title: Sklep št. 1194/2011/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o uvedbi ukrepa Evropske unije za znak evropske dediščine

text:
               22.11.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 303/1

         SKLEP št. 1194/2011/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
   z dne 16. novembra 2011
   o uvedbi ukrepa Evropske unije za znak evropske dediščine
   EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti prve alinee člena 167(5) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
   ob upoštevanju mnenja Odbora regij (1),
   v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Pogodba o delovanju Evropske unije (PDEU) si prizadeva za še tesnejšo zvezo med narodi Evrope in Uniji nalaga, da naj med drugim prispeva k razcvetu kultur držav članic, pri tem pa upošteva njihovo nacionalno in regionalno raznolikost ter hkrati poudarja skupno kulturno dediščino. Unija pri tem po potrebi podpira in dopolnjuje ukrepe držav članic, da bi izboljšali poznavanje ter razširjanje kulture in zgodovine evropskih narodov.

               (2)

               Boljše razumevanje in zavedanje, zlasti med mladimi, njihove skupne, a vendarle raznolike dediščine bi pripomogla h krepitvi čuta pripadnosti Uniji in poglobitvi medkulturnega dialoga. Zato je pomembno spodbujati boljši dostop do kulturne dediščine in poudarjati njeno evropsko razsežnost.

               (3)

               PDEU uvaja tudi državljanstvo Unije, ki dopolnjuje nacionalno državljanstvo držav članic in je pomemben element varovanja in krepitve procesa evropskega povezovanja. Da bi državljani v celoti podprli evropsko povezovanje, bi bilo treba bolj poudariti njihove skupne vrednote, zgodovino in kulturo, ki so ključne prvine njihovega članstva v družbi, temelječi na načelih svobode, demokracije, spoštovanja človekovih pravic, kulturne in jezikovne raznolikosti, strpnosti in solidarnosti.

               (4)

               Medvladna pobuda za znak evropske dediščine (v nadaljnjem besedilu: medvladna pobuda) je bila sprožena 28. aprila 2006 v Granadi v Španiji.

               (5)

               Svet je 20. novembra 2008 sprejel sklepe (3), katerih cilj je preoblikovanje medvladne pobude v ukrep Unije (v nadaljnjem besedilu: ukrep), in sicer je Komisijo pozval, da predloži predlog za uvedbo znaka evropske dediščine v Uniji (v nadaljnjem besedilu: znak), in da opredeli podrobnosti za izvedbo tega načrta v praksi.

               (6)

               Javno posvetovanje in ocena učinka, ki ju je opravila Komisija, sta potrdila koristnost medvladne pobude, vendar sta pokazala, da jo je treba nadalje razviti, da bi se izkoristile vse njene možnosti, ter da bi sodelovanje Unije lahko zagotovilo očitno dodano vrednost in pripomoglo k izboljšanju kakovosti pobude.

               (7)

               Pri znaku bi bilo treba upoštevati dosedanje izkušnje, pridobljene pri medvladni pobudi.

               (8)

               Znak bi moral zagotoviti dodano vrednost in komplementarnost v zvezi z drugimi pobudami, kot so Unesco Seznam svetovne kulturne dediščine, Unesco Reprezentativni seznam nesnovne kulturne dediščine človeštva in program Evropske kulturne poti Sveta Evrope. Njegova dodana vrednost bi morala temeljiti na prispevku izbranih spomeniških območij evropske zgodovine in kulture, vključno z nastajanjem Unije, na jasni izobraževalni razsežnosti, namenjeni državljanom, predvsem mladim, in na povezovanju spomeniških območij za izmenjavo izkušenj in najboljših praks. Glavni poudarek ukrepa bi morala biti promocija spomeniških območij in dostop do njih ter kakovost informacij in predlaganih dejavnosti in ne ohranjanje spomeniških območij, ki bi ga morale zagotavljati že obstoječe varstvene ureditve.

               (9)

               Ukrep bi poleg krepitve čuta pripadnosti evropskih državljanov Uniji in spodbujanja medkulturnega dialoga lahko prispeval tudi k povečanju vrednosti in boljši prepoznavnosti kulturne dediščine, h krepitvi vloge dediščine v gospodarskem in trajnostnem razvoju regij, zlasti s kulturnim turizmom, k pospeševanju sinergij med kulturno dediščino ter sodobnim ustvarjanjem in ustvarjalnostjo ter splošneje k spodbujanju demokratičnih vrednot in človekovih pravic, na katerih temelji evropsko povezovanje.

               (10)

               Ti cilji so popolnoma v skladu s cilji iz sporočila Komisije z naslovom „Sporočilo o evropski agendi za kulturo v svetu globalizacije“, ki zajema promocijo kulturne raznolikosti in medkulturnega dialoga ter kulture kot spodbujevalca ustvarjalnosti.

               (11)

               Bistveno je, da bi se znak podeljeval na podlagi skupnih, jasnih ter preglednih meril in postopkov, kar vključuje tudi prvi dve leti izbire, ko se uporabljajo prehodne določbe.

               (12)

               Postopek za izbiro spomeniških območij v skladu s tem ukrepom bi moral potekati v dveh fazah. Spomeniška območja bi bilo treba najprej predhodno izbrati na nacionalni ravni. Kadar je to ustrezno, bi države članice lahko sodelovale z lokalnimi in regionalnimi organi. Nato bi bilo treba izbiro izvesti na ravni Unije. Da se zagotovi nenehno izpolnjevanje meril, določenih za znak, bi bilo treba vsako spomeniško območje spremljati.

               (13)

               Pri prvi oceni tega ukrepa bi bilo treba preučiti razširitev geografskega področja uporabe tega ukrepa.

               (14)

               Če je več spomeniških območij v eni državi članici med seboj jasno tematsko povezanih, bi moral ukrep dovoljevati skupne prijave. Takšne skupne prijave bi vložilo razumno število sodelujočih spomeniških območij, v primerjavi s samostojnimi prijavami istih spomeniških območij pa bi morale imeti dodano vrednost na evropski ravni.

               (15)

               Podobno bi morala biti, zaradi nadnacionalnega značaja nekaterih spomeniških območij, dovoljena skupna prijava spomeniških območij, tako v primeru spomeniških območij iz različnih držav članic, ki obravnavajo isto temo, in v primeru spomeniških območij, ki se nahajajo na ozemlju vsaj dveh držav članic.

               (16)

               Za zagotovitev enotnih pogojev izvajanja tega sklepa in zlasti določb o imenovanju spomeniških območij, ki se jim podeli znak, o odvzemu znaka in uradni potrditvi odpovedi znaku, bi bilo treba na Komisijo prenesti izvedbena pooblastila.

               (17)

               Upravna ureditev znaka bi morala biti enostavna in prožna ter skladna z načelom subsidiarnosti.

               (18)

               Ker ciljev tega sklepa države članice ne morejo zadovoljivo doseči in ker se ta cilj zlasti zaradi potrebe po novih skupnih, jasnih in preglednih merilih in postopkih za znak ter po okrepljenem sodelovanju med državami članicami lažje doseže na ravni Unije, lahko Unija sprejme ukrepe v skladu z načelom subsidiarnosti iz člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. V skladu z načelom sorazmernosti iz navedenega člena ta sklep ne presega tistega, kar je potrebno za dosego navedenih ciljev –

         SPREJELA NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Uvedba
   S tem sklepom se uvede ukrep Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: ukrep), ki se imenuje „znak evropske dediščine“ (v nadaljnjem besedilu: znak).
   Člen 2
   Opredelitev pojmov
   Za namene tega sklepa se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:

               1.

               „spomeniška območja“ pomeni spomenike, naravne, podvodne in arheološke znamenitosti, industrijska ali urbana območja, kulturne krajine, spominska obeležja, kulturne dobrine in predmete ter nesnovno dediščino, povezano z določenim krajem, vključno s sodobno dediščino;

               2.

               „nadnacionalno spomeniško območje“ pomeni:

                           (a)

                           več spomeniških območij v različnih državah članicah na eno specifično temo, ki vložijo skupno prijavo, ali

                           (b)

                           eno spomeniško območje, ki se nahaja na ozemlju vsaj dveh držav članic;

               3.

               „nacionalno tematsko spomeniško območje“ pomeni več spomeniških območij iz iste države članice na eno specifično temo, ki vložijo skupno prijavo.

         Člen 3
   Cilji
   1.   Ukrep prispeva k uresničitvi naslednjih splošnih ciljev:

               (a)

               krepitev čuta pripadnosti evropskih državljanov, zlasti mladih, Uniji na podlagi skupnih vrednot ter elementov evropske zgodovine in kulturne dediščine, pa tudi spoštovanja nacionalne in regionalne raznolikosti;

               (b)

               poglobitev medkulturnega dialoga.

         2.   Da se dosežejo cilji iz odstavka 1, se skušajo z ukrepom doseči naslednji vmesni cilji:

               (a)

               poudariti simbolno vrednost in povečati prepoznavnost spomenikov, ki so pomembni za zgodovino in kulturo Evrope in/ali oblikovanje Unije;

               (b)

               izboljšati razumevanje zgodovine Evrope in nastajanja Unije med evropskimi državljani in njihove sicer raznolike, a skupne kulturne dediščine, zlasti v povezavi z demokratičnimi vrednotami in človekovimi pravicami, na katerih temelji proces evropskega povezovanja.

         3.   Spomeniška območja si prizadevajo doseči naslednje specifične cilje:

               (a)

               poudariti njihov evropski pomen;

               (b)

               povečati osveščenost evropskih državljanov, zlasti mladih, o skupni kulturni dediščini;

               (c)

               olajšati izmenjavo izkušenj in najboljših praks v Uniji;

               (d)

               omogočiti večji in/ali boljši dostop za vse, zlasti za mlade;

               (e)

               poglobiti medkulturni dialog, zlasti med mladimi, z umetniškim, kulturnim in zgodovinskim izobraževanjem;

               (f)

               spodbujati sinergijo med kulturno dediščino na eni strani ter sodobnim ustvarjanjem in ustvarjalnostjo na drugi;

               (g)

               prispevati k privlačnosti ter gospodarskemu in trajnostnemu razvoju regij, zlasti s kulturnim turizmom.

         Člen 4
   Sodelovanje pri ukrepu
   Pri ukrepu prostovoljno sodelujejo države članice.
   Člen 5
   Dodana vrednost in dopolnjevanje ukrepa z drugimi pobudami
   Komisija in države članice zagotovijo dodano vrednost in dopolnjevanje ukrepa z drugimi pobudami na področju kulturne dediščine, kot so Unesco Seznam svetovne kulturne dediščine, Unesco Reprezentativni seznam nesnovne kulturne dediščine človeštva in program „Evropske kulturne poti“ Sveta Evrope.
   Člen 6
   Upravičenost
   Spomeniška območja v smislu člena 2 so upravičena do podelitve znaka.
   Člen 7
   Merila
   1.   Znak se podeli na podlagi naslednjih meril (v nadaljnjem besedilu: merila):

               (a)

               spomeniška območja, ki kandidirajo za znak, morajo imeti simbolno vrednost za Evropo in so morala igrati pomembno vlogo v zgodovini Evrope in za njeno kulturo in/ali nastajanje Unije. Imeti morajo eno ali več od naslednjih lastnosti:

                           (i)

                           čezmejno ali vseevropsko naravo: njihov pretekli in sedanji vpliv ter privlačnost presegata državne meje države članice;

                           (ii)

                           mesto in vlogo v evropski zgodovini in evropskem povezovanju ter povezave s ključnimi evropskimi dogodki, osebnostmi ali gibanji;

                           (iii)

                           mesto in vlogo pri razvoju in spodbujanju skupnih vrednot, na katerih temelji evropsko povezovanje;

               (b)

               spomeniška območja, ki kandidirajo za znak, morajo predložiti projekt, ki se začne izvajati najpozneje do konca leta, v katerem se opravijo imenovanja, in zajema vse naslednje elemente:

                           (i)

                           osveščanje o pomenu spomeniškega območja za Evropo, zlasti z ustreznimi informativnimi dejavnostmi, označbami in usposabljanjem zaposlenih;

                           (ii)

                           organiziranje izobraževalnih dejavnosti, zlasti za mlade, s katerimi se izboljšuje razumevanje skupne zgodovine Evrope in njene sicer raznolike, a skupne dediščine, ter krepi čut pripadnosti skupnemu prostoru;

                           (iii)

                           spodbujanje večjezičnosti in lajšanje dostopa do spomeniškega območja z uporabo več jezikov Unije;

                           (iv)

                           sodelovanje pri povezovanju spomeniških območij, ki jim je podeljen znak, v mrežo, da se omogoči izmenjava izkušenj in začnejo skupni projekti;

                           (v)

                           večanje prepoznavnosti in privlačnosti spomeniškega območja na evropski ravni, med drugim z uporabo možnosti, ki jih nudijo nove tehnologije ter digitalna in interaktivna sredstva, ter z iskanjem sinergije z drugimi evropskimi pobudami.

                     Organiziranje umetniških in kulturnih dejavnosti, ki spodbujajo mobilnost evropskih kulturnih delavcev, umetnikov in zbirk, medkulturni dialog in povezovanje dediščine s sodobnim ustvarjanjem in ustvarjalnostjo, je dobrodošlo, če lastnosti spomeniškega območja to dopuščajo;

               (c)

               spomeniška območja, ki kandidirajo za znak, morajo predložiti delovni načrt, ki vključuje vse naslednje elemente:

                           (i)

                           zagotavljanje dobrega upravljanja spomeniškega območja, vključno z opredelitvijo ciljev in kazalnikov;

                           (ii)

                           zagotavljanje varstva spomeniškega območja in njegove ohranitve za prihodnje rodove v skladu z ustreznimi varstvenimi ureditvami;

                           (iii)

                           zagotavljanje kakovosti storitev za obiskovalce, kot so zgodovinska predstavitev, informacije za obiskovalce in označbe;

                           (iv)

                           zagotavljanje dostopa najširši možni javnosti, med drugim z ustreznimi prilagoditvami spomeniškega območja ali usposabljanjem osebja;

                           (v)

                           posvečanje posebne pozornosti mladim, zlasti s tem, da se jim zagotovi prednostni dostop do spomeniškega območja,

                           (vi)

                           promocija spomeniškega območja kot trajnostnega turističnega cilja;

                           (vii)

                           razvoj usklajene in celovite komunikacijske strategije, ki poudarja evropski pomen spomeniškega območja;

                           (viii)

                           zagotavljanje čim bolj okolju prijaznega upravljanja spomeniškega območja.

         2.   Kar zadeva merila iz točk (b) in (c) odstavka 1, se vsako spomeniško območje oceni sorazmerno, pri čemer se upoštevajo njegove značilnosti.
   Člen 8
   Evropska žirija
   1.   Ustanovi se evropska žirija neodvisnih strokovnjakov (v nadaljnjem besedilu: evropska žirija) za izvajanje izbora in spremljanja na ravni Unije. Ta zagotavlja, da se merila pravilno uporabljajo za spomeniška območja v državah članicah.
   2.   Evropsko žirijo sestavlja 13 članov; štiri imenuje Evropski parlament, štiri Svet, štiri Komisija in enega Odbor regij, vsak v skladu s svojimi postopki. Evropska žirija imenuje svojega predsednika.
   3.   Člani evropske žirije so neodvisni strokovnjaki z veliko izkušnjami in znanja s področij, na katera se navezujejo cilji ukrepa. Vsaka institucija in organ si prizadeva zagotoviti, da se strokovno znanje strokovnjakov, ki jih imenuje, čim bolj dopolnjuje, in da se upošteva geografsko uravnotežena zastopanost teh strokovnjakov.
   4.   Člani evropske žirije so imenovani za tri leta.
   Vendar v letu 2012 Evropski parlament imenuje štiri strokovnjake za dve leti, Svet imenuje štiri strokovnjake za tri leta, Komisija imenuje štiri strokovnjake za eno leto in Odbor regij imenuje enega strokovnjaka za tri leta.
   5.   Člani evropske žirije prijavijo vsakršno dejansko ali potencialno navzkrižje interesov v zvezi z določenim spomeniškim območjem. V primeru takšne prijave s strani člana ali če se ugotovi tako navzkrižje interesov, zadevni član ne sodeluje pri ocenjevanju tega spomeniškega območja niti drugih spomenikov iz zadevne države članice.
   6.   Komisija objavi vsa poročila, priporočila in uradna obvestila evropske žirije.
   Člen 9
   Prijavnica
   Da bi bili postopki čim bolj racionalni in enostavni, Komisija na podlagi meril pripravi enotno prijavnico (v nadaljnjem besedilu: prijavnica) za vsa spomeniška območja, ki kandidirajo.
   Člen 10
   Predizbor na nacionalni ravni
   1.   Za predizbor spomeniških območij za podelitev znaka so odgovorne države članice.
   2.   Posamezna država članica lahko v predizbirnem postopku vsaki dve leti imenuje največ dve spomeniški območji.
   3.   Predizbor se opravi v skladu z merili in prijavnico.
   4.   Vsaka sodelujoča država članica določi svoje postopke in razpored za predizbor v skladu z načelom subsidiarnosti in si pri tem prizadeva, da je upravna ureditev čim bolj enostavna in prožna. Komisiji pošlje prijavnice glede predhodno izbranih spomeniških območij do 1. marca v letu, v katerem poteka izbirni postopek, v skladu s časovnim razporedom iz Priloge.
   5.   Komisija objavi celoten seznam predhodno izbranih spomeniških območij in takoj po zaključku predizbora o tem obvesti Evropski parlament, Svet in Odbor regij, da lahko Evropski parlament, Svet, Odbor regij, države članice ali katera koli druga oseba ali subjekt Komisiji predloži pripombe, ki bi lahko vplivale na izbor omenjenih spomeniških območij.
   Člen 11
   Izbor na ravni Unije
   1.   Izbor spomeniških območij, ki se jim podeli znak, izvede evropska žirija, ki je odgovorna Komisiji.
   2.   Evropska žirija oceni prijave v zvezi s predhodno izbranimi spomeniškimi območji in izbere največ eno spomeniško območje na državo članico. Po potrebi lahko zahteva dodatne informacije, organizirajo pa se lahko tudi ogledi spomeniških območij.
   3.   Izbor se opravi glede na merila in prijavnico. Evropska žirija ustrezno upošteva tudi pripombe iz člena 10(5).
   4.   Evropska žirija pripravi poročilo o predhodno izbranih spomeniških območjih in ga posreduje Komisiji najpozneje do konca leta, v katerem poteka izbirni postopek. To poročilo vsebuje priporočilo za podelitev znaka in ga spremlja obrazložitev glede spomeniških območij, ki so izbrana in tistih, ki niso. Komisija to poročilo v informativne namene nemudoma posreduje Evropskemu parlamentu, Svetu in Odboru regij.
   5.   Spomeniška območja, ki kandidirajo, a niso izbrana, se lahko v naslednjih letih ponovno prijavijo na predizbor na nacionalni ravni.
   Člen 12
   Nadnacionalna spomeniška območja
   1.   Nadnacionalno spomeniško območje je upravičeno do podelitve znaka, če izpolnjuje vse naslednje pogoje:

               (a)

               dosledno spoštovanje meril vseh sodelujočih spomeniških območij;

               (b)

               imenovanje enega od sodelujočih spomeniških območij za koordinatorja, ki bo enotna kontaktna točka za Komisijo;

               (c)

               prijava pod skupnim imenom;

               (d)

               po potrebi prikaz jasne tematske povezave.

         2.   Za prijave za nadnacionalna spomeniška območja velja enak postopek kot za druga spomeniška območja. Vsa sodelujoča spomeniška območja po medsebojnem posvetovanju, pri katerem sodelujejo pristojni nacionalni organi, izpolnijo prijavnico in jo pošljejo koordinatorju. Nadnacionalna spomeniška območja predhodno izbere država članica, v kateri je koordinator, v okviru številčnih omejitev spomenikov iz člena 10(2), predlagajo pa jih vse zadevne države članice na podlagi medsebojnega dogovora.
   3.   Ko je nadnacionalno spomeniško območje izbrano, se znak podeli nadnacionalnemu spomeniškemu območju kot celoti in pod skupnim imenom.
   4.   Če nadnacionalno spomeniško območje izpolnjuje vsa merila, ima to spomeniško območje prednost pri izboru.
   Člen 13
   Nacionalna tematska spomeniška območja
   1.   Nacionalno tematsko spomeniško območje je upravičeno do podelitve znaka, če izpolnjuje vse naslednje pogoje:

               (a)

               prikaz dodane vrednosti na evropski ravni, ki jo ima skupna prijava v primerjavi s samostojnimi prijavami;

               (b)

               prikaz jasne tematske povezanosti;

               (c)

               dosledno spoštovanje meril vseh sodelujočih spomeniških območij;

               (d)

               imenovanje enega od sodelujočih spomeniških območij za koordinatorja, ki bo enotna kontaktna točka za Komisijo;

               (e)

               prijava pod skupnim imenom.

         2.   Za prijave za nacionalna tematska spomeniška območja velja enak postopek kot za druga spomeniška območja. Vsa sodelujoča spomeniška območja izpolnijo prijavnico in jo pošljejo koordinatorju. Nacionalna tematska spomeniška območja predhodno izbere zadevna država članica v okviru številčnih omejitev spomeniških območij iz člena 10(2).
   3.   Ko je nacionalno tematsko spomeniško območje izbrano, se znak podeli nacionalnemu tematskemu spomeniškemu območju kot celoti in pod skupnim imenom.
   Člen 14
   Imenovanje
   1.   Komisija imenuje spomeniška območja, ki se jim podeli znak, ob ustreznem upoštevanju priporočila evropske žirije. Komisija o imenovanju obvesti Evropski parlament, Svet in Odbor regij.
   2.   Znak se podeli za neomejen čas v skladu s pogoji iz člena 15 in pod pogojem, da se ukrep nadalje izvaja, ter brez poseganja v člen 16.
   Člen 15
   Spremljanje
   1.   Vsako spomeniško območje, kateremu je podeljen znak, se redno spremlja, s čimer se zagotovi, da še naprej izpolnjuje merila ter spoštuje projekt in delovni načrt, predložena v prijavi.
   2.   Države članice so odgovorne za spremljanje vseh spomeniških območij na svojem ozemlju. Za spremljanje nadnacionalnega spomeniškega območja je odgovorna država članica, v kateri je koordinator.
   3.   Države članice zberejo vse potrebne informacije in vsake štiri leta pripravijo poročilo po časovnem razporedu iz Priloge. Države članice poročilo pošljejo Komisiji do 1. marca v letu, v katerem se izvaja postopek spremljanja. Komisija predloži poročilo v preučitev evropski žiriji.
   4.   Evropska žirija izda poročilo o stanju spomeniških območij, ki jim je podeljen znak, najpozneje do konca leta, v katerem se izvaja postopek spremljanja, in po potrebi doda priporočila, ki jih je treba upoštevati v naslednjem obdobju spremljanja.
   5.   Komisija v sodelovanju z evropsko žirijo določi skupne kazalnike za države članice, da se zagotovi usklajen pristop v postopku spremljanja.
   Člen 16
   Odvzem znaka ali odpoved znaku
   1.   Če evropska žirija ugotovi, da spomeniško območje ne izpolnjuje več meril ali da ne spoštuje več projekta in delovnega načrta, predloženih v prijavi, prek Komisije vzpostavi dialog z zadevno državo članico, da bi omogočila pripravo ustreznih prilagoditev spomeniškega območja.
   2.   Če po 18 mesecih od začetka dialoga niso opravljene potrebne prilagoditve spomeniškega območja, evropska žirija o tem uradno obvesti Komisijo. Uradnemu obvestilu so priložena obrazložitev in praktična priporočila, kako stanje izboljšati.
   3.   Če 18 mesecev po uradnem obvestilu iz odstavka 2 praktična priporočila niso upoštevana, evropska žirija izda priporočilo o odvzemu znaka zadevnemu spomeniškemu območju.
   4.   Če evropska žirija ugotovi, da spomeniško območje, ki sodeluje kot del nadnacionalnega spomeniškega območja ali nacionalnega tematskega spomeniškega območja, ne izpolnjuje več meril ali ne spoštuje več projekta in delovnega načrta, predloženega v prijavi, se uporabi postopek iz odstavkov 1, 2 in 3. Odvzem na podlagi tega odstavka se uporablja za nadnacionalna spomeniška območja ali nacionalna tematska spomeniška območja kot celota. Vendar pa lahko evropska žirija v primerih, ko celovitost nadnacionalnega spomeniškega območja ali nacionalnega tematskega spomeniškega območja ni ogrožena, priporoči, da se znak odvzame le zadevnemu sodelujočemu spomeniškemu območju.
   5.   Komisija pri sprejetju odločitve o odvzemu znaka ustrezno upošteva priporočilo iz odstavka 3. Komisija o odvzemu obvesti Evropski parlament, Svet in Odbor regij.
   6.   Spomeniška območja se lahko kadar koli odpovejo znaku in v takem primeru uradno obvestijo zadevno državo članico, ki o odpovedi obvesti Komisijo. Komisija uradno potrdi odpoved in o njej obvesti Evropski parlament, Svet in Odbor regij.
   Člen 17
   Praktična ureditev
   1.   Ukrep izvaja Komisija. Komisija zlasti:

               (a)

               zagotavlja splošno usklajenost in kakovost ukrepa;

               (b)

               zagotavlja usklajevanje med državami članicami in evropsko žirijo;

               (c)

               na podlagi ciljev in meril v tesnem sodelovanju z evropsko žirijo določi smernice za pomoč pri izbirnem postopku in postopku spremljanja;

               (d)

               zagotavlja podporo evropski žiriji.

         2.   Komisija je odgovorna za posredovanje informacij glede znaka in za zagotovitev njegove prepoznavnosti na ravni Unije, zlasti z oblikovanjem in vzdrževanjem posebnega spletnega mesta. Komisija poskrbi tudi za oblikovanje logotipa za ukrep.
   3.   Komisija spodbuja, da se spomeniška območja, ki jim je podeljen znak, povezujejo v mreže.
   4.   Ukrepi iz odstavkov 2 in 3 tega člena ter stroški evropske žirije se financirajo s finančnimi sredstvi iz člena 20.
   Člen 18
   Ocenjevanje
   1.   Komisija zagotovi zunanje in neodvisno ocenjevanje ukrepa. To ocenjevanje se izvaja vsakih šest let po časovnem razporedu iz Priloge in zajema vse vidike, tudi učinkovitost postopkov za izvajanje ukrepa, število spomeniških območij, učinek ukrepa, razširitev njegovega geografskega področja uporabe, kako ga je mogoče izboljšati in ali naj se še naprej izvaja.
   2.   Komisija Evropskemu parlamentu, Svetu in Odboru regij v šestih mesecih po zaključku ocenjevanja iz odstavka 1 predloži poročilo, ki so mu po potrebi priloženi ustrezni predlogi.
   Člen 19
   Prehodne določbe
   1.   Države članice, ki niso sodelovale pri medvladni pobudi za znak evropske dediščine leta 2006 (v nadaljnjem besedilu: medvladna pobuda), lahko predhodno izberejo največ štiri spomeniška območja v letu 2013 za podelitev znaka
   2.   Države članice, ki so sodelovale pri medvladni pobudi, lahko predhodno izberejo največ štiri spomeniška območja v letu 2014 za podelitev znaka. Predlagajo lahko spomeniška območja, ki jim je že bil podeljen znak v okviru medvladne pobude.
   3.   Evropska žirija oceni vsa spomeniška območja iz odstavkov 1 in 2 na podlagi istih meril in po istem postopku kot druga spomeniška območja.
   4.   Če eden od spomeniških območij iz odstavkov 1 in 2 ne izpolnjuje meril ali če so potrebne dodatne informacije, evropska žirija prek Komisije vzpostavi dialog z zadevno državo članico, da preuči, ali je mogoče pred končno odločitvijo prijavo še izboljšati. Po potrebi se organizira ogled spomeniškega območja.
   Člen 20
   Finančne določbe
   1.   Znesek finančnih sredstev za izvajanje ukrepa za obdobje od 1. januarja 2012 do 31. decembra 2013 znaša 650 000 EUR.
   2.   Letna proračunska sredstva odobri proračunski organ v mejah večletnega finančnega okvira.
   Člen 21
   Začetek veljavnosti
   Ta sklep začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.

      V Strasbourgu, 16. novembra 2011

            Za Evropski parlament

            Predsednik

         J. BUZEK

            Za Svet

            Predsednik

         W. SZCZUKA

      (1)  UL C 267, 1.10.2010, str. 52.

      (2)  Stališče Evropskega parlamenta z dne 16. decembra 2010 (še ni objavljeno v Uradnem listu) in stališče Sveta v prvi obravnavi z dne 19. julija 2011. Stališče Evropskega parlamenta z dne 16. novembra 2011.

      (3)  UL C 319, 13.12.2008, str. 11.

      PRILOGA

         Časovni razpored

                  Leto

                  2011

                  Začetek veljavnosti sklepa
                  Predpriprava

                  2012

                  Predpriprava

                  2013

                  Prvi izbor spomeniških območij za države članice, ki niso sodelovale v medvladni pobudi

                  2014

                  Prvi izbor spomeniških območij za države članice, ki so sodelovale v medvladni pobudi

                  2015

                  Izbira

                  2016

                  Spremljanje

                  2017

                  Izbira

                  2018

                  Ocenjevanje znaka

                  2019

                  Izbira

                  2020

                  Spremljanje

                  2021

                  Izbira

                  2022

                  —

                  2023

                  Izbira

                  2024

                  Spremljanje
                  Ocenjevanje znaka

                  2025

                  Izbira

                  …

                  …


title: 2011/58/EU: Sklep Sveta z dne 25. oktobra 2010 o podpisu, v imenu Unije, Sporazuma med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko o vzpostavitvi mehanizma za reševanje sporov

text:
               1.2.2011

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 27/1

         SKLEP SVETA
   z dne 25. oktobra 2010
   o podpisu, v imenu Unije, Sporazuma med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko o vzpostavitvi mehanizma za reševanje sporov
   (2011/58/EU)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije, zlasti prvega pododstavka člena 207(4) v povezavi s členom 218(5) Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 24. februarja 2006 pooblastil Komisijo za začetek pogajanj s partnericami mediteranske regije za vzpostavitev mehanizma za reševanje sporov v zvezi s trgovinskimi določbami.

               (2)

               Komisija je vodila pogajanja ob posvetovanju z odborom, imenovanim na podlagi člena 207 Pogodbe in v okviru pogajalskih direktiv, ki jih je izdal Svet.

               (3)

               Ta pogajanja so se zaključila in Sporazum med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko o vzpostavitvi mehanizma za reševanje sporov (v nadaljnjem besedilu: Sporazum) je bil parafiran 9. decembra 2009.

               (4)

               Sporazum je treba podpisati –

         SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
   Člen 1
   Podpis Sporazuma med Evropsko unijo in Kraljevino Maroko o vzpostavitvi mehanizma za reševanje sporov se potrdi v imenu Unije, ob upoštevanju njegove sklenitve (1).
   Člen 2
   Predsednik Sveta je pooblaščen, da imenuje osebo(-e), pooblaščeno(-e) za podpis Sporazuma v imenu Unije, ob upoštevanju njegove sklenitve.
   Člen 3
   Ta sklep začne veljati na dan njegovega sprejetja.

      V Luxembourgu, 25. oktobra 2010

            Za Svet

            Predsednica

         C. ASHTON

      (1)  Besedilo Sporazuma bo objavljeno skupaj s sklepom o njegovi sklenitvi.


title: 2009/577/ES: Sklep Sveta z dne 27. julija 2009 o imenovanju španskega člana Odbora regij

text:
               30.7.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 198/56

      SKLEP SVETA

   z dne 27. julija 2009
   o imenovanju španskega člana Odbora regij
   (2009/577/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 263 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga španske vlade,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 24. januarja 2006 sprejel Sklep 2006/116/ES o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2006 do 25. januarja 2010 (1).

               (2)

               Zaradi odstopa Manuela CHAVES GONZÁLESA se je sprostilo mesto člana Odbora regij –

         SKLENIL:
   Člen 1
   Za preostanek mandata, ki se izteče 25. januarja 2010, se za člana odbora regij imenuje:
   José Antonio GRIŇÁN MARTÍNEZ, Presidente de la Junta de Andalucía.
   Člen 2
   Ta sklep začne učinkovati na dan sprejetja.

      V Bruslju, 27. julija 2009

            Za Svet

            Predsednik

         C. BILDT

      (1)  UL L 56, 25.2.2006, str. 75.


title: 2007/618/ES: Sklep Sveta z dne 18. septembra 2007 o imenovanju finskega člana in finske nadomestne članice Odbora regij

text:
               25.9.2007

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 249/10

      SKLEP SVETA

   z dne 18. septembra 2007
   o imenovanju finskega člana in finske nadomestne članice Odbora regij
   (2007/618/ES)
   SVET EVROPSKE UNIJE JE –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti člena 263 Pogodbe,
   ob upoštevanju predloga finske vlade,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Svet je 24. januarja 2006 sprejel Sklep 2006/116/ES o imenovanju članov in nadomestnih članov Odbora regij za obdobje od 26. januarja 2006 do 25. januarja 2010 (1).

               (2)

               Zaradi izteka mandata g. MYLLYVIRTA se je sprostilo mesto člana Odbora regij. Zaradi izteka mandata ge. PEIPONEN se je sprostilo mesto nadomestnega člana Odbora regij –

         SKLENIL:
   Člen 1
   Za preostanek mandata, ki se izteče 25. januarja 2010, se v Odbor regij imenujeta:

               (a)

               za člana:

                           —

                           g. Jyrki MYLLYVIRTA, župan Lahtija (menjava mandata), ter

               (b)

               za nadomestno članico:

                           —

                           ga. Irja SOKKA, članica mestnega sveta Kuopia.

         Člen 2
   Ta sklep se objavi v Uradnem listu Evropske unije.
   Učinkovati začne na dan sprejetja.

      V Bruslju, 18. septembra 2007

            Za Svet

            Predsednik

         R. PEREIRA

      (1)  UL L 56, 25.2.2006, str. 75.


title: 2006/824/ES: Sklep Evropskega parlamenta z dne 27. aprila 2006 o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske agencije za obnovo za proračunsko leto 2004

text:
               6.12.2006

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 340/74

      SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA

   z dne 27. aprila 2006
   o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske agencije za obnovo za proračunsko leto 2004
   (2006/824/ES)
   EVROPSKI PARLAMENT,

               —

               ob upoštevanju letnega zaključnega računa Evropske agencije za obnovo za proračunsko leto 2004 (1),

               —

               ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o letnih računovodskih izkazih Evropske agencije za obnovo za proračunsko leto 2004 z odgovori Agencije (2),

               —

               ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 14. marca 2006 (5972/2006 – C6-0093/2006),

               —

               ob upoštevanju Pogodbe ES in zlasti člena 276 Pogodbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (3), in zlasti člena 185 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 2667/2000 z dne 5. decembra 2000 o Evropski agenciji za obnovo (4) in zlasti člena 8 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 23. decembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (5), in zlasti člena 94 Uredbe,

               —

               ob upoštevanju člena 71 in Priloge V svojega Poslovnika,

               —

               ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor (A6-0095/2006),

               1.

               podeli razrešnico direktorju Evropske agencije za obnovo glede izvrševanja proračuna Agencije za proračunsko leto 2004;

               2.

               navaja pripombe v priloženi resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in priloženo resolucijo posreduje direktorju Evropske agencije za obnovo, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

         Josep BORRELL FONTELLES

            Predsednik

         Julian PRIESTLEY

            Generalni sekretar

      (1)  UL C 332, 28.12.2005, str. 19.

      (2)  UL C 332, 28.12.2005, str. 15.

      (3)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (4)  UL L 306, 7.12.2000, str. 7. Uredba, kakor je bila nazadnje spremenjena z Uredbo (ES) št. 2068/2004 (UL L 358, 3.12.2004, str. 2).

      (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72. Uredba, kakor je bila spremenjena z Uredbo (ES, Euratom) št. 1261/2005 (UL L 201, 2.8.2005, str. 3).


title: 2005/192/ES, Euratom: Sklep Sveta in Komisije z dne 21. februarja 2005 o sklenitvi Protokola k Stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu med Evropskima skupnostima in njunimi državami članicami na eni strani in Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo na drugi strani zaradi upoštevanja pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike k Evropski uniji

text:
               10.3.2005

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 63/21

      SKLEP SVETA IN KOMISIJE

   z dne 21. februarja 2005
   o sklenitvi Protokola k Stabilizacijsko-pridružitvenem sporazumu med Evropskima skupnostima in njunimi državami članicami na eni strani in Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo na drugi strani zaradi upoštevanja pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike k Evropski uniji
   (2005/192/ES, Euratom)
   SVET EVROPSKE UNIJE IN
   KOMISIJA EVROPSKIH SKUPNOSTI STA –
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti in zlasti njenega člena 310 v povezavi z drugim stavkom prvega pododstavka člena 300(2), in z drugim pododstavkom člena 300(3) Pogodbe,
   ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo, zlasti drugega odstavka člena 101 Pogodbe,
   ob upoštevanju Pristopne pogodbe z dne 16. aprila 2003 in zlasti člena 2(3) Pogodbe,
   ob upoštevanju Akta o pristopu iz leta 2003, in zlasti člena 6(2) Akta,
   ob upoštevanju predloga Komisije,
   ob upoštevanju soglasja Evropskega parlamenta,
   ob upoštevanju odobritve Sveta v skladu s členom 101 Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo,
   ob upoštevanju naslednjega:

               (1)

               Protokol k Stabilizacijsko-pridružitvenemu sporazumu med Evropskimi skupnostmi in njenimi državami članicami na eni strani in Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo na drugi strani zaradi upoštevanja pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike k Evropski uniji, je podpisan v imenu Evropske skupnosti in držav članic dne 12. decembra 2004 v skladu s Sklepom Sveta 2004/896/ES (1).

               (2)

               Do začetka veljavnosti se Protokol začasno uporablja od 1. maja 2004.

               (3)

               Protokol se mora skleniti –

         SKLENILA:
   Člen 1
   Protokol k Stabilizacijsko-pridružitvenemu sporazumu med Evropskimi skupnostmi in njenimi državami članicami na eni strani in Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo na drugi strani zaradi upoštevanja pristopa Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Madžarske, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike k Evropski uniji, se odobri v imenu Evropske skupnosti, Evropske skupnosti za atomsko energijo in držav članic.
   Besedilo Protokola (2) je priloženo k temu sklepu.
   Člen 2
   Predsednik Sveta v imenu Evropske skupnosti in njenih držav članic pošlje uradno obvestilo iz člena 15 Protokola. Predsednik Komisije istočasno pošlje takšno uradno obvestilo v imenu Evropske skupnosti za atomsko energijo.

      V Bruslju, 21. februarja 2005

            Za Svet

            Predsednik

         J. ASSELBORN

            Za Komisijo

            Predsednik

         José Manuel BARROSO

      (1)  UL L 388, 29.12.2004, str. 1.

      (2)  UL L 388, 29.12.2004, str. 6.


title: 2009/221/ES: Sklep Evropskega parlamenta z dne 22. aprila 2008 o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske agencije za pomorsko varnost za proračunsko leto 2006

text:
               31.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 88/192

         SKLEP EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 22. aprila 2008
   o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske agencije za pomorsko varnost za proračunsko leto 2006
   (2009/221/ES)

      EVROPSKI PARLAMENT,
   ob upoštevanju zaključnega letnega računa Evropske agencije za pomorsko varnost za proračunsko leto 2006 (1),
   ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o zaključnem letnem računu Evropske agencije za pomorsko varnost za proračunsko leto 2006 z odgovori Agencije (2),
   ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 12. februarja 2008 (5843/2008 – C6-0084/2008),
   ob upoštevanju Pogodbe ES ter zlasti člena 276 Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (3), ter zlasti člena 185 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1406/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o ustanovitvi Evropske agencije za pomorsko varnost (4) ter zlasti člena 19 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (5) ter zlasti člena 94 Uredbe,
   ob upoštevanju člena 71 in Priloge V svojega Poslovnika,
   ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenja Odbora za promet in turizem (A6-0115/2008),

               1.

               podeli razrešnico izvršnemu direktorju Evropske agencije za pomorsko varnost glede izvrševanja proračuna Agencije za proračunsko leto 2006;

               2.

               navaja svoje pripombe v spodnji resoluciji;

               3.

               naroči svojemu predsedniku, naj ta sklep in resolucijo, ki je del sklepa, posreduje izvršnemu direktorju Evropske agencije za pomorsko varnost, Svetu, Komisiji in Računskemu sodišču ter poskrbi za objavo v Uradnem listu Evropske unije (serija L).

            Predsednik

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generalni sekretar

         Harald RØMER

      (1)  UL C 261, 31.10.2007, str. 20.

      (2)  UL C 309, 19.12.2007, str. 55.

      (3)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (4)  UL L 208, 5.8.2002, str. 1.

      (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.
    ---documentbreak---

               31.3.2009

               SL

               Uradni list Evropske unije

               L 88/193

         RESOLUCIJA EVROPSKEGA PARLAMENTA
   z dne 22. aprila 2008
   s pripombami, ki so del sklepa o razrešnici glede izvrševanja proračuna Evropske agencije za pomorsko varnost za proračunsko leto 2006

      EVROPSKI PARLAMENT,
   ob upoštevanju zaključnega letnega računa Evropske agencije za pomorsko varnost za proračunsko leto 2006 (1),
   ob upoštevanju poročila Računskega sodišča o zaključnem letnem računu Evropske agencije za pomorsko varnost za proračunsko leto 2006 z odgovori Agencije (2),
   ob upoštevanju priporočila Sveta z dne 12. februarja 2008 (5843/2008 – C6-0084/2008),
   ob upoštevanju Pogodbe ES ter zlasti člena 276 Pogodbe,
   ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni proračun Evropskih skupnosti (3), ter zlasti člena 185 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1406/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 27. junija 2002 o ustanovitvi Evropske agencije za pomorsko varnost (4) ter zlasti člena 19 Uredbe,
   ob upoštevanju Uredbe Komisije (ES, Euratom) št. 2343/2002 z dne 19. novembra 2002 o okvirni finančni uredbi za organe iz člena 185 Uredbe Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 (5) ter zlasti člena 94 Uredbe,
   ob upoštevanju člena 71 in Priloge V svojega Poslovnika,
   ob upoštevanju poročila Odbora za proračunski nadzor in mnenja Odbora za promet in turizem (A6-0115/2008),

               A.

               ker je Računsko sodišče navedlo, da je prejelo zadostno zagotovilo o zanesljivosti letnega računa za proračunsko leto 2006 ter o zakonitosti in pravilnosti z njim povezanih transakcij;

               B.

               ker je Parlament 24. aprila 2007 izvršnemu direktorju Evropske agencije za pomorsko varnost podelil razrešnico glede izvrševanja proračuna agencije za proračunsko leto 2005 (6) in v resoluciji, ki spremlja sklep Parlamenta o razrešnici, med drugim

                           —

                           ugotovil, da so bile pri izvrševanju proračuna za proračunsko leto 2005 zabeležene zamude pri zaposlovanju osebja, kar je vplivalo na uporabo proračunskih sredstev za upravne odhodke,

                           —

                           ugotovil, da je beleženje transakcij, ki je predpogoj za veljaven sistem notranjega nadzora, pokazalo nekaj pomanjkljivosti in da so bili dosjeji, ki se nanašajo na obveznosti in plačila, pogosto nepopolni ali pomešani,

                           —

                           ugotovil druge različne pomanjkljivosti pri upravljanju javnih naročil in vztrajal, da mora agencija spoštovati predpisane zahteve;

         Splošne točke, ki so povezane s horizontalnimi vprašanji agencij EU in so tako pomembne tudi za postopek razrešnice posamezne agencije

               1.

               ugotavlja, da so v letu 2006 proračuni 24 agencij in drugih decentraliziranih organov, za katere je Računsko sodišče opravilo revizijo, znašali 1 080,5 milijona EUR (najvišji proračun v višini 271 milijonov EUR je imela Evropska agencija za obnovo, najnižjega pa Evropska policijska akademija (CEPOL) v višini 5 milijonov EUR);

               2.

               poudarja, da med zunanje organe EU, vključene v postopek revizije in razrešnice, sedaj ne sodijo le tradicionalne regulativne agencije, ampak tudi izvajalske agencije, ki so ustanovljene za izvajanje posebnih programov, v prihodnje pa bodo vključena tudi skupna podjetja, ustanovljena kot javno-zasebna partnerstva (skupne tehnološke pobude);

               3.

               ugotavlja, da se je število agencij, vključenih v postopek razrešnice, kar zadeva Parlament, spreminjalo na naslednji način: proračunsko leto 2000: 8; 2001: 10; 2002: 11; 2003: 14; 2004: 14; 2005: 16; 2006: 20 regulativnih in 2 izvajalski agenciji (nista upoštevani agenciji, za kateri sicer Računsko sodišče opravi revizijo, vendar zanju velja notranji postopek razrešnice);

               4.

               zato meni, da je postopek revizije in razrešnice postal preveč okoren in neustrezen glede na sorazmerno velikost proračunov agencij/decentraliziranih organov; naroči svojemu pristojnemu odboru, naj opravi obsežen pregled postopka za podelitev razrešnice agencijam in decentraliziranim organom z namenom oblikovanja enostavnejšega in smotrnejšega pristopa ob upoštevanju vse večjega števila organov, za katere bo v prihodnje treba pripraviti ločena poročila o razrešnicah;

         Temeljni vidiki

               5.

               od Komisije zahteva, da pred ustanovitvijo nove ali prenovo obstoječe agencije jasno obrazloži naslednje elemente: vrsta agencije, njeni cilji, struktura notranjega upravljanja, izdelki, storitve, ključni postopki, ciljna skupina, stranke in deležniki agencije, uradni odnosi z zunanjimi akterji, proračunske obveznosti, finančno načrtovanje, kadrovska politika in politika zaposlovanja;

               6.

               zahteva, da mora delovanje vsake agencije urejati sporazum o letni uspešnosti, ki ga pripravita agencija in pristojni generalni direktorat in ki bi moral vključevati glavne cilje za prihodnje leto, finančni okvir in jasne kazalnike za merjenje uspešnosti;

               7.

               zahteva, da Računsko sodišče ali drug neodvisni revizor redno (in ad hoc) opravlja revizije uspešnosti agencij; meni, da se pri tem ne bi smeli omejiti na običajne dejavnike finančnega upravljanja in pravilne uporabe javnega denarja, ampak bi morali vključiti tudi upravno učinkovitost in uspešnost ter oceno finančnega upravljanja vsake agencije;

               8.

               meni, da je treba pri agencijah, ki nenehno precenjujejo svoje proračunske potrebe, upoštevati tehnični pavšalni odbitek na podlagi prostih delovnih mest; meni, da se bodo zato namenski prejemki agencij dolgoročno zmanjšali, upravni stroški pa posledično znižali;

               9.

               ugotavlja, da so bile mnoge agencije tarča kritik, ker niso spoštovale pravil za javna naročila, Finančne uredbe, kadrovskih predpisov ipd., in opozarja na resnost te težave; meni, da je glavni razlog za takšno stanje dejstvo, da je večina predpisov, tudi Finančna uredba, sestavljenih za večje institucije, večina manjših agencij pa nima kritične mase, ki bi jim omogočala izpolnjevanje predpisanih zahtev; zato poziva Komisijo, naj poišče hitro rešitev in poveča učinkovitost z združitvijo upravnih funkcij različnih agencij, s čimer bi bila dosežena potrebna kritična masa (pri tem je treba upoštevati tudi potrebne spremembe v osnovnih predpisih, ki urejajo delovanje agencij in njihovo proračunsko samostojnost), ali pa čim prej pripravi osnutek specifičnih predpisov za agencije (zlasti izvedbena pravila za agencije), ki bi omogočali popolno izpolnjevanje zahtev;

               10.

               zahteva, da Komisija pri pripravi predhodnega predloga proračuna upošteva, kako so posamezne agencije izvrševale proračun v prejšnjih letih, še posebej v letu n-1, in na podlagi tega ustrezno revidira proračun, ki ga zahteva agencija; poziva svoj pristojni odbor, naj spoštuje revizijo in – če tega ne bo storila Komisija – sam revidira zadevni proračun na realistično raven, ki ustreza zmožnostim črpanja sredstev in izvrševanja zadevne agencije;

               11.

               opozarja na svoj sklep v zvezi z razrešnico za proračunsko leto 2005, v katerem je Komisijo pozval, naj vsakih pet let predloži študijo o dodani vrednosti za vse agencije; poziva ustrezne institucije, naj v primeru negativne ocene o dodani vrednosti agencije sprejmejo vse potrebne ukrepe, tako da spremenijo mandat zadevne agencije ali pa jo zaprejo; ugotavlja, da Komisija v letu 2007 ni opravila niti enega ocenjevanja; vztraja pri tem, da bi morala Komisija pred podelitvijo razrešnice za proračunsko leto 2007 predložiti vsaj pet takšnih ocen, začenši z najstarejšimi agencijami;

               12.

               meni, da je treba čim prej upoštevati priporočila Računskega sodišča in uskladiti raven subvencij, izplačanih agencijam, z dejanskimi finančnimi potrebami; prav tako meni, da je treba predloge sprememb k splošni finančni uredbi vnesti tudi v okvirne finančne uredbe in posebne finančne uredbe agencij;

         Predstavitev podatkov iz poročil

               13.

               ugotavlja, da agencije nimajo enotnega pristopa glede predstavitve svojih dejavnosti med obravnavanim proračunskim letom, predstavitve računov in poročil o proračunskem in finančnem upravljanju ter vprašanja, ali bi moral direktor agencije pripraviti izjavo o zanesljivosti; ugotavlja, da nekatere agencije ne razlikujejo jasno med (a) predstavitvijo delovanja agencije javnosti in (b) tehničnim poročanjem o proračunskem in finančnem upravljanju;

               14.

               ugotavlja, da v veljavnih navodilih Komisije za pripravo letnih poročil o dejavnosti ni izrecne zahteve, da mora agencija pripraviti izjavo o zanesljivosti, vendar je kljub temu veliko direktorjev agencij pripravilo takšno izjavo za leto 2006, pri čemer eden od primerov vključuje pomemben pridržek;

               15.

               opozarja na odstavek 26 svoje resolucije z dne 12. aprila 2005 (7), v katerem so direktorji agencij pozvani, da od sedaj naprej k letnemu poročilu o dejavnosti, predstavljenemu skupaj s finančnimi podatki in podatki o upravljanju, priložijo izjavo o zanesljivosti glede zakonitosti in pravilnosti poslovanja, ki je podobna izjavam, ki jih podpišejo generalni direktorji Komisije;

               16.

               poziva Komisijo, da v skladu s tem spremeni veljavna navodila za agencije;

               17.

               poleg tega predlaga, da bi si morala Komisija skupaj z agencijami prizadevati za oblikovanje usklajenega modela, ki bi ga uporabljale vse agencije ter vsi decentralizirani organi in bi jasno razlikoval med

                           —

                           letnim poročilom, namenjenim splošnemu bralcu, o poslovanju, delu in dosežkih organa,

                           —

                           finančnimi izkazi in poročilom o izvrševanju proračuna,

                           —

                           poročilom o dejavnosti v skladu s poročili o dejavnosti generalnih direktorjev Komisije,

                           —

                           izjavo o zanesljivosti, ki jo podpiše direktor organa, skupaj z vsemi pridržki ali pripombami, za katere meni, da je treba nanje opozoriti organ za podelitev razrešnice;

         Splošne ugotovitve Računskega sodišča

               18.

               je seznanjen z ugotovitvijo Računskega sodišča (letno poročilo, odstavek 10.29 (8), da črpanje subvencij, ki jih Komisija izplačuje iz proračuna Skupnosti, ne poteka na osnovi ustrezno utemeljenih ocen denarnih potreb agencij, ter da to v povezavi z izdatnimi prenosi sredstev povzroča, da imajo zaradi tega agencije veliko likvidnih sredstev na računu; seznanjen je tudi s priporočilom Računskega sodišča, da bi morala biti raven izplačanih subvencij agencijam v skladu z njihovimi resničnimi denarnimi potrebami;

               19.

               ugotavlja, da 14 agencij konec leta 2006 še ni izvajalo računovodskega sistema ABAC (letno poročilo, opomba odstavka 10.31);

               20.

               upošteva pripombo sodišča (letno poročilo, odstavek 1.25) glede vračunanih stroškov za neizkoriščeni dopust, ki so jih obračunale nekatere agencije; opozarja, da je Računsko sodišče podalo izjavo o zanesljivosti v primeru treh agencij (Evropski center za razvoj poklicnega usposabljanja (CEDEFOP), Evropska policijska akademija (CEPOL) in Evropska agencija za železniški promet) za proračunsko leto 2006 (2005: CEDEFOP, Evropska agencija za varnost hrane, Evropska agencija za obnovo);

         Notranja revizija

               21.

               opozarja, da je skladno s členom 185(3) Finančne uredbe notranji revizor Komisije tudi notranji revizor regulativnih agencij, ki prejemajo nepovratna sredstva iz proračuna EU; poudarja, da notranji revizor poroča upravnemu odboru in direktorju vsake agencije;

               22.

               opozarja na pridržek notranjega revizorja v letnem poročilu o dejavnosti za leto 2006, ki pravi:
               „Notranji revizor Komisije ne more zadovoljivo izpolnjevati svoje obveznosti notranjega revizorja organov Skupnosti iz člena 185 Finančne uredbe zaradi pomanjkanja osebja.“;

               23.

               vendar upošteva pripombo notranjega revizorja v njegovem poročilu o dejavnostih za leto 2006, da se bo od leta 2007 za vse delujoče regulativne agencije vsako leto opravljala notranja revizija z dodatnim osebjem, ki ga je službi za notranjo revizijo odobrila Komisija;

               24.

               je seznanjen z naraščajočim številom regulativnih in izvajalskih agencij ter skupnih podjetij, ki jih mora služba za notranjo revizijo revidirati v skladu s členom 185 Finančne uredbe; poziva Komisijo, naj pristojni odbor obvesti, ali bo imela služba za notranjo revizijo v prihodnjih letih na voljo dovolj osebja za izvajanje letne revizije vseh takih organov;

               25.

               ugotavlja, da člen 72(5) Uredbe (ES, Euratom) št. 2343/2002 zahteva, da vsaka agencija organu za razrešnice in Komisiji vsako leto predloži poročilo, ki ga pripravi njen direktor, v katerem so povzeti število in vrsta notranjih revizij, ki jih je opravil notranji revizor, njegova priporočila in ukrepi, ki so bili sprejeti v zvezi s temi priporočili; poziva agencije, naj navedejo, ali se to izvaja, in če se, na kakšen način;

               26.

               je seznanjen s predlogom, ki ga je 14. septembra 2006 notranji revizor podal pristojnemu odboru Parlamenta v zvezi z zmožnostjo agencij, da opravijo notranje revizije, zlasti v povezavi z manjšimi agencijami, in sicer v zvezi s tem, da morajo imeti manjše agencije pooblastilo za nakup storitev notranje revizije v zasebnem sektorju;

         Ocenjevanje agencij

               27.

               opozarja na skupno izjavo Parlamenta, Sveta in Komisije (9), ki je bila dogovorjena na usklajevanju pred Ekonomsko-finančnim svetom za proračun 13. julija 2007 in ki zahteva (i) seznam agencij, ki jih Komisija namerava oceniti, in (ii) seznam že ocenjenih agencij, skupaj s povzetkom pomembnejših ugotovitev;

         Disciplinski postopki

               28.

               ugotavlja, da imajo posamezne agencije zaradi svoje velikosti težave pri ustanavljanju ad hoc disciplinskih komisij, ki jih sestavlja osebje iz ustreznih kariernih razredov, in da preiskovalni in disciplinski urad Komisije (IDOC) ni pristojen za agencije; poziva agencije, naj premislijo o medagencijski disciplinski komisiji;

         Osnutek Medinstitucionalnega sporazuma

               29.

               opozarja na osnutek Medinstitucionalnega sporazuma o skupnem okviru za evropske regulativne agencije, ki ga je predložila Komisija (KOM(2005) 59), katerega namen je oblikovanje horizontalnega okvira za oblikovanje, strukturo, delovanje, ocenjevanje in nadzor evropskih regulativnih agencij; ugotavlja, da je osnutek koristna pobuda pri prizadevanju za racionalizacijo ustanavljanja in vodenja agencij; upošteva izjavo Komisije v zbirnem poročilu 2006 (odstavek 3.1, KOM(2007) 274), da so bile razprave o zadevi obnovljene na zasedanju Sveta ob koncu leta 2006, čeprav je napredek pri pogajanjih po objavi osnutka zastal; obžaluje, da pri sprejemanju ni bilo mogoče doseči napredka;

               30.

               zato pozdravlja zavezanost Komisije, da v letu 2008 pripravi sporočilo o prihodnosti regulativnih agencij;

         Agencije, ki se financirajo iz lastnih sredstev

               31.

               opozarja, da direktorjema dveh agencij, ki se financirata iz lastnih sredstev, razrešnico podeli upravni odbor; ugotavlja, da imata obe agenciji zbrane visoke presežke iz prihodkov od nadomestil, ki so bili preneseni iz prejšnjih let:

                           —

                           Urad za usklajevanje na notranjem trgu, denarna sredstva in njihovi ustrezniki: 281 milijonov EUR (10),

                           —

                           Urad Skupnosti za rastlinske sorte, denarna sredstva in njihovi ustrezniki: 18 milijonov EUR (11);

         Posebni vidiki

               32.

               ugotavlja, da je bilo Agenciji iz splošnega proračuna Evropske unije za proračunsko leto 2006 dodeljenih 44,738 milijona EUR v odobritvah za prevzem obveznosti in 44,738 milijona EUR v odobritvah plačil;

               33.

               izraža zaskrbljenost zaradi ugotovitve poročila Računskega sodišča za leto 2006, da je moralo biti več kot 43 % odobritev za plačila ob koncu leta 2006 razveljavljenih, poleg tega je v zadnji četrtini leta prišlo do zgostitve transakcij, tako da proračunsko načelo točnosti ni bilo dosledno upoštevano;

               34.

               seznanjen je tudi z ugotovitvami Računskega sodišča, da postopki za določitev proračuna in kadrovskega načrta niso bili dovolj strogi, zaradi česar je prišlo do visokega števila proračunskih prenosov, neustreznega načrtovanja zaposlovanja osebja in nepravilne predstavitve proračuna;

               35.

               ugotavlja nizko stopnjo uporabe odobritev plačil za ukrepe proti onesnaževanju morja (67,7 %), čeprav je Parlament v procesu sprejemanja proračuna te ukrepe nenehno podpiral; ker leta 2006 in 2007 ni bilo možno zagotoviti plovila za boj proti onesnaževanju za območje atlantskega grebena na obalah Galicije in Biskajskega zaliva, poziva Komisijo in agencijo, naj povečata prizadevanje za uresničitev tega cilja v letu 2008 v okviru Uredbe (ES) št. 2038/2006 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 18. decembra 2006 o večletni denarni podpori ukrepom Evropske agencije za pomorsko varnost na področju odzivanja na onesnaženje z ladij (12);

               36.

               na podlagi odgovorov Agencije priznava, da je preselitev njenega sedeža v letu 2006 iz Bruslja v Lizbono povzročila proračunske posledice, ki jih je bilo težko predvideti, vključno z odhodom skoraj 20 % osebja;

               37.

               je seznanjen s pripombami Računskega sodišča in z zaskrbljenostjo ugotavlja, da so bile nekatere pravne obveznosti prevzete pred ustreznimi proračunskimi obveznostmi in da so nekatere pogodbe omogočale 100 % predhodno financiranje;

               38.

               poziva Agencijo k sprejetju nujnih ukrepov za reševanje vprašanj v zvezi z ugotovitvami Računskega sodišča, da je sistem za popis premoženja pomanjkljiv, evidence ne omogočajo fizičnega sledenja vsemu blagu in računalniška oprema ni navedena v sistemu;

               39.

               poudarja, da bilanca stanja Agencije vključuje denarna sredstva in njihove ustreznike v višini 11,6 milijona EUR ter zbran presežek v višini 7,18 milijona EUR;

               40.

               opozarja na izjavo računovodje Agencije v njegovem poročilu o proračunskem in finančnem upravljanju, da je Agencija v letu 2006 vložila veliko prizadevanja na področju zaposlovanja, vendar je bilo kljub temu izvrševanje proračuna in kadrovskega načrta ovirano zaradi številnih odpovedi osebja, ki jih je sprožila selitev v Lizbono;

               41.

               na podlagi poročila o proračunskem in finančnem upravljanju z zanimanjem ugotavlja, da je Agencija v luči ukinjanja SI2 v letu 2007 predlagala svojo udeležbo v pilotnem projektu za novo generacijo finančnih sistemov ABAC (Accrual Based Accounting), prav tako od aprila leta 2006 Agencija uporablja enake finančne sisteme v okviru programov za zunanje izvajanje kot Komisija, generalni direktorat Komisije (DIGIT) pa upravlja in vzdržuje vse sisteme;

               42.

               izraža prepričanje, da bi bilo treba dodatno preučiti možnosti za združevanje sistemov in storitev med agencijami, kar bi še posebej koristilo manjšim agencijam brez kritične mase ali novim agencijam v fazi zagona;

               43.

               je seznanjen z izjavo v letnem poročilu Agencije, da je povračilo potnih stroškov vse večjemu številu udeležencev na sejah kadrovsko zahteven proces, in da Agencija trenutno izboljšuje ustrezne postopke; poziva Računsko sodišče, naj v svojih naslednjih poročilih o agencijah preuči splošno vprašanje o povračilu potnih stroškov s strani agencij.

      (1)  UL C 261, 31.10.2007, str. 20.

      (2)  UL C 309, 19.12.2007, str. 55.

      (3)  UL L 248, 16.9.2002, str. 1.

      (4)  UL L 208, 5.8.2002, str. 1.

      (5)  UL L 357, 31.12.2002, str. 72.

      (6)  UL L 187, 15.7.2008, str. 149.

      (7)  Resolucija Evropskega parlamenta o pripombah, ki spremljajo sklep o razrešnici direktorju Evropske agencije za pomorsko varnost glede izvrševanja proračuna za proračunsko leto 2003 (UL L 196, 27.7.2005, str. 139).

      (8)  UL C 273, 15.11.2007, str. 1.

      (9)  Dokument Sveta DS 605/1/07 rev1.

      (10)  Vir: Poročilo o letnih računovodskih izkazih Urada za usklajevanje na notranjem trgu za proračunsko leto 2006 z odgovori Urada (UL C 309, 19.12.2007, str. 141).

      (11)  Vir: Poročilo o letnih računovodskih izkazih Urada Skupnosti za rastlinske sorte za proračunsko leto 2006 z odgovori Urada (UL C 309, 19.12.2007, str. 135).

      (12)  UL L 394, 30.12.2006, str. 1.


title: Sklep Sveta z dne 7. junija 1988 o sprejetju Priloge E.4 k Mednarodni konvenciji o poenostavitvi in uskladitvi carinskih postopkov v imenu Skupnosti

text:
Avis juridique important

|

31988D0356

Official Journal L 161 , 28/06/1988 P. 0012 - 0015 Finnish special edition: Chapter 11 Volume 14 P. 0090  Swedish special edition: Chapter 11 Volume 14 P. 0090

Sklep Svetaz dne 7. junija 1988o sprejetju Priloge E.4 k Mednarodni konvenciji o poenostavitvi in uskladitvi carinskih postopkov v imenu Skupnosti(88/356/EGS)SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JEob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti in zlasti členov 28, 43, 113 in 235 Pogodbe,ob upoštevanju predloga Komisije,ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [1],ker je s Sklepom 75/199/EGS [2] Skupnost sklenila Mednarodno konvencijo o poenostavitvi in uskladitvi carinskih postopkov;ker sprejetje prilog k Mednarodni konvenciji o poenostavitvi in uskladitvi carinskih postopkov učinkovito prispeva k razvoju in olajšavi mednarodne blagovne menjave;ker lahko Prilogo E.4 o povračilu sprejme Skupnost;ker bi moralo biti sprejetje vendarle opremljeno z nekaterimi pridržki zaradi posebnih zahtev carinske unije in s trenutno doseženo stopnjo v uskladitvi carinske zakonodaje,SKLENIL:Člen 1Priloga E.4 k Mednarodni konvenciji o poenostavitvi in uskladitvi carinskih postopkov glede povračila se s tem sprejme v imenu Skupnosti, ob upoštevanju pridržka splošne narave in pridržka v zvezi s standardom 5.Besedilo Priloge E.4 skupaj s pridržki je priloženo temu sklepu.Člen 2Predsednik Sveta imenuje osebo, ki je pooblaščena, da obvesti generalnega sekretarja Sveta za carinsko sodelovanje, da je Skupnost sprejela Prilogo iz člena 1, ob upoštevanju pridržkov iz člena 1.V Luxembourgu, 7. junija 1988Za SvetPredsednikM. BangemannPRILOGA E.4PRILOGA GLEDE POVRAČILAUVODKadar so uvoženi materiali, ki jih bremenijo uvozne dajatve in davki, predmet proizvodnje ali obdelave (ali v nekaterih okoliščinah popravila) in se nato izvozijo, so mnogokrat lahko ponujeni naprodaj na tujih trgih po bolj konkurenčnih cenah, če so ob izvozu povrnjene uvozne carine in dajatve. Povračilni postopek zagotavlja olajšave pri takem povračilu.Toda ker takšna povračila lahko spodbudijo uvoz tujega blaga, pri čemer so na voljo enakovredni izdelki domačega izvora, so nekatere omejitve pri zagotavljanju takšnega povračila lahko nujne, ko se nanašajo na posebne kategorije blaga ali posebne postopke obdelave ali proizvodnje. Najvišji znesek, do katerega se povračilo lahko zagotovi, bodo morale nujno določiti posamezne države.Ta priloga ne zajema samo zagotovila za povračilo v primerih, pri katerih je blago že bilo obdelano, proizvedeno ali popravljeno, ampak tudi možnost zagotoviti povračilo v primerih, pri katerih je bilo blago uvoženo in nato ponovno izvoženo v isto državo. Vendar pa se Priloga ne nanaša na poplačila na podlagi pravičnosti, na primer ko je blago vrnjeno dobavitelju, ker ni v skladu s pogodbo. Priloga ne krije niti poplačila izvoznih dajatev in davkov, razen uvoznih dajatev in davkov.OPREDELITVE POJMOVV tej prilogi:(a) izraz "postopek povračila" pomeni carinski postopek, ki zagotavlja, če je blago izvoženo, povračilo (v celoti ali delno) uvoznih dajatev in davkov na blago ali na vsebovani oziroma uporabljeni material v proizvodnji blaga;(b) izraz "povračilo" pomeni znesek uvoznih dajatev in davkov, vrnjenih v postopku povračila;(c) izraz "uvozne dajatve in davki" pomeni carinske dajatve in vse druge dajatve, davke, takse ali druge obremenitve, ki temeljijo na uvozu blaga ali so povezani z njim, vendar ne vključuje pristojbin in dajatev, ki so omejene na približni znesek opravljenih storitev.NAČELO1. StandardDoločbe te priloge urejajo določbe o povračilu.PODROČJE UPORABE2. StandardNacionalna zakonodaja določa primere, v katerih se povračilo lahko zahteva, in pogoje, pod katerimi se izplača.Opomba 1Primeri, v katerih se povračilo lahko zahteva, so določeni glede na posamezno blago ali vrste blaga ali posamezno uporabo blaga. Povračilo je lahko tudi omejeno na posamezne kategorije uvoznih dajatev in davkov, ali na primere, ko je bilo blago že obdelano, proizvedeno ali popravljeno, ali na druge dovoljene rabe. Povračilo za blago, ki se porabi v proizvodnji blaga za izvoz, ponavadi ne zajema zgolj pripomočkov pri izdelavi, kakršna so maziva, lahko pa se nanaša na odpadke ali izgubo, ki izhaja iz takšne izdelave.Opomba 2Povračilo iz postopka povračila ni zagotovljeno v primerih, pri katerih so bili ali bodo uvozne dajatve in davki povrnjeni iz drugih določb.3. Priporočena praksaPostopek povračila naj bi veljal tudi v primerih, pri katerih sta bila blago ali material, ki ga bremenijo uvozne dajatve in davki, zamenjana z enakovrednim blagom ali materialom, uporabljenim pri proizvodnji ali izdelavi izvoženega blaga.POGOJI, KI MORAJO BITI IZPOLNJENI4. StandardZainteresirane pogodbenice vodijo evidenco ali skladiščne račune, ki potrjujejo veljavnost zahteve po povračilu.5. StandardKo je v času uvoza blaga za domačo porabo znano ali predvideno, da bo zahtevano povračilo, se od deklaranta, zato da bi pospešili poznejši zahtevek, lahko zahteva izjava o tej nameri; vendar pa plačilo povračila ne sme biti odtegnjeno samo zato, ker takšna izjava ni bila dana, niti se na podlagi takšne izjave ne sme zahtevati izvoz.OpombaCarina lahko zahteva, da se blago, za katero se bo zahtevalo povračilo, loči od drugega blaga ali pa se predeluje ali izdeluje pod carinskim nadzorom.ČAS ZADRŽEVANJA BLAGA NA CARINSKEM OBMOČJU6. StandardKjer je časovna omejitev za izvoz blaga, po preteku katere se ni mogoče več potegovati za povračilo, določena, se upošteva narava proizvodnje ali predelave, ki ji bo blago izpostavljeno, ter tržni in drugi dejavniki pri določanju take omejitve.7. Priporočena praksaKadar je rok za izvoz blaga določen, naj bi se na zahtevo podaljšal, če carinski organi štejejo razloge za utemeljene.DEKLARACIJA O IZVOZU IN ZAHTEVEK ZA POVRAČILO8. StandardDeklaracija o izvozu glede povračila s priloženimi dokazilnimi listinami se predloži pristojnemu carinskemu uradu.9. Priporočena praksaNa zahtevo izvoznika in iz razlogov, ki se štejejo za utemeljene, carinski organi, če je mogoče, dovolijo, da se blago za izvoz pregleda v zasebnih prostorih, stroške take preiskave pa nosi izvoznik.Carinski organi lahko sami zahtevajo, da se blago za izvoz pripravi za pregled v zasebnih prostorih.10. Priporočena praksaKadar se izvoz blaga v postopku povračila preverja z izvoznikovo evidenco, priprava blaga pri izvozu navadno ni potrebna.11. StandardZahteva za povračilo naj vsebuje (ali naj izkaže v spremni listini) zahtevani dokaz, ki kaže, da so pogoji za izplačilo povračila izpolnjeni.OpombaPodatki, ki jih lahko zahtevajo carinski organi za izplačilo povračila, vključujejo naslednje:(a) upravičenca;(b) izhodiščno carinjenje blaga za domačo porabo (na primer številko in datum deklaracije blaga za domačo porabo);(c) plačane uvozne dajatve in davke;(d) vrsto ali tarifno poimenovanje in količino blaga;(e) uporabo, postopek ali izdelavo, ki zadeva blago;(f) podrobnosti izvoza.12. Priporočena praksaKadar je določen rok, po katerem zahteve za povračila ne bodo več sprejete, je za njegovo podaljšanje treba poskrbeti iz tržnih ali drugih razlogov, ki jih carinski organi štejejo za utemeljene.PLAČILO POVRAČILA13. StandardPovračilo bo izplačano v najkrajšem možnem času po potrditvi zahtevka.14. Priporočena praksaPovračilo se izplača tudi na deponirano blago v carinskih skladiščih pod pogojem, da se bo naknadno izvozilo.15. Priporočena praksaCarinske uprave naj bi, če se tako zahteva, povračilo za blago, izvoženo v določenem časovnem obdobju, plačevale občasno.INFORMACIJE GLEDE POVRAČILA16. StandardCarinske uprave naj bi zagotovile, da so vse pomembne informacije v zvezi s postopkom povračila na voljo v vsakem trenutku vsaki zainteresirani osebi.Pripombe in pridržki, ki jih upošteva Skupnost glede Priloge E.4 k Mednarodni konvenciji o poenostavitvi in uskladitvi carinskih postopkov1. Splošni pridržek (splošna opomba)Zakonodaja Skupnosti na splošno zajema določbe te priloge. Vendar pa na področja, ki jih zakonodaja Skupnosti ne zajame, države članice po potrebi vnesejo lastne pridržke.2. Standard 5Deklaracija o dajanju v prosti promet mora vsebovati nekatere podrobnosti, ki se nanašajo na uporabo oprostitve pri aktivnem oplemenitenju - sistem povračila. Poleg tega uporaba tega sistema predpostavlja, da se za aktivno oplemenitenje dovoljenje izda, ali v nekaterih primerih zahteva, pred takšnim dajanjem v prosti promet.[1] UL C 167, 27.6.1988.[2] UL L 100, 21.4.1975, str. 1.