širitve zmogljivosti proizvodnje, mogoče določiti in da niso pomembno vplivali na dramatično negativni trend, do katerega je prišlo v razvoju finančnega položaja industrije Skupnosti. Trditev, da so ti stroški povzročili veliko poslabšanje najpomembnejših finančnih kazalnikov industrije Skupnosti, je zato treba zavrniti.

               (92)

               Ena izmed zainteresiranih strank je trdila, da bi določanje cen prodaje za lastne potrebe negativno vplivalo na dobičkonosnost pritožnika. Glede tega je treba poudariti, da je bila prodaja PVA povezanim strankam temeljito preverjena. Prodaja je bila najprej ločena od prodaje nepovezanim strankam. Zato ni vključena v finančne kazalnike, ki jih določata uvodni izjavi 84 in 85 začasne uredbe, kot je to izrecno navedeno v uvodni izjavi 84. Nato je pregled prodaje za omejeno uporabo pokazal, da oblikovanje cen za prodajo, ki je predstavljala manj kot 20 % celotne prodaje industrije Skupnosti v OP, ni imelo negativnega vpliva na sporočeni rezultat glede prodaje PVA industrije Skupnosti nepovezanim strankam. Trditev je bila zato zavrnjena.

               (93)

               Druga zainteresirana stranka je trdila, da je nemški trg gradbeništva, ki je bil v prvih letih obravnavanega obdobja domnevno v krizi, povzročil negativni razvoj ključnih finančnih kazalnikov industrije Skupnosti. Vendar pa v zvezi s tem ni bilo predloženih nobenih dokazov in statistični podatki jasno kažejo na trend povečevanja potrošnje PVA ter še močnejši trend povečevanja potrošnje PVB. Utemeljitev je bilo zato treba zavrniti.

               (94)

               Po dokončnem razkritju je industrija Skupnosti trdila, da zaradi usmeritve na leti 2003 in 2004 ni bila opravljena vzročna analiza za leta od 2004 do 2006. V zvezi s tem je treba najprej opozoriti, da sta 2003 in 2004 prvi dve leti obravnavanega obdobja in se ju zato nikakor ne sme obravnavati kot „zastaranih“. Poleg tega, kot je povzeto v uvodni izjavi 91 začasne uredbe, so kazalniki, ki kažejo na škodo, finančni kazalniki, medtem ko večina drugih kazalnikov kaže na pozitiven razvoj. V takih razmerah je edino razumno, da preiskovalni organ več pozornosti posveti obdobju, ko so se finančni kazalniki najbolj poslabšali, kar je bilo leta 2004, ko se je dobičkonosnost industrije Skupnosti zmanjšala za 62 %, donosnost njenih naložb za 83 %, njen denarni tok pa za 45 %. Nenazadnje, kot je prikazano v uvodnih izjavah 70 do 93, se šteje, da vzročna analiza ni omejena na leti 2003 in 2004 ter zajema celotno obravnavano obdobje, torej od leta 2003 do konca OP (september 2006). Trditev se zato zavrne.

         3.   Sklep o vzročni zvezi

               (95)

               Na podlagi nadaljnje analize, ki je bila opravljena zaradi pripomb, prejetih po uvedbi začasnih ukrepov, ni mogoče potrditi, da je dampinški uvoz imel znaten vpliv na škodljive razmere v industriji Skupnosti. Glede na (i) precej omejen in le počasi naraščajoč tržni delež dampinškega uvoza iz LRK (od 11,3 % do 12,9 %) ter veliko pomembnejši in počasi naraščajoč tržni delež prodaje industrije Skupnosti ter (ii) omejeno, a ne neznatno nelojalno nižanje cen pri uvozu iz LRK je mogoče sklepati, da nizkih cen na trgu Skupnosti v okviru naraščajočih cen surovin, ki so v veliki meri prispevale k škodi, povzročeni industriji Skupnosti, ni mogoče pripisati dampinškemu uvozu iz LRK. Vzročna zveza v smislu člena 3(6) in 3(7) osnovne uredbe med dampinškim uvozom iz LRK in znatno škodo, ki jo je utrpela industrija Skupnosti, tako ni bila ugotovljena v zadostni meri.

         G.   SKLEP

               (96)

               Postopek je zato treba zaključiti, saj je ugotovljena stopnja dampinga iz Tajvana manjša od 2 % in ker ni zadostnih dokazov o vzročni zvezi med dampingom in škodo glede uvoza s poreklom iz LRK –

         SKLENILA:
   Člen 1
   Protidampinški postopek, ki se nanaša na uvoz kopolimernih polivinil alkoholov (PVA), ki temeljijo na homopolimerni polimerizaciji z viskoznostjo (izmerjeno v 4 % raztopini) 3 mPas ali več, vendar največ 61 mPas, in stopnjo hidrolize 84,0 mol % ali več, vendar največ 99,9 mol %, izvirajo iz Ljudske republike Kitajske in Tajvana ter so običajno deklarirani pod oznako KN ex 3905 30 00, se zaključi.
   Člen 2
   Zneski, zavarovani z začasno protidampinško dajatvijo v skladu z Uredbo Komisije (ES) št. 1069/2007 o uvozu določenih polivinil alkoholov v obliki homopolimerne smole z viskoznostjo (izmerjeno v 4 % raztopini) 3 mPas ali več, vendar največ 61 mPas, in stopnjo hidrolize 84,0 mol % ali več, vendar največ 99,9 mol %, s poreklom iz Ljudske republike Kitajske in Tajvana ter običajno deklarirani pod oznako KN ex 3905 30 00 (oznaka TARIC 3905300020), se sprostijo.
   Člen 3
   Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropskih skupnosti.

      V Bruslju, 17. marca 2008

            Za Komisijo

         Peter MANDELSON

            Član Komisije

      (1)  UL L 56, 6.3.1996, str. 1. Uredba, kot je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 2117/2005 (UL L 340, 23.12.2005, str. 17).

      (2)  UL C 311, 19.12.2006, str. 47.

      (3)  UL L 243, 18.9.2007, str. 23.


title: Sklep Sveta z dne 27. oktobra 2003 o odobritvi pristopa Evropske skupnosti k Protokolu k Madridskemu sporazumu o mednarodnem registriranju znamk, sprejetem v Madridu dne 27. junija 1989

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

32003D0793

Uradni list L 296 , 14/11/2003 str. 0020 - 0021

		Sklep Svetaz dne 27. oktobra 2003o odobritvi pristopa Evropske skupnosti k Protokolu k Madridskemu sporazumu o mednarodnem registriranju znamk, sprejetem v Madridu dne 27. junija 1989(2003/793/ES)SVET EVROPSKE UNIJE JE –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 308 v povezavi z drugim stavkom člena 300(2) in prvega pododstavka člena 300(3) Pogodbe,ob upoštevanju predloga Komisije [1],ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [2],ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora [3],ob upoštevanju naslednjega:(1) Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o blagovni znamki Skupnosti [4], ki temelji na členu 308 Pogodbe, je namenjena vzpostavitvi pravilno delujočega trga, ki omogoča pogoje, podobne tistim, ki veljajo na domačem trgu. Da bi vzpostavili tovrstni trg, ki bi postajal vedno bolj enoten, se z navedeno Uredbo uvaja sistem znamke Skupnosti, po katerem lahko podjetja z enim samim postopkom pridobijo znamke Skupnosti, ki uživajo enotno varstvo in ki učinkujejo na celotnem območju Evropske skupnosti.(2) Po pripravah, ki jih je začela in izvedla Svetovna organizacija za intelektualno lastnino ob sodelovanju držav članic, ki pripadajo Madridski uniji, držav članic, ki ne pripadajo Madridski uniji, in Evropske skupnosti, je bil na diplomatski konferenci za sklenitev Protokola k Madridskemu sporazumu o mednarodnem registriranju znamk dne 27. junija 1989 v Madridu sprejet Protokol k Madridskemu sporazumu o mednarodnem registriranju znamk (v nadaljevanju "Madridski protokol").(3) Madridski protokol je bil sprejet zato, da se vnesejo nekateri novi elementi v sistem mednarodne registracije znamk, ki obstaja po Madridskem sporazumu o mednarodnem registriranju znamk z dne 14. aprila 1891, kot je bil spremenjen (v nadaljevanju "Madridski sporazum") [5].(4) Cilj Madridskega protokola je olajšati nekaterim državam, zlasti državam članicam, ki sedaj niso podpisnice, pristop k sistemu mednarodne registracije znamk.(5) V primerjavi z Madridskim sporazumom je Madridski protokol v členu 14 uvedel kot eno glavnih novosti možnost, da lahko medvladna organizacija z regionalnim uradom, namenjenem registriranju znamk z učinkom na ozemlju organizacije, postane pogodbenica Madridskega protokola.(6) Možnost, da lahko medvladna organizacija z regionalnim uradom, namenjenem registriranju znamk, postane pogodbenica Madridskega protokola, je bila vzpostavljena z Madridskim protokolom zlasti zato, da Evropski skupnosti omogoči pristop k navedenemu Protokolu.(7) Madridski protokol je začel veljati 1. decembra 1995 in začel delovati 1. aprila 1996; 1. aprila 1996 je začel delovati tudi sistem znamk Skupnosti.(8) Sistem znamk Skupnosti in sistem mednarodne registracije, kot ga je vzpostavil Madridski protokol, se dopolnjujeta. Da bi torej podjetja lahko izkoristila prednosti znamke Skupnosti v okviru Madridskega protokola in obratno, je treba dovoliti prijaviteljem znamk Skupnosti in imetnikom takih znamk, da zahtevajo mednarodno varstvo svojih znamk z vložitvijo mednarodne prijave po Madridskem protokolu in, obratno, imetnikom mednarodnih registracij po Madridskem protokolu, da zahtevajo varstvo svojih znamk po sistemu znamk Skupnosti.(9) Poleg tega bi vzpostavitev povezave med sistemom znamk Skupnosti in sistemom mednarodne registracije po Madridskem protokolu spodbudila usklajen razvoj gospodarskih dejavnosti, odpravila neenake pogoje konkuriranja ter zvišala stroškovno učinkovitost in raven povezanosti in delovanja notranjega trga. Torej je pristop Skupnosti k Madridskemu protokolu potreben za to, da postane sistem znamk Skupnosti bolj zanimiv.(10) Evropska komisija bi morala biti pooblaščena za zastopanje Evropske skupnosti v skupščini Madridske unije po pristopu Skupnosti k Madridskemu protokolu. Evropska skupnost v skupščini ne izraža mnenja o zadevah, ki se nanašajo izključno na Madridski sporazum.(11) Pristojnost Evropske skupnosti, da sklepa mednarodne sporazume ali pogodbe ali k njim pristopi, ne izhaja samo iz izrecne pooblastitve v Pogodbi, ampak lahko izhaja tudi iz drugih določb Pogodbe in iz aktov, ki so jih v skladu s temi določbami sprejele institucije Skupnosti.(12) Ta sklep ne vpliva na pravico držav članic, da se udeležijo skupščine Madridske unije v zvezi s svojimi domačimi znamkami –SKLENIL:Člen 1Protokol k Madridskemu sporazumu o mednarodnem registriranju znamk, sprejet v Madridu 27. junija 1989 (v nadaljevanju Madridski protokol), se odobri v imenu Skupnosti glede zadev, ki so v njeni pristojnosti.Besedilo Madridskega protokola je priloženo k temu sklepu.Člen 21. Predsednik Sveta je pooblaščen za deponiranje listine o pristopu pri generalnem direktorju Svetovne organizacije za intelektualno lastnino z dnem, ko bo Svet sprejel ukrepe, potrebne za vzpostavitev povezave med znamko Skupnosti in Madridskim protokolom.2. Izjave in obvestila, ki so priložena k temu sklepu, se vnesejo v listino o pristopu.Člen 31. Komisija se pooblasti za zastopanje Evropske skupnosti na sestankih skupščine Madridske unije, ki potekajo pod pokroviteljstvom Svetovne organizacije za intelektualno lastnino.2. O vseh zadevah v okviru pristojnosti Skupnosti v zvezi z znamko Skupnosti se Komisija v imenu Skupnosti pogaja na skupščini Madridske unije v skladu z naslednjimi dogovori:(a) stališča, ki jih Skupnost lahko sprejme na skupščini, pripravi ustrezna delovna skupina Sveta; če to ni mogoče, se sprejmejo na sestankih, sklicanih na kraju samem med zasedanjem v okviru Svetovne organizacije za intelektualno lastnino;(b) kar zadeva sklepe, ki terjajo spremembo Uredbe (ES) št. 40/94 ali drugega akta Sveta, za katerega je potrebno soglasje, Svet na predlog Komisije soglasno sprejme stališče Skupnosti;(c) kar zadeva druge sklepe, ki zadevajo znamko Skupnosti, Svet na predlog Komisije sprejme stališče Skupnosti s kvalificirano večino.V Luxembourgu, 27. oktobra 2003Za SvetPredsednikA. Matteoli[1] UL C 293, 5.10.1996, str. 11.[2] UL C 167, 2.6.1997, str. 252.[3] UL C 89, 19.3.1997, str. 14.[4] UL L 11, 14.1.1994, str. 1. Uredba, kot je nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 1653/2003, (UL L 245, 29.9.2003, str. 36).[5] Madridski sporazum o mednarodnem registriranju znamk, kot je bil nazadnje revidiran v Stockholmu dne 14. julija 1967 in kot je bil spremenjen dne 2. oktobra 1979.--------------------------------------------------


title: 2014/565/EU: Sklep Evropskega parlamenta z dne 3. aprila 2014 o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja za proračunsko leto 2012

text:
               5.9.2014

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 266/169

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 3. aprila 2014
   o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja za proračunsko leto 2012
   (2014/565/EU)
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju letnih računovodskih izkazov Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja za proračunsko leto 2012,

               —

               ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o letnih računovodskih izkazih Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja za proračunsko leto 2012 z odgovori centra (1),

               —

               ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 18. februarja 2014 (05849/2014 – C7-0054/2014),

               —

               ob upoštevanju člena 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (2), zlasti člena 185 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (3), zlasti člena 208 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe (EGS) št. 337/75 Sveta z dne 10. februarja 1975 o ustanovitvi Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja (4), zlasti člena 12a Uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi za splošni proračun Evropskih skupnosti (5),

               —

               ob upoštevanju Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 1271/2013 z dne 30. septembra 2013 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 208 Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta (6), zlasti člena 108 Delegirane uredbe,

               —

               ob upoštevanju člena 77 in Priloge VI Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenja Odbora za zaposlovanje in socialne zadeve (A7-0207/2014),

               1.

               podeli razrešnico direktorju Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja glede izvrševanja proračuna centra za proračunsko leto 2012;

               2.

               navaja svoje pripombe v spodnji resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in resolucijo, ki je del sklepa, posreduje direktorju Evropskega centra za razvoj poklicnega usposabljanja, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Martin SCHULZ

            Generalni sekretar

         Klaus WELLE

      (1)  UL C 365, 13.12.2013, str. 21.

      (2)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (3)  UL L 298, 26.10.2012, str. 1.

      (4)  UL L 39, 13.2.1975, str. 1.

      (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.

      (6)  UL L 328, 7.12.2013, str. 42.


title: Sklep Sveta (EU) 2015/1147 z dne 13. julija 2015 o imenovanju grškega nadomestnega člana Odbora regij

text:
               14.7.2015

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 186/1

         SKLEP SVETA (EU) 2015/1147
   z dne 13. julija 2015
   o imenovanju grškega nadomestnega člana Odbora regij
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti člena 305 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga grške vlade,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 26. januarja, 5. februarja in 23. junija 2015 sprejel sklepe (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) in (EU) 2015/994 (3) o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2015 do 25. januarja 2020.

               (2)

               Zaradi konca mandata Kostasa BAKOGIANNISA se je sprostilo mesto nadomestnega člana Odbora regij –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Za preostanek mandata, ki se izteče 25. januarja 2020, se za nadomestnega člana Odbora regij imenuje:

               —

               Theodoros GOTSOPOULOS, Politically accountable to the Regional Council of Attica

         Člen 2
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 13. julija 2015

            Za Svet

            Predsednik

         F. ETGEN

      (1)  UL L 20, 27.1.2015, str. 42.

      (2)  UL L 31, 7.2.2015, str. 25.

      (3)  UL L 159, 25.6.2015, str. 70.


title: 2005/23/ES, Euratom: Sklepa Sveta z dne 21. junija 2004 o imenovanju italijanskega člana Ekonomsko-socialnega odbora

text:
               19.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 15/6

         SKLEPA SVETA
   z dne 21. junija 2004
   o imenovanju italijanskega člana Ekonomsko-socialnega odbora
   (2005/23/ES, Euratom)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 259 Pogodbe,
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo in zlasti člena 167 Pogodbe,
   ob upoštevanju Sklepa Sveta 2002/758/ES, Euratom z dne 17. septembra 2002 o imenovanju članov Ekonomsko-socialnega odbora za obdobje od 21. septembra 2002 do 20. septembra 2006 (1),

         ob upoštevanju predloga za imenovanje, ki ga je podala italijanska vlada,
   po pridobitvi mnenja Komisije Evropske unije –
   SKLENIL:
   Edini člen
   G. Giacomino TARICCO je imenovan za člana Ekonomsko-socialnega odbora in nadomesti g. Feliceja SCALVINIJA za preostanek njegovega mandata, tj. do 20. septembra 2006.

      V Luxembourgu, 21. junija 2004

            Za Svet

            Predsednik

         J. WALSH

      (1)  UL L 253, 21.9.2002, str. 9.


title: 2011/342/EU: Sklep Evropske centralne banke z dne 9. maja 2011 o spremembah Sklepa ECB/2004/3 o dostopu javnosti do dokumentov Evropske centralne banke (ECB/2011/6)

text:
               16.6.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 158/37

         SKLEP EVROPSKE CENTRALNE BANKE
   z dne 9. maja 2011
   o spremembah Sklepa ECB/2004/3 o dostopu javnosti do dokumentov Evropske centralne banke
   (ECB/2011/6)
   (2011/342/EU)
   SVET EVROPSKE CENTRALNE BANKE JE –
   ob upoštevanju Statuta Evropskega sistema centralnih bank in Evropske centralne banke, ter zlasti člena 12.3 Statuta,
   ob upoštevanju Sklepa ECB/2004/2 z dne 19. februarja 2004 o sprejetju Poslovnika Evropske centralne banke (1), ter zlasti člena 23 Sklepa,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               V skladu s členom 127(6) Pogodbe o delovanju Evropske unije lahko Svet na Evropsko centralno banko (ECB) prenese posebne naloge, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih in drugih finančnih institucij, razen zavarovalnic. Svet je to možnost uporabil in je v členu 2 Uredbe Sveta (EU) št. 1096/2010 z dne 17. novembra 2010 o dodelitvi posebnih nalog Evropski centralni banki v zvezi z delovanjem Evropskega odbora za sistemska tveganja (2) ECB dodelil opravljanje nalog sekretariata Evropskega odbora za sistemska tveganja (ESRB) in s tem zagotavljanje analitične, statistične, logistične in administrativne podpore ESRB. V tem okviru bo ECB tudi sestavljala ali hranila dokumente v zvezi s svojimi dejavnostmi in politikami ali odločitvami, povezanimi z ESRB, ki bodo spadali med dokumente ECB v smislu Sklepa ECB/2004/3 z dne 4. marca 2004 o dostopu javnosti do dokumentov Evropske centralne banke (3).

               (2)

               Sekretariat ESRB v skladu s členom 7(1) Uredbe (EU) št. 1096/2010 zagotavlja, da se uporablja Sklep ECB/2004/3, ki opredeljuje pogoje in omejitve, v skladu s katerimi mora ESRB omogočiti dostop do dokumentov ESRB, ECB pa mora Sklep ECB/2004/3 prilagoditi glede na dejstvo, da bo ECB sestavljala ali hranila dokumente v zvezi s svojimi dejavnostmi in politikami ali odločitvami, povezanimi z ESRB, ki bodo spadali med dokumente ECB v smislu Sklepa ECB/2004/3.

               (3)

               Treba je zagotoviti, da bo ECB lahko zavrnila dostop do dokumentov, ki jih sama sestavlja ali hrani ter so povezani z njenimi dejavnostmi in politikami ali odločitvami v skladu s členom 127(5) in (6) Pogodbe na področju finančne stabilnosti, vključno s tistimi, ki so povezani z njeno podporo ESRB, kadar bi njihovo razkritje oslabilo varstvo javnega interesa, kar zadeva stabilnost finančnega sistema v Uniji.

               (4)

               Sklep ECB/2004/3 je treba spremeniti tudi zato, da se bodo odrazile spremembe terminologije in preštevilčenje členov, ki je bilo uveljavljeno z Lizbonsko pogodbo –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Sklep ECB/2004/3 se spremeni:

               1.

               člen 4(1) se spremeni:

                           (a)

                           v točki (a) se doda naslednja alinea:

                                       „—

                                       stabilnost finančnega sistema v Uniji ali državi članici;“;

                           (b)

                           beseda „Skupnosti“ se nadomesti z „Unije“;

               2.

               v členu 4(4) se doda naslednji stavek:
               „Glede zahtev za dostop do dokumentov Evropskega odbora za sistemska tveganja se uporablja Sklep ESRB/2011/5 Evropskega odbora za sistemska tveganja z dne 3. junija 2011 o dostopu javnosti do dokumentov Evropskega odbora za sistemska tveganja (4), ki je bil sprejet na podlagi člena 7 Uredbe Sveta (EU) št. 1096/2010 z dne 17. novembra 2010 o dodelitvi posebnih nalog Evropski centralni banki v zvezi z delovanjem Evropskega odbora za sistemska tveganja (5).

               3.

               v členu 8 se sklicevanje na člen 230 Pogodbe nadomesti s sklicevanjem na člen 263, sklicevanje na člen 195 Pogodbe pa s sklicevanjem na člen 228.

         Člen 2
   Ta sklep začne veljati 18. junija 2011.

      V Frankfurtu na Majni, 9. maja 2011

            Predsednik ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  UL L 80, 18.3.2004, str. 33.

      (2)  UL L 331, 15.12.2010, str. 162.

      (3)  UL L 80, 18.3.2004, str. 42.

      (4)  UL C 176, 16.6.2011, str. 3.

      (5)  UL L 331, 15.12.2010, str. 162.“;


title: Sklep št. 2066/2003/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 10. novembra 2003 o nadaljnji uporabi prostorskih anketnih raziskovanj in daljinskega zaznavanja za kmetijske statistike za obdobje 2004–2007 ter o spremembi Sklepa 1445/2000/ES

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

32003D2066

Uradni list L 309 , 26/11/2003 str. 0009 - 0009

		Sklep št. 2066/2003/ES Evropskega parlamenta in Svetaz dne 10. novembra 2003o nadaljnji uporabi prostorskih anketnih raziskovanj in daljinskega zaznavanja za kmetijske statistike za obdobje 2004–2007 ter o spremembi Sklepa 1445/2000/ESEVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 285 Pogodbe,ob upoštevanju predloga Komisije,v skladu s postopkom, predvidenim v členu 251 Pogodbe [1],ob upoštevanju naslednjega:(1) Sklep št. 1445/2000/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. maja 2000 o uporabi prostorskih anketnih raziskovanj in daljinskega zaznavanja za kmetijske statistike za obdobje 1999–2003 [2] preneha veljati 31. decembra 2003.(2) Potreba po primernih podatkih o rabi zemljišč in o stanju posevkov se občuti zlasti v okviru novih razmer v skupni kmetijski politiki in glede na širitev, zlasti zaradi analize povezanosti kmetijstva, okolja in podeželja.(3) Poročilo Komisije Evropskemu parlamentu in Svetu o izvajanju teh ukrepov v obdobju 1999–2003 kaže, da bi bilo koristno nadaljevati z njimi še štiri leta.(4) Postopki za izvedbo ukrepov iz Sklepa 1445/2000/ES bi se morali nadaljevati in okrepiti glede na pridobljene izkušnje in dosežene rezultate.(5) Dejavnosti za daljinsko zaznavanje, ki zahtevajo nadaljnje raziskave in razvoj v obdobju 2004–2007, so zajete v Šestem okvirnem programu na področju raziskav in razvoja [3].(6) Ta sklep za celotno trajanje programa določa finančni okvir, ki za organ za izvrševanje proračuna predstavlja prednostno referenčno točko v smislu točke 33 Medinstitucionalnega sporazuma med Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo z dne 6. maja 1999 [4] o proračunski disciplini in izboljšanju proračunskega postopka, za organ za izvrševanje proračuna med letnim proračunskim postopkom –SKLENILA:Člen 1Sklep 1445/2000/ES se spremeni:1. na koncu člena 1(1) se doda besedilo:"Ti ukrepi se uporabljajo še štiri leta od 1. januarja 2004";2. člen 3 se nadomesti z:"Člen 3Finančni okvir za izvajanje tega programa v obdobju 2004–2007 je določen na 7,85 milijonov EUR.Letna sredstva odobri organ za izvrševanje proračuna v mejah finančnih možnosti.";3. v členu 6 se "31. julij 2003" nadomesti z "31. julij 2007";4. v členu 7 se "31. december 2003" nadomesti z "31. december 2007".Člen 2Ta sklep začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.V Bruslju, 10. novembra 2003Za Evropski parlamentPredsednikP. CoxZa SvetPredsednikA. Marzano[1] Mnenje Evropskega parlamenta z dne 1. julija 2003 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in Sklep Sveta z dne 29. septembra 2003 (še ni objavljen v Uradnem listu).[2] UL L 163, 4.7.2000, str. 1.[3] UL L 232, 29.8.2002, str. 1.[4] UL C 172, 18.6.1999, str. 1.--------------------------------------------------


title: 2007/884/ES: Odločba sveta z dne 20. decembra 2007 ki dovoljuje Združenemu kraljestvu, da še naprej uporablja ukrep o odstopanju od členov 26(1)(a), 168 in 169 Direktive 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost

text:
               29.12.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 346/21

      ODLOČBA SVETA

   z dne 20. decembra 2007
   ki dovoljuje Združenemu kraljestvu, da še naprej uporablja ukrep o odstopanju od členov 26(1)(a), 168 in 169 Direktive 2006/112/ES o skupnem sistemu davka na dodano vrednost
   (2007/884/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti,
   ob upoštevanju Direktive Sveta 2006/112/ES z dne 28. novembra 2006 o skupnem sistemu davka na dodano vrednost (1) (DDV) in zlasti člena 395(1) Direktive,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je z Odločbama 95/252/ES (2) in nato z 98/198/ES (3) Združenemu kraljestvu dovolil, da najemniku ali zakupniku omeji pravico do višine 50 % odbitka vstopnega DDV v zvezi z najemom ali zakupom osebnega avtomobila, če se avtomobil ne uporablja izključno za službene namene. Združenemu kraljestvu je bilo tudi dovoljeno, da se zasebna raba avtomobila, ki ga za službene namene najame ali zakupi davčni zavezanec, ne šteje za opravljanje storitev za plačilo. Zaradi ukrepa za poenostavitev najemniku ali zakupniku ni treba zapisovati razdalj, prevoženih za zasebne namene s službenimi avtomobili, in prijaviti DDV za dejanske razdalje, prevožene za zasebne namene, vsakega avtomobila.

               (2)

               Z dopisom, ki ga je Generalni sekretariat Komisije prejel 5. februarja 2007, je Združeno kraljestvo zaprosilo za podaljšanje obdobja veljavnosti navedenega odstopanja, ki preneha veljati 31. decembra 2007.

               (3)

               V skladu s členom 395(2) Direktive 2006/112/ES je Komisija z dopisom z dne 15. oktobra 2007 obvestila druge države članice o zahtevku Združenega kraljestva. Komisija je 17. oktobra 2007 z dopisom uradno obvestila Združeno kraljestvo, da ima na voljo vse informacije, potrebne za presojo zahtevka.

               (4)

               Pravne in dejanske okoliščine, na podlagi katerih je bila utemeljena odobritev dovoljenja za uporabo odstopanja, se niso spremenile in so še vedno relevantne.

               (5)

               Komisija je 29. oktobra 2004 predložila predlog za Direktivo Sveta o spremembi Direktive 77/388/EGS, zdaj Direktiva 2006/112/ES, ki vključuje uskladitev kategorij izdatkov, za katere lahko velja izključitev od pravice do odbitka. Na podlagi tega predloga se lahko izključitev od pravice do odbitka uporabi za motorna cestna vozila. Zato je primerno podaljšanje obdobja dovoljenja do začetka veljavnosti Direktive. Kljub temu bo dovoljenje v vsakem primeru prenehalo veljati najpozneje 31. decembra 2010, če navedena direktiva do takrat ne začne veljati, da se omogoči presoja nujnosti te odločbe glede na odstotek splošne porazdelitve med službeno in zasebno rabo.

               (6)

               Podaljšanje odstopanja ne bo imelo negativnega učinka na lastna sredstva Evropskih skupnosti iz DDV.

               (7)

               Glede na nujnost zadeve, je potrebno dodeliti odstopanje od obdobja šestih tednov iz odstavka I(3) Protokola o vlogi nacionalnih parlamentov v Evropski uniji, ki je priložen Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o Ustanovitvi Evropske skupnosti –

         SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:
   Člen 1
   Z odstopanjem od členov 168 in 169 Direktive 2006/112/ES se Združenemu kraljestvu dovoli, da najemniku ali zakupniku avtomobila omeji pravico do višine 50 % odbitka DDV v zvezi s stroški najema ali zakupa tega avtomobila, če se avtomobil ne uporablja izključno za službene namene.
   Člen 2
   Z odstopanjem od člena 26(1)(a) Direktive 2006/112/ES se Združenemu kraljestvu dovoli, da se zasebna raba službenega avtomobila, ki ga najame ali zakupi davčni zavezanec, ne šteje za opravljanje storitev za plačilo.
   Člen 3
   Ta odločbe se uporablja od 1. januarja 2008.
   Preneha veljati na dan začetka veljavnosti pravil Skupnosti, ki določajo, kateri izdatki v zvezi z motornimi cestnimi vozili niso upravičeni do polnega odbitka DDV, vendar ne pozneje kot 31. decembra 2010.
   Člen 4
   Ta odločba je naslovljena na Združeno kraljestvo Velike Britanije in Severne Irske.

      V Bruslju, 20. decembra 2007

            Za Svet

            Predsednik

         F. NUNES CORREIA

      (1)  UL L 347, 11.12.2006, str. 1. Direktiva, kakor je bila spremenjena z Direktivo 2006/138/ES (UL L 384, 29.12.2006, str. 92).

      (2)  UL L 159, 11.7.1995, str. 19.

      (3)  UL L 76, 13.3.1998, str. 31. Direktiva, kakor je bila nazadnje spremenjena z Direktivo 2004/855/ES (UL L 369, 16.12.2004, str. 61).


title: Sklep Sveta z dne 20. septembra 2005 o imenovanju grških članov in nadomestnih članov Svetovalnega odbora za socialno varnost delavcev migrantov

text:
               1.10.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 242/1

      SKLEP SVETA

   z dne 20. septembra 2005
   o imenovanju grških članov in nadomestnih članov Svetovalnega odbora za socialno varnost delavcev migrantov
   (2005/C 242/01)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE —
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 1408/71 z dne 14. junija 1971 o uporabi sistemov socialne varnosti za zaposlene osebe, samozaposlene osebe in njihove družinske člane, ki se gibljejo v Skupnosti (1), in zlasti člena 82 Uredbe,
   ob upoštevanju seznamov kandidatov, ki so jih Svetu posredovale vlade držav članic,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je s Sklepom z dne 4. oktobra 2004 (2) imenoval člane in nadomestne člane Svetovalnega odbora za socialno varnost delavcev migrantov za obdobje od 23. septembra 2004 do 22. septembra 2006, razen grških članov in nadomestnih članov.

               (2)

               Grška vlada je za nezasedena mesta podala predloge o imenovanju —

         SKLENIL:
   Edini člen
   Za člane in nadomestne člane Svetovalnega odbora za socialno varnost delavcev migrantov so za čas trajanja mandata, ki poteče 23. septembra 2006, imenovani:
   I.   PREDSTAVNIKI VLADE

               Država

               Člani

               Nadomestni člani

               Grčija

               ga. Theodora TSOSOROU
               ga. Anna RIZOU

               g. Spyridon TSIANTIS

         II.   PREDSTAVNIKI ORGANIZACIJ DELAVCEV

               Država

               Člani

               Nadomestni člani

               Grčija

               g. Marinos DIMITRAKOPOULOS
               g. Apostolos KOKKINOS

               g. Evangelos KOKOSSIS

         III.   PREDSTAVNIKI ORGANIZACIJ DELODAJALCEV

               Država

               Člani

               Nadomestni člani

               Grčija

               g. Lambros PAPAÏOANNOU
               g. C. GIANNOULOPOULOS

               g. G. CHATZIS

      V Bruslju, 20. septembra 2005

            Za Svet

            Predsednik

         M. BECKETT

      (1)  UL L 149, 5.7.1971, str. 2. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (EGS) št. 1945/93 (UL L 181, 23.7.1993, str. 1).

      (2)  UL C 12, 18.1.2005, str. 9.


title: Sklep Sveta 2009/955/SZVP z dne 15. decembra 2009 o spremembi Skupnega ukrepa 2005/797/SZVP o Policijski misiji Evropske unije za Palestinska ozemlja

text:
               16.12.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 330/76

      SKLEP SVETA 2009/955/SZVP
   z dne 15. decembra 2009
   o spremembi Skupnega ukrepa 2005/797/SZVP o Policijski misiji Evropske unije za Palestinska ozemlja
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o Evropski uniji in zlasti členov 28 in 43(2) Pogodbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 14. novembra 2005 sprejel Skupni ukrep 2005/797/SZVP o Policijski misiji Evropske unije za Palestinska ozemlja (1) (EUPOL COPPS) za obdobje treh let. Operativna faza EUPOL COPPS se je začela 1. januarja 2006. Skupni ukrep 2005/797/SZVP je bil podaljšan s Skupnim ukrepom 2008/958/SZVP (2) do 31. decembra 2010.

               (2)

               Potrebno je določiti referenčne finančne zneske za kritje odhodkov, povezanih z EUPOL COPPS, za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2010.

               (3)

               Potrebno je določiti pogoje, pod katerimi se lahko pri EUPOL COPPS zaposli osebje na pogodbeni osnovi.

               (4)

               Pri EUPOL COPPS bi se morala oblikovati projektna skupina za določanje in izvajanje projektov.

               (5)

               Skupni ukrep 2005/797/SZVP bi bilo treba ustrezno spremeniti –

         SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:
   Člen 1
   Skupni ukrep 2005/797/SZVP se spremeni:

               1.

               členu 2 se doda točka:

                           „d)

                           Pri misiji se oblikuje projektna skupina za določanje in izvajanje projektov. Misija po potrebi poskrbi za usklajevanje, lažji potek in svetovanje v zvezi s projekti, ki jih izvajajo države članice in tretje države pod njihovo odgovornostjo na področjih, povezanih z misijo, in v podporo njenim ciljem.“;

               2.

               v členu 8 se:

                           a)

                           odstavek 3 nadomesti z naslednjim:
                           „3.   EUPOL COPPS po potrebi zaposli državljani držav članic na pogodbeni osnovi, če zahtevanih nalog ne more opraviti osebje, ki so ga dodelile države članice“;

                           b)

                           vstavi novi odstavek 4:
                           „4.   EUPOL COPPS po potrebi zaposli lokalno osebje.“,

                     preostali odstavki pa se ustrezno preštevilčijo.

         Člen 2
   Referenčni finančni znesek za kritje odhodkov, povezanih z EUPOL COPPS, za obdobje od 1. januarja do 31. decembra 2010 znaša 6 650 000 EUR.
   Člen 3
   Ta sklep začne veljati na dan sprejetja.
   Člen 4
   Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Bruslju, 15. decembra 2009

            Za Svet

            Predsednik

         E. ERLANDSSON

      (1)  UL L 300, 17.11.2005, str. 65.

      (2)  UL L 338, 17.12.2008, str. 75.


title: Sklep Sveta z dne 22. aprila 1996 o sklenitvi Tretjega dodatnega protokola k Evropskemu sporazumu med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Bolgarijo na drugi strani

text:
Pomembno pravno obvestilo

|

31996D0275

Uradni list L 103 , 26/04/1996 str. 0052 - 0052

		Sklep Svetaz dne 22. aprila 1996o sklenitvi Tretjega dodatnega protokola k Evropskemu sporazumu med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Bolgarijo na drugi strani(96/275/ES)SVET EVROPSKE UNIJE JEob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 113 Pogodbe v povezavi s prvim stavkom člena 228(2) Pogodbe,ob upoštevanju Evropskega sporazuma med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Bolgarijo na drugi strani [1], podpisanega 8. marca 1993, kakor je bil spremenjen z Drugim dodatnim protokolom [2], podpisanim 30. decembra 1994,ob upoštevanju predloga Komisije,ker je Bolgarija v okviru pogajanj, ki so potekala 27. in 28. novembra 1995 v skladu s členom 1(3) Dodatnega protokola k Evropskemu sporazumu o trgovini s tekstilnimi izdelki med Evropsko skupnostjo in Republiko Bolgarijo, izjavila, da je pripravljena za eno leto pospešiti svojo odpravo tarif za izdelke iz poglavij 50 do 63 bolgarske carinske tarife, ki so našteti v Prilogi VI k Evropskemu sporazumu, da bi bila 1. januarja 2001 dosežena dajatev nič; ker je Bolgarija v zameno zaprosila Evropsko skupnost za znižanje uvoznih carin, ki se uporabljajo v Skupnosti za tekstilne izdelke iz oddelka XI (poglavja 50 do 63) kombinirane nomenklature in s poreklom iz Bolgarije v skladu s Protokolom 4 Evropskega sporazuma, na stopnjo, ki je enaka dvema sedminama osnovne stopnje dajatve z dne 1. januarja 1996;ker je ta Tretji dodatni protokol treba odobriti,SKLENIL:Člen 1Tretji dodatni protokol, ki spreminja Evropski sporazum med Evropskimi skupnostmi in njihovimi državami članicami na eni strani in Republiko Bolgarijo na drugi strani je odobren v imenu Evropske skupnosti.Besedilo Tretjega dodatnega protokola je priloženo temu sklepu.Člen 2Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo, pooblaščeno za podpis Tretjega dodatnega protokola v imenu Evropske skupnosti.Predsednik Sveta da uradno obvestilo v imenu Evropske skupnosti o zaključku vseh potrebnih postopkov.V Luxembourgu, 22. aprila 1996Za SvetPredsednikS. Agnelli[1] UL L 358, 31.12.1994, str. 3.[2] UL L 378, 31.12.1994, str. 2.--------------------------------------------------


title: Sklep Sveta z dne 15. novembra 2004 o imenovanju članov in nadomestnih članov upravnega odbora Evropske agencije za varnost in zdravje pri delu

text:
               29.1.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               C 24/2

      SKLEP SVETA

   z dne 15. novembra 2004
   o imenovanju članov in nadomestnih članov upravnega odbora Evropske agencije za varnost in zdravje pri delu
   (2005/C 24/02)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2062/94 z dne 18. julija 1994 o ustanovitvi Evropske agencije za varnost in zdravje pri delu (1) in zlasti člena 8 Uredbe,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je s sklepoma z dne 3. junija 2002 (2) in 29. aprila 2004 (3) imenoval člane in nadomestne člane upravnega odbora Evropske agencije za varnost in zdravje pri delu za obdobje do 2. junija 2005.

               (2)

               Po odstopu g. Leodegaria FERNÁNDEZA SÁNCHEZA, g. Toma BEEGANA in ge. Sylvie WOOD sta se izpraznili dve mesti članov in eno mesto nadomestnega člana omenjenega upravnega odbora v skupini predstavnikov vlad.

               (3)

               Predstavniki organizacij delavcev in delodajalcev so predlagali seznam zamenjav za člane in nadomestne člane, ki so odstopili –

         SKLENIL:
   Edini člen
   Imenovani so naslednji člani in nadomestni člani Upravnega odbora Evropske agencije za varnost in zdravje pri delu za čas do 2. junija 2005:
   I.   PREDSTAVNIKI VLAD

               Država

               Člani

               Član/nadomestni član

                Član/nadomestni član v odstopu

               Španija

               član

               g. Javier PINILLA GARCÍA

               g. Leodegario FERNÁNDEZ SÁNCHEZ

               Irska

               član

               g. Daniel KELLY

               g. Tom BEEGAN

               nadomestni član

               g. Pat DONNELLAN

               ga. Sylvia WOOD

         II.   PREDSTAVNIKI ORGANIZACIJ DELAVCEV

               Država

               Člani

               Član/nadomestni član

                Član/nadomestni član v odstopu

               Belgija

               član

               g. Hermann FONCK

               g. François PHILIPS

               nadomestni član

               g. François PHILIPS

               g. Hermann FONCK

               Danska

               član

               g. Jan Kahr FREDERIKSEN

               g. Lone JACOBSEN

               nadomestni član

               g. Lone JACOBSEN

               g. Jan Kahr FREDERIKSEN

               Estonija

               član

               g. Argo SOON

               g. Ülo KRISTJUHAN

               nadomestni član

               g. Peeter ROSS

               g. Argo SOON

               Grčija

               nadomestni član

               g. Ioannis KONSTANTINIDIS

               g. Spiros DRIVAS

               Španija

               nadomestni član

               g. Jesus GARCIA

               g. Angel Carlos CARCOBA ALONSO

               Francija

               član

               g. Giles SEITZ

               g. Jean-Claude BODARD

               Italija

               član

               ga. Gabriella GALLI

               ga. Luisa BENEDETTINI

               nadomestni član

               ga. Paola AGNELLO MODICA

               ga. Gabriella GALLI

               Luksemburg

               član

               g. Antoine GIARDIN

               g. Marcel GOEREND

               nadomestni član

               g. Marcel GOEREND

               g. Antoine GIARDIN

               Slovaška

               član

               g. Peter RAMPASEK

               g. Ján KOŠOVSKÝ

               nadomestni član

               g. Jaroslav BOBELA

               g. Peter RAMPÁŠEK

               Finska

               nadomestni član

               ga. Riitta TYÖLÄJÄRVI

               ga. Irma PAHLMAN

         III.   PREDSTAVNIKI ORGANIZACIJ DELODAJALCEV

               Država

               Člani

               Član/nadomestni član

                Član/nadomestni član v odstopu

               Nemčija

               član

               g. Thomas HOLTMANN

               g. Reiner LEHR

               nadomestni član

               g. Herbert BENDER

               g. Thomas HOLTMANN

               Estonija

               nadomestni član

               ga. Kristiina KIBE

               ga. Iren VÕITRA

               Španija

               član

               ga. Pilar IGLESIAS VALCARCE

               g. Pere TEIXIDO CAMPAS

               nadomestni član

               g. Pere TEIXIDO CAMPAS

               Litva

               nadomestni član

               g. Jonas GUZAVICIUS

               g. Vytautas TRECIOKAS

               Portugalska

               član

               g. Marcelino PENA COSTA

               g. Costa TAVARES

               nadomestni član

               g. José COSTA TAVARES

               g. José Luis SALGADO BARROSO

               Švedska

               nadomestni član

               g. Bodil MELLBLOM

               ga. Ulla-Britt FRÄJDIN-HELLQVIST

      V Bruslju, 15. novembra 2004

            Za Svet

            Predsednik

         M. van der HOEVEN

      (1)  UL L 216, 20.8.1994, str. 1. Uredba, spremenjena z Uredbo (ES) št. 1643/95 (UL L 156, 7.7.1995, str. 1).

      (2)  UL C 161, 5.7.2002, str. 5.

      (3)  UL C 116, 30.4.2004, str. 16.


title: Sklep Evropskega parlamenta (EU) 2016/1472 z dne 28. aprila 2016 o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2014, oddelek V – Računsko sodišče

text:
               14.9.2016

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 246/137

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA (EU) 2016/1472
   z dne 28. aprila 2016
   o razrešnici glede izvrševanja splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2014, oddelek V – Računsko sodišče
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2014 (1),

               —

               ob upoštevanju konsolidiranega zaključnega računa Evropske unije za proračunsko leto 2014 (COM(2015) 377 – C8-0203/2015) (2),

               —

               ob upoštevanju letnega poročila Računskega sodišča glede izvrševanja proračuna za proračunsko leto 2014 z odgovori institucij (3),

               —

               ob upoštevanju izjave o zanesljivosti (4) računovodskih izkazov ter o zakonitosti in pravilnosti z njimi povezanih transakcij, ki jo je za proračunsko leto 2014 v skladu s členom 287 Pogodbe o delovanju Evropske unije predložilo Računsko sodišče,

               —

               ob upoštevanju člena 314(10) in členov 317, 318 in 319 Pogodbe o delovanju Evropske unije,

               —

               ob upoštevanju Uredbe (EU, Euratom) št. 966/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. oktobra 2012 o finančnih pravilih, ki se uporabljajo za splošni proračun Unije, in razveljavitvi Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (5), zlasti členov 55, 99, 164, 165 in 166,

               —

               ob upoštevanju člena 94 in Priloge V Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A8-0107/2016),

               1.

               podeli razrešnico generalnemu sekretarju Računskega sodišča glede izvrševanja proračuna Računskega sodišča za proračunsko leto 2014;

               2.

               navaja svoje pripombe v priloženi resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in priloženo resolucijo posreduje Računskemu sodišču, Evropskemu svetu, Svetu, Komisiji, Evropskemu varuhu človekovih pravic, Evropskemu nadzorniku za varstvo podatkov in Evropski službi za zunanje delovanje ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Martin SCHULZ

            Generalni sekretar

         Klaus WELLE

      (1)  UL L 51, 20.2.2014.

      (2)  UL C 377, 13.11.2015, str. 1.

      (3)  UL C 373, 5.11.2015, str. 1.

      (4)  UL C 377, 13.11.2015, str. 146.

      (5)  UL L 298, 26.10.2012, str. 1.