				|

		52012PC0369

			Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o klinickom skúšaní liekov na humánne použitie, ktorým sa zrušuje smernica 2001/20/ES /* COM/2012/0369 final - 2012/0192 (COD) */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
1.           KONTEXT NÁVRHU
Klinické skúšanie v zmysle smernice 2001/20/ES
Európskeho Parlamentu a Rady zo 4. apríla 2001 o aproximácii zákonov, iných
právnych predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa
uplatňovania dobrej klinickej praxe počas klinických pokusov s
humánnymi liekmi[1] je
skúšanie liekov na ľuďoch, pri ktorom sa lieky používajú mimo bežnej
klinickej praxe na báze výskumného protokolu.
Klinické skúšanie sa vykonáva v mnohých
rôznych súvislostiach. Žiadosti o povolenie na uvedenie na trh a publikovanie v
lekárskych odborných časopisoch vychádzajú z údajov získaných pri
klinickom skúšaní. Klinické skúšanie je neodmysliteľnou súčasťou
klinického výskumu, ktorý je naopak absolútne potrebný pre vývoj liekov a
zlepšenie lekárskej starostlivosti. Bez klinického skúšania by neboli nové
lieky, ďalej by sa nevyvíjali existujúce lieky a nedochádzalo by k
zlepšeniu medikamentóznej liečby založenému na dôkazoch.
V EÚ/EHS je každý rok požiadané približne o
4 400 prípadov klinického skúšania[2].
Asi 60 % prípadov klinického skúšania financuje farmaceutický priemysel a
40 % iné zainteresované strany, ako napr. vedecké kruhy.
Asi 24 % všetkých prípadov klinického
skúšania, o ktoré je požiadané v EÚ, predstavuje medzinárodné klinické skúšanie,
t. j. klinické skúšanie, ktoré sa má vykonávať v minimálne dvoch
členských štátoch. Hoci tento podiel sa môže zdať relatívne malý,
týchto 24 % prípadov klinického skúšania zahŕňa približne 67 %
všetkých subjektov zúčastňujúcich sa na klinickom skúšaní. Znamená
to, že v priemere sa každé klinické skúšanie s viac ako 40 subjektmi vykonáva
vo viac ako jednom členskom štáte. V prípade klinického skúšania, ktoré sa
vykonáva len v jednom členskom štáte, ide väčšinou o menšie štúdie s
malým počtom subjektov.
Smernica 2001/20/ES priniesla významné
zlepšenie bezpečnosti a etickej obhájiteľnosti klinického skúšania v
EÚ a spoľahlivosti údajov týkajúcich sa klinického skúšania. Smernica o
klinickom skúšaní je však preukázateľne najviac kritizovaným právnym aktom
EÚ v oblasti liekov. Kritika prichádza od všetkých zainteresovaných strán –
pacientov, výrobného odvetvia a vedeckého výskumu.
Dostupné údaje túto kritiku podporujú:
·
počet žiadostí o klinické skúšanie klesol od
roku 2007 do roku 2011 o 25 %[3],
·
náklady na vykonávanie klinického skúšania sa
zvýšili. Zadávatelia z výrobného odvetvia potrebujú dnes dvakrát vyšší
počet personálu (107 %) na spracovanie postupu povoľovania
klinického skúšania než pred zavedením smernice 2001/20/ES; v prípade malých spoločností
ide ešte o výraznejšie zvýšenie. V prípade nekomerčných zadávateľov
viedlo sprísnenie administratívnych požiadaviek vyplývajúcich zo smernice
2001/20/ES k zvýšeniu administratívnych nákladov o 98 %. Okrem toho
sa od zavedenia smernice 2001/20/ES poistné pre zadávateľov z výrobného
odvetvia zvýšilo o 800 %,
·
priemerný čas pred začatím klinického
skúšania sa predĺžil o 90 % na 152 dní.
Bolo by nesprávne prisudzovať zníženie
aktivity v oblasti klinického skúšania len a výlučne smernici 2001/20/ES.
Smernica 2001/20/ES však mala v mnohých smeroch priamy účinok na náklady a
uskutočniteľnosť klinického skúšania, ktoré naopak viedli k
zníženiu aktivity v oblasti klinického skúšania v EÚ. Okrem toho sa v
dôsledku regulačných požiadaviek smernice 2001/20/ES a z nich vyplývajúcich
nákladov prehĺbili iné dôvody (ako napr. mzdové náklady a potreba
vykonávať medzinárodné štúdie na dosiahnutie cieľov v oblasti
náboru).
Zdá sa teda, že existujúce ustanovenia
smernice 2001/20/ES sťažili vykonávanie klinického skúšania v Európe. Komisia
musí preto konať.
2.           VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI
STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU
Pri príprave posúdenia vplyvu tohto návrhu
Komisia viedla dve verejné konzultácie, prvú od 9. októbra 2009 do 8. januára
2010 a druhú od 9. februára do 13. mája 2011.
V obidvoch verejných konzultáciách boli
dodržané všetky „Všeobecné zásady a minimálne štandardy pre konzultácie Komisie
so zainteresovanými stranami“. Komisia
zverejnila odpovede a ich zhrnutie.
Komisia mala okrem toho od roku 2009 viaceré
stretnutia so zainteresovanými stranami, aby si vypočula ich posúdenie
fungovania smernice o klinickom skúšaní a aby prediskutovala vplyv
potenciálnych politických možností. 31. marca 2011 sa uskutočnil
veľký seminár zainteresovaných strán, ktorého cieľom bolo objasniť
rôzne body navrhnuté v koncepčnom dokumente predloženom na verejné
konzultácie.
Komisia vykonala posúdenie vplyvu v súlade so
svojimi usmerneniami pre posúdenie vplyvu a výsledky zverejnila v správe o
posúdení vplyvu.
3.           PRÁVNE ASPEKTY NÁVRHU
              3.1.    Rozsah pôsobnosti (kapitoly 1 a
2 navrhovaného nariadenia)
Rozsah pôsobnosti navrhovaného nariadenia je v
zásade rovnaký ako v prípade smernice 2001/20/ES. Rozsah pôsobnosti je
obmedzený na klinický výskum liekov, ale je veľmi široký z toho dôvodu, že
vylučuje len klinické štúdie, ktoré nevyžadujú „intervenciu“ (napr.
prieskum medzi lekármi bez ďalšej intervencie alebo hĺbkovej analýzy
údajov). Pre „neintervenčné štúdie“, v prípade ktorých ide o štúdie o
bezpečnosti lieku po uvedení na trh, ktoré iniciuje, riadi alebo financuje
držiteľ povolenia na uvedenie na trh dobrovoľne alebo na základe
povinností uložených príslušným orgánom pre povolenia na uvedenie na trh, sú
pravidlá stanovené v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2001/83/ES zo 6.
novembra 2001, ktorou sa ustanovuje zákonník Spoločenstva o humánnych
liekoch[4].
              3.2 Povoľovanie a dokumentácia k
žiadosti (predkladanie, posúdenie, rozhodnutie; kapitoly 2, 3, 14 a 15
navrhovaného nariadenia)
Návrhom sa zavádza nové povoľovanie
klinického skúšania na základe nasledovného:
·
harmonizovaná dokumentácia k žiadosti, ktorou sa
čiastočne kodifikuje existujúce usmernenie Komisie, ktoré sa nachádza
vo zväzku 10 EudraLex,
·
„centrálny portál“ prepojený s databázou EÚ na
podanie žiadosti o vykonanie klinického skúšania. Tento portál spravuje
Európska komisia a pre zadávateľov je bezplatný,
·
flexibilné a rýchle povoľovanie bez
vybudovania nového centrálneho správneho aparátu. Toto posudzovanie je do
veľkej miery pod kontrolou členských štátov. Do posudzovania sú
zapojené všetky členské štáty, v ktorých chce zadávateľ
vykonávať klinické skúšanie,
·
jasný mechanizmus na určovanie spravodajského
členského štátu,
·
jasné lehoty zahŕňajúce koncept tichého
súhlasu v záujme zabezpečenia zhody,
·
koordinačné a poradné fórum, na ktorom sa riešia
problémy, ktoré môžu vzniknúť pri povoľovaní. Toto fórum vedie
Komisia, ktorá mu aj predsedá,
·
jasné rozlíšenie medzi aspektmi, na ktorých
členské štáty pri posudzovaní spolupracujú, a aspektmi jednoznačne
etickej alebo národnej/miestnej povahy, ktoré jednotlivé členské štáty
posudzujú samostatne,
·
možnosť pre členské štáty nepripojiť
sa v určitých presne definovaných prípadoch k záverom posúdenia žiadosti o
vykonanie klinického skúšania („kvalifikovaná výnimka“),
·
je na každom členskom štáte, aby stanovil
interný postup a kompetencie na posudzovanie žiadostí o klinické skúšanie za
predpokladu, že sú dodržané medzinárodné usmernenia o nezávislosti
posudzovateľov,
·
rýchly postup na „rozšírenie“ klinického skúšania
na ďalšie členské štáty,
·
ak dôjde k zmene klinického skúšania po jeho
povolení, musí sa táto zmena povoliť len vtedy, ak má zmena podstatný
vplyv na bezpečnosť alebo práva subjektu alebo na
spoľahlivosť a robustnosť údajov získaných pri klinickom
skúšaní.
Kľúčovým prvkom pravidiel
povoľovania klinického skúšania je jasné rozlíšenie medzi aspektmi, v
prípade ktorých členské štáty pri posudzovaní žiadosti o povolenie
klinického skúšania spolupracujú (článok 6 navrhovaného nariadenia), a
aspektmi, ktoré jednotlivé členské štáty posudzujú samostatne (článok
7 navrhovaného nariadenia). Medzi druhé uvedené patria aspekty, ktoré majú
prirodzene národnú povahu (napríklad právna zodpovednosť), etickú povahu
(napríklad informovaný súhlas) alebo miestnu (napríklad vhodnosť
pracoviska klinického skúšania) povahu.
Toto rozlíšenie však nemá žiadny vplyv na výber
orgánu, ktorý je v členskom štáte zodpovedný za posudzovanie. Návrh
nezasahuje do interného postupu orgánov členského štátu, ktoré rozhodujú o
povolení (alebo zamietnutí) klinického skúšania. Členské štáty samy
určujú, ako musí vyzerať organizačná štruktúra, aby zodpovedala
povoľovaniu uvedenému v tomto nariadení.
V dôsledku toho navrhované nariadenie na rozdiel
od smernice 2001/20/ES nestanovuje, ktorý orgán alebo orgány v rámci
členského štátu klinické skúšanie povoľujú (alebo zamietajú).
Navrhované nariadenie teda nereguluje ani neharmonizuje presné fungovanie
etických komisií, neukladá systematickú spoluprácu na operatívnej úrovni medzi
etickými komisiami v EÚ a ani neobmedzuje pôsobnosť etických komisií na
skutočne etické otázky (vedu a etiku nie je možné oddeliť).
Návrh skôr ponecháva na členských štátoch,
aby úlohy prideľovali rôznym interným orgánom. V skutočnosti je
najdôležitejšie, aby členské štáty zabezpečili nezávislé, kvalitné
posúdenie v lehotách stanovených v právnych predpisoch. Okrem toho je
mimoriadne dôležité objasniť, ktoré otázky sa riešia v spolupráci medzi
členskými štátmi a ktoré otázky riešia jednotlivé členské štáty
samostatne na základe ich prirodzene národnej, miestnej alebo etickej povahy.
Pri tomto prístupe sa však v navrhovanom nariadení
zachováva zásada, že každú žiadosť o klinické skúšanie bude musieť
spoločne posúdiť primeraný počet osôb, ktoré sú nezávislé a ako
kolektív majú potrebnú kvalifikáciu a skúsenosti vo všetkých príslušných
oblastiach, pričom sú zastúpené aj názory laikov. Návrh preto zostáva v
súlade s medzinárodnými usmerneniami a zabezpečuje dôkladné, nezávislé a
kvalitné posúdenie žiadosti o klinické skúšanie v celej EÚ bez zasahovania do
kompetencií členských štátov organizovať svoje vnútroštátne
rozhodovanie týkajúce sa žiadosti o povolenie klinického skúšania.
3.3.        Rozhranie s „vedeckým poradenstvom“
Nezávisle od nariadenia o klinickom skúšaní môžu
byť regulačné orgány zapojené do prípravnej fázy skúšania, napr.
podporou pri príprave protokolu[5],
prostredníctvom pediatrického plánu výskumu[6],
vedeckého poradenstva[7]
a v rámci štúdií o bezpečnosti/účinnosti lieku po uvedení na trh[8] (ďalej len „vedecké
poradenstvo“).
V navrhovanom nariadení sa aspekt vedeckého poradenstva
oddeľuje od aspektu povolenia klinického skúšania z dvoch dôvodov:
·
zapojenie regulačných orgánov do vedeckého
poradenstva je pojmovo niečo úplne iné ako povolenie klinického skúšania:
zatiaľ čo v rámci vedeckého poradenstva sa stanovuje, ktoré klinické
údaje sú žiaduce, aby sa povolenie na uvedenie na trh v neskoršej fáze
mohlo udeliť alebo zachovať, v povolení sa stanovuje, či je
klinické skúšanie prijateľné s ohľadom na práva a
bezpečnosť pacienta, ako aj na spoľahlivosť a
robustnosť údajov. Je úplne možné (a príležitostne k tomu v minulosti
došlo), že tieto dva prístupy vedú k protichodným výsledkom: hoci pre budúce
úspešné povolenie na uvedenie na trh môže byť žiaduce získať
určité klinické údaje na základe pokusov na ľuďoch, môže sa
stať, že toto klinické skúšanie nebude prijateľné z hľadiska
ochrany subjektu,
·
právne predpisy EÚ týkajúce sa klinického skúšania
sa klinickým skúšaním zaoberajú v abstraktnej rovine, t. j. nezávisle od
toho, či sa výsledky majú použiť v budúcej žiadosti o povolenie na
uvedenie na trh alebo na iné účely (napr. zlepšenie terapeutických
stratégií, porovnanie terapie s rôznymi liekmi atď.). Keď sa
diskutuje o tomto rozdiele, je to obvykle podľa modelu „komerčné“
verzus „akademické“ klinické skúšanie. Asi 40 % prípadov klinického skúšania, o
ktoré bolo požiadané v EÚ, patrí do druhej kategórie. Preto by myšlienka
„miešania“ vedeckého poradenstva a povolenia klinického skúšania mohla
fungovať len v jednej tretine všetkých prípadov klinického skúšania. Týmto
návrhom sa však má podporiť najmä uvedené „akademické“ klinické skúšanie.
              3.4.    Ochrana subjektov a informovaný
súhlas (kapitola 5 navrhovaného nariadenia)
V súlade s článkom 3 ods. 2 písm. a) Charty
základných práv EÚ nie je možné vykonať žiadne intervencie v oblasti medicíny
a biológie bez slobodného a informovaného súhlasu príslušnej osoby. Právne
predpisy EÚ musia túto zásadu dodržiavať. Pravidlá týkajúce sa ochrany
subjektov a slobodného a informovaného súhlasu boli podrobne prediskutované v
rámci legislatívneho procesu vedúcemu k prijatiu smernice 2001/20/ES. S
výnimkou otázky klinického skúšania v núdzových situáciách (pozri odsek
ďalej) navrhované nariadenie tieto pravidlá v podstate nemení. Z
redakčných dôvodov sa však v záujme jasnosti niektoré ustanovenia
usporiadali inak a podľa možnosti skrátili. Napríklad ustanovenia týkajúce
sa povoľovania sa presunuli do kapitol 2 a 3 navrhovaného nariadenia a
ustanovenia vzťahujúce sa na náhradu škody sa presunuli do kapitoly 12
navrhovaného nariadenia.
Pokiaľ ide o klinické skúšanie v núdzových
situáciách, smernica 2001/20/ES neupravuje osobitné situácie, keď pre
naliehavosť situácie nie je možné získať slobodný a informovaný
súhlas subjektu alebo právneho zástupcu („klinické skúšanie v núdzových
situáciách“). Aby sa táto situácia vyriešila, boli pridané osobitné ustanovenia
o klinickom skúšaní v núdzových situáciách v súlade s existujúcimi
medzinárodnými usmerneniami k tejto téme.
Na ochranu osobných údajov okrem toho platia
ustanovenia smernice 95/46/ES[9]
a nariadenia (ES) č. 45/2001[10].
V databáze EÚ sa nebudú zbierať žiadne osobné
údaje o subjektoch zúčastňujúcich sa na klinickom skúšaní.
Je dôležité, aby sa osobné údaje o
zadávateľoch, ktoré sa môžu zbierať v databáze EÚ, uchovávali v
súlade s výnimkou uvedenou v článku 17 ods. 3 písm. b) návrhu nariadenia
Európskeho parlamentu a Rady o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných
údajov a voľnom pohybe týchto údajov (všeobecné nariadenie o ochrane
údajov). Ak sa zistia prípady pochybenia v klinickom skúšaní, je dôležité, aby
sa napríklad aj niekoľko rokov od skončenia tohto klinického skúšania
dalo vysledovať, na ktorých ďalších klinického skúšaniach sa ten istý
skúšajúci zúčastnil.
              3.5.    Podávanie správ o
bezpečnosti (kapitola 7 navrhovaného nariadenia)
Pravidlá týkajúce sa podávania správ o
bezpečnosti zodpovedajú zásadám platných medzinárodných usmernení. V
porovnaní so smernicou 2001/20/ES sa pravidlá zredukovali, zjednodušili a
zmodernizovali takto:
·
Možnosť vylúčenia podávania správ
skúšajúcim zadávateľovi o nežiaducich účinkoch, ak je to stanovené v
protokole,
·
priame hlásenie suspektných neočakávaných
a závažných nežiaducich účinkov zadávateľom do európskej
databázy EudraVigilance,
·
zjednodušené podávanie výročnej správy o
bezpečnosti zadávateľom. Okrem toho sa výročná správa o
bezpečnosti nepredkladá za povolené skúšané lieky, ktoré sa používajú na
ich povolenú indikáciu. Pre tieto prípravky platia bežné farmakovigilančné
pravidlá.
Podrobnosti o pravidlách podávania správ o
bezpečnosti, ktoré čiastočne kodifikujú existujúce usmernenia
Komisie[11],
obsahuje príloha k navrhovanému nariadeniu. To uľahčí aktualizáciu
existujúcich pravidiel prostredníctvom delegovaných aktov s ohľadom na
technický pokrok alebo globálne zbližovanie právnych predpisov.
Pokiaľ ide o európsku databázu
EudraVigilance, táto databáza už existuje na účely
farmakovigilančných činností v súlade so smernicou 2001/83/ES a
nariadením (ES) č. 726/2004 a udržiava ju a spravuje Európska agentúra pre
lieky. Na túto databázu a úlohu Európskej agentúry pre lieky pri jej spravovaní
sa odkazovalo už v smernici 2001/20/ES. Navrhované nariadenie neobsahuje v
tejto súvislosti žiadne zmeny.
              3.6.    Vykonávanie skúšania (kapitola
8 navrhovaného nariadenia)
Smernica 2001/20/ES obsahuje relatívne málo
pravidiel týkajúcich sa vlastného vykonávania skúšania. Tieto pravidlá
čiastočne obsahuje smernica Komisie 2005/28/ES z 8. apríla 2005,
ktorou sa ustanovujú zásady a podrobné usmernenia pre správnu klinickú prax
týkajúcu sa skúmaných liekov humánnej medicíny, ako aj požiadavky na povolenie
výroby alebo dovozu takýchto liekov[12],
a čiastočne usmerňujúce dokumenty Komisie. V navrhovanom
nariadení sa tieto pravidlá zlučujú.
              3.7.    skúšané a sprievodné
lieky, výroba, označovanie (kapitoly 9 až 10 navrhovaného nariadenia)
Lieky určené na skúšanie v oblasti výskumu a
vývoja sú vylúčené z rozsahu pôsobnosti smernice 2001/83/ES; to platí aj
pre pravidlá výroby, dovozu a označovania. Tieto pravidlá obsahuje
smernica Komisie 2001/20/ES, smernica 2005/28/ES a usmernenia Komisie.
V navrhovanom nariadení sa tieto pravidlá
zlučujú. Nové pravidlá naďalej vychádzajú z pojmu „skúšaný liek“. Z
nových navrhovaných pravidiel však jasnejšie vyplýva, že skúšané lieky už môžu
byť povolené, t. j. že už boli uvedené na trh v súlade so smernicou
2001/83/ES.
Okrem toho skúsenosť s uplatňovaním
smernice 2001/20/ES svedčí o potrebe spresniť situáciu v súvislosti s
tými liekmi používanými v rámci klinického skúšania, ktoré nie sú skúšanými
liekmi. Pre takéto „sprievodné lieky“ (doteraz vo vykonávacích usmerneniach Komisie
označované ako „neskúšané lieky“) budú platiť primerané pravidlá
výroby a označovania.
              3.8. Zadávatelia, spoločné
zadávanie, kontaktná osoba v EÚ (kapitola 11 navrhovaného nariadenia)
Každé klinické skúšanie musí mať
„zadávateľa“, t. j. právnickú alebo fyzickú osobu, ktorá je
zodpovedná za začatie a riadenie klinického skúšania.
Táto „zodpovednosť“ sa nesmie
zamieňať s otázkami „právnej zodpovednosti“ za škodu spôsobenú
pacientovi. Pravidlá týkajúce sa právnej zodpovednosti závisia od platných
vnútroštátnych právnych predpisov o právnej zodpovednosti a sú nezávislé od
zodpovednosti zadávateľa.
Pokiaľ ide o „zodpovednosť“, je zjavne
najlepšie, ak má každé klinické skúšanie len jedného zadávateľa. „Jediný
zadávateľ“ je najlepšou zárukou toho, že sa orgánom vykonávajúcim
dohľad nad klinickým skúšaním poskytujú všetky údaje týkajúce sa celého
klinického skúšania a že sa prijímajú všetky potrebné opatrenia.
Klinické skúšanie však stále častejšie
iniciujú voľné siete vedcov alebo vedecké inštitúcie v jednom členskom
štáte alebo v niekoľkých členských štátoch. Tieto siete majú v
niektorých prípadoch z praktických alebo právnych dôvodov problém
stanoviť, ktorá z nich bude vystupovať ako „jediný zadávateľ“.
Tieto siete môžu mať okrem toho praktický alebo právny problém s
vytvorením jedného právneho subjektu, ktorý by vystupoval ako „jediný
zadávateľ“.
Aby sa tento problém vyriešil a pritom sa
neohrozil účinný dohľad nad klinickým skúšaním, navrhovaným
nariadením sa zavádza pojem „spoločné zadávanie“. Na začiatku sú
všetci spoluzadávatelia zodpovední za celé klinické skúšanie. Navrhované
nariadenie však spoluzadávateľom umožňuje, aby si zodpovednosť
za klinické skúšanie medzi sebou „rozdelili“. Aj keď sa spoluzadávatelia
delia o zodpovednosť, sú všetci spoluzadávatelia naďalej zodpovední
za určenie zadávateľa, ktorý môže prijímať opatrenia vyžadované
členským štátom a ktorý môže poskytovať informácie o klinickom
skúšaní ako celku.
Povinnosti zadávateľa sú nezávislé od toho,
kde má zadávateľ sídlo, či v EÚ alebo mimo nej. Ak má zadávateľ
sídlo v tretej krajine, musí sa v záujme zabezpečenia účinného
dohľadu nad klinickým skúšaním určiť kontaktná osoba v EÚ.
Komunikácia s uvedenou kontaktnou osobou sa považuje za komunikáciu so zadávateľom.
              3.9.    Náhrada škody (kapitola 12
navrhovaného nariadenia)
Smernica 2001/20/ES zaviedla „povinné
poistenie/odškodnenie“. Povinné poistenie/odškodnenie výrazne zvýšili náklady a
administratívne zaťaženie spojené s vykonávaním klinického skúšania, ale
neexistuje dôkaz, že počet škôd alebo ich výška by s nadobudnutím
účinnosti smernice stúpli.
V navrhovanom nariadení sa uznáva, že nie všetky
prípady klinického skúšania sú spojené so zvýšeným rizikom pre subjekty
v porovnaní s liečbou v bežnej klinickej praxi. Preto sa v
prípade klinického skúšania, pri ktorom dodatočné riziko neexistuje alebo
je zanedbateľné, nemusí na klinické skúšanie plánovať žiadna osobitná
náhrada škody (či ide o poistenie alebo odškodnenie). V týchto prípadoch
ponúka poistenie lekára, inštitúcie alebo poistenie zodpovednosti
poskytovateľa za výrobok dostatočnú ochranu.
V prípadoch, keď klinické skúšanie
skutočne predstavuje dodatočné riziko, zadávateľ je podľa
navrhovaného nariadenia povinný zabezpečiť náhradu – či už
prostredníctvom poistenia alebo iného systému odškodňovania. Podľa
navrhovaného nariadenia musia členské štáty zriadiť národný systém
odškodňovania, ktorý funguje na neziskovej báze. To poskytne najmä
„nekomerčným zadávateľom“ možnosť získať krytie pre prípadné
náhrady škody. Títo nekomerční zadávatelia mali od zavedenia „povinného
poistenia/odškodnenia“ smernicou 2001/20/ES veľké problémy so získavaním
zodpovedajúceho krytia.
              3.10.  Inšpekcie (kapitola 13
navrhovaného nariadenia)
Ustanovenia o inšpekciách sú do veľkej miery
založené na smernici 2001/20/ES. Pokiaľ ide o inšpekčné kapacity,
navrhované nariadenie predstavuje právny základ, ktorý umožňuje
zamestnancom Komisie vykonávať kontroly v členských štátoch a v
tretích krajinách na základe acquis EÚ v oblasti liekov na humánne
použitie a klinického skúšania.
              3.11.  Zrušenie a nadubudnutie
účinnosti (kapitola 19 navrhovaného nariadenia)
Navrhované nariadenie sa zaoberá aspektmi, ktoré
doteraz upravovala smernica 2001/20/ES. Uvedená smernica sa preto zrušuje.
Aby sa umožnil hladký prechod od pravidiel (transponovanej)
smernice 2001/20/ES k tomuto nariadeniu, oba súbory pravidiel budú platiť
paralelne tri roky od dátumu uplatňovania tohto nariadenia.
Uľahčí sa prechod najmä v prípade aspektov týkajúcich sa
povoľovania.
              3.12   Zjednodušenie podstatných
pravidiel pre klinické skúšanie už povolených liekov a nízkointervenčné
klinické skúšanie
Regulácia klinického skúšania sa zaoberá dvomi
rozdielnymi rizikami: rizikom pre bezpečnosť subjektu a rizikom
týkajúcim sa spoľahlivosti údajov. Riziká pre bezpečnosť subjektu
sú rôzne a závisia od mnohých faktorov, medzi ktoré patrí najmä:
·
rozsah znalostí a predchádzajúce skúsenosti so
skúšaným liekom (najmä to, či je skúšaný liek povolený v EÚ alebo nie) a
·
druh intervencie (od jednoduchého odberu krvi až po
komplikovanú biopsiu).
Smernica 2001/20/ES je veľmi kritizovaná za
to, že tieto rozdiely v rizikách dostatočne nezohľadnila. Namiesto
toho platia do veľkej miery povinnosti a obmedzenia stanovené v smernici
2001/20/ES bez ohľadu na riziko pre bezpečnosť subjektu.
Týmto aspektom sa podrobne zaoberá správa o
posúdení vplyvu. Na základe tohto posúdenia vplyvu sa v celom navrhovanom
nariadení dbalo na primerané zohľadnenie aspektov riziko/proporcionalita.
              3.13. Právna forma nariadenia
Navrhovaný právny text má formu nariadenia a
nahrádza smernicu 2001/20/ES.
Právna forma nariadenia zabezpečuje jednotný
postup podávania žiadostí o povolenie klinického skúšania a jeho podstatných
zmien.
Zo skúsenosti skutočne vyplýva, že problémy
vznikajú vtedy, keď členské štáty pri svojej spolupráci vychádzajú z
„podobných, ale rozdielnych“ transponujúcich vnútroštátnych predpisov. Len
prostredníctvom právneho aktu vo forme nariadenia sa zabezpečí, aby
členské štáty pri svojom posudzovaní žiadostí o povolenie klinického
skúšania vychádzali z toho istého textu a nie z rozchádzajúcich sa
vnútroštátnych transpozičných opatrení.
Platí to nielen pre celý postup povoľovania,
ale aj pre všetky ostatné záležitosti, ktoré upravuje toto nariadenie, napr.
podávanie správ o bezpečnosti počas klinického skúšania a požiadavky
na označovanie liekov používaných v rámci klinického skúšania.
Okrem toho skúsenosť ukázala, že členské
štáty zneužili proces transpozície na zavedenie ďalších procedurálnych
požiadaviek.
Právny akt vo forme nariadenia má okrem toho vplyv
na výrazné zjednodušenie. Nahradenie transpozičných opatrení na
vnútroštátnej úrovni umožňuje príslušným aktérom plánovať a
vykonávať klinické skúšanie vrátane medzinárodného klinického skúšania na
základe jedného regulačného rámca, a nie na základe „zmesi“ 27
vnútroštátnych rámcov, ktorá vyplýva z transpozície v členských štátoch.
Napriek tomu, že sa zvolila právna forma
nariadenia, naďalej existujú niektoré oblasti, v ktorých sa regulačný
rámec na úrovni EÚ doplní vnútroštátnymi právnymi predpismi: príkladom sú
pravidlá určovania toho, kto je „právnym zástupcom“ subjektu, ako aj
zásadné pravidlá týkajúce sa právnej zodpovednosti v prípade vzniku škody.
              3.14.  Kompetencie, dvojitý právny
základ a subsidiarita
Navrhované nariadenie je rovnako ako smernica
2001/20/ES založené na článku 114 Zmluvy o fungovaní Európskej únie
(ZFEÚ). Navrhované nariadenie je okrem toho založené na článku 168 ods. 4
písm. c) ZFEÚ.
Navrhované nariadenie je založené na článku
114 ZFEÚ, keďže jeho cieľom je zharmonizovať regulačný
rámec pre klinické skúšanie. Okrem toho má navrhované nariadenie prispieť
k harmonizácii pravidiel pre lieky uvádzané na trh vrátane povolenia na ich
uvedenie na trh. Cieľom navrhovaného nariadenia je okrem toho
harmonizovať pravidlá pre lieky používané v rámci klinického skúšania a
tým umožniť ich voľný pohyb v EÚ.
Pokiaľ ide o harmonizáciu pravidiel
týkajúcich sa klinického skúšania, prakticky každé väčšie klinické
skúšanie sa vykonáva vo viac ako jednom členskom štáte. Okrem toho
výsledky získané pri klinickom skúšaní sa môžu použiť ako základ pre iné
klinické skúšanie. V tejto súvislosti je mimoriadne dôležité
zabezpečiť harmonizáciu pravidiel týkajúcich sa práv a
bezpečnosti pacientov a spoľahlivosti a robustnosti údajov, aby sa
uznávali v celej Únii.
Pokiaľ ide o harmonizované pravidlá o liekoch
vo všeobecnosti, v prípade žiadostí o povolenie na uvedenie lieku na trh Únie
vrátane jeho neskorších zmien a rozšírení otvárajú harmonizované pravidlá o
klinickom skúšaní možnosť odkazovať na výsledky a zistenia klinického
skúšania.
Pokiaľ ide o harmonizáciu pravidiel pre lieky
používané v rámci klinického skúšania, treba pripomenúť, že lieky
určené na skúšanie v oblasti výskumu a vývoja sú vylúčené z kódexu
Spoločenstva pre lieky na humánne použitie. Takéto lieky sa však môžu
vyrábať v inom členskom štáte než je štát, v ktorom sa vykonáva
klinické skúšanie. Preto tieto lieky nie sú zahrnuté v sekundárnom práve Únie,
ktoré by zabezpečilo ich voľný pohyb a zároveň zachovávalo
vysokú úroveň ochrany ľudského zdravia.
Okrem toho je navrhované nariadenie založené na
článku 168 ods. 4 písm. c) ZFEÚ, keďže jeho cieľom je
stanoviť vysoké štandardy kvality a bezpečnosti liekov. Podľa
článku 168 ods. 4 a článku 4 ods. 2 písm. k) ZFEÚ ide v prípade tejto
právomoci Únie – ako aj podľa článku 114 ZFEÚ – o spoločnú
právomoc, ktorá sa vykonáva prijatím navrhovaného nariadenia.
Okrem toho je cieľom navrhovaného nariadenia
stanovenie vysokých štandardov kvality a bezpečnosti liekov v dvoch
ohľadoch:
·
zabezpečuje, aby boli údaje získané pri
klinickom skúšaní spoľahlivé a robustné, a tým sa zaisťuje, že
liečby a lieky, ktoré sa pokladajú za „bezpečnejšie“ pre pacienta, sú
založené na spoľahlivých a robustných údajoch. Len vtedy, ak sú údaje, na
základe ktorých sa prijímajú tieto rozhodnutia, spoľahlivé a robustné,
môžu regulačné orgány, vedeckí pracovníci, výrobné odvetvie a
verejnosť prijímať správne rozhodnutia na zabezpečenie vysokého
štandardu kvality a bezpečnosti liekov. Ustanovenia, ktoré to zabezpečujú,
sa týkajú najmä povoľovania, pravidiel vykonávania klinického skúšania
vrátane pravidiel monitorovania a dohľadu zo strany členských štátov,
·
cieľom navrhovaného nariadenia je stanovenie
vysokých štandardov kvality a bezpečnosti liekov podávaných subjektom v
rámci klinického skúšania (aj keď sa uznáva, že je to možné len v rámci
obmedzení spočívajúcich v nedostatku znalostí, ktorý je typický pre
klinické skúšanie): toto sa zabezpečuje okrem iného povoľovaním
stanoveným v navrhovanom nariadení, ako aj pravidlami o výrobe liekov používaných
v rámci klinického skúšania, podávaním správ o bezpečnosti a inšpekciami.
Článok 168 ods. 4 písm. c) ZFEÚ sa nemôže
použiť ako jediný právny základ, ale musí sa doplniť o právny základ,
ktorým je článok 114 ZFEÚ, a to z týchto dôvodov:
·
ako je uvedené v predchádzajúcom texte, navrhovaným
nariadením sa sleduje v rovnakej miere vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu
a stanovenie vysokých štandardov kvality a bezpečnosti liekov,
·
navrhovaným nariadením sa sleduje stanovenie
vysokých štandardov nielen pre kvalitu a bezpečnosť liekov, ale aj
pre účinnosť liekov na humánne použitie: nezaisťuje sa
len bezpečnosť subjektov zúčastňujúcich sa na klinickom
skúšaní, ale aj to, že môžu dostať účinný liek/účinnú
liečbu. Okrem toho je jeho cieľom zabezpečiť, aby boli
údaje získané pri klinickom skúšaní spoľahlivé a robustné, nielen
pokiaľ ide o kvalitu a bezpečnosť, ale aj pokiaľ ide o účinnosť
lieku. Tento aspekt účinnosti sa však v článku 168 ods. 4 písm.
c) ZFEÚ výslovne neuvádza. Týmto aspektom verejného zdravia sa zaoberá skôr
článok 114 ods. 3 ZFEÚ (vysoká úroveň ochrany zdravia).
Situácie, ako je táto, sa riešili neuspokojivo až
do nadobudnutia účinnosti smernice 2001/20/ES. Zákony, nariadenia a
administratívne akty boli v každom členskom štáte iné. Tieto rozdiely
nútili držiteľov povolenia na uvedenie na trh vždy zodpovedajúcim spôsobom
prispôsobiť svoje žiadosti o povolenie na uvedenie lieku na trh. Bránili
aj distribúcii týchto liekov. Malo to priamy vplyv na dotvorenie a fungovanie
vnútorného trhu.
Tento problém sa má odstrániť právnymi
predpismi EÚ o klinickom skúšaní. Stanovujú sa v nich na úrovni Únie pravidlá
postupu, ktoré sa musia dodržiavať, pokiaľ ide o aspekty, ako je
napr. povolenie a vykonanie klinického skúšania, podávanie správ o
bezpečnosti, výroba a označovanie liekov používaných v rámci
klinického skúšania.
Regulovaním klinického skúšania Únia vykonáva
svoju spoločnú právomoc v súlade s článkom 4 ods. 2 ZFEÚ.
Prípadné zmeny týchto pravidiel zo strany
členských štátov by boli v rozpore s požiadavkami zmluvy, keďže
zmeniť a doplniť ich môže iba Únia.
Treba však dodať, že predpisom o klinickom
skúšaní stanovuje zmluva hranice týkajúce sa harmonizácie etických aspektov v
súvislosti s povoľovaním a reguláciou klinického skúšania. Medzi etické aspekty
patrí najmä potreba získať od subjektu alebo právneho zástupcu
„informovaný súhlas“. Bez ohľadu na riziko, ktoré môže klinické skúšanie
pre pacienta predstavovať, už samotná skutočnosť, že ide o
liečbu v rámci pokusu, je z etického hľadiska potrebné získať
informovaný súhlas subjektu. Preto nie je posúdenie aspektov súvisiacich s
„informovaným súhlasom“ súčasťou spolupráce medzi členskými
štátmi, ale posudzujú ich jednotlivé členské štáty samostatne.
Existuje tiež niekoľko aspektov, ktoré majú
prirodzene národnú povahu, najmä:
·
pravidlá určovania toho, kto je „právnym
zástupcom“ subjektu, ktorý nemôže dať informovaný súhlas (napríklad preto,
že subjektom je dieťa): tieto pravidlá sú v jednotlivých krajinách EÚ
veľmi rozdielne v závislosti od národných tradícií a praxe,
·
pravidlá týkajúce sa rozsahu a predpokladov právnej
zodpovednosti za škody spôsobené subjektu: tieto pravidlá sú hlboko zakotvené v
ustanoveniach vnútroštátneho občianskeho práva o lekárskej zodpovednosti.
Netýka sa to len stupňa zanedbania (napr. právna zodpovednosť bez
zavinenia alebo objektívna právna zodpovednosť), ale aj pravidiel
týkajúcich sa dôkazného bremena a výpočtu rozsahu škody.
Preto hoci je regulácia klinického skúšania a
najmä revízia smernice 2001/20/ES v súlade so zásadou subsidiarity, zmluvami sú
stanovené určité hranice, ktoré sa musia zohľadniť.
4.           VPLYV NA ROZPOČET
Vplyv tohto návrhu na rozpočet je takýto:
·
náklady na databázy (jednorazové a prevádzkové
náklady),
·
zamestnanci Komisie zodpovední za fungovanie
nariadenia,
·
náklady na zasadnutia členských štátov s
cieľom zabezpečiť správne fungovanie povoľovania
stanoveného v tomto nariadení,
·
zamestnanci Komisie a iné náklady na vykonávanie
kontrol a inšpekcií zo strany Únie.
Presnejšie údaje o nákladoch sú stanovené v legislatívnom
finančnom výkaze. Podrobnú diskusiu o nákladoch obsahuje správa o posúdení
vplyvu.
Náklady sa budú hradiť z finančných
prostriedkov vyčlenených na program Zdravie a rast 2014 − 2020.
2012/0192 (COD)
Návrh
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY
o klinickom skúšaní liekov na humánne
použitie, ktorým sa zrušuje smernica 2001/20/ES
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ
ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 114 a článok 168 ods.
4 písm. c),
so zreteľom na návrh Komisie[13],
po postúpení návrhu legislatívneho aktu
národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho
hospodárskeho a sociálneho výboru[14],
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[15],
po porade s Európskym dozorným úradníkom pre
ochranu údajov[16],
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym
postupom[17],
keďže:
(1)       Pri klinickom skúšaní sa má
ochraňovať bezpečnosť a práva subjektov a generované údaje
by mali byť hodnoverné a spoľahlivé.
(2)       S cieľom umožniť
nezávislú kontrolu zameranú na to, či sú dodržiavané tieto zásady, by malo
klinické skúšanie podliehať schváleniu vopred.
(3)       Malo by sa objasniť
vymedzenie klinického skúšania, ako sa uvádza v smernici Európskeho Parlamentu
a Rady 2001/20/ES zo 4. apríla 2001 o aproximácii zákonov, iných právnych
predpisov a správnych opatrení členských štátov týkajúcich sa
uplatňovania dobrej klinickej praxe počas klinických pokusov s
humánnymi liekmi[18].
Na tento účel by sa mal pojem klinického skúšania presnejšie vymedziť
zavedením širšieho pojmu „klinická štúdia“, ktorý zahŕňa klinické
skúšanie ako jednu z kategórií. Uvedená kategória by sa mala vymedziť na
základe osobitných kritérií. Tento prístup plne zohľadňuje
medzinárodné usmernenia a je v súlade s právnymi predpismi EÚ týkajúcimi sa
liekov, ktoré rozlišujú medzi „klinickým skúšaním“ a „neintervenčnou
štúdiou“.
(4)       Cieľom smernice
2001/20/ES bolo zjednodušiť a harmonizovať administratívne
ustanovenia, ktorými sa riadi klinické skúšanie v Európskej únii. Zo skúseností
však vyplýva, že harmonizovaný prístup k regulácii klinického skúšania bol
dosiahnutý len do určitej miery. Z toho dôvodu je obzvlášť
náročné vykonávať klinické skúšanie vo viacerých členských
štátoch. Na základe vedeckého vývoja sa však dá predpokladať, že klinické
skúšanie v budúcnosti bude zamerané na konkrétnejšie populácie pacientov, ako
napr. podskupiny identifikované na základe genomických informácií.
S cieľom zahrnúť do takéhoto skúšania dostatočný počet
pacientov môže byť nevyhnutné zapojiť mnohé, alebo aj všetky
členské štáty. Nové postupy povoľovania klinického skúšania by mali
stimulovať k zapojeniu čo najväčšieho počtu členských
štátov. Preto by sa malo v záujme zjednodušenia postupov predkladania
predísť viacnásobnému predkladaniu z veľkej časti identických
informácií a nahradiť ho predložením jednej dokumentácie k žiadosti
prostredníctvom jediného portálu slúžiaceho na predkladanie žiadostí všetkým
príslušným členským štátom.
(5)       Zo skúseností so smernicou
2001/20/ES takisto vyplýva, že cieľ zjednodušenia a harmonizácie administratívnych
ustanovení, ktorými sa riadi klinické skúšanie v Únii, sa nedá
dosiahnuť pomocou smernice ako právnej formy, ale dá sa dosiahnuť
jedine prostredníctvom nariadenia. Len prostredníctvom právnej formy nariadenia
sa zabezpečí, aby členské štáty zakladali svoje posudzovanie žiadostí
o povolenie klinického skúšania na totožných kritériách a nie na
rozchádzajúcich sa vnútroštátnych transpozičných opatreniach. To sa týka
nielen celého postupu schvaľovania, ale tiež ostatných záležitostí, na
ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, napr. predkladania správ
o bezpečnosti počas klinického skúšania a požiadaviek
označovania liekov používaných v súvislosti s klinickým skúšaním.
(6)       Príslušné členské štáty
by mali spolupracovať pri posudzovaní žiadosti o povolenie klinického
skúšania. Táto spolupráca by nemala zahŕňať aspekty v princípe
vnútroštátnej povahy, ani etické aspekty klinického skúšania, ako napr.
informovaný súhlas.
(7)       Postup by mal byť pružný
a efektívny s cieľom vyhnúť sa administratívnym omeškaniam pre
začatie klinického skúšania.
(8)       Lehota na posúdenie
dokumentácie k žiadosti o klinické skúšanie by mala byť dostatočne
dlhá na posúdenie žiadosti pri súčasnom zabezpečení rýchlej
dostupnosti novej, inovatívnej liečby a toho, aby Únia zostala atraktívnou
pre vykonávanie klinického skúšania. Z tohto dôvodu bol smernicou 2001/20/ES
zavedený koncept tichého povolenia. Tento koncept by sa mal ponechať s
cieľom zabezpečiť dodržiavanie lehôt. V prípade krízy verejného
zdravia by mali mať členské štáty možnosť rýchleho posúdenia
žiadosti o klinické skúšanie a jeho povolenia. Preto by sa nemali stanoviť
žiadne minimálne lehoty.
(9)       Riziko ohrozenia
bezpečnosti subjektu pri klinickom skúšaní vychádza primárne z dvoch
zdrojov: skúšaný liek a intervencia. Mnohé klinické skúšania však predstavujú
iba minimálne dodatočné riziko pre bezpečnosť subjektu v
porovnaní s bežnou klinickou praxou. Platí to predovšetkým v prípade, že liek
bol povolený na uvedenie na trh (t. j. kvalita, bezpečnosť a
účinnosť boli posúdené už pri schvaľovacom postupe pre uvedenie
na trh), a v prípade, že intervencia predstavuje pre subjekt len veľmi
obmedzené dodatočné riziko v porovnaní s bežnou klinickou praxou. Uvedené
„nízkointervenčné klinické skúšanie“ má často kľúčový
význam pre posúdenie štandardnej liečby a diagnostiky a prispieva tak k
optimalizácii používania liekov a teda aj k vysokej úrovni verejného
zdravia. Malo by podliehať menej prísnym pravidlám, ako napr. kratším
termínom na schválenie.
(10)     Posúdenie žiadosti o klinické
skúšanie by sa malo týkať predovšetkým predpokladaných terapeutických
výhod a prínosov z hľadiska verejného zdravia („relevantnosť“), ako
aj rizika a nevýhod pre subjekt. Pokiaľ ide o relevantnosť,
zohľadniť by sa mali viaceré aspekty vrátane toho, či klinické
skúšanie bolo odporučené alebo nariadené regulačnými orgánmi
poverenými posudzovaním a schvaľovaním uvádzania liekov na trh.
(11)     Schvaľovací postup by mal
umožňovať pozastavenie posudzovania s cieľom umožniť
zadávateľovi vyriešiť otázky alebo pripomienky vznesené pri
posudzovaní dokumentácie k žiadosti. Maximálne trvanie pozastavenia
posudzovania by malo závisieť od toho, či ide o nízkointervenčné
klinické skúšanie alebo nie. Navyše by sa malo zabezpečiť, aby po
ukončení pozastavenia posudzovania bol vždy dostatočný časový
priestor na posúdenie predložených dodatočných informácií.
(12)     Niektoré aspekty v žiadosti o
klinické skúšanie sa týkajú záležitostí v princípe vnútroštátnej povahy alebo
etických aspektov klinického skúšania. Uvedené záležitosti by sa nemali
posudzovať v spolupráci medzi všetkými členskými štátmi.
(13)     Povolenie klinického skúšania
by malo riešiť všetky aspekty týkajúce sa ochrany subjektu a
spoľahlivosti a robustnosti údajov. Povolenie vykonať klinické
skúšanie by preto malo byť obsiahnuté v jedinom správnom rozhodnutí
príslušného členského štátu.
(14)     Stanovenie príslušného orgánu
alebo orgánov zapojených do posudzovania by malo byť vecou príslušného
členského štátu. Toto rozhodnutie je záležitosťou vnútornej
organizácie každého členského štátu. Členské štáty by mali pri
určovaní príslušného orgánu alebo orgánov zabezpečiť zapojenie
laikov a pacientov. Takisto by mali zabezpečiť dostupnosť
potrebnej odbornosti. V každom prípade by však v súlade s medzinárodnými
usmerneniami posúdenie mal vykonať primeraný počet osôb, ktoré ako
kolektív disponujú potrebnými kvalifikáciami a skúsenosťami. Osoby
posudzujúce žiadosť by mali byť nezávislé od zadávateľa,
zdravotníckeho zariadenia pracoviska klinického skúšania a zapojených
skúšajúcich a nemali by byť nijakým spôsobom nenáležite
ovplyvniteľné.
(15)     V praxi zadávatelia pri
predkladaní žiadosti o povolenie klinického skúšania nemajú vždy úplnú istotu o
tom, v ktorých členských štátoch sa klinické skúšanie nakoniec vykoná. Pre
zadávateľov by malo byť možné predložiť žiadosť
výlučne na základe dokumentov posudzovaných spoločne tými
členskými štátmi, v ktorých sa klinické skúšanie možno vykoná.
(16)     Zadávateľovi by malo
byť umožnené stiahnuť žiadosť o povolenie klinického skúšania. S
cieľom zabezpečiť spoľahlivé fungovanie postupu
posudzovania by sa však žiadosť o povolenie klinického skúšania mala
stiahnuť len pre celé klinické skúšanie. Pre zadávateľa by malo
byť po stiahnutí žiadosti možné predložiť novú žiadosť o
povolenie klinického skúšania.
(17)     V praxi môžu mať
zadávatelia v záujme dosiahnutia náborových cieľov, alebo z iných dôvodov
po prvotnom povolení klinického skúšania záujem rozšíriť ho na ďalšie
členské štáty. Mal by sa stanoviť mechanizmus povoľovania umožňujúci
takéto rozšírenie bez toho, aby bolo nutné podrobovať žiadosti opätovnému
posudzovaniu všetkými príslušnými členskými štátmi, ktoré boli zapojené do
prvotného povoľovania klinického skúšania.
(18)     Klinické skúšanie prechádza po
schválení viacerými zmenami. Uvedené zmeny sa môžu týkať jeho vykonávania,
formy, metodiky, skúšaného alebo sprievodného lieku, príp. skúšajúceho alebo
pracoviska klinického skúšania. V prípade, že uvedené zmeny majú podstatný
vplyv na bezpečnosť alebo práva subjektov alebo na spoľahlivosť
a robustnosť údajov generovaných pri klinickom skúšaní, mali by
podliehať schvaľovaciemu postupu podobnému prvotnému
schvaľovaciemu postupu.
(19)     Obsah dokumentácie k žiadosti
o povolenie klinického skúšania by mal byť harmonizovaný s cieľom
zabezpečiť, aby všetky členské štáty disponovali tými istými
informáciami a aby sa postup v súvislosti so žiadosťami o klinické
skúšanie zjednodušil.
(20)     S cieľom zvýšiť
transparentnosť v oblasti klinického skúšania by sa údaje týkajúce sa
klinického skúšania predložené na podporu žiadosti o klinické skúšanie mali
zakladať len na klinickom skúšaní zaznamenanom vo verejne dostupnej
databáze.
(21)     Stanovenie jazykových
požiadaviek v súvislosti s dokumentáciou k žiadosti by malo byť vecou
členských štátov. V záujme zabezpečenia hladkého fungovania
posudzovania žiadosti o povolenie klinického skúšania by mali členské
štáty zvážiť pre dokumentáciu neurčenú subjektu akceptáciu
lingvistických prostriedkov bežne používaných v medicíne.
(22)     V Charte základných práv
Európskej únie sa uznáva ľudská dôstojnosť a právo na
nedotknuteľnosť osoby. Predovšetkým sa v Charte požaduje, aby nebolo
možné vykonať žiadne zásahy v oblasti biológie a medicíny bez slobodného a
informovaného súhlasu príslušnej osoby. Smernica 2001/20/ES obsahovala
rozsiahly súbor pravidiel na ochranu subjektov. Tieto pravidlá by sa mali
zachovať. Pokiaľ ide o pravidlá týkajúce sa stanovenia právneho
zástupcu pre právne nespôsobilé osoby a maloletých, tieto sa v jednotlivých
členských štátoch líšia. Stanovenie právneho zástupcu pre právne
nespôsobilé osoby a maloletých by malo byť preto vecou členských
štátov.
(23)     Týmto nariadením by sa mali
stanoviť jasné pravidlá v súvislosti s informovaným súhlasom v núdzových
situáciách. Tieto situácie sa týkajú prípadov, keď sa pacient napríklad z
dôvodu viacnásobných tráum, mozgových mŕtvic alebo infarktov myokardu
náhle dostal do stavu ohrozujúceho život, ktorý si vyžaduje lekársky zásah. V
takýchto prípadoch môže byť vhodná intervencia v rámci prebiehajúceho
klinického skúšania, ktoré už bolo povolené. Za určitých okolností však
nie je z dôvodu bezvedomia pacienta a nedostupnosti právneho zástupcu možné
získať informovaný súhlas pred samotnou intervenciou. Nariadením by sa
preto mali stanoviť jasné pravidlá, podľa ktorých by za veľmi
prísnych podmienok mohli byť takíto pacienti zapojení do klinického
skúšania. Okrem toho by sa uvedené klinické skúšanie malo priamo týkať
indikácie, ktorá znemožnila pacientovi poskytnúť informovaný súhlas.
Pritom musí byť rešpektovaná akákoľvek predtým vyjadrená výhrada
pacienta a informovaný súhlas subjektu alebo právneho zástupcu by sa mal
vyžiadať čo najskôr.
(24)     V súlade s medzinárodnými
usmerneniami by slobodný a informovaný súhlas subjektu mal byť s výnimkou
výnimočných situácií písomný. Mal by byť založený na informáciách,
ktoré sú jasné, relevantné a pre subjekt zrozumiteľné.
(25)     S cieľom umožniť
pacientom posúdiť možnosti účasti na klinickom skúšaní a umožniť
účinný dohľad príslušného členského štátu nad klinickým
skúšaním, mal by byť oznámený začiatok klinického skúšania, koniec
náboru subjektov pre klinické skúšanie, ako aj koniec klinického skúšania. V
súlade s medzinárodnými normami by sa výsledky klinického skúšania mali
nahlasovať príslušným orgánom do jedného roka od skončenia klinického
skúšania.
(26)     Aby zadávateľ posúdil
všetky potenciálne relevantné bezpečnostné informácie, skúšajúci by mu mal
nahlasovať všetky závažné nežiaduce udalosti.
(27)     Zadávateľ by mal
posúdiť informácie poskytnuté skúšajúcim a nahlásiť agentúre
bezpečnostné informácie o závažných nežiaducich udalostiach, ktoré
vyvolávajú podozrenie na neočakávaný a závažný nežiaduci účinok.
(28)     Agentúra by mala tieto
informácie zaslať členským štátom v záujme ich posúdenia.
(29)     Členovia Medzinárodnej
konferencie o harmonizácii technických požiadaviek na registráciu liekov na
humánne použitie (ICH) sa dohodli na podrobnom súbore usmernení pre správnu
klinickú prax, ktoré v súčasnosti predstavujú medzinárodne prijatú
normu pri príprave, vykonávaní, zaznamenávaní klinického skúšania a podávania
správ o ňom, zlučiteľnú so zásadami, ktoré boli vypracované v
rámci Helsinskej deklarácie Svetovej asociácie lekárov. Pri príprave,
vykonávaní, zaznamenávaní klinického skúšania a podávania správ o ňom sa
môžu vynoriť podrobné otázky týkajúce sa vhodnej kvalitatívnej normy. V
takomto prípade by sa na účely uplatňovania pravidiel stanovených
týmto nariadením mali použiť usmernenia ICH pre správnu klinickú prax za
predpokladu, že Komisia nevydala žiadne iné osobitné usmernenie a že uvedenými
usmerneniami nie je dotknuté toto nariadenie.
(30)     Vykonávanie klinického
skúšania by mal zadávateľ primeraným spôsobom monitorovať s
cieľom zabezpečiť spoľahlivosť a robustnosť
výsledkov. Monitorovanie môže tiež prispieť k bezpečnosti subjektu, s
prihliadnutím na vlastnosti klinického skúšania a rešpektovanie základných práv
subjektov. Pri stanovovaní rozsahu monitoringu by mali byť zohľadnené
vlastnosti klinického skúšania.
(31)     Osoby zapojené do vykonávania
klinického skúšania, predovšetkým skúšajúci a ostatní zdravotnícki
pracovníci, by mali mať dostatočnú kvalifikáciu na vykonávanie
svojich úloh v rámci klinického skúšania, a zariadenia,
v ktorých sa má klinické skúšanie vykonávať, by mali byť vhodné
na klinické skúšanie.
(32)     V závislosti od okolností
klinického skúšania by malo byť možné vysledovať skúšané
a určité sprievodné lieky s cieľom zabezpečiť
bezpečnosť subjektu a spoľahlivosť
a robustnosť údajov. Z tých istých dôvodov by v prípade
potreby mali byť uvedené lieky zničené a v závislosti od
okolností klinického skúšania by sa na ne mali vzťahovať osobitné
podmienky uchovávania.
(33)     Počas klinického skúšania
môže zadávateľ zistiť závažné porušenia pravidiel týkajúcich sa
vykonávania klinického skúšania. To by sa malo nahlásiť príslušným
členským štátom, aby mohli podniknúť prípadné opatrenia.
(34)     Okrem nahlasovania podozrení
na neočakávané a závažné nežiaduce účinky sa môžu vyskytnúť iné
udalosti, ktoré sú relevantné z pohľadu vyváženosti prínosu
a rizika a ktoré by mali byť včas nahlásené príslušným členským
štátom.
(35)     Ak je z dôvodu
neočakávaných udalostí potrebná urgentná zmena klinického skúšania,
zadávateľ a skúšajúci by mali byť schopní prijať naliehavé
bezpečnostné opatrenia bez schválenia vopred.
(36)     S cieľom
zabezpečiť súlad vykonávania klinického skúšania s protokolom
a v záujme informovanosti skúšajúcich o podávaných skúšaných
liekoch by mal zadávateľ dodať skúšajúcim príručku pre
skúšajúceho.
(37)     Informácie získané pri
klinickom skúšaní by sa mali vhodne zaznamenávať, malo by sa s nimi vhodne
zaobchádzať a mali by byť vhodne uchovávané na účely
zabezpečenia práv a bezpečnosti subjektu, spoľahlivosti a
robustnosti údajov získaných pri klinickom skúšaní, náležitého podávania správ
a ich výkladu, účinného monitorovania zadávateľom a účinnej kontroly
zo strany členských štátov a Komisie.
(38)     Aby bolo možné preukázať
dodržanie protokolu a tohto nariadenia, zadávateľ a skúšajúci by mali
uchovávať hlavný súbor klinického skúšania obsahujúci príslušnú
dokumentáciu umožňujúcu účinný dohľad (monitorovanie
zadávateľom a kontrolu zo strany členských štátov a Komisie). Hlavný
súbor klinického skúšania by mal byť náležite archivovaný s cieľom
umožniť dohľad po skončení klinického skúšania.
(39)     Na lieky určené
na výskumné a vývojové skúšanie sa smernica Európskeho parlamentu a
Rady 2001/83/ES zo 6. novembra 2001, ktorou sa ustanovuje Zákonník
Spoločenstva o humánnych liekoch[19],
nevzťahuje. Takéto lieky zahŕňajú lieky používané v súvislosti s
klinickým skúšaním. Mali by sa na ne vzťahovať osobitné pravidlá zohľadňujúce
ich osobitosti. Pri stanovovaní týchto pravidiel by sa malo rozlíšiť medzi
skúšanými liekmi (testovaný liek a referenčné lieky k nemu vrátane
placieb) a sprievodnými liekmi (lieky používané v súvislosti s klinickým
skúšaním, nie však ako skúšané lieky), akými sú napr. lieky používané na
základnú liečbu, látky na vyvolanie fyziologickej odpovede, lieky na
záchrannú liečbu alebo lieky používané na posúdenie ukazovateľov pri
klinickom skúšaní. Sprievodné lieky by nemali zahŕňať
konkomitantnú liečbu, t. j. liečbu nesúvisiacu s klinickým skúšaním a
nepodstatnú z hľadiska prípravy klinického skúšania.
(40)     S cieľom
zabezpečiť bezpečnosť subjektu a spoľahlivosť a
robustnosť údajov získaných pri klinickom skúšaní a s cieľom
umožniť distribúciu skúšaných a sprievodných liekov na pracoviská
klinického skúšania v celej Únii by sa mali stanoviť pravidlá výroby a
dovozu tak skúšaných, ako aj sprievodných liekov. Podobne ako v prípade
smernice 2001/20/ES, uvedené pravidlá by mali zohľadňovať
pravidlá správnej výrobnej praxe pre lieky, na ktoré sa vzťahuje smernica
2001/83/ES. V určitých osobitných prípadoch by malo byť možné
umožniť odchýlky k uvedeným pravidlám s cieľom uľahčiť
vykonanie klinického skúšania. Preto by sa uplatniteľnými pravidlami mala
umožniť istá pružnosť za predpokladu, že nedôjde k ohrozeniu
bezpečnosti subjektu a ani hodnovernosti a spoľahlivosti údajov
získaných pri klinickom skúšaní.
(41)     Skúšané a sprievodné lieky by
mali byť primerane označené s cieľom zabezpečiť
bezpečnosť subjektu a spoľahlivosť a robustnosť údajov
získaných pri klinickom skúšaní a v záujme umožnenia distribúcie uvedených
liekov na pracoviská klinického skúšania v celej Únii. Pravidlá
označovania by sa mali prispôsobiť rizikám pre bezpečnosť
subjektu a pre spoľahlivosť a robustnosť údajov získaných pri
klinickom skúšaní. V prípade, že skúšaný alebo sprievodný liek už boli uvedené
na trh ako povolené lieky v súlade so smernicou 2001/83/ES, vo všeobecnosti by
sa v prípadoch otvoreného skúšania už nemalo vyžadovať žiadne dodatočné
označovanie. Okrem toho existujú aj osobitné lieky, ako sú rádioaktívne
lieky používané ako diagnostické skúšané lieky, v prípade ktorých sú všeobecné
pravidlá týkajúce sa označovania nevhodné vzhľadom na veľkú
mieru kontroly pri používaní rádioaktívnych liekov pri klinickom skúšaní.
(42)     S cieľom
zabezpečiť jasné zadelenie zodpovednosti sa v súlade s medzinárodnými
usmerneniami zaviedol v smernici 2001/20/ES pojem „zadávateľ“. Tento pojem
by sa mal používať aj naďalej.
(43)     V praxi môžu existovať
voľné, neformálne siete výskumníkov a výskumných inštitúcií, ktoré
spoločne vedú klinické skúšanie. Uvedené siete by mali mať
možnosť fungovať ako spoluzadávatelia klinického skúšania. Aby
koncept zodpovednosti pri klinickom skúšaní neutrpel v prípadoch, keď má
klinické skúšanie viacerých zadávateľov, všetci by mali byť viazaní
povinnosťami zadávateľa v zmysle tohto nariadenia. Spoluzadávatelia
by však mali mať možnosť rozdeliť si zodpovednosť
zadávateľa formou zmluvnej dohody.
(44)     Zadávateľ klinického
skúšania môže mať sídlo v tretej krajine. V záujme uľahčenia
dohľadu a kontroly by zadávateľ so sídlom v tretej krajine mal
stanoviť kontaktnú osobu v Únii, čo by umožnilo príslušnému orgánu
príslušného členského štátu komunikovať so zadávateľom. Uvedenou
osobou môže byť právnická alebo fyzická osoba.
(45)     V prípade, že počas
klinického skúšania dôjde k poškodeniu subjektu vedúcemu k občianskej
alebo trestnej zodpovednosti skúšajúceho alebo zadávateľa, podmienky
zodpovednosti v takýchto prípadoch vrátane záležitostí týkajúcich sa
príčinných súvislostí a miery škôd a sankcií by sa naďalej mali
riadiť vnútroštátnymi právnymi predpismi.
(46)     Pri klinickom skúšaní so
skúšanými liekmi bez povolenia na uvedenie na trh alebo v prípadoch,
keď intervencia predstavuje viac ako nepatrné riziko pre
bezpečnosť subjektu, mala by sa zabezpečiť náhrada úspešne
vynárokovaných škôd v súlade s platnými právnymi predpismi.
(47)     V súčasnosti takáto
náhrada škody je zabezpečovaná prostredníctvom poistenia. Toto poistenie
môže pokrývať škody, ktoré majú zadávateľ a skúšajúci nahradiť
subjektu v prípade uznanej zodpovednosti. Jeho prostredníctvom je tiež
možné poskytnúť subjektu priamu náhradu bez predchádzajúceho uznania
zodpovednosti zadávateľa alebo skúšajúceho. Zo skúseností vyplýva, že
poistný trh je malý a náklady na poistné krytie sú neprimerane vysoké. Navyše,
keďže sa režimy zodpovednosti medzi členskými štátmi významne
odlišujú, pre zadávateľa klinického skúšania prebiehajúceho vo viacerých
štátoch je ťažké a náročné získať poistenie podľa uvedených
rozličných právnych predpisov. Každý členský štát by si preto mal
stanoviť národný systém odškodňovania, ktorý by poskytoval náhrady
subjektom v súlade s právnymi predpismi daného členského štátu.
(48)     Príslušný členský štát by
mal mať právomoc predčasne ukončiť, pozastaviť alebo
zmeniť klinické skúšanie.
(49)     V záujme zabezpečenia
dodržiavania tohto nariadenia by mali byť členské štáty schopné
vykonávať inšpekcie a mali by mať na to primeranú kapacitu.
(50)     Komisia by mala mať
možnosť kontrolovať, či členské štáty správne dohliadajú na
dodržiavanie tohto nariadenia. Komisia by mala mať okrem toho možnosť
kontrolovať, či regulačné systémy tretích krajín
zabezpečujú dodržiavanie osobitných ustanovení tohto nariadenia a smernice
2001/83/ES, pokiaľ ide o klinické skúšanie vykonávané v tretích krajinách.
(51)     S cieľom zjednodušiť
a uľahčiť tok informácií medzi zadávateľmi a členskými
štátmi, ako aj medzi členskými štátmi, by Komisia mala zriadiť a
spravovať databázu s prístupom cez portál.
(52)     Databáza by mala
obsahovať všetky relevantné informácie, pokiaľ ide o klinické
skúšanie. Do databázy by sa nemali nahrávať žiadne osobné údaje subjektov
zúčastňujúcich sa na klinickom skúšaní. Informácie v databáze by mali
byť verejné, pokiaľ osobitné dôvody nevyžadujú, aby sa nejaká
informácia nezverejnila v záujme ochrany práva jednotlivca na súkromný život a
práva na ochranu osobných údajov, uznaných v článkoch 7 a 8 Charty
základných práv Európskej únie.
(53)     V rámci členského štátu
môžu byť do povoľovania klinického skúšania zapojené viaceré orgány.
S cieľom umožniť účinnú a efektívnu spoluprácu medzi
členskými štátmi by každý členský štát mal určiť jeden
kontaktný bod.
(54)     Postup povoľovania
stanovený v tomto nariadení je do veľkej miery kontrolovaný členskými
štátmi. Komisia by však mala podporovať dobré fungovanie tohto postupu v
súlade s týmto nariadením.
(55)     V záujme vykonávania
činností stanovených v tomto nariadení by členské štáty mali mať
možnosť vyberať poplatky. Členské štáty by však nemali
vyžadovať paralelné platby rozličným orgánom posudzujúcim v danom
členskom štáte žiadosť o povolenie klinického skúšania.
(56)     S cieľom
zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto nariadenia by sa
Komisii mali udeliť vykonávacie právomoci v súvislosti
s prijímaním vykonávacích právnych predpisov týkajúcich sa inšpekcií. Dané
právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho
parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým
sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého
členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie[20].
(57)     S cieľom
zabezpečiť, aby informácie a dokumentácia predložené v žiadosti
o povolenie klinického skúšania alebo o jeho podstatnú zmenu
umožňovali posúdenie žiadosti vzhľadom na technický pokrok a
všeobecné regulačné požiadavky, a v záujme zabezpečenia vysokej
úrovne ochrany subjektu a hodnovernosti a spoľahlivosti údajov získaných
pri klinickom skúšaní prostredníctvom správne fungujúceho postupu podávania
správ o bezpečnosti a prostredníctvom podrobných požiadaviek na výrobu
a označovanie liekov používaných v súvislosti s klinickým skúšaním,
by Komisia mala mať právomoc prijímať delegované právne predpisy v
súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie s cieľom
meniť a dopĺňať zoznam dokumentácie a informácií, ktoré sa
majú predložiť v žiadosti o povolenie klinického skúšania alebo o jeho
podstatnú zmenu, meniť a dopĺňať technické aspekty
podávania správ o bezpečnosti v súvislosti s klinickým skúšaním, prijímať
podrobné požiadavky správneho výrobného postupu a meniť a
dopĺňať zoznam informácií, ktoré majú byť obsiahnuté na
označení liekov používaných v súvislosti s klinickým skúšaním. Je
mimoriadne dôležité, aby Komisia počas svojich prípravných prác uskutočnila
náležité konzultácie, a to aj na úrovni expertov. Pri príprave a vypracúvaní
delegovaných právnych predpisov by Komisia mala zaistiť súbežné,
včasné a vhodne riešené predkladanie príslušných dokumentov Európskemu
parlamentu a Rade.
(58)     V článku 4 ods. 5
smernice 2001/83/ES sa stanovuje, že na vnútroštátne právne predpisy zakazujúce
alebo obmedzujúce používanie akéhokoľvek špecifického druhu ľudských
alebo živočíšnych buniek by nemala mať uvedená smernica a ani v nej
uvedené nariadenia v zásade žiaden vplyv. Podobne ani toto nariadenie by nemalo
mať vplyv na vnútroštátne právne predpisy zakazujúce alebo obmedzujúce
používanie akéhokoľvek druhu ľudských alebo živočíšnych buniek.
Ako pri smernici 2001/83/ES, členské štáty by mali oznámiť uvedené
vnútroštátne ustanovenia Komisii.
(59)     Smernica Európskeho parlamentu
a Rady 95/46/EHS z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní
osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov[21] sa vzťahuje na
spracovávanie osobných údajov uskutočňované v členských štátoch
pod dohľadom príslušných orgánov členských štátov, predovšetkým
verejných nezávislých orgánov určených členskými štátmi, a nariadenie
Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane
jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a
orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov[22] sa vzťahuje na
spracovávanie osobných údajov uskutočňované Komisiou a agentúrou
v rámci tohto nariadenia, pod dohľadom Európskeho dozorného úradníka pre
ochranu údajov.
(60)     Bez toho, aby tým boli
dotknuté vnútroštátne systémy nákladov a uhrádzania zdravotných ošetrení,
subjekty by nemali mať povinnosť platiť za skúšané lieky.
(61)     Postup povoľovania
stanovený týmto nariadením by sa mal uplatňovať čo najskôr, aby
mohli zadávatelia využívať výhody zjednodušeného schvaľovacieho
postupu. Aby však bolo možné nainštalovať na úrovni EÚ rozsiahle IT
funkcie potrebné pre postup povoľovania, je vhodné poskytnúť
dostatočné časové obdobie pred tým, ako sa začne toto nariadenie
uplatňovať.
(62)     Smernica 2001/20/ES by sa mala
zrušiť, aby sa zabezpečilo, že na vykonávanie klinického skúšania v
Únii sa bude vzťahovať len jeden súbor pravidiel. S cieľom
uľahčiť prechod na pravidlá stanovené v tomto nariadení,
zadávatelia by mali mať možnosť začať a vykonávať
klinické skúšanie počas prechodného obdobia v súlade so smernicou
2001/20/ES.
(63)     Toto nariadenie je v súlade s
hlavnými medzinárodnými usmerňujúcimi dokumentmi o klinickom skúšaní,
napr. s najnovšou verziou (2008) Helsinskej deklarácie Svetovej asociácie
lekárov a so správnou klinickou praxou, ktorá má svoj pôvod v Helsinskej
deklarácii.
(64)     Toto nariadenie je založené na
dvojitom právnom základe článkov 114 a 168 ods. 4 písm. c) ZFEÚ. Jeho
cieľom je dosiahnuť vnútorný trh, pokiaľ ide o klinické skúšanie
a lieky na humánne použitie, ktorého základom bude vysoká úroveň ochrany
zdravia. Týmto nariadením sa súčasne stanovujú vysoké normy kvality a
bezpečnosti liekov s cieľom riešiť všeobecné bezpečnostné
obavy v súvislosti s liekmi. Oba ciele sú sledované súčasne. Oba ciele sú
neoddeliteľne prepojené a ani jeden nie je podradený tomu druhému:
Pokiaľ ide o článok 114 ZFEÚ, týmto nariadením sa harmonizujú
pravidlá vykonávania klinického skúšania v EÚ, čím sa zabezpečuje
fungovanie vnútorného trhu vzhľadom na vykonávanie klinického skúšania vo
viacerých členských štátoch, na prijateľnosť údajov získaných
pri klinickom skúšaní a predložených v žiadosti o povolenie iného
klinického skúšania alebo uvedenia lieku na trh a na voľný obeh liekov používaných
v súvislosti s klinickým skúšaním v celej Únii. Pokiaľ ide o článok
168 ods. 4 písm. c) ZFEÚ, týmto nariadením sa stanovujú vysoké normy kvality a
bezpečnosti liekov, pričom sa zabezpečuje spoľahlivosť
a robustnosť údajov získaných pri klinickom skúšaní. Tým sa
zaisťuje, aby liečby a lieky, ktoré sa pokladajú za zlepšenie v
liečbe pacientov, vychádzali zo spoľahlivých a robustných
údajov. Okrem toho sa týmto nariadením stanovujú vysoké normy kvality a
bezpečnosti liekov používaných v súvislosti s klinickým skúšaním, čím
sa zabezpečuje bezpečnosť subjektov pri klinickom skúšaní.
(65)     Toto nariadenie rešpektuje
základné práva a dodržiava zásady uznané predovšetkým v Charte
základných práv Európskej únie, najmä pokiaľ ide o ľudskú
dôstojnosť, nedotknuteľnosť osoby, práva dieťaťa,
rešpektovanie súkromného a rodinného života, ochranu osobných údajov
a slobodu umenia a vedy. Členské štáty by mali toto nariadenie
uplatňovať v súlade s uvedenými právami a zásadami.
(66)     Keďže cieľ tohto
nariadenia, ktorým je zabezpečiť spoľahlivosť a
robustnosť údajov z klinického skúšania pri súčasnom
zabezpečení bezpečnosti a práv subjektov v rámci celej
Únie, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých
členských štátov a je možné ho z dôvodu rozsahu opatrenia
ľahšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia
v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy
o Európskej únii. V súlade so zásadou proporcionality stanovenou v
uvedenom článku toto nariadenie nepresahuje rámec toho, čo je
potrebné na dosiahnutie uvedeného cieľa,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Kapitola I
Všeobecné ustanovenia
Článok 1
Rozsah pôsobnosti
Toto nariadenie sa uplatňuje na klinické
skúšanie vykonávané v Únii.
Neuplatňuje sa na neintervenčné
štúdie.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa
uplatňuje vymedzenie pojmov „liek“, „rádioaktívna látka“, „nežiaduci
účinok“, „závažný nežiaduci účinok“, „vnútorný obal“ a „vonkajší
obal“ v článku 1 ods. 2, 6, 11, 12, 23 a 24 smernice 2001/83/ES.

Uplatňuje sa aj toto vymedzenie pojmov:
(1)
„Klinická štúdia“: každý výskum v súvislosti
s ľudskými bytosťami zameraný
a)       na zistenie alebo overenie klinických,
farmakologických alebo iných farmakodynamických účinkov jedného alebo
viacerých liekov;
b)      na zistenie akýchkoľvek nežiaducich
účinkov na jeden alebo viaceré lieky; alebo
c)       na štúdium absorpcie, distribúcie,
metabolizmu a vylučovania jedného alebo viacerých liekov;
s cieľom zistiť ich neškodnosť
a účinnosť.
(2)
„Klinické skúšanie“: klinická štúdia, ktorá
spĺňa ktorúkoľvek z týchto podmienok:
a)       skúšané lieky nie sú povolené;
b)      podľa protokolu klinickej štúdie sa
skúšané lieky nepoužívajú v súlade s povolením na uvedenie na trh vydaným
v príslušnom členskom štáte;
c)       zaradenie subjektu do konkrétnej
terapeutickej stratégie sa určuje vopred a nespadá do bežnej klinickej
praxe v príslušnom členskom štáte;
d)      rozhodnutie predpísať skúšaný liek
sa prijíma spolu s rozhodnutím o zaradení subjektu do klinickej štúdie;
e)       subjekt sa podrobuje okrem bežnej
klinickej praxe ďalším diagnostickým a terapeutickým postupom.
(3)
„Nízkointervenčné klinické skúšanie“: klinické
skúšanie, ktoré spĺňa všetky tieto podmienky:
a)       skúšané lieky sú povolené;
b)      podľa protokolu klinického skúšania
sa skúšané lieky používajú v súlade s podmienkami povolenia na uvedenie na
trh alebo ich používanie je súčasťou štandardnej liečby v
príslušnom členskom štáte;
c)       dodatočné diagnostické alebo
monitorovacie postupy nepredstavujú väčšie ako minimálne dodatočné
riziko ani ohrozenie bezpečnosti subjektov v porovnaní s bežnou
klinickou praxou v ktoromkoľvek príslušnom členskom štáte.
(4)
„Neintervenčná štúdia“: klinická štúdia iná
ako klinické skúšanie;
(5)
„Skúšaný liek“: liek, ktorý sa pri klinickom
skúšaní testuje alebo používa ako referenčný liek, vrátane placeba;
(6)
„Bežná klinická prax“: liečebný režim typicky
dodržiavaný s cieľom liečiť chorobu alebo poruchu,
predchádzať im, alebo ich diagnostikovať;
(7)
„Skúšaný liek na inovatívnu liečbu“: skúšaný
liek, ktorý je liekom na inovatívnu liečbu v zmysle jeho vymedzenia v
článku 2 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č.
1394/2007[23];
(8)
„Sprievodný liek“: liek používaný v súvislosti
s klinickým skúšaním, ale nie ako skúšaný liek;
(9)
„Povolený skúšaný liek“: liek povolený
v súlade s nariadením (ES) č. 726/2004 alebo
v ktoromkoľvek príslušnom členskom štáte v súlade so
smernicou 2001/83/ES, bez ohľadu na zmeny v označení lieku,
ktorý je používaný ako skúšaný liek;
(10)
„Povolený sprievodný liek“: liek povolený
v súlade s nariadením (ES) č. 726/2004 alebo
v ktoromkoľvek príslušnom členskom štáte v súlade so
smernicou 2001/83/ES, bez ohľadu na zmeny v označení lieku,
ktorý je používaný ako sprievodný liek;
(11)
„Príslušný členský štát“: členský štát,
v ktorom bola podaná žiadosť o povolenie klinického skúšania
alebo o podstatnú zmenu podľa kapitol II a III tohto nariadenia;
(12)
„Podstatná zmena“: akákoľvek zmena
akéhokoľvek aspektu klinického skúšania, ktorá sa vykoná po oznámení
rozhodnutia uvedeného v článkoch 8, 14, 19 a 23 a ktorá
bude mať pravdepodobne podstatný vplyv na bezpečnosť alebo práva
subjektov alebo spoľahlivosť a robustnosť údajov získaných pri
klinickom skúšaní;
(13)
„Zadávateľ“: osoba, spoločnosť,
inštitúcia alebo organizácia, ktorá preberá zodpovednosť za iniciáciu a
riadenie klinického skúšania;
(14)
„Skúšajúci“: osoba zodpovedná za vykonávanie klinického
skúšania na pracovisku klinického skúšania;
(15)
„Subjekt“: osoba, ktorá sa zúčastňuje na
klinickom skúšaní buď ako osoba, ktorej je skúšaný liek podávaný, alebo
ako kontrola;
(16)
„Maloletý subjekt“: subjekt, ktorý je podľa
právnych predpisov príslušného členského štátu pod vekovou hranicou
právnej zodpovednosti na poskytnutie informovaného súhlasu;
(17)
„Právne nespôsobilý subjekt“: subjekt, ktorý
z iných dôvodov ako vekových nie je právne spôsobilý poskytnúť
informovaný súhlas podľa právnych predpisov príslušného členského
štátu;
(18)
„Právny zástupca“: fyzická alebo právnická osoba,
úrad alebo orgán, ktorá/-ý podľa právnych predpisov príslušného
členského štátu poskytuje informovaný súhlas za subjekt, ktorý je právne
nespôsobilý alebo maloletý;
(19)
„Informovaný súhlas“: postup, v priebehu ktorého
subjekt z vlastnej vôle potvrdzuje ochotu zúčastniť sa na konkrétnom
klinickom skúšaní po tom, čo bol informovaný o všetkých aspektoch
tohto skúšania relevantných pre rozhodnutie subjektu o vlastnej účasti;
(20)
„Protokol“: dokument, ktorý opisuje ciele, formu,
metodiku, štatistické okolnosti a organizáciu klinického skúšania;
(21)
„Výroba“: celková alebo čiastočná výroba,
ako aj rozličné postupy rozdeľovania, balenia, označovania
(vrátane zaslepovania);
(22)
„Začatie klinického skúšania“: prvý krok
k získaniu potenciálneho subjektu, pokiaľ nie je v protokole
vymedzené inak;
(23)
„Skončenie klinického skúšania“: posledná
návšteva posledného subjektu, pokiaľ nie je v protokole vymedzené inak;
(24)
„Dočasné zastavenie klinického skúšania“:
prerušenie vykonávania klinického skúšania zadávateľom s úmyslom
(zadávateľa) neskôr v ňom pokračovať;
(25)
„Pozastavenie klinického skúšania“: prerušenie
vykonávania klinického skúšania členským štátom;
(26)
„Správna klinická prax“: súbor podrobných etických
a vedeckých kvalitatívnych požiadaviek na formu, vykonávanie, plnenie,
monitorovanie, kontrolovanie, zaznamenávanie, analyzovanie klinického skúšania
a na podávanie správ o ňom pri súčasnom zabezpečení ochrany
práv, bezpečnosti a celkovej duševnej a fyzickej pohody subjektov a
spoľahlivosti a robustnosti údajov získaných pri klinickom skúšaní;
(27)
„Inšpekcia“: úkon príslušného orgánu vykonávajúceho
oficiálne prehodnotenie dokumentov, zariadenia, záznamov, opatrení
zabezpečenia kvality a iných zdrojov, ktoré sa podľa príslušného
orgánu týkajú klinického skúšania a ktoré môžu byť umiestnené na
pracovisku klinického skúšania, v zariadení zadávateľa a/alebo zmluvnej
výskumnej organizácie alebo v iných zariadeniach, ktorých inšpekciu považuje
príslušný orgán za vhodnú;
(28)
„Nežiaduca udalosť“: akýkoľvek
neočakávaný lekársky nález u subjektu, ktorému sa podáva liek, ktorý nie
je nevyhnutne zapríčinený touto liečbou;
(29)
„Závažná nežiaduca udalosť“: akýkoľvek
neočakávaný lekársky nález, ktorý po podaní akejkoľvek dávky vyžaduje
neodkladnú hospitalizáciu alebo predĺženie existujúcej hospitalizácie, má
za následok trvalé alebo významné zdravotné postihnutie alebo
práceneschopnosť, alebo je kongenitálnou anomáliou alebo vrodenou chybou,
či predstavuje ohrozenie na živote alebo vyústi do úmrtia;
(30)
„Neočakávaný závažný nežiaduci účinok“:
závažný nežiaduci účinok, ktorého povaha, intenzita alebo dôsledok sú v
rozpore s referenčnými informáciami týkajúcimi sa bezpečnosti.
Na účely tohto nariadenia sa subjekt, na
ktorý sa vzťahuje vymedzenie pojmu „maloletý subjekt“ a „právne
nespôsobilý subjekt“, považuje za právne nespôsobilý subjekt.
Článok 3
Všeobecná zásada
Klinické skúšanie sa smie vykonať, len ak
–
sú ochránené práva, bezpečnosť a celková
duševná a fyzická pohoda subjektov; a
–
údaje získané pri klinickom skúšaní budú hodnoverné
a spoľahlivé.
Kapitola II
Postup povoľovania klinického skúšania
Článok 4
Povolenie vopred
Klinické skúšanie podlieha povoľovaniu v
súlade s touto kapitolou.
Článok 5
Podanie žiadosti
1.           S cieľom získať
povolenie zadávateľ predkladá dokumentáciu k žiadosti vybraným príslušným
členským štátom prostredníctvom portálu uvedeného v článku 77
(ďalej len „portál EÚ“).
Zadávateľ navrhuje jeden z príslušných
členských štátov ako spravodajský členský štát.
Ak navrhovaný spravodajský členský štát si neželá
byť spravodajským členským štátom, dohodne sa s iným príslušným
členským štátom, aby bol spravodajským členským štátom. Ak žiaden
príslušný členský štát neprijme úlohu spravodajského členského štátu,
spravodajským členským štátom je navrhovaný spravodajský členský
štát.
2.           Do šiestich dní po predložení
dokumentácie k žiadosti oznamuje prostredníctvom portálu EÚ navrhovaný
spravodajský členský štát zadávateľovi tieto informácie:
a)      či je spravodajským členským
štátom, alebo či iný príslušný členský štát je spravodajským
členským štátom;
b)      či klinické skúšanie patrí do
rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia;
c)      či je žiadosť úplná v súlade s
prílohou I;
d)      či klinické skúšanie je
nízkointervenčným klinickým skúšaním, ak ho zadávateľ tak
kvalifikoval.
3.           V prípade, že navrhovaný
spravodajský členský štát neinformoval zadávateľa v časovej
lehote uvedenej v odseku 2, klinické skúšanie, na ktoré bola podaná
žiadosť, sa považuje za patriace do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia,
žiadosť sa považuje za úplnú, klinické skúšanie sa považuje za
nízkointervenčné klinické skúšanie, ak ho zadávateľ tak kvalifikoval,
a spravodajským členským štátom je navrhovaný spravodajský členský
štát.
4.           Ak navrhovaný spravodajský
členský štát zistí, že žiadosť nie je úplná, že klinické skúšanie
nepatrí do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, alebo že klinické skúšanie nie
je nízkointervenčným klinickým skúšaním, hoci ho zadávateľ tak
kvalifikoval, informuje o tom zadávateľa prostredníctvom portálu EÚ a
stanovuje maximálne šesť dní na to, aby zadávateľ predložil svoje
pripomienky, alebo aby doplnil žiadosť prostredníctvom portálu EÚ.
Ak zadávateľ nepredložil pripomienky, ani
nedoplnil žiadosť do časovej lehoty uvedenej v prvom pododseku,
žiadosť sa považuje za stiahnutú.
V prípade, že navrhovaný spravodajský členský
štát neinformoval zadávateľa podľa odseku 2 písm. a) až d) do troch
dní od doručenia pripomienok alebo doplnenia žiadosti, žiadosť sa
považuje za úplnú, klinické skúšanie sa považuje za klinické skúšanie patriace
do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, klinické skúšanie sa považuje za
nízkointervenčné klinické skúšanie, ak ho zadávateľ tak kvalifikoval,
a spravodajským členským štátom je navrhovaný spravodajský
členský štát.
5.           Na účely tejto kapitoly
je dátumom validácie žiadosti dátum doručenia oznámenia zadávateľovi
v súlade s odsekom 2. V prípade, že zadávateľovi nie je oznámenie
doručené, dátumom validácie je posledný deň časových lehôt
uvedených v odsekoch 2 a 4.
Článok 6
Správa z posúdenia – aspekty, na ktoré sa vzťahuje časť I
1.           Spravodajský členský
štát posudzuje žiadosť s ohľadom na tieto aspekty:
a)      Súlad s kapitolou V s ohľadom na
tieto skutočnosti:
i)        predpokladané terapeutické výhody a
výhody týkajúce sa verejného zdravia s prihliadnutím na:
–
vlastnosti skúšaných liekov a poznatky o nich;
–
relevantnosť klinického skúšania vzhľadom
na súčasný stav vedeckých poznatkov a na to, či klinické skúšanie
bolo odporučené alebo nariadené regulačnými orgánmi poverenými
posudzovaním liekov a vydávaním povolení na ich uvedenie na trh;
–
spoľahlivosť a robustnosť údajov
získaných pri klinickom skúšaní, s prihliadnutím na štatistické prístupy, formu
skúšania a metodiku (vrátane veľkosti vzorky a randomizácie, komparátora
a sledovaných ukazovateľov);
ii)       Riziká a nevýhody pre subjekt s
prihliadnutím na:
–
vlastnosti skúšaných a sprievodných liekov a
poznatky o nich;
–
povahu intervencie v porovnaní s bežnou klinickou
praxou;
–
bezpečnostné opatrenia vrátane ustanovení pre
opatrenia na zníženie rizika, monitorovanie, podávanie správ o bezpečnosti
a bezpečnostný plán;
–
riziko, ktoré pre zdravie subjektu predstavuje
indikácia, pre ktorú sa skúšaný liek skúša;
b)      Súlad s požiadavkami týkajúcimi sa výroby
a dovozu skúšaných a sprievodných liekov, stanovenými v kapitole IX;
c)      Súlad s požiadavkami týkajúcimi sa
označovania stanovenými v kapitole X;
d)      Úplnosť a primeranosť
príručky pre skúšajúceho.
2.           Spravodajský členský štát
vypracúva správu z posúdenia. Posúdenie aspektov uvedených v odseku 1
predstavuje časť I správy z posúdenia.
3.           Správa z posúdenia obsahuje jeden z
týchto záverov týkajúcich sa aspektov, ktoré sú predmetom časti I správy z
posúdenia:
a)      vykonanie klinického skúšania je
prijateľné vzhľadom na požiadavky stanovené v tomto nariadení;
b)      vykonanie klinického skúšania je prijateľné
vzhľadom na požiadavky stanovené v tomto nariadení, ale podlieha osobitným
podmienkam špecificky uvedeným v uvedenom závere;
c)      vykonanie skúšania je prijateľné
vzhľadom na požiadavky stanovené v tomto nariadení.
4.           Spravodajský členský štát
predkladá časť I správy z posúdenia vrátane záveru zadávateľovi
a ostatným príslušným členským štátom v rámci týchto časových lehôt:
a)      do 10 dní od dátumu validácie v prípade
nízkointervenčného klinického skúšania;
b)      do 25 dní od dátumu validácie v prípade
klinického skúšania iného typu ako klinické skúšanie s nízkou mierou
intervencie;
c)      do 30 dní od dátumu validácie v prípade
akéhokoľvek klinického skúšania so skúšaným            liekom na
inovatívnu liečbu.
Na účely tejto kapitoly je dátumom posúdenia
dátum predloženia správy z posúdenia zadávateľovi a ostatným príslušným
členským štátom.
5.           Až do dátumu posúdenia môže
ktorýkoľvek príslušný členský štát adresovať akékoľvek
svoje poznámky v súvislosti so žiadosťou spravodajskému členskému
štátu. Spravodajský členský štát uvedené poznámky plne
zohľadňuje.
6.           Výlučne spravodajský
členský štát môže medzi dátumom validácie a dátumom posúdenia
vyžiadať od zadávateľa dodatočné vysvetlenia s ohľadom na
poznámky uvedené v odseku 5.
Na účely získania uvedených dodatočných
vysvetlení môže spravodajský členský štát pozastaviť plynutie
časovej lehoty uvedenej v odseku 4 na maximálne 10 dní v prípade
nízkointervenčného klinického skúšania a na maximálne 20 dní v prípade
klinického skúšania iného ako nízkointervenčné klinické skúšanie.
V prípade, že pri doručení dodatočných
vysvetlení z časovej lehoty na predloženie časti I správy z posúdenia
zostáva menej ako tri dni v prípade nízkointervenčného klinického skúšania
a menej ako päť dní v prípade klinického skúšania iného ako
nízkointervenčné klinické skúšanie, daná časová lehota sa
predĺži na tri resp. päť dní.
Ak zadávateľ neposkytne dodatočné
vysvetlenia v časovej lehote stanovenej spravodajským členským štátom
v súlade s druhým pododsekom, žiadosť sa považuje za stiahnutú.
Žiadosť o dodatočné vysvetlenia sa
predkladá prostredníctvom portálu EÚ, rovnako ako dodatočné vysvetlenia.
7.           Zadávateľ môže z vlastnej
iniciatívy zmeniť obsah žiadosti len medzi dátumom validácie a dátumom
posúdenia a len v náležite odôvodnených prípadoch. V tomto prípade môže
spravodajský členský štát v závislosti od rozsahu zmeny obsahu žiadosti
pozastaviť plynutie lehoty uvedenej v odseku 4 na maximálne 60 dní.
Článok 7
Správa z posúdenia – aspekty, na ktoré sa vzťahuje časť II
1.           Každý príslušný členský štát
posudzuje za svoje vlastné územie žiadosť s ohľadom na tieto aspekty:
a)      súlad s požiadavkami týkajúcimi sa
informovaného súhlasu stanovenými v kapitole V;
b)      súlad podmienok odmeňovania alebo
náhrad pre skúšajúcich a subjekty s požiadavkami stanovenými v kapitole V;
c)      súlad podmienok náboru subjektov s
požiadavkami stanovenými v kapitole V;
d)      súlad so smernicou 95/46/ES;
e)      súlad s článkom 46;
f)       súlad s článkom 47;
g)      súlad s článkom 72;
h)      súlad s platnými pravidlami odberu,
uchovávania a ďalšieho využívania biologických vzoriek subjektu.
Posúdenie aspektov uvedených v prvom pododseku
predstavuje časť II správy z posúdenia.
2.           Každý príslušný členský štát
vyhotovuje svoje posúdenie do desiatich dní od dátumu validácie. Jedine v rámci
uvedenej časovej lehoty si môže od zadávateľa v odôvodnených
prípadoch vyžiadať dodatočné vysvetlenia, pokiaľ ide o aspekty
uvedené v odseku 1.
3.           Na účely získania
dodatočných vysvetlení od zadávateľa môže príslušný členský štát
pozastaviť plynutie lehoty uvedenej v odseku 2 na maximálne desať
dní.
V prípade, že pri doručení dodatočných
vysvetlení z časovej lehoty na dokončenie posúdenia uvedeného v
odseku 1 zostáva menej ako päť dní, daná časová lehota sa
predĺži na päť dní.
Ak zadávateľ neposkytne dodatočné
vysvetlenia v časovej lehote stanovenej členským štátom v súlade s
prvým pododsekom, žiadosť sa považuje za stiahnutú. Toto stiahnutie
žiadosti sa vzťahuje len na príslušný členský štát.
Žiadosť sa predkladá prostredníctvom portálu
EÚ, rovnako ako dodatočné vysvetlenia.
Článok 8
Rozhodnutie o klinickom skúšaní
1.           Každý príslušný členský
štát oznamuje prostredníctvom portálu EÚ zadávateľovi, či je klinické
skúšanie povolené, či je podmienečne povolené, alebo či je
zamietnuté.
Oznámenie sa dáva prostredníctvom jediného rozhodnutia
do desiatich dní od dátumu posúdenia alebo posledného dňa posúdenia
uvedeného v článku 7 podľa toho, ktorý dátum je neskorší.
2.           Ak je záver spravodajského
členského štátu, pokiaľ ide o časť I správy z posúdenia,
taký, že vykonanie klinického skúšania je prijateľné alebo
podmienečne prijateľné, záver príslušného členského štátu je ten
istý, ako záver spravodajského členského štátu.
Bez ohľadu na prvý pododsek, príslušný
členský štát môže nesúhlasiť so záverom spravodajského členského
štátu jedine z týchto príčin:
a)      významné rozdiely v bežnej klinickej
praxi medzi príslušným členským štátom a spravodajským členským
štátom, ktoré by viedli k menejcennej liečbe subjektu v porovnaní s tou,
aká by bola poskytnutá v rámci bežnej klinickej praxe;
b)      porušenie vnútroštátnych právnych
predpisov uvedených v článku 86.
V prípade, že príslušný členský štát
nesúhlasí so záverom na základe písm. a) druhého pododseku, oznámi svoj
nesúhlas prostredníctvom portálu EÚ Komisii, všetkým členským štátom a
zadávateľovi, spolu s podrobným opodstatnením založeným na vedeckých a
socio–ekonomických argumentoch a priloží k nemu aj zhrnutie.
3.           V prípade, že je s
ohľadom na časť I správy z posúdenia klinické skúšanie
prijateľné alebo podmienečne prijateľné, príslušný členský
štát zahŕňa do svojho rozhodnutia svoj záver k časti II správy z
posúdenia.
4.           V prípade, že príslušný
členský štát neoznámil zadávateľovi svoje rozhodnutie v rámci
časových lehôt uvedených v odseku 1, záver k časti I správy z
posúdenia sa považuje za rozhodnutie príslušného členského štátu týkajúce
sa žiadosti o povolenie klinického skúšania.
5.           Príslušné členské štáty
nežiadajú po dátume posúdenia zadávateľa o dodatočné vysvetlenia.
6.           Na účely tejto kapitoly
je dátumom oznámenia dátum, kedy sa rozhodnutie uvedené v odseku 1 oznámi
zadávateľovi. V prípade, že zadávateľovi nebolo doručené
oznámenie v súlade s odsekom 1, dátumom oznámenia je posledný deň
časovej lehoty stanovenej v odseku 1.
Článok 9
Osoby posudzujúce žiadosť
1.           Členské štáty
zabezpečujú, aby osoby validujúce a posudzujúce žiadosť neboli
osobami s konfliktom záujmov, aby boli nezávislé od zadávateľa,
zdravotníckeho zariadenia pracoviska klinického skúšania a zapojených
skúšajúcich, a aby neboli nijakým spôsobom nenáležite ovplyvniteľné.
2.           Členské štáty
zabezpečujú, aby posúdenie vykonával spoločne primeraný počet
osôb, ktoré ako kolektív disponujú potrebnými kvalifikáciami a
skúsenosťami.
3.           V posúdení sa
zohľadňuje názor aspoň jednej osoby, ktorej základná oblasť
záujmu nemá vedecký charakter. Zohľadňuje sa názor aspoň jedného
pacienta.
Článok 10
Osobitné zretele týkajúce sa zraniteľných skupín
1.           V prípade, že subjektmi sú
maloleté osoby, osobitné uváženie sa venuje posúdeniu žiadosti o povolenie
klinického skúšania na základe pediatrickej expertízy, príp. po konzultácii
týkajúcej sa klinických, etických a psychosociálnych problémov v oblasti
pediatrie.
2.           V prípade, že subjektmi sú
právne nespôsobilé osoby, osobitné uváženie sa venuje posúdeniu žiadosti o
povolenie klinického skúšania na základe expertízy týkajúcej sa príslušnej
choroby a príslušnej populácie pacientov, príp. po konzultácii týkajúcej sa
klinických, etických a psychosociálnych otázok v oblasti príslušnej choroby
a príslušnej populácie pacientov.
3.           Pri žiadostiach o povolenie
klinického skúšania uvedeného v článku 32 sa osobitné uváženie venuje
okolnostiam vykonania klinického skúšania.
Článok 11
Podávanie a posudzovanie žiadostí obmedzených na aspekty, na ktoré sa
vzťahuje časť I správy z posúdenia
V prípade, že zadávateľ o to požiada,
žiadosť o povolenie klinického skúšania, jej posúdenie a rozhodnutie
o nej sa obmedzujú na aspekty, na ktoré sa vzťahuje časť I
správy z posúdenia.
Po oznámení rozhodnutia týkajúceho sa
aspektov, na ktoré sa vzťahuje časť I správy z posúdenia,
zadávateľ môže požiadať o povolenie obmedzené na aspekty, na ktoré sa
vzťahuje časť II správy z posúdenia. V tomto prípade sa uvedená
žiadosť posudzuje v súlade s článkom 7 a príslušné členské
štáty oznamujú svoje rozhodnutie s ohľadom na časť II správy z
posúdenia v súlade s článkom 8.
Článok 12
Stiahnutie žiadosti
Zadávateľ môže stiahnuť žiadosť
kedykoľvek do dátumu posúdenia. V takomto prípade je žiadosť možné
stiahnuť len s ohľadom na všetky príslušné členské štáty.
Článok 13
Opätovné podanie žiadosti
Touto kapitolou nie je dotknutá možnosť
zadávateľa podať po odmietnutí udeliť povolenie alebo po
stiahnutí žiadosti žiadosť o povolenie ktorémukoľvek vybranému
príslušnému členskému štátu. Uvedená žiadosť sa považuje za novú
žiadosť o povolenie iného klinického skúšania.
Článok 14
Následné pridanie príslušného členského štátu
1.           Ak si zadávateľ želá
rozšíriť povolené klinické skúšanie na iný členský štát (ďalej
len „pridaný príslušný členský štát“), zadávateľ predkladá uvedenému
členskému štátu prostredníctvom portálu EÚ dokumentáciu k žiadosti.
Žiadosť sa môže podať len po dátume
oznámenia rozhodnutia o prvotnom povolení klinického skúšania.
2.           Spravodajským členským
štátom pre žiadosť uvedenú v odseku 1 je spravodajský členský štát pre
postup prvotného povoľovania.
3.           Pridaný príslušný
členský štát oznamuje prostredníctvom portálu EÚ a jediného rozhodnutia
zadávateľovi, či je klinické skúšanie povolené, či je
podmienečne povolené, alebo či je zamietnuté, a to v rámci týchto
časových lehôt:
a)      25 dní od dátumu podania žiadosti
uvedenej v odseku 1 v prípade nízkointervenčného klinického skúšania;
b)      35 dní od dátumu podania žiadosti
uvedenej v odseku 1 v prípade klinického skúšania iného ako
nízkointervenčné klinické skúšanie;
c)      40 dní od dátumu podania žiadosti
uvedenej v odseku 1 v prípade akéhokoľvek klinického skúšania so skúšaným
liekom na inovatívnu liečbu.
4.           Ak je záver spravodajského
členského štátu, pokiaľ ide o časť I správy z posúdenia,
taký, že vykonanie klinického skúšania je prijateľné alebo podmienečne
prijateľné, záver pridaného príslušného členského štátu je ten istý,
ako záver spravodajského členského štátu uvedený v článku 6 ods.
3.
Bez ohľadu na prvý pododsek, pridaný
príslušný členský štát môže nesúhlasiť so záverom spravodajského
členského štátu jedine z týchto príčin:
a)      významné rozdiely v bežnej klinickej
praxi medzi príslušným členským štátom a spravodajským členským
štátom, ktoré by viedli k menejcennej liečbe subjektu v porovnaní s tou,
aká by bola poskytnutá v rámci bežnej klinickej praxe;
b)      porušenie vnútroštátnych právnych
predpisov uvedených v článku 86.
V prípade, že pridaný príslušný členský štát
nesúhlasí so záverom na základe písm. a) druhého pododseku, oznámi svoj
nesúhlas prostredníctvom portálu EÚ Komisii, všetkým členským štátom a
zadávateľovi, spolu s podrobným opodstatnením založeným na vedeckých a
socio–ekonomických argumentoch a priloží k nemu aj zhrnutie.
5.           Medzi dátumom podania
žiadosti uvedenej v odseku 1 a vypršaním časovej lehoty uvedenej v odseku
3 môže pridaný príslušný členský štát adresovať akékoľvek svoje
poznámky v súvislosti so žiadosťou spravodajskému členskému štátu.
6.           Jedine spravodajský
členský štát si môže medzi dátumom podania žiadosti uvedenej v odseku 1 a
vypršaním príslušnej časovej lehoty uvedenej v odseku 3 vyžiadať od
zadávateľa dodatočné vysvetlenia týkajúce sa časti I správy z
posúdenia, s ohľadom na poznámky uvedené v odseku 5.
Na účely získania uvedených dodatočných
vysvetlení môže spravodajský členský štát pozastaviť plynutie
príslušnej časovej lehoty uvedenej v odseku 3 na maximálne 10 dní v
prípade nízkointervenčného klinického skúšania a na maximálne 20 dní
v prípade klinického skúšania iného ako nízkointervenčné klinické
skúšanie.
V prípade, že pri doručení dodatočných
vysvetlení z časovej lehoty na oznámenie rozhodnutia uvedeného v odseku 4
zostáva menej ako tri dni v prípade nízkointervenčného klinického skúšania
a menej ako päť dní v prípade klinického skúšania iného ako
nízkointervenčné klinické skúšanie, daná časová lehota sa
predĺži na tri resp. päť dní.
Ak zadávateľ neposkytne dodatočné
vysvetlenia v časovej lehote stanovenej spravodajským členským štátom
v súlade s druhým pododsekom, žiadosť sa považuje za stiahnutú.
Žiadosť sa predkladá prostredníctvom portálu
EÚ, rovnako ako dodatočné vysvetlenia.
7.           Pridaný príslušný
členský štát posudzuje do desiatich dní od dátumu podania žiadosti
uvedenej v odseku 1 za svoje vlastné územie aspekty týkajúce sa časti II
správy z posúdenia. V rámci tejto časovej lehoty si môže od
zadávateľa v odôvodnených prípadoch v súvislosti s vlastným územím
vyžiadať dodatočné vysvetlenia, pokiaľ ide o aspekty týkajúce sa
časti II správy z posúdenia.
8.           Na účely získania
dodatočných vysvetlení môže pridaný príslušný členský štát
pozastaviť plynutie lehoty uvedenej v odseku 7 na maximálne desať
dní. V prípade, že pri doručení dodatočných vysvetlení z časovej
lehoty na posúdenie aspektov týkajúcich sa časti II správy z posúdenia
zostáva menej ako päť dní, daná časová lehota sa predĺži na
päť dní.
Žiadosť o dodatočné vysvetlenia sa
predkladá prostredníctvom portálu EÚ, rovnako ako dodatočné vysvetlenia.
9.           V prípade, že je s
ohľadom na časť I správy z posúdenia klinické skúšanie
prijateľné alebo podmienečne prijateľné, pridaný príslušný
členský štát zahŕňa do svojho rozhodnutia svoj záver k
časti II správy z posúdenia.
10.         V prípade, že pridaný
príslušný členský štát neoznámil zadávateľovi svoje rozhodnutie v
rámci príslušnej časovej lehoty uvedenej v odseku 3, záver k časti I
správy z posúdenia sa považuje za rozhodnutie pridaného príslušného
členského štátu týkajúce sa žiadosti o povolenie klinického skúšania.
11.         Zadávateľ nepodáva
žiadosť v súlade s týmto článkom, ak nie je postup uvedený
v kapitole III, pokiaľ ide o klinické skúšanie, ukončený.
Kapitola III
Postup povoľovania podstatnej zmeny klinického skúšania
Článok 15
Všeobecné zásady
Podstatná zmena sa môže vykonať len v
prípade, že bola povolená v súlade s postupom stanoveným v tejto kapitole.
Článok 16
Podanie žiadosti
S cieľom získať povolenie
zadávateľ predkladá dokumentáciu k žiadosti príslušným členským
štátom prostredníctvom portálu EÚ.
Článok 17
Validácia žiadosti o povolenie podstatnej zmeny aspektu, na ktorý sa
vzťahuje časť I správy z posúdenia
1.           Spravodajským členským
štátom pre žiadosť o podstatnú zmenu je spravodajský členský
štát pre postup prvotného povoľovania.
2.           Do štyroch dní po predložení
dokumentácie k žiadosti oznamuje prostredníctvom portálu EÚ spravodajský
členský štát zadávateľovi tieto informácie:
a)      či sa podstatná zmena týka aspektu,
na ktorý sa vzťahuje časť I správy z posúdenia;
b)      či je žiadosť úplná v súlade s
prílohou II;
c)      či je klinické skúšanie
nízkointervenčným klinickým skúšaním, či zostane
nízkointervenčným klinickým skúšaním aj po jeho podstatnej zmene.
3.           V prípade, že spravodajský
členský štát neinformoval zadávateľa v rámci príslušnej časovej
lehoty uvedenej v odseku 2, žiadaná podstatná zmena sa považuje za zmenu
týkajúcu sa aspektu, na ktorý sa vzťahuje časť I správy
z posúdenia, žiadosť sa považuje za úplnú a v prípade, že
ide o nízkointervenčné klinické skúšanie, považuje sa za skúšanie,
ktoré aj po jeho podstatnej zmene zostane nízkointervenčným klinickým
skúšaním.
4.           V prípade, že
členský štát zastáva názor, že žiadosť sa netýka aspektu, na ktorý sa
vzťahuje časť I správy z posúdenia, že žiadosť
nie je úplná, alebo že klinické skúšanie nebude viac nízkointervenčným
klinickým skúšaním po jeho významnej zmene, v rozpore s tým, čo
tvrdí zadávateľ, informuje o tom zadávateľa prostredníctvom
portálu EÚ a stanoví maximálne šesť dní na to, aby zadávateľ
poskytol svoje pripomienky alebo doplnil žiadosť prostredníctvom portálu
EÚ.
Ak zadávateľ nepredložil pripomienky, ani
nedoplnil žiadosť do časovej lehoty uvedenej v prvom pododseku,
žiadosť sa považuje za stiahnutú.
V prípade, že spravodajský členský štát
neinformoval zadávateľa podľa odseku 2 písm. a) až c) do troch dní od
doručenia pripomienok alebo doplnenia žiadosti, žiadosť sa považuje
za úplnú a v prípade, že ide o nízkointervenčné klinické
skúšanie, považuje sa za skúšanie, ktoré zostane nízkointervenčným
klinickým skúšaním aj po jeho podstatnej zmene.
5.           Na účely článkov
18, 19 a 22 je dátumom validácie žiadosti dátum doručenia oznámenia
zadávateľovi v súlade s odsekom 2. V prípade, že zadávateľovi nie je
oznámenie doručené, dátumom validácie je posledný deň časových
lehôt uvedených v odsekoch 2 a 4.
Článok 18
Posúdenie podstatnej zmeny aspektu, na ktorý sa vzťahuje časť
I správy z posúdenia
1.           Spravodajský členský
štát posudzuje žiadosť a vypracúva správu z posúdenia.
2.           Správa z posúdenia obsahuje
jeden z týchto záverov týkajúcich sa aspektov, ktoré sú predmetom časti I
správy z posúdenia:
a)      podstatná zmena je prijateľná
vzhľadom na požiadavky stanovené v tomto nariadení;
b)      podstatná zmena je prijateľná
vzhľadom na požiadavky stanovené v tomto nariadení, ale podlieha osobitným
podmienkam špecificky uvedeným v uvedenom závere;
c)      podstatná zmena nie je prijateľná
vzhľadom na požiadavky stanovené    v tomto nariadení.
3.           Spravodajský členský
štát predkladá časť I správy z posúdenia vrátane záveru
zadávateľovi a ostatným príslušným členským štátom do 15 dní od
dátumu validácie.
Na účely tohto článku
a článkov 19 a 23 je dátumom posúdenia dátum predloženia správy z
posúdenia zadávateľovi a ostatným príslušným členským štátom.
4.           Až do dátumu posúdenia môže
ktorýkoľvek príslušný členský štát adresovať akékoľvek
svoje poznámky v súvislosti so žiadosťou spravodajskému členskému
štátu. Spravodajský členský štát uvedené poznámky plne
zohľadňuje.
5.           Výlučne spravodajský
členský štát môže medzi dátumom validácie a dátumom posúdenia
vyžiadať od zadávateľa dodatočné vysvetlenia s ohľadom na
poznámky uvedené v odseku 4.
Na účely získania uvedených dodatočných
vysvetlení môže spravodajský členský štát pozastaviť plynutie lehoty uvedenej
v odseku 4 na maximálne 10 dní.
V prípade, že pri doručení dodatočných
vysvetlení z časovej lehoty na predloženie časti I správy z posúdenia
zostáva menej ako päť dní, daná časová lehota sa predĺži na
päť dní.
Ak zadávateľ neposkytne dodatočné vysvetlenia
v časovej lehote určenej spravodajským členským štátom v súlade
s druhým pododsekom, žiadosť sa považuje za stiahnutú.
Žiadosť sa predkladá prostredníctvom portálu
EÚ, rovnako ako dodatočné vysvetlenia.
6.           Zadávateľ môže z
vlastnej iniciatívy zmeniť obsah žiadosti len medzi dátumom validácie a
dátumom posúdenia a len v náležite odôvodnených prípadoch. V tomto prípade môže
spravodajský členský štát v závislosti od rozsahu zmeny obsahu žiadosti
pozastaviť plynutie lehoty uvedenej v odseku 3 na maximálne 60 dní.
Článok 19
Rozhodnutie o podstatnej zmene aspektu, na ktorý sa vzťahuje
časť I správy z posúdenia
1.           Každý príslušný členský
štát oznamuje prostredníctvom portálu EÚ zadávateľovi, či je
podstatná zmena povolená, či je podmienečne povolená, alebo či
je zamietnutá.
Oznámenie sa vykonáva jediným rozhodnutím do
desiatich dní od dátumu posúdenia.
2.           Ak je záver spravodajského
členského štátu taký, že podstatná zmena je prijateľná alebo
podmienečne prijateľná, záver príslušného členského štátu je ten
istý, ako záver spravodajského členského štátu.
Bez ohľadu na prvý pododsek, príslušný
členský štát môže nesúhlasiť s uvedeným záverom spravodajského
členského štátu jedine z týchto príčin:
a)      významné rozdiely v bežnej klinickej
praxi medzi príslušným členským štátom a spravodajským členským
štátom, ktoré by viedli k menejcennej liečbe subjektu v porovnaní s tou,
aká by bola poskytnutá v rámci bežnej klinickej praxe;
b)      porušenie vnútroštátnych právnych
predpisov uvedených v článku 86.
V prípade, že príslušný členský štát nesúhlasí
so záverom na základe písm. a) druhého pododseku, oznámi svoj nesúhlas
prostredníctvom portálu EÚ Komisii, všetkým členským štátom a
zadávateľovi, spolu s podrobným opodstatnením založeným na vedeckých a
socio–ekonomických argumentoch a priloží k nemu aj zhrnutie.
3.           V prípade, že príslušný
členský štát neoznámil zadávateľovi svoje rozhodnutie v rámci
časovej lehoty uvedenej v odseku 1, záver správy z posúdenia sa považuje
za rozhodnutie príslušného členského štátu týkajúce sa žiadosti
o podstatnú zmenu.
Článok 20
Validácia, posúdenie a rozhodnutie týkajúce sa podstatnej zmeny aspektu, na
ktorý sa vzťahuje časť II správy z posúdenia
1.           Do štyroch dní po predložení
dokumentácie k žiadosti oznamuje prostredníctvom portálu EÚ príslušný
členský štát zadávateľovi tieto informácie:
a)      či sa podstatná zmena týka aspektu,
na ktorý sa vzťahuje časť II správy z posúdenia; a
b)      či je žiadosť úplná v súlade s
prílohou II.
2.           V prípade, že príslušný
členský štát neinformoval zadávateľa v rámci časovej lehoty
uvedenej v odseku 1, žiadaná podstatná zmena sa považuje za zmenu týkajúcu sa
aspektu, na ktorý sa vzťahuje časť II správy
z posúdenia, a žiadosť sa považuje za úplnú.
3.           V prípade, že príslušný
členský štát zastáva názor, že podstatná zmena sa netýka aspektu, na ktorý
sa vzťahuje časť II správy z posúdenia, alebo že
žiadosť nie je úplná, informuje o tom zadávateľa prostredníctvom
portálu EÚ a stanoví maximálne šesť dní na to, aby zadávateľ
poskytol svoje pripomienky alebo doplnil žiadosť prostredníctvom portálu
EÚ.
Ak zadávateľ nepredložil pripomienky, ani
nedoplnil žiadosť do časovej lehoty uvedenej v prvom pododseku,
žiadosť sa považuje za stiahnutú.
V prípade, že príslušný členský štát
neinformoval zadávateľa podľa odseku 1 písm. a) a b) do troch dní od
doručenia pripomienok alebo doplnenia žiadosti, podstatná zmena sa
považuje za zmenu týkajúcu sa aspektu, na ktorý sa vzťahuje časť
II správy z posúdenia, a žiadosť sa považuje za úplnú.
4.           Na účel tohto
článku je dátumom validácie žiadosti dátum doručenia oznámenia
zadávateľovi v súlade s odsekom 1. V prípade, že zadávateľovi nie je
oznámenie doručené, dátumom validácie je posledný deň časových
lehôt uvedených v odsekoch 1 a 3.
5.           Príslušný členský štát
posudzuje žiadosť a oznamuje prostredníctvom portálu EÚ zadávateľovi,
či je podstatná zmena povolená, či je podmienečne povolená,
alebo či je zamietnutá.
Oznámenie sa vykonáva jediným rozhodnutím do
desiatich dní od dátumu validácie.
6.           V časovej lehote
uvedenej v druhom pododseku odseku 5 si môže príslušný členský štát v
odôvodnených prípadoch v súvislosti s vlastným územím vyžiadať od
zadávateľa dodatočné vysvetlenia týkajúce sa podstatnej zmeny.
Na účely získania dodatočných vysvetlení
môže príslušný členský štát pozastaviť plynutie lehoty uvedenej
v druhom pododseku odseku 5 na maximálne desať dní.
V prípade, že pri doručení dodatočných
vysvetlení z časovej lehoty na oznámenie rozhodnutia uvedeného
v druhom pododseku odseku 5 zostáva menej ako päť dní, daná
časová lehota sa predĺži na päť dní.
Ak zadávateľ neposkytne dodatočné
vysvetlenia v časovej lehote stanovenej členským štátom v súlade s
prvým a druhým pododsekom, žiadosť sa považuje za stiahnutú.
Žiadosť sa predkladá prostredníctvom portálu
EÚ, rovnako ako dodatočné vysvetlenia.
7.           V prípade, že príslušný
členský štát neoznámil zadávateľovi svoje rozhodnutie v rámci
časových lehôt stanovených v odsekoch 5 a 6, podstatná zmena sa považuje
za schválenú.
Článok 21
Podstatná zmena aspektov, na ktoré sa vzťahujú časti I a II
správy z posúdenia
1.           V prípade, že podstatná
zmena sa týka aspektov, na ktoré sa vzťahujú časti I a II
správy z posúdenia, žiadosť o povolenie uvedenej podstatnej
zmeny sa validuje v súlade s článkom 17.
2.           Aspekty, na ktoré sa
vzťahuje časť I správy z posúdenia, sa posudzujú
v súlade s článkom 18, a aspekty, na ktoré sa vzťahuje
časť II správy z posúdenia, sa posudzujú v súlade
s článkom 22.
Článok 22
Posúdenie podstatnej zmeny aspektov, na ktoré sa vzťahujú časti
I a II správy z posúdenia – posúdenie aspektov, na ktoré sa
vzťahuje časť II správy z posúdenia
1.           Každý príslušný členský
štát posudzuje za svoje územie aspekty podstatnej zmeny, na ktoré sa
vzťahuje časť II správy z posúdenia, do desiatich dní od
dátumu validácie.
2.           V časovej lehote
uvedenej v odseku 1 si môže príslušný členský štát od zadávateľa
v odôvodnených prípadoch v súvislosti s vlastným územím vyžiadať
dodatočné vysvetlenia týkajúce sa tejto podstatnej zmeny.
3.           Na účely získania
dodatočných vysvetlení od zadávateľa môže príslušný členský štát
pozastaviť plynutie časovej lehoty uvedenej v odseku 1 na maximálne
desať dní.
V prípade, že pri doručení dodatočných
vysvetlení z časovej lehoty na posúdenie uvedené v odseku 1 zostáva menej
ako päť dní, daná časová lehota sa predĺži na päť dní.
Ak zadávateľ neposkytne dodatočné
vysvetlenia v časovej lehote uvedenej v prvom a druhom pododseku,
žiadosť sa považuje za stiahnutú.
Žiadosť sa predkladá prostredníctvom portálu
EÚ, rovnako ako dodatočné vysvetlenia.
Článok 23
Rozhodnutie o podstatnej zmene aspektov, na ktoré sa vzťahujú časti
I a II správy z posúdenia
1.           Každý príslušný členský
štát oznamuje prostredníctvom portálu EÚ zadávateľovi, či je
podstatná zmena povolená, či je podmienečne povolená, alebo či
je zamietnutá.
Oznámenie sa dáva prostredníctvom jediného
rozhodnutia do desiatich dní od dátumu posúdenia alebo posledného dňa
posúdenia uvedeného v článku 22 podľa toho, ktorý dátum je neskorší.
2.           Ak je záver spravodajského
členského štátu taký, že podstatná zmena, na ktorú sa vzťahuje
časť I správy z posúdenia, je prijateľná alebo
podmienečne prijateľná, záver príslušného členského štátu je ten
istý, ako záver spravodajského členského štátu.
Bez ohľadu na prvý pododsek, príslušný
členský štát môže nesúhlasiť so záverom spravodajského členského
štátu jedine z týchto príčin:
a)      významné rozdiely v bežnej klinickej
praxi medzi príslušným členským štátom a spravodajským členským
štátom, ktoré by viedli k menejcennej liečbe subjektu v porovnaní s tou,
aká by bola poskytnutá v rámci bežnej klinickej praxe;
b)      porušenie vnútroštátnych právnych
predpisov uvedených v článku 86.
V prípade, že na základe písm. a) druhého
pododseku príslušný členský štát nesúhlasí so záverom týkajúcim sa
podstatnej zmeny aspektov, na ktoré sa vzťahuje časť
I správy z posúdenia, oznámi svoj nesúhlas prostredníctvom portálu EÚ
Komisii, všetkým členským štátom a zadávateľovi, spolu s podrobným
opodstatnením založeným na vedeckých a socio–ekonomických argumentoch
a priloží k nemu aj zhrnutie.
3.           V prípade, že je podstatná
zmena aspektov, na ktoré sa vzťahuje časť I správy
z posúdenia, prijateľná alebo podmienečne prijateľná,
príslušný členský štát zahŕňa do svojho rozhodnutia svoj záver
k podstatnej zmene aspektov, na ktoré sa vzťahuje časť II
správy z posúdenia.
4.           V prípade, že príslušný
členský štát neoznámil zadávateľovi svoje rozhodnutie v rámci
časových lehôt uvedených v odseku 1, záver k podstatnej zmene
aspektov, na ktoré sa vzťahuje časť II správy z posúdenia. sa
považuje za rozhodnutie príslušného členského štátu týkajúce sa žiadosti o
povolenie podstatnej zmeny.
Článok 24
Osoby posudzujúce žiadosť
Na posúdenia vykonané podľa tejto
kapitoly sa vzťahuje článok 9.
Kapitola IV
Dokumentácia k žiadosti
Článok 25
Údaje predložené v dokumentácii k žiadosti
1.           Dokumentácia k žiadosti
o povolenie klinického skúšania obsahuje všetku dokumentáciu
a informácie potrebné na validáciu a posúdenie uvedené
v kapitole II a týkajúce sa:
a)      vykonávania skúšania, vrátane vedeckého
kontextu a prijatých opatrení,
b)      zadávateľa, skúšajúcich, potenciálnych
subjektov, subjektov a pracovísk klinického skúšania;
c)      skúšaných liekov a v prípade
potreby sprievodných liekov, predovšetkým ich vlastností, označovania,
výroby a kontroly;
d)      opatrení na ochranu subjektov.
Zoznam dokumentácie a informácií je stanovený
v prílohe I.
2.           Dokumentácia k žiadosti
o povolenie podstatnej zmeny obsahuje všetku túto dokumentáciu
a informácie potrebné na validáciu a posúdenie uvedené
v kapitole III:
a)      odkaz na klinické skúšanie alebo klinické
skúšania, ktoré sa podstatne mení/menia;
b)      jasný opis podstatnej zmeny;
c)      predloženie údajov
a dodatočných informácií na podporu podstatnej zmeny, ak je to
potrebné;
         jasný opis dôsledkov podstatnej zmeny,
pokiaľ ide o práva a bezpečnosť subjektu
a spoľahlivosť a robustnosť údajov získaných pri klinickom
skúšaní.
Zoznam dokumentácie a informácií je stanovený
v prílohe II.
3.           Neklinické údaje predložené
v dokumentácii k žiadosti sa zakladajú na štúdiách, ktoré sú
v súlade s právnymi predpismi Únie týkajúcimi sa princípov správnej
laboratórnej praxe a platnými v čase vykonávania uvedených
štúdií, alebo na rovnocenných normách.
4.           Ak sa v dokumentácii
k žiadosti uvádza odkaz na údaje získané pri klinickom skúšaní, uvedené
klinické skúšanie sa muselo vykonať v súlade s týmto nariadením.

5.           Ak sa klinické skúšanie
vykonalo mimo Únie, musí byť v súlade s princípmi rovnocennými
tým, ktoré sú stanovené v tomto nariadení a ktoré sa týkajú práv
a bezpečnosti subjektu a hodnovernosti a spoľahlivosti
údajov získaných pri klinickom skúšaní.
6.           Údaje týkajúce sa klinického
skúšania predložené v dokumentácii k žiadosti sa zakladajú na
klinických skúšaniach, ktoré boli pred svojím začatím zaregistrované vo
verejnom registri, ktorý je hlavným registrom medzinárodnej platformy pre
registráciu klinického skúšania Svetovej zdravotníckej organizácie.
7.           Údaje predložené
v dokumentácii k žiadosti, ktoré nie sú v súlade s odsekmi
3 až 6, nie sú zvažované pri posudzovaní žiadosti o povolenie klinického
skúšania alebo podstatnej zmeny.
Článok 26
Požiadavky týkajúce sa jazyka
Jazyk, v ktorom sa má predložiť
dokumentácia k žiadosti, určuje príslušný členský štát.
Členské štáty zvážia pri uplatňovaní
odseku 1, v prípade dokumentácie neurčenej subjektu, akceptáciu
lingvistických prostriedkov bežne používaných v medicíne.
Článok 27
Aktualizácia vo forme delegovaných aktov
Komisia je splnomocnená prijímať
delegované akty v súlade s článkom 85 s cieľom
meniť a dopĺňať prílohy I a II v záujme
ich prispôsobovania technickému pokroku alebo zohľadnenia celosvetového
vývoja v oblasti príslušných právnych predpisov.
Kapitola V
Ochrana subjektov a informovaný súhlas
Článok 28
Všeobecné pravidlá
1.           Klinické skúšanie sa smie
vykonať len v prípade, že sú splnené všetky tieto podmienky:
a)      očakávané terapeutické výhody a
výhody týkajúce sa verejného zdravia opodstatňujú predvídateľné
riziká a nevýhody;
b)      nepretržite sa dohliada na súlad
s písm. a);
c)      subjekt poskytol informovaný súhlas,
alebo v prípade, že ho nie je schopný poskytnúť, poskytol ho jeho právny
zástupca;
d)      subjekt, alebo v prípade, že ide
o subjekt, ktorý nie je schopný poskytnúť informovaný súhlas, jeho
právny zástupca, mal príležitosť oboznámiť sa v predbežnom
rozhovore so skúšajúcim alebo členom skúšobného tímu s cieľmi,
rizikami a nevýhodami klinického skúšania, ako aj s podmienkami, za
ktorých sa má uskutočniť, a bol tiež oboznámený so svojim právom
kedykoľvek a bez akéhokoľvek následného postihu vzdať sa
účasti na klinickom skúšaní;
e)      sú zabezpečené práva subjektu na
fyzickú a mentálnu nedotknuteľnosť, súkromie a ochranu údajov o jeho
osobe v súlade so smernicou 95/46/ES.
2.           Práva, bezpečnosť
a celková duševná a fyzická pohoda subjektov majú prednosť pred
záujmami vedy a spoločnosti.
3.           Ktorýkoľvek subjekt môže
bez akéhokoľvek následného postihu kedykoľvek odstúpiť od
klinického skúšania odvolaním svojho informovaného súhlasu. Odvolanie súhlasu
nemá vplyv na činnosti vykonané na základe súhlasu pred jeho odvolaním.
Článok 29
Informovaný súhlas
1.           Informovaný súhlas má písomnú
formu, je označený dátumom, podpísaný a z vlastnej vôle
poskytovaný subjektom alebo jeho zástupcom po tom, ako bol náležite informovaný
o povahe, význame, dôsledkoch a rizikách klinického skúšania. K poskytnutiu
informovaného súhlasu sa vypracováva primeraná dokumentácia. Ak subjekt nie je
schopný písať, môže udeliť za mimoriadnych okolností ústny súhlas za
účasti aspoň jedného nestranného svedka. Subjektu alebo jeho právnemu
zástupcovi je poskytnutá kópia dokumentu, prostredníctvom ktorého bol udelený
informovaný súhlas.
2.           Písomné informácie poskytnuté
subjektu a/alebo jeho právnemu zástupcovi na účely získania informovaného
súhlasu sú stručné, jasné, relevantné a zrozumiteľné aj pre
neodborníka v príslušnej oblasti. Zahŕňajú informácie
medicínskej i právnej povahy. Uvádza sa v nich informácia o práve
subjektu odvolať svoj informovaný súhlas.
3.           Subjekt je oboznámený o
kontaktnom bode, kde môže získať ďalšie informácie.
Článok 30
Klinické skúšanie na právne nespôsobilých subjektoch
1.           V prípade právne
nespôsobilých subjektov, ktorí neposkytli alebo neodmietli poskytnúť
informovaný súhlas pred začiatkom ich právnej nespôsobilosti, klinické
skúšanie sa môže vykonať len v prípade splnenia týchto podmienok
(spolu s podmienkami stanovenými v článku 28):
a)      bol získaný súhlas právneho zástupcu,
ktorý je v súlade s predpokladanou vôľou subjektu;
b)      právne nespôsobilý subjekt získal
primerané informácie o skúšaní, rizikách a prínosoch, zodpovedajúce
jeho schopnosti porozumenia;
c)      skúšajúci zohľadní výslovné želanie
právne nespôsobilého subjektu, ktorý je schopný vyjadriť stanovisko a
zhodnotiť tieto informácie do tej miery, aby odmietol účasť na
klinickom skúšaní alebo od klinického skúšania kedykoľvek odstúpil;
d)      okrem náhrady sa neposkytuje žiadna
výhoda ani finančný stimul za účasť na klinickom skúšaní;
e)      takýto výskum je podstatný na účely
validácie údajov získaných pri klinickom skúšaní na osobách schopných
poskytnúť informovaný súhlas alebo prostredníctvom iných výskumných metód;
f)       takýto výskum sa priamo týka životu
ohrozujúcej alebo vysiľujúcej indikácie, na ktorú trpí subjekt;
g)      klinické skúšanie bolo navrhnuté tak, aby
minimalizovalo bolesť, strach a všetky predvídateľné riziká
v súvislosti s chorobou a stupňom jej vývoja a prah
rizika, ako aj stupeň úzkosti sú osobitne vymedzené a neustále sledované;
h)      je odôvodnený predpoklad, že
účasť na klinickom skúšaní bude mať taký prínos pre právne
nespôsobilý subjekt, ktorý vyváži riziká, alebo nebude predstavovať žiadne
riziko.
2.           Subjekt je najvyššou možnou
mierou zapojený do procesu týkajúceho sa udelenia súhlasu.
Článok 31
Klinické skúšanie na maloletých osobách
1.           Klinické skúšanie na
maloletých sa môže vykonať len v prípade splnenia týchto podmienok
(spolu s podmienkami stanovenými v článku 28):
a)      bol získaný súhlas právneho zástupcu,
ktorý je v súlade s predpokladanou vôľou maloletej osoby;
b)      maloletá osoba získala od profesionálov
odborne pripravených alebo skúsených v oblasti práce s deťmi
všetky relevantné informácie o skúšaní, jeho rizikách a prínosoch podané
spôsobom, ktorý je primeraný jej veku a zrelosti;
c)      výslovné želanie maloletého subjektu,
ktorý je schopný vyjadriť stanovisko a zhodnotiť tieto
informácie do tej miery, aby odmietol účasť na klinickom skúšaní
alebo od klinického skúšania kedykoľvek odstúpil, skúšajúci
s prihliadnutím na jeho vek a zrelosť vezme náležite do úvahy;
d)      okrem náhrady sa neposkytuje žiadna
výhoda ani finančný stimul za účasť na klinickom skúšaní;
e)      takýto výskum je podstatný na účely
validácie údajov získaných pri klinickom skúšaní na osobách schopných
poskytnúť informovaný súhlas alebo prostredníctvom iných výskumných metód;
f)       takýto výskum sa priamo týka indikácie,
na ktorú trpí maloletý subjekt, alebo ho možno vzhľadom na jeho povahu
vykonávať len na maloletých;
g)      klinické skúšanie bolo navrhnuté tak, aby
minimalizovalo bolesť, strach a všetky predvídateľné riziká
v súvislosti s chorobou a stupňom jej vývoja a prah
rizika, ako aj stupeň úzkosti sú osobitne vymedzené a neustále sledované;
h)      klinické skúšanie predstavuje priamy
prínos pre príslušnú skupinu pacientov.
2.           Maloletý subjekt sa
zúčastňuje procesu týkajúceho sa udelenia súhlasu spôsobom primeraným
jeho veku a zrelosti.
Článok 32
Klinické skúšanie v mimoriadnych situáciách
1.           Odchylne od článku 28
ods. 1 písm. c) a d), od článku 30 ods. 1 písm. a) a b) a od
článku 31 ods. 1 písm. a) a b) sa informovaný súhlas môže získať
po začatí klinického skúšania s cieľom pokračovať
v klinickom skúšaní a informácie o klinickom skúšaní sa môžu
poskytnúť po začatí klinického skúšania v prípade, že sú splnené
všetky tieto podmienky:
a)      vzhľadom na naliehavosť
situácie zapríčinenej náhlym život ohrozujúcim alebo iným náhlym závažným
zdravotným stavom nie je možné získať informovaný súhlas od subjektu
vopred a nie je možné poskytnúť subjektu informácie vopred;
b)      nie je dostupný žiaden právny zástupca;
c)      subjekt predtým nevyjadril výhrady, ktoré
by boli známe skúšajúcemu;
d)      výskum sa priamo týka indikácie, ktorá je
na príčine nemožnosti získať informovaný súhlas vopred
a poskytnúť informácie vopred;
e)      klinické skúšanie predstavuje pre subjekt
minimálne riziko, ako aj minimálne zaťaženie.
2.           Informovaný súhlas uvedený
v odseku 1 sa získava a informácie o klinickom skúšaní sa
podávajú v súlade s týmito požiadavkami:
a)      pokiaľ ide o právne nespôsobilé
a maloleté subjekty, informovaný súhlas uvedený v odseku 1 sa získava
čo najskôr od právneho zástupcu a informácie uvedené v odseku 1
sa subjektu poskytujú čo najskôr;
b)      pokiaľ ide o iné subjekty, informovaný
súhlas uvedený v odseku 1 sa získava čo najskôr od právneho zástupcu
alebo subjektu podľa toho, čo je skôr možné, a informácie
uvedené v odseku 1 sa podávajú čo najskôr právnemu zástupcovi alebo
subjektu podľa toho, čo je skôr možné.
Na účely písm. b), ak bol informovaný súhlas
získaný od právneho zástupcu, informovaný súhlas na pokračovanie skúšania
sa získava od subjektu, hneď ako je schopný poskytnúť informovaný
súhlas.
Kapitola VI
Začatie, skončenie, pozastavenie, dočasné zastavenie
a predčasné ukončenie klinického skúšania
Článok 33
Oznámenie o začatí klinického skúšania a skončení náboru
subjektov
1.           Zadávateľ oznamuje
každému príslušnému členskému štátu začatie klinického skúšania
v súvislosti s uvedeným členským štátom prostredníctvom portálu
EÚ.
Uvedené oznámenie sa podáva do 15 dní od
začatia klinického skúšania v súvislosti s uvedeným
členským štátom.
2.           Zadávateľ oznamuje
každému príslušnému členskému štátu skončenie náboru subjektov na
klinické skúšanie v tomto členskom štáte prostredníctvom portálu EÚ.
Uvedené oznámenie sa podáva do 15 dní od
skončenia náboru subjektov. V prípade opätovného začatia náboru
subjektov sa uplatňuje odsek 1.
Článok 34
Skončenie klinického skúšania, predčasné skončenie klinického
skúšania
1.           Zadávateľ oznamuje
každému príslušnému členskému štátu skončenie klinického skúšania
v súvislosti s uvedeným členským štátom prostredníctvom portálu
EÚ.
Uvedené oznámenie sa podáva do 15 dní od
skončenia klinického skúšania v súvislosti s uvedeným
členským štátom.
2.           Zadávateľ oznamuje
každému príslušnému členskému štátu skončenie klinického skúšania
prostredníctvom portálu EÚ.
Uvedené oznámenie sa podáva do 15 dní od
skončenia klinického skúšania.
3.           Do jedného roka od
skončenia klinického skúšania vkladá zadávateľ do databázy EÚ súhrn výsledkov
klinického skúšania.
Ak však z vedeckých dôvodov nie je možné
predložiť súhrn výsledkov do jedného roka, tento súhrn sa predloží, len
čo je k dispozícii. V tomto prípade sa v protokole spolu
s vysvetlením špecifikuje, kedy budú výsledky predložené.
4.           Na účely tohto
nariadenia, ak sa pozastavené alebo dočasne pozastavené klinické skúšanie
opätovne nezačne, dátum rozhodnutia zadávateľa o tom, že klinické
skúšanie sa opätovne nezačne, sa považuje za dátum skončenia klinického
skúšania. V prípade predčasného skončenia sa dátum
predčasného skončenia považuje za dátum skončenia klinického
skúšania.
5.           Bez toho, aby tým bol
dotknutý odsek 3, ak sa pri klinickom skúšaní stanoví dátum primárneho
skončenia pred skončením skúšania a sú k dispozícii
príslušné výsledky, ich súhrn sa vkladá do databázy EÚ do jedného roka od
dátumu primárneho skončenia.
Článok 35
Dočasné zastavenie alebo predčasné skončenie vykonané
zadávateľom z dôvodu bezpečnosti subjektov
Na účely tohto nariadenia sa dočasné
zastavenie alebo predčasné skončenie klinického skúšania
z dôvodov zmeny vyváženosti prínosov a rizika a opätovné
začatie po takomto dočasnom pozastavení klinického skúšania považuje
za podstatnú zmenu klinického skúšania.
Kapitola VII
Podávanie správy o bezpečnosti v súvislosti s klinickým
skúšaním
Článok 36
Elektronická databáza na podávanie správ o bezpečnosti
Európska agentúra pre lieky stanovená
nariadením (ES) č. 726/2004 (ďalej len „agentúra“) zriaďuje a
spravuje elektronickú databázu na podávanie správ stanovenú v článkoch 38
a 39.
Článok 37
Podávanie správ zadávateľovi o nežiaducich udalostiach a závažných
nežiaducich udalostiach skúšajúcim
1.           Skúšajúci podáva
zadávateľovi správy o nežiaducich udalostiach alebo laboratórnych
anomáliách identifikovaných v protokole ako rozhodujúce vo vzťahu k
hodnoteniu bezpečnosti v súlade s požiadavkami nahlasovania a
v rámci časových lehôt stanovených v protokole.
2.           Skúšajúci bezodkladne podáva
zadávateľovi správu o závažných nežiaducich udalostiach, pokiaľ sa v protokole
pre prípad určitých nežiaducich udalostí nestanovuje, že podávanie správ
nie je požadované. Skúšajúci zaznamenáva všetky závažné nežiaduce udalosti.
V prípade potreby skúšajúci zasiela zadávateľovi správu
o ďalšom priebehu.
3.           Zadávateľ si vedie podrobné
záznamy o všetkých nežiaducich udalostiach, ktoré mu boli oznámené skúšajúcim.
Článok 38
Podávanie správ agentúre o podozreniach na neočakávané a závažné nežiaduce
účinky zadávateľom
1.           Zadávateľ nahlasuje
elektronicky a bezodkladne prostredníctvom elektronickej databázy uvedenej
v článku 36 všetky relevantné informácie v súvislosti
s podozrením na neočakávaný a závažný nežiaduci účinok na
skúšané lieky, pokiaľ sa podozrenie na neočakávaný a závažný
nežiaduci účinok týka účinku, ktorý sa vyskytol pri klinickom skúšaní
vykonávanom zadávateľom, alebo sa vyskytol pri klinickom skúšaní, ktoré sa
zadávateľa týka.
2.           Časová lehota na
nahlasovanie zohľadňuje intenzitu účinku. V prípade, že je
potrebné zabezpečiť včasné podanie správy, zadávateľ môže
predložiť prvotnú nedokončenú správu, po ktorej predloží
dokončenú správu.
3.           V prípade, že
zadávateľ z dôvodu nedostatku zdrojov nemá možnosť podávať
správy cez elektronickú databázu uvedenú v článku 36, môže podať
správu členskému štátu, v ktorom sa podozrenie na neočakávaný a
závažný nežiaduci účinok vyskytlo. Uvedený členský štát podáva správu
o podozrení na neočakávaný a závažný nežiaduci účinok v súlade
s odsekom 1.
Článok 39
Výročné podávanie správ sponzora agentúre
1.           Pokiaľ ide
o nepovolené skúšané lieky iné ako placebo a povolené skúšané lieky,
ktoré podľa protokolu nie sú používané podľa podmienok povolenia na
uvedenie na trh, zadávateľ predkladá agentúre elektronickou cestou správu
o bezpečnosti každého skúšaného lieku použitého pri klinickom
skúšaní, ktorého je zadávateľom.
2.           Povinnosť uvedená
v odseku 1 sa začína prvým povolením klinického skúšania
v súlade s týmto nariadením. Končí sa skončením posledného
klinického skúšania vykonaného zadávateľom so skúšaným liekom.
Článok 40
Posúdenie členskými štátmi
1.           Agentúra preposiela
príslušným členským štátom elektronickou cestou informácie nahlásené
v súlade s článkom 38 a 39.
2.           Členské štáty
spolupracujú a posúdia informácie nahlásené v súlade
s článkami 38 a 39.
Článok 41
Výročné podávanie správ sponzora držiteľovi povolenia na uvedenie na
trh
1.           Pokiaľ ide
o povolené lieky, ktoré sú podľa protokolu používané v súlade
s podmienkami povolenia na uvedenie na trh, zadávateľ každoročne
informuje držiteľa povolenia na uvedenie na trh o každom podozrení na
závažný nežiaduci účinok.
2.           Povinnosť uvedená
v odseku 1 sa začína prvým povolením klinického skúšania
v súlade s týmto nariadením. Končí sa skončením klinického
skúšania.
Článok 42
Technické aspekty
Technické aspekty podávania správ
o bezpečnosti v súlade s článkami 37 až 41 sú
obsiahnuté v prílohe III. Komisia je splnomocnená prijímať delegované akty
v súlade s článkom 85 s cieľom meniť
a dopĺňať prílohu III na akýkoľvek z týchto účelov:
–
zabezpečenie vysokej úrovne ochrany subjektov;
–
zlepšenie informácií o bezpečnosti
liekov;
–
prispôsobenie technických požiadaviek technickému
pokroku;
–
tvorbu alebo úpravu podrobných pravidiel spolupráce
pri posudzovaní informácií nahlasovaných v súlade s článkami 38
a 39;
–
zohľadnenie celosvetového vývoja právnych
predpisov v oblasti klinického skúšania.
Článok 43
Podávanie správ s ohľadom na sprievodné lieky
Podávanie správ o bezpečnosti
s ohľadom na sprievodné lieky sa vykonáva v súlade
s kapitolou 3 smernice 2001/83/ES.
Kapitola VIII
Vykonávanie skúšania, dohľad vykonávaný zo strany zadávateľa, odborná
príprava a skúsenosti, sprievodné lieky
Článok 44
Súlad s protokolom a správna klinická prax
Klinické skúšanie sa vykonáva v súlade
s protokolom.
Bez toho, aby tým boli dotknuté právne
predpisy a osobitné usmernenia Komisie, zadávateľ a skúšajúci
zohľadňujú pri príprave protokolu a uplatňovaní tohto
nariadenia a protokolu kvalitatívne normy stanovené podrobnými
medzinárodnými usmerneniami o správnej klinickej praxi Medzinárodnej
konferencie o harmonizácii technických požiadaviek na registráciu farmaceutík
na humánne použitie (ICH).
Komisia zverejňuje podrobné medzinárodné
usmernenia k správnej klinickej praxi uvedené v druhom odseku.
Článok 45
Monitorovanie
Zadávateľ primerane monitoruje
vykonávanie klinického skúšania. Rozsah a povahu monitorovania určuje
zadávateľ na základe vlastností klinického skúšania vrátane týchto
vlastností:
a)      či ide o nízkointervenčné
klinické skúšanie;
b)      cieľ a metodika klinického
skúšania;
c)      stupeň odchýlky intervencie od
bežnej klinickej praxe.
Článok 46
Vhodnosť osôb zapojených do klinického skúšania
Skúšajúcim je lekár v zmysle vymedzenia vo
vnútroštátnych právnych predpisoch alebo osoba vykonávajúca povolanie, ktoré je
v príslušnom členskom štáte uznané za postačujúce pre vykonávanie
úloh skúšajúceho vzhľadom na potrebné vedecké vedomosti a skúsenosti
v starostlivosti o pacientov.
Ostatné osoby zapojené do vykonávania
klinického skúšania sú primerane kvalifikované, pokiaľ ide
o vzdelanie, odbornú prípravu a skúsenosti s vykonávaním
pridelených úloh.
Článok 47
Vhodnosť pracovísk klinického skúšania
Zariadenia, v ktorých sa má klinické
skúšanie vykonávať, sú vhodné na tento účel.
Článok 48
Vysledovanie, uskladnenie, likvidácia a vrátenie liekov
1.           Skúšané lieky sú
vysledovateľné, uskladnené, zlikvidované, prípadne vrátené a takého
charakteru, aby bola zabezpečená bezpečnosť subjektu
a spoľahlivosť a robustnosť údajov získaných pri
klinickom skúšaní, pričom sa zohľadňuje, či skúšaný liek je
povolený a či ide o nízkointervenčné klinické skúšanie.
Prvý pododsek sa vzťahuje takisto na
nepovolené sprievodné lieky.
2.           Príslušné informácie týkajúce
sa vysledovateľnosti, uchovávania, likvidácie a vrátenia liekov
uvedené v odseku 1 sú obsiahnuté v dokumentácii k žiadosti.
Článok 49
Podávanie správ o závažných porušeniach ustanovení
1.           V prípade, že
zadávateľ má v súvislosti s ním zadaným klinickým skúšaním
vedomosť o závažnom porušení tohto nariadenia alebo znenia protokolu
platného v čase jeho porušenia, nahlasuje toto porušenie príslušným
členským štátom prostredníctvom portálu EÚ do siedmich dní od zistenia
uvedeného porušenia.
2.           Na účely tohto
článku „závažné porušenie“ znamená porušenie, ktoré môže významnou mierou
ovplyvniť bezpečnosť a práva subjektov alebo
spoľahlivosť a robustnosť údajov získaných pri klinickom
skúšaní.
Článok 50
Ostatné povinnosti týkajúce sa podávania správ, relevantné z hľadiska
bezpečnosti subjektu
1.           Zadávateľ oznamuje
príslušným členským štátom prostredníctvom portálu EÚ a bez
nenáležitého omeškania všetky neočakávané udalosti, ktoré majú vplyv na
vyváženosť prínosov a rizík klinického skúšania, ale nepredstavujú
podozrenia na neočakávané a závažné nežiaduce účinky.
2.           Zadávateľ predkladá
príslušným členským štátom prostredníctvom portálu EÚ všetky správy
z inšpekcií orgánov tretej krajiny týkajúcich sa klinického skúšania
vykonávaného zadávateľom.
Článok 51
Naliehavé bezpečnostné opatrenia
1.           Ak je pravdepodobné, že
neočakávaná udalosť bude mať závažný vplyv na vyváženosť
prínosov a rizika, zadávateľ a skúšajúci prijmú primerané naliehavé
bezpečnostné opatrenia na ochranu subjektu.
2.           Zadávateľ bezodkladne
informuje príslušné členské štáty prostredníctvom portálu EÚ o udalosti
a prijatých opatreniach.
3.           Týmto článkom nie sú
dotknuté kapitoly II a VII.
Článok 52
Príručka pre skúšajúceho
1.           Zadávateľ poskytuje
skúšajúcemu príručku pre skúšajúceho.
2.           Príručka pre skúšajúceho
obsahuje všetky klinické a neklinické údaje o skúšaných liekoch,
ktoré sú pre klinické skúšanie relevantné.
3.           Príručka pre skúšajúceho
sa aktualizuje v prípade, že sa sprístupnia nové bezpečnostné
informácie, a aspoň raz za rok.
Článok 53
Zaznamenávanie, spracovávanie, uchovávanie informácií a manipulácia s nimi
1.           Všetky informácie týkajúce sa
klinického skúšania sa zaznamenávajú, spracovávajú, uchovávajú a manipuluje
sa s nimi takým spôsobom, aby bolo možné ich náležite oznamovať,
vykladať a overovať, pričom zostáva zachovaná ochrana
dôvernosti záznamov o subjekte a jeho osobných údajov v súlade s platnými
právnymi predpismi o ochrane osobných údajov.
2.           Vykonávajú sa primerané
technické a organizačné opatrenia na ochranu spracovávaných
informácií a osobných údajov pred nepovoleným alebo nezákonným prístupom
k nim, pred ich nepovoleným alebo nezákonným odtajnením, šírením, menením
alebo likvidáciou alebo náhodnou stratou, predovšetkým v prípadoch,
keď ich spracovávanie zahŕňa odosielanie cez sieť.
Článok 54
Hlavný súbor klinického skúšania
Zadávateľ a skúšajúci uchovávajú
hlavný súbor klinického skúšania.
Obsah hlavného súboru klinického skúšania by
mal umožniť verifikáciu vykonania klinického skúšania s prihliadnutím
na všetky vlastnosti klinického skúšania, ako aj na to, či ide
o nízkointervenčné klinické skúšanie.
Hlavné súbory klinického skúšania uchovávané
skúšajúcim a zadávateľom môžu mať rôzny obsah, ak je to
opodstatnené rozličnou povahou zodpovedností skúšajúceho
a zadávateľa.
Článok 55
Archivovanie hlavného súboru klinického skúšania
Pokiaľ v iných právnych predpisoch
Únie nie je stanovená požiadavka archivácie počas dlhšieho obdobia,
zadávateľ a skúšajúci archivujú obsah hlavného súboru klinického
skúšania najmenej počas piatich rokov po skončení klinického
skúšania. Zdravotné záznamy subjektov sa však archivujú v súlade
s vnútroštátnymi právnymi predpismi.
Obsah hlavného súboru klinického skúšania sa
archivuje takým spôsobom, aby sa zabezpečila jeho okamžitá dostupnosť
na vyžiadanie zo strany príslušných orgánov.
Akýkoľvek prevod vlastníctva obsahu
hlavného súboru klinického skúšania sa zdokumentuje. Nový vlastník preberá
povinnosti stanovené v tomto článku.
Zadávateľ vymenúva jednotlivcov v rámci
svojej organizácie, ktorí sú zodpovední za archívy. Jedine uvedení jednotlivci
majú prístup k archívom.
Médiá používané na archiváciu obsahu hlavného
súboru klinického skúšania sú takej kvality, aby sa zabezpečila
úplnosť obsahu a jeho čitateľnosť počas celého
časového obdobia uvedeného v prvom odseku.
Akákoľvek zmena obsahu hlavného súboru
klinického skúšania je vysledovateľná.
Článok 56
Sprievodné lieky
1.           Iba povolené sprievodné lieky
sa môžu používať pri klinickom skúšaní.
2.           Odsek 1 sa neuplatňuje
v prípade, že v Únii nie je dostupný žiadny povolený sprievodný liek,
alebo sa od zadávateľa logicky nemôže očakávať, že použije
povolený sprievodný liek. Do protokolu sa v takomto prípade zahŕňa
opodstatnenie použitia nepovoleného sprievodného lieku.
Kapitola IX
Výroba a dovoz skúšaných liekov a sprievodných liekov
Článok 57
Rozsah pôsobnosti
Bez ohľadu na článok 1, táto
kapitola sa uplatňuje na výrobu a dovoz skúšaných liekov
a sprievodných liekov.
Článok 58
Výrobné a dovozné povolenie
1.           Výroba a dovoz skúšaných
liekov v Únii podlieha držbe povolenia.
2.           V záujme získania
povolenia uvedeného v odseku 1 spĺňa žiadateľ tieto
požiadavky:
a)      na účely výroby a vývozu disponuje
vhodnými a postačujúcimi priestormi, technickým vybavením a kontrolnými
zariadeniami, ktoré sú v súlade s požiadavkami stanovenými v tomto
nariadení;
b)      má neustále a priebežne
k dispozícii služby osoby, ktorá spĺňa podmienky stanovené
v článku 49 ods. 2 a 3 smernice 2001/83/ES (ďalej len
„kvalifikovaná osoba“).
3.           Žiadateľ v žiadosti
o povolenie špecifikuje druhy a farmaceutické podoby vyrobeného alebo
dovezeného skúšaného lieku, výrobné alebo dovozné činnosti, prípadne
výrobný postup, miesto, kde sa skúšané lieky majú vyrábať, a podrobné
informácie o kvalifikovanej osobe.
4.           Články 42 až 46 písm. e)
smernice 2001/83/ES sa uplatňujú na výrobné a dovozné povolenie
uvedené v odseku 1.
5.           Odsek 1 sa
neuplatňuje na žiaden z týchto postupov:
a)      označovanie novou etiketou,
prebaľovanie alebo rekonštitúcia pred použitím alebo zabalením, ak tieto
postupy v nemocniciach, zdravotných strediskách alebo klinikách vykonávajú
lekárnici alebo iné osoby, ktoré v členskom štáte majú povolenie
vykonávať takéto postupy, a v prípade, že sú skúšané lieky určené na
použitie výlučne v uvedených inštitúciách;
b)      výroba a dovoz rádioaktívnych liekov
používaných ako diagnostické skúšané lieky, ak tieto postupy
v nemocniciach, zdravotných strediskách alebo klinikách vykonávajú
lekárnici alebo iné osoby, ktoré v členskom štáte majú povolenie
vykonávať takéto postupy, a v prípade, že sú skúšané lieky určené na
použitie výlučne v uvedených inštitúciách;
c)      príprava liekov uvedených v článku 3
ods. 1 a 2 smernice 2001/83/ES.
6.           Členské štáty
podriaďujú postupy stanovené v odseku 5 vhodným a primeraným
požiadavkám s cieľom zabezpečiť bezpečnosť
subjektu a spoľahlivosť a robustnosť údajov získaných pri
klinickom skúšaní. Postupy podriaďujú pravidelným inšpekciám.
Článok 59
Zodpovednosť kvalifikovanej osoby
1.           Kvalifikovaná osoba zabezpečuje,
aby každá šarža skúšaných liekov vyrobených v Únii alebo dovezených do
Únie bola v súlade s požiadavkami stanovenými v článku 60,
a osvedčuje splnenie uvedených požiadaviek.
2.           Osvedčenie uvedené
v odseku 1 sprístupňuje zadávateľ na vyžiadanie príslušného
členského štátu.
Článok 60
Výroba a dovoz
1.           Skúšané lieky sa vyrábajú
tak, aby bola dodržaná výrobná prax zabezpečujúca kvalitu takýchto liekov
s cieľom ochrániť bezpečnosť subjektu
a spoľahlivosť a robustnosť klinických údajov
získaných pri klinickom skúšaní (ďalej len „správna výrobná prax“).
Komisia je splnomocnená prijímať delegované akty v súlade
s článkom 85 s cieľom určovať podrobné požiadavky
správnej výrobnej praxe na zabezpečenie kvality skúšaných liekov
s prihliadnutím na bezpečnosť subjektu
a spoľahlivosť a robustnosť údajov, technický pokrok a
celosvetový vývoj v tvorbe právnych predpisov.
2.           Odsek 1 sa neuplatňuje
na postupy uvedené v článku 58 ods. 5.
3.           Skúšané lieky dovážané do
Únie sa vyrábajú tak, že sa uplatňujú normy kvality prinajmenšom
rovnocenné tým, aké sú stanovené na základe tohto nariadenia.
Článok 61
Úprava povolených skúšaných liekov
Články 58, 59 a 60 sa uplatňujú
na povolené skúšané lieky, len pokiaľ ide o akúkoľvek úpravu
takýchto liekov, na ktorú sa nevzťahuje povolenie na uvedenie na trh.
Článok 62
Výroba sprievodných liekov
V prípade, že sprievodný liek nie je
povolený a v prípade, že povolený sprievodný liek je upravený tak, že sa
na túto úpravu nevzťahuje povolenie na uvedenie na trh, vyrába sa tak, že
sa uplatňujú potrebné normy na zabezpečenie primeranej kvality.
Kapitola X
Označovanie
Článok 63
Nepovolené skúšané a nepovolené sprievodné lieky
1.           Na vonkajšom a vnútornom
obale nepovolených skúšaných liekov a nepovolených sprievodných liekov sa
uvádzajú tieto informácie:
a)      informácie o kontaktných osobách
alebo osobách zapojených do klinického skúšania;
b)      informácie o klinickom skúšaní;
c)      informácie o lieku;
d)      informácie súvisiace s použitím
lieku.
2.           Informácie, ktoré sa majú
uvádzať na vonkajšom a vnútornom obale, zabezpečujú
bezpečnosť subjektu a spoľahlivosť a robustnosť
údajov získaných pri klinickom skúšaní, s prihliadnutím na formu skúšania,
na to, či ide o skúšaný alebo sprievodný liek, a či ide
o lieky s osobitnými vlastnosťami.
V prílohe IV je stanovený zoznam informácií
uvádzaných na vonkajšom obale a na vnútornom obale.
Článok 64
Povolené skúšané a povolené sprievodné lieky
1.           Povolené skúšané lieky
a povolené sprievodné lieky sa označujú
a)      v súlade s článkom 63 ods. 1; alebo
b)      v súlade s hlavou V smernice
2001/83/ES.
2.           Bez ohľadu na odsek 1
písm. b), ak si to vyžadujú osobitné okolnosti klinického skúšania
v záujme zabezpečenia bezpečnosti subjektu alebo hodnovernosti
a spoľahlivosti údajov získaných pri klinickom skúšaní, na vnútornom
a vonkajšom obale povolených skúšaných liekov sa uvádzajú dodatočné
podrobné informácie o skúšaní a kontaktnej osobe. V prílohe IV
je stanovený zoznam týchto dodatočných informácií uvádzaných na vonkajšom
obale a na vnútornom obale.
Článok 65
Rádioaktívny liek použitý ako skúšaný liek na medicínsku diagnostiku
Články 63 a 64 sa neuplatňujú
na rádioaktívne lieky použité ako skúšané lieky na medicínsku diagnostiku.
Lieky uvedené v prvom odseku sa primerane
označujú s cieľom zabezpečiť bezpečnosť subjektu
a spoľahlivosť a robustnosť údajov získaných pri klinickom
skúšaní.
Článok 66
Jazyk
Jazyk, v ktorom majú byť uvedené
informácie na etikete, určuje príslušný členský štát. Etiketa lieku
môže byť vo viacerých jazykoch.
Článok 67
Delegovaný akt
Komisia je splnomocnená prijímať
delegované akty v súlade s článkom 85 s cieľom
meniť a dopĺňať prílohu IV v záujme zabezpečenia
bezpečnosti subjektu a spoľahlivosti a robustnosti údajov alebo
zohľadnenia technického pokroku.
Kapitola XI
Zadávateľ a skúšajúci
Článok 68
Zadávateľ
Klinické skúšanie môže mať jedného alebo
viacerých zadávateľov.
Ktorýkoľvek zadávateľ môže
postúpiť ktorúkoľvek úlohu alebo všetky úlohy osobe,
spoločnosti, inštitúcii alebo organizácii. Takýmto postúpením úloh nie je
dotknutá zodpovednosť zadávateľa.
Skúšajúci a zadávateľ môžu byť jedna
a tá istá osoba.
Článok 69
Spoločné zadávanie
1.           V prípade, že klinické
skúšanie má viac ako jedného zadávateľa, všetci zadávatelia nesú
zodpovednosť zadávateľa podľa tohto nariadenia, pokiaľ sa
zadávatelia nerozhodnú inak v zmluve stanovujúcej ich príslušnú
časť zodpovednosti. Ak v zmluve nie je jasne uvedené, ktorému
zadávateľovi prislúcha konkrétna časť zodpovednosti, táto
časť zodpovednosti prislúcha všetkým zadávateľom.
2.           Odchylne od odseku 1, všetci
zadávatelia sú zodpovední za stanovenie jedného zadávateľa zodpovedného za
všetky tieto aspekty:
a)      súlad s povinnosťami zadávateľa
v postupoch povoľovania stanovených v kapitolách II a III;
b)      poskytovanie odpovedí na všetky otázky od
subjektov, skúšajúcich alebo ktoréhokoľvek príslušného členského
štátu týkajúce sa klinického skúšania;
c)      vykonávanie opatrení prijatých v súlade s
článkom 74.
Článok 70
Kontaktná osoba zadávateľa v Únii
V prípade, že zadávateľ klinického
skúšania nemá sídlo v Únii, zabezpečuje stanovenie kontaktnej osoby
v Únii. Uvedená kontaktná osoba je adresátom všetkej komunikácie so
zadávateľom stanovenej v tomto nariadení. Každá komunikácia s
uvedenou kontaktnou osobou sa považuje za komunikáciu so zadávateľom.
Článok 71
Právna zodpovednosť
Táto kapitola nemá vplyv na
občianskoprávnu a trestnoprávnu zodpovednosť zadávateľa,
skúšajúceho alebo osôb, na ktoré boli postúpené úlohy zo strany
zadávateľa.
Kapitola XII
Náhrada škody, poistenie a národný systém odškodňovania
Článok 72
Náhrada škody
V prípade iného ako nízkointervenčného
skúšania zadávateľ zabezpečuje, aby bola za akúkoľvek škodu
vzniknutú subjektu poskytnutá náhrada v súlade s platnými právnymi predpismi
týkajúcimi sa právnej zodpovednosti zadávateľa a skúšajúceho. Táto náhrada
škody sa poskytuje nezávisle od finančnej kapacity zadávateľa a
skúšajúceho.
Článok 73
Národný systém odškodňovania
1.           Členské štáty
zriaďujú národný systém odškodňovania na účely náhrad za škody
uvedené v článku 72.
2.           Zadávateľ sa považuje za
zadávateľa spĺňajúceho článok 72 v prípade, že využíva
národný systém odškodňovania v príslušnom členskom štáte.
3.           Využívanie národného systému
odškodňovania je bezplatné v prípade, že z objektívnych dôvodov
klinické skúšanie nebolo v čase predloženia žiadosti o povolenie
uvedeného klinického skúšania vykonané na účely získania povolenia na
uvedenie lieku na trh.
V iných prípadoch môže byť pri klinickom
skúšaní využívanie národného systému odškodňovania spoplatnené.
Členské štáty stanovujú daný poplatok na neziskovom princípe, s prihliadnutím
na riziko klinického skúšania, potenciálnu škodu a jej pravdepodobnosť.
Kapitola XIII
Dohľad členských štátov, inšpekcie a kontroly Únie
Článok 74
Nápravné opatrenia, ktoré majú prijať členské štáty
1.           Ak má príslušný členský
štát objektívne dôvody považovať, že požiadavky stanovené v tomto
nariadení nie sú viac splnené, môže prijať tieto opatrenia:
a)      môže ukončiť predčasne
klinické skúšanie;
b)      môže pozastaviť klinické skúšanie;
c)      môže zmeniť akýkoľvek aspekt
klinického skúšania.
2.           Opatrenia uvedené v odseku 1
sa oznamujú všetkým príslušným členským štátom prostredníctvom portálu EÚ.
Článok 75
Inšpekcie členského štátu
1.           Členské štáty
vymenovávajú inšpektorov s cieľom dohliadať na súlad s týmto
nariadením. Zabezpečujú, aby uvedení inšpektori boli náležite
kvalifikovaní a odborne pripravení.
2.           Za vykonávanie inšpekcií
zodpovedá členský štát, v ktorom sa inšpekcia vykoná.
3.           Ak má príslušný členský
štát v úmysle vykonať inšpekciu v súvislosti s jedným alebo viacerými
klinickými skúšaniami, ktoré sa vykonávajú vo viac ako jednom príslušnom
členskom štáte, oznamuje svoj úmysel ostatným príslušným členským
štátom, Komisii a agentúre prostredníctvom portálu EÚ a po inšpekcii ich informuje
o svojich zisteniach.
4.           Agentúra koordinuje
spoluprácu v oblasti inšpekcií medzi členskými štátmi, inšpekcie
vykonávané členskými štátmi v tretích krajinách a inšpekcie vykonávané
v rámci žiadosti o povolenie na uvedenie na trh podľa nariadenia (ES)
č. 726/2004.
5.           Po inšpekcii vyhotovuje
členský štát zodpovedný za jej vykonanie správu z inšpekcie. Uvedený
členský štát sprístupňuje správu z inšpekcie zadávateľovi
príslušného klinického skúšania a vkladá ju prostredníctvom portálu EÚ do
databázy EÚ.
Pri sprístupňovaní správy z inšpekcie
zadávateľovi zabezpečuje členský štát uvedený v prvom pododseku
ochranu dôvernosti údajov.
6.           Komisia určuje modality
inšpekčných postupov prostredníctvom vykonávacích aktov. Uvedené
vykonávacie akty sa prijímajú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v
článku 84 ods. 2.
Článok 76
Kontroly Únie a inšpekcie Únie
1.           Komisia môže vykonávať
kontroly s cieľom overiť
a)      či členské štáty správne
dohliadajú na súlad s týmto nariadením;
b)      či systém právnych predpisov platný
pre klinické skúšanie vykonávané mimo Únie zabezpečuje dodržanie bodu 8
prílohy I k smernici 2001/83/ES;
c)      či systém právnych predpisov platný
pre klinické skúšanie vykonávané mimo Únie zabezpečuje dodržanie
článku 25 ods. 3 tohto nariadenia.
2.           Komisia môže vykonávať
inšpekcie, ak to považuje za potrebné.
Kapitola XIV
IT–infraštruktúra
Článok 77
Portál EÚ
Komisia zriaďuje a spravuje portál na
úrovni Únie slúžiaci ako jediný kanál predkladania údajov a informácií
týkajúcich sa klinického skúšania v súlade s týmto nariadením.
Údaje a informácie predkladané prostredníctvom
portálu EÚ sa uchovávajú v databáze EÚ uvedenej v článku 78.
Článok 78
Databáza EÚ
1.           Komisia zriaďuje a
spravuje databázu na úrovni Únie (ďalej len „databáza EÚ“). Komisia sa
považuje za kontrolóra databázy.
Databáza EÚ obsahuje údaje a informácie predkladané
v súlade s týmto nariadením.
2.           Databáza EÚ sa zriaďuje
s cieľom umožniť spoluprácu medzi príslušnými orgánmi
členských štátov do miery nevyhnutnej z hľadiska
uplatňovania tohto nariadenia a vyhľadávanie konkrétnych
klinických skúšaní. Umožňuje tiež zadávateľom odvolať sa na
predchádzajúce podania žiadostí o povolenie klinického skúšania alebo
podstatnej zmeny.
3.           Databáza EÚ je verejne
prístupná, pokiaľ nie je dodržanie dôverného charakteru všetkých alebo
niektorých údajov a informácií v nej obsiahnutých opodstatnené z týchto
dôvodov:
–
ochrana osobných údajov v súlade s nariadením
(ES) č. 45/2001;
–
ochrana obchodných informácií dôverného charakteru;
–
zabezpečenie účinného dohľadu nad
vykonávaním klinického skúšania členskými štátmi.
4.           Databáza EÚ obsahuje len tie
osobné údaje, ktoré sú nevyhnutné na účely odseku 2.
5.           Žiadne osobné údaje subjektov
nie sú verejne prístupné.
6.           Zadávateľ nepretržite
aktualizuje informácie v databáze EÚ pri akýchkoľvek zmenách klinického
skúšania, ktoré nie sú podstatnými zmenami, ale sú relevantné
z hľadiska dohľadu členských štátov nad klinickým skúšaním.
7.           Komisia a členské štáty
zabezpečujú, aby dotknuté osoby mohli účinne uplatňovať
svoje práva na informácie, na prístup k údajom, na ich opravu a na námietku
proti nim v súlade s nariadením (ES) č. 45/2001 a s príslušnými
vnútroštátnymi právnymi predpismi o ochrane údajov, ktorými sa vykonáva
smernica 95/46/ES. Zabezpečujú, aby dotknuté osoby mohli účinne
uplatňovať svoje právo na prístup k údajom, ktoré sa ich týkajú, a právo
na to, aby boli nepresné alebo neúplné údaje opravené a vymazané. Komisia
a členské štáty v rámci svojej príslušnej zodpovednosti zabezpečujú,
aby v súlade s uplatniteľnými právnymi predpismi boli nepresné
a nezákonne spracované údaje vymazané. Opravy a vymazania sa
vykonávajú čo najskôr, nie však neskôr ako v rámci 60 dní po tom, ako
o to dotknutá osoba požiadala.
Kapitola XV
Spolupráca medzi členskými štátmi
Článok 79
Národné kontaktné miesta
1.           Každý členský štát
určuje jedno národné kontaktné miesto s cieľom uľahčiť
fungovanie postupov stanovených v kapitolách II a III.
2.           Každý členský štát
oznamuje kontaktné miesto Komisii. Komisia uverejňuje zoznam kontaktných
miest.
Článok 80
Podpora Komisie
Komisia podporuje fungovanie spolupráce
členských štátov v rámci postupov povoľovania uvedených v kapitolách
II a III tohto nariadenia a fungovanie spolupráce uvedenej v článku 40
ods. 2.
Článok 81
Koordinačná a poradná skupina pre klinické skúšanie
1.           Týmto sa zriaďuje
Koordinačná a poradná skupina pre klinické skúšanie (CTAG – Clinical
Trials Coordination and Advisory Group), zložená z národných kontaktných miest
uvedených v článku 79.
2.           CTAG má tieto úlohy:
a)      podpora výmeny informácií medzi
členskými štátmi a Komisiou o skúsenostiach získaných so zreteľom
na vykonávanie tohto nariadenia;
b)      pomoc Komisii pri poskytovaní podpory
uvedenej v článku 80;
3.           CTAG predsedá zástupca
Komisie.
4.           CTAG sa stretáva pravidelne a
na požiadanie Komisie a členských štátov, kedykoľvek si to situácia
vyžaduje.
5.           Služby sekretariátu
zabezpečuje Komisia.
Kapitola
XVI
Poplatky
Článok 82
Všeobecná zásada
Týmto nariadením nie je dotknutá možnosť
členských štátov vyberať poplatok za činnosti stanovené v tomto
nariadení za predpokladu, že výška poplatku je stanovená transparentným
spôsobom a na základe zásady navrátenia nákladov.
Článok 83
Jeden poplatok na úkon a na členský štát
Členský štát nepožaduje za posúdenie
uvedené v kapitolách II a III paralelné platby rozličným orgánom zapojeným
do tohto posudzovania.
Kapitola
XVII
Vykonávacie akty a delegované akty
Článok 84
Výbor
1.           Komisii pomáha Stály výbor pre lieky
na humánne použitie zriadený smernicou 2001/83/ES. Daný výbor je výborom v
zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2.           Pri odkaze na tento odsek sa
uplatňuje článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
V prípade, že sa stanovisko výboru má
získať písomným postupom, tento postup sa ukončí bez výsledku, ak tak
v časovej lehote určenej na vydanie stanoviska rozhodne predseda
výboru, alebo ak o to požiada jednoduchá väčšina členov výboru.
Článok 85
Výkon poverenia
1.           Právomoc prijímať
delegované akty sa na Komisiu prenáša za podmienok stanovených v tomto
článku.
2.           Poverenie právomocou uvedené
v článkoch 27, 42, 60 a 67 sa na Komisiu prenáša na neurčitý
čas od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia.
3.           Európsky parlament alebo Rada
môžu poverenie právomocou uvedené v článkoch 27, 42, 60 a 67
kedykoľvek odvolať. Rozhodnutím o zrušení sa končí poverenie
právomocou uvedené v danom rozhodnutí. Rozhodnutie nadobúda účinnosť
dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie
alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním
dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli
účinnosť.
4.           Komisia hneď po prijatí
delegovaného aktu túto skutočnosť oznamuje súčasne Európskemu
parlamentu a Rade.
5.           Delegovaný akt prijatý
podľa článkov 27, 42, 60 a 67 nadobúda účinnosť, iba
ak Európsky parlament ani Rada proti nemu nevzniesli námietky v lehote 2
mesiacov od oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade, alebo
ak pred uplynutím tejto lehoty Európsky parlament, ako aj Rada oznámia Komisii,
že nevznesú námietky. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota
predlžuje o dva mesiace.
Kapitola
XVIII
Rôzne ustanovenia
Článok 86
Lieky obsahujúce bunky, skladajúce sa z buniek alebo z buniek získané
Toto nariadenie nemá vplyv na
uplatňovanie vnútroštátnych právnych predpisov, ktorými sa zakazuje alebo
obmedzuje používanie akéhokoľvek druhu ľudských alebo
živočíšnych buniek, alebo predaj, dodávky alebo používanie liekov
obsahujúcich bunky, skladajúcich sa z buniek alebo z buniek získaných, z
dôvodov, na ktoré sa nevzťahuje toto nariadenie. Členské štáty
oznamujú príslušné vnútroštátne predpisy Komisii.
Článok 87
Súvis s ostatnými právnymi predpismi
Týmto nariadením nie je dotknutá smernica Rady
97/43/Euratom[24],
smernica Rady 96/29/Euratom[25],
smernica Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES[26] ani smernica Európskeho
parlamentu a Rady 2009/41/ES[27].
Článok 88
Skúšané lieky bezplatné pre subjekt
Bez toho, aby tým bola dotknutá právomoc
členských štátov vymedziť si svoju politiku v oblasti zdravia a
organizácie a poskytovania zdravotníckych služieb a lekárskej starostlivosti,
náklady na skúšané lieky nenesie subjekt.
Článok 89
Ochrana údajov
1.           Členské štáty
uplatňujú smernicu 95/46/ES na spracovávanie osobných údajov vykonávané
v členských štátoch podľa tohto nariadenia.
2.           Nariadenie (ES) č.
45/2001 sa uplatňuje na spracovávanie osobných údajov vykonávané Komisiou
a Európskou agentúrou pre lieky podľa tohto nariadenia.
Článok 90
Občianskoprávna a trestnoprávna zodpovednosť
Týmto nariadením nie sú dotknuté vnútroštátne
pravidlá a pravidlá Únie týkajúce sa občianskoprávnej
a trestnoprávnej zodpovednosti zadávateľa alebo skúšajúceho.
Kapitola XIX
Záverečné ustanovenia
Článok 91
Zrušenie
1.           Smernica 2001/20/ES sa zrušuje k [uviesť
konkrétny dátum – dva roky po uverejnení tohto nariadenia].
2.           Odchylne od odseku 1, v prípade, že
žiadosť o povolenie klinického skúšania bola podaná pred dátumom
stanoveným v článku 92 ods. 2 [dátum uplatňovania] v zmysle smernice
2001/20/ES, uvedené klinické skúšanie sa naďalej riadi uvedenou smernicou
do [uviesť konkrétny dátum – päť rokov po uverejnení tohto
nariadenia].
3.           Odkazy na smernicu 2001/20/ES sa
interpretujú ako odkazy na toto nariadenie a chápu sa v súlade
s tabuľkou zhody stanovenou v prílohe V.
Článok 92
Prechodné ustanovenie
Odchylne od článku 91 ods. 1, v prípade,
že žiadosť o povolenie klinického skúšania bola podaná medzi [uviesť
konkrétny dátum – dva roky po uverejnení tohto nariadenia] a [uviesť
konkrétny dátum – tri roky po uverejnení tohto nariadenia], uvedené
klinické skúšanie sa môže začať v súlade s článkami 6, 7 a
9 smernice 2001/20/ES. Uvedené klinické skúšanie sa bude naďalej
riadiť uvedenou smernicou do [uviesť konkrétny dátum –
päť rokov po uverejnení tohto nariadenia].
Článok 93
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť
dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od [uviesť konkrétny
dátum – dva roky po jeho uverejnení].
Toto nariadenie je záväzné v celom
rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli
Za Európsky parlament                                 Za
Radu
predseda                                                        predseda

PRÍLOHA I
Dokumentácia k prvotnej žiadosti
1.           Úvod a všeobecné zásady
1.           Zadávateľ sa v prípade
potreby odkazuje na predchádzajúce žiadosti. Ak boli tieto žiadosti predložené
iným zadávateľom, predkladá sa písomný súhlas uvedeného zadávateľa.
2.           Žiadosť zadávateľ
podpíše. Týmto podpisom zadávateľ potvrdzuje, že:
·
poskytnuté informácie sú úplné;
·
priložené dokumenty obsahujú presný opis dostupných
informácií;
·
klinické skúšanie sa vykoná v súlade
s protokolom.
3.           Dokumentácia k žiadosti
uvedenej v článku 11 sa obmedzuje na oddiely 2 až 10 tejto prílohy.
4.           Bez toho, aby tým bol
dotknutý článok 26, dokumentácia k žiadosti uvedenej v článku 14
sa obmedzuje na oddiely 11 až 17 tejto prílohy.
2.           Sprievodný list
5.           Sprievodný list upriamuje pozornosť
na osobitosti skúšania.
6.           V sprievodnom liste však
nie je potrebné opätovne uvádzať informácie, ktoré sú už obsiahnuté vo
formulári žiadosti EÚ, až na tieto výnimky:
·
osobitné črty populácie, na ktorej sa skúšanie
vykoná, ako napr. subjekty neschopné poskytnúť informovaný súhlas alebo
maloleté subjekty;
·
či skúšanie predstavuje prvé podanie novej
účinnej látky človeku;
·
či agentúra, vnútroštátny príslušný orgán
členského štátu alebo tretej krajiny poskytol vedecké poradenstvo v
súvislosti so skúšaním alebo skúšaným liekom; a
·
či skúšanie je súčasťou alebo
zamýšľanou súčasťou výskumného pediatrického plánu (PIP –
Paediatric Investigation Plan) uvedeného v hlave II kapitole 3 nariadenia
Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1901/2006 z 12. decembra 2006 o
liekoch na pediatrické použitie[28]
(ak agentúra už vydala rozhodnutie o PIP, v sprievodnom liste sa uvedie
odkaz na rozhodnutie agentúry na jej webovej stránke);
·
či skúšané alebo sprievodné lieky sú
narkotikami alebo psychotropnými látkami;
·
či zadávateľ získal pre skúšaný liek
alebo chorobu zaradenie do registra zriedkavých chorôb.
7.           V sprievodnom liste sa
uvádza, kde v dokumentácii k žiadosti sú obsiahnuté príslušné informácie.
8.           V sprievodnom liste sa
uvádza, kde v dokumentácii k žiadosti sa nachádzajú referenčné informácie
o bezpečnosti potrebné na posúdenie toho, či existuje podozrenie, že
nežiaduci účinok je neočakávaný a závažný.
9.           V prípade opätovného
podania žiadosti sa v sprievodnom liste upozorňuje na zmeny v porovnaní
s predchádzajúcou žiadosťou.
3.           Formulár žiadosti EÚ
10.         Formulár žiadosti EÚ je
potrebné starostlivo vyplniť.
4.           Protokol
11.         Protokol opisuje ciele, formu,
metodiku, štatistické okolnosti a organizáciu skúšania.
12.         Protokol je označený
názvom, kódovým číslom protokolu zadávateľa špecifickým pre všetky
jeho verzie (ak je k dispozícii), dátumom a číslom verzie,
aktualizovanými, ak sa mení a dopĺňa, a stručným
názvom alebo menom, ktoré mu bolo pridelené.
13.         Protokol obsahuje najmä:
(1)
jasné a jednoznačné vymedzenie skončenia
predmetného klinického skúšania (vo väčšine prípadov pôjde o dátum
poslednej návštevy posledného subjektu; pre akékoľvek výnimky z tohto
pravidla sa v protokole poskytne vysvetlenie);
·      rozpravu o relevantnosti klinického skúšania a jeho forme
s cieľom umožniť posúdenie v súlade s článkom 6;
·      hodnotenie očakávaných prínosov a rizík s cieľom umožniť
posúdenie v súlade s článkom 6;
·      kritériá pre zapojenie do klinického skúšania alebo vylúčenie z
neho;
·      opodstatnenie zapojenia subjektov neschopných poskytnúť
informovaný súhlas alebo iných osobitých skupín obyvateľstva, napr.
maloletých;
·      ak sú z klinického skúšania vylúčení seniori alebo ženy,
vysvetlenie a odôvodnenie takéhoto vylúčenia;
·      podrobný opis náboru a získavania informovaného súhlasu, predovšetkým
v prípade, že ide o subjekty neschopné poskytnúť informovaný súhlas;
·      súhrn opatrení v súvislosti s monitorovaním;
·      opis stratégie, pokiaľ ide o uverejňovanie;
·      opis opatrení starostlivosti o subjekty po tom, ako sa ich
účasť na skúšaní skončila, ak je takáto dodatočná
starostlivosť potrebná z dôvodu účasti subjektu na skúšaní a ak sa
odlišuje od starostlivosti, ktorá sa bežne očakáva pri danej indikácii;
·      opis prípadných opatrení týkajúcich sa vysledovania, uchovávania,
likvidácie a vrátenia skúšaného lieku a sprievodného lieku v súlade s
článkom 48;
·      opis opatrení, ktorými sa zabezpečí dodržiavanie platných
pravidiel v súvislosti s ochranou osobných údajov; organizačné
a technické opatrenia, ktoré sa vykonajú s cieľom zabrániť
nepovolenému prístupu k spracovávaným informáciám a osobným údajom,
ich nepovolenému odtajneniu, šíreniu, meneniu alebo strate;
·      opis opatrení, ktoré sa vykonajú s cieľom
zabezpečiť dôvernosť záznamov o subjektoch zapojených
v klinickom skúšaní a ich osobných údajov;
·      opis opatrení, ktoré sa vykonajú v prípade porušenia
bezpečnosti údajov s cieľom zmierniť možné nepriaznivé
dôsledky;
·      náležité opodstatnenie v prípade predloženia súhrnu výsledkov
klinického skúšania po viac ako jednom roku;
·      opodstatnenie použitia nepovolených sprievodných liekov.
14.         Ak sa klinické skúšanie
vykonáva s účinnou látkou dostupnou v Európskej únii pod rozličnými
obchodnými názvami vo viacerých povolených liekoch, vymedzenie liečby v
protokole môže byť len na základe účinnej látky alebo
anatomicko-terapeuticko-chemického (ATC) kódu (úroveň 3-5), bez
špecifikácie obchodného názvu každého lieku.
15.         Pokiaľ ide o oznamovanie
nežiaducich udalostí, v protokole sú určené
·      nežiaduce udalosti alebo laboratórne anomálie, ktoré sú
kľúčové pre hodnotenia bezpečnosti a majú sa o nich podávať
správy zadávateľovi; a
·      závažné nežiaduce udalosti, ktoré si nevyžadujú podanie správy zo
strany skúšajúceho.
16.         V protokole sa v prípade
potreby uvádzajú informácie, pokiaľ ide o označenie a odslepenie skúšaných liekov.
17.         Protokol je doplnený
o zhrnutie protokolu.
5.           Príručka pre skúšajúceho (IB –
Investigator’s brochure)
18.         Účelom príručky pre
skúšajúceho je poskytnúť skúšajúcim a ostatným osobám zapojeným do
skúšania informácie na uľahčenie pochopenia dôvodu skúšania,
dodržania kľúčových prvkov protokolu, ako sú dávka,
frekvencia/interval dávok, spôsob podania a bezpečnostné
monitorovacie postupy.
19.         Informácie v príručke pre
skúšajúceho sú stručnej, jednoduchej, objektívnej, vyváženej a
nepropagačnej povahy umožňujúcej praktickému lekárovi alebo
skúšajúcemu pochopiť ich a vykonať nezaujaté posúdenie rizika a
prínosov a teda aj vhodnosti navrhovaného klinického skúšania. Príručka sa
pripravuje na základe všetkých dostupných informácií a dôkazov, ktoré
podporujú odôvodnenie navrhovaného klinického skúšania a bezpečné
používanie skúšaného lieku pri skúšaní, a predkladá sa vo forme zhrnutí.
20.         Ak je skúšaný liek povolený a
používa sa v súlade s podmienkami povolenia na uvedenie na trh, v príručke
pre skúšajúceho sa uvádza súhrn charakteristických vlastností lieku. Ak sa
podmienky používania pri klinickom skúšaní líšia od podmienok povolenia, súhrn
charakteristických vlastností lieku sa dopĺňa o zhrnutie
relevantných neklinických a klinických údajov, ktoré podporujú použitie
skúšaného lieku pri klinickom skúšaní. Ak je skúšaný liek v protokole
identifikovaný iba svojou účinnou látkou, zadávateľ vyberá jeden
súhrn charakteristických vlastností lieku ako ekvivalent príručke pre
skúšajúceho pre všetky lieky, ktoré obsahujú uvedenú účinnú látku
a používajú sa na ktoromkoľvek pracovisku klinického skúšania.
21.         V prípade klinického
skúšania prebiehajúceho vo viacerých štátoch, keď je liek, ktorý sa má
použiť v každom členskom štáte, liekom povoleným na
vnútroštátnej úrovni, a súhrn charakteristických vlastností lieku je
v členských štátoch rozličný, zadávateľ si vyberá jeden
súhrn charakteristických vlastností lieku pre celé klinické skúšanie. Vybraný
súhrn charakteristických vlastností lieku má byť súhrn najvhodnejší na zabezpečenie
bezpečnosti pacienta.
22.         Ak príručka pre
skúšajúceho nie je súhrnom charakteristických vlastností lieku, obsahuje jasne
identifikovateľnú časť s určením toho, aké nežiaduce
účinky sa majú považovať za očakávané nežiaduce účinky
vrátane informácií o frekvencii a povahe nežiaducich účinkov
(„referenčné informácie o bezpečnosti“).
6.           Dokumentácia týkajúca sa dodržania
správnej výrobnej praxe skúšaného lieku
23.         Pokiaľ ide
o dokumentáciu týkajúcu sa správnej výrobnej praxe, platí nasledovné.
24.         V týchto prípadoch sa
nemusí predložiť žiadna dokumentácia:
·      skúšaný liek je povolený, nezmenený a vyrobený v EÚ; alebo
·      skúšaný liek nie je vyrobený v EÚ, ale je povolený
a nezmenený.
25.         Ak skúšaný liek nie je
povolený a nebolo k nemu vydané povolenie na uvádzanie na trh
treťou krajinou, ktorá je zúčastnenou stranou Medzinárodnej
konferencie o harmonizácii technických požiadaviek na registráciu
farmaceutík na humánne použitie (ICH), a nie je vyrobený v EÚ, predkladá
sa táto dokumentácia:
·      kópia dovozného povolenia uvedeného v článku 58; a
·      osvedčenie vyhotovené kvalifikovanou osobou v EÚ o tom,
že výroba je v súlade so správnou výrobnou praxou prinajmenšom rovnocennou
správnej výrobnej praxi v EÚ, pokiaľ nie sú stanovené osobitné
opatrenia v dohodách o vzájomnom uznávaní medzi EÚ a tretími
krajinami.
26.         Vo všetkých ostatných
prípadoch sa predkladá kópia výrobného/dovozného povolenia uvedeného
v článku 58.
27.         V prípade skúšaných
liekov, ktorých výroba alebo dovoz nepodliehajú povoľovaniu v súlade
s článkom 58, predkladá sa dokumentácia na preukázanie súladu
s požiadavkami uvedenými v článku 58 ods. 6.
7.           Dokumentácia ku skúšanému lieku
28.         V dokumentácii ku skúšanému
lieku sú poskytnuté informácie o kvalite každého skúšaného lieku, jeho
výrobe a kontrole, ako aj o údajoch z neklinických štúdií
a z jeho klinického používania.
7.1.1.     Údaje týkajúce sa skúšaného
lieku
7.1.1.1.  Úvod
29.         Pokiaľ ide o údaje,
dokumentácia ku skúšanému lieku sa môže nahradiť inou dokumentáciou, ktorá
sa môže predložiť samostatne alebo so zjednodušenou dokumentáciou ku
skúšanému lieku. Podrobné údaje o tejto „zjednodušenej dokumentácii ku
skúšanému lieku“ sú uvedené v oddiele 7.1.2.
30.         Na začiatku dokumentácie
ku skúšanému lieku sa uvádza podrobný obsah a slovník pojmov.
31.         Informácie v dokumentácii
ku skúšanému lieku sú stručné. Dokumentácia ku skúšanému lieku by nemala
byť zbytočne obsiahla. Je vhodne uvádzať údaje vo
forme tabuľky doplnenej o stručný opis poukazujúci na
hlavné body.
7.1.1.2.  Údaje o kvalite
32.         Údaje o kvalite sa
predkladajú v logickej štruktúre.
7.1.1.3.  Neklinické farmakologické
a toxikologické údaje
33.         Dokumentácia ku skúšanému
lieku obsahuje aj súhrny neklinických farmakologických a toxikologických
údajov za každý skúšaný liek používaný pri klinickom skúšaní. Obsahuje aj
referenčný zoznam vykonaných štúdií a vhodné odkazy na literatúru. Ak
je to vhodné, uprednostňuje sa predkladanie údajov v tabuľkovej
forme doplnenej stručným opisom poukazujúcim na hlavné dôležité body.
Zhrnutia vykonaných štúdií umožňujú posúdenie adekvátnosti štúdie
a toho, či sa štúdia vykonala podľa prijateľného protokolu.
34.         Neklinické farmakologické
a toxikologické údaje sa predkladajú v logickej štruktúre, napríklad
podľa názvov v aktuálnej verzii modulu 4 Spoločného
technického dokumentu alebo vo formáte eCTD.
35.         V dokumentácii ku
skúšanému lieku je poskytnutá skôr kritická analýza údajov vrátane odôvodnenia
vynechania údajov a posúdenie bezpečnosti lieku v súvislosti
s navrhnutým klinickým skúšaním ako čisto faktické zhrnutie
vykonaných štúdií.
36.         V dokumentácii ku
skúšanému lieku sa uvádza vyhlásenie o správnej laboratórnej praxi alebo
o súlade s rovnocennými normami, ako sa uvádza v článku 25
ods. 3.
37.         Skúšobná vzorka použitá pri
štúdiách toxicity je reprezentatívna pre materiál použitý pri klinickom skúšaní
z hľadiska kvalitatívnych a kvantitatívnych profilov
nečistôt. Príprava skúšobnej vzorky podlieha kontrolám potrebným na zabezpečenie
uvedenej skutočnosti a tak na podporu validity štúdie.
7.1.1.4.  Údaje o predchádzajúcom
klinickom skúšaní a skúsenostiach so skúšaním na ľuďoch
38.         Údaje o klinickom skúšaní
a skúsenostiach so skúšaním na ľuďoch sa predkladajú
v logickej štruktúre, napríklad podľa názvov v aktuálnej verzii
modulu 5 Spoločného technického dokumentu alebo vo formáte eCTD.
39.         V tomto oddiele sa
poskytujú súhrny všetkých dostupných údajov z predchádzajúceho klinického
skúšania a o skúsenostiach so skúšaním skúšaných
liekov na ľuďoch.
40.         Obsahuje vyhlásenie
o súlade uvedeného klinického skúšania so správnou klinickou praxou, ako
aj odkaz na uverejnenie v registri, ako sa uvádza v článku 25
ods. 4 až 6.
7.1.1.5.  Celkové posúdenie rizika a
prínosov
41.         V tomto oddiele sa
poskytuje stručné ucelené zhrnutie, ktoré kriticky analyzuje neklinické
a klinické údaje vo vzťahu k možným rizikám a prínosom
navrhovaného skúšania, pokiaľ tieto informácie už nie sú poskytnuté
v protokole. V takomto prípade sa uvádza krížový odkaz na príslušný
oddiel protokolu. V texte sa uvádzajú všetky štúdie, ktoré boli
ukončené predčasne a uvádzajú sa aj dôvody predčasného
skončenia. Každé hodnotenie predvídateľných rizík
a očakávaných prínosov štúdií na maloletých alebo právne
nespôsobilých dospelých jedincoch zohľadňuje osobitné ustanovenia
stanovené v tomto nariadení.
42.         Ak je to vhodné, poskytuje sa
rozbor týkajúci sa bezpečnostných rozpätí skôr z hľadiska
pomerného systémového vystavenia skúšanému lieku, najlepšie založených na
údajoch týkajúcich sa „plochy pod krivkou“ (AUC – area under the curve) alebo
údajoch pri maximálnej koncentrácii (Cmax), podľa toho, čo
sa považuje za relevantnejšie, ako z hľadiska použitej dávky. Takisto
sa poskytuje rozbor klinickej relevancie všetkých zistení pri neklinických
a klinických štúdiách spolu so všetkými odporúčaniami na ďalšie
monitorovanie účinkov a bezpečnosti pri klinickom skúšaní.
7.1.2.     Zjednodušená dokumentácia ku
skúšanému lieku odvolaním sa na inú dokumentáciu
43.         Žiadateľ sa môže
odvolať na inú dokumentáciu predloženú samostatne alebo spolu so
zjednodušenou dokumentáciou ku skúšanému lieku.
7.1.2.1.  Možnosť odvolať sa na
príručku pre skúšajúceho
44.         Žiadateľ
môže predložiť buď samostatnú dokumentáciu ku skúšanému lieku, alebo
sa odvolať na príručku pre skúšajúceho v prípade predklinických
a klinických častí dokumentácie ku skúšanému lieku. V takomto
prípade súhrny predklinických informácií a klinických informácií obsahujú
údaje, najlepšie vo forme tabuliek, ktoré poskytujú dostatočné
podrobnosti, aby posudzovatelia mohli dospieť k rozhodnutiu
o potenciálnej toxicite skúšaného lieku a bezpečnosti jeho
použitia pri navrhovanom skúšaní. Ak existujú nejaké osobitné aspekty
predklinických údajov alebo klinických údajov, ktoré si vyžadujú podrobné
odborné vysvetlenie alebo rozbor nad rámec toho, čo je bežnou
súčasťou príručky pre skúšajúceho, predklinické a klinické
informácie sa predkladajú ako časť dokumentácie ku skúšanému lieku.
7.1.2.2.  Možnosť odvolať sa na
súhrn charakteristických vlastností lieku
45.         Žiadateľ môže
predložiť súčasné znenie súhrnu charakteristických vlastností lieku
ako dokumentáciu ku skúšanému lieku, ak je skúšaný liek povolený. Presné
požiadavky sú podrobne uvedené v tabuľke 1.
Tabuľka 1: Obsah zjednodušenej
dokumentácie ku skúšanému lieku
 Typy predchádzajúceho posúdenia || Údaje o kvalite || Neklinické údaje || Klinické údaje
 Skúšaný liek je povolený alebo bolo v súvislosti s ním vydané povolenie na uvedenie na trh v krajine ICH a je používaný pri skúšaní: ||   ||   ||
 - v rámci podmienok súhrnu charakteristických vlastností lieku || súhrn charakteristických vlastností lieku
 - mimo podmienok súhrnu charakteristických vlastností lieku || súhrn charakteristických vlastností lieku || ak je to vhodné || ak je to vhodné
 - po úprave (napr. zaslepení) || P+A || súhrn charakteristických vlastností lieku || súhrn charakteristických vlastností lieku
 Iná lieková forma alebo sila skúšaného lieku je povolená alebo bolo pre ňu vydané povolenie na uvedenie na trh v krajine ICH a skúšaný liek je dodávaný držiteľom povolenia na uvedenie na trh || súhrn charakteristických vlastností lieku + P + A || áno || áno
 Skúšaný liek nie je povolený a nebolo k nemu vydané žiadne povolenie na uvedenie na trh v krajine ICH, ale príslušná účinná látka sa nachádza v povolenom lieku a ||   ||   ||
 - dodáva ju rovnaký výrobca || súhrn charakteristických vlastností lieku + P + A || áno || áno
 - dodáva ju iný výrobca || súhrn charakteristických vlastností lieku + S + P + A || áno || áno
 Skúšaný liek bol použitý pri predchádzajúcom klinickom skúšaní a povolený v príslušnom členskom štáte, pričom nebol upravený a ||   ||   ||
 - od poslednej zmeny a doplnenia žiadosti o klinické skúšanie nie sú dostupné žiadne nové údaje || Odkaz na predchádzajúce predloženie
 - od poslednej zmeny a doplnenia žiadosti o klinické skúšanie sú dostupné nové údaje || Nové údaje || Nové údaje || Nové údaje
 - používa sa za rozdielnych podmienok || ak je to vhodné || ak je to vhodné || ak je to vhodné
(S: údaje týkajúce sa účinnej látky; P:
údaje týkajúce sa skúšaného lieku; A: dodatočné informácie
o zariadeniach a vybavení, o hodnotení bezpečnosti cudzorodých
látok, o nových pomocných látkach, o rozpúšťadlách používaných na
rekonštitúciu a o riedidlách)
46.         Ak je skúšaný liek vymedzený
v protokole na základe účinnej látky alebo ATC kódu (pozri oddiel 4),
žiadateľ môže nahradiť dokumentáciu ku skúšanému lieku jedným
reprezentatívnym súhrnom charakteristických vlastností lieku pre každú
účinnú látku/účinnú látku patriacu do danej skupiny ATC. Alternatívne
môže žiadateľ vyhotoviť dokument obsahujúci informácie rovnocenné
s tými, ktoré sú v reprezentatívnom súhrne charakteristických
vlastností lieku za každú účinnú látku, ktorá by sa mohla použiť ako
skúšaný liek pri klinickom skúšaní.
7.1.3.     Dokumentácia ku skúšanému
lieku v prípadoch placeba
47.         Ak je skúšaný liek placebo, požiadavky na informácie sa
obmedzujú na údaje o kvalite. Žiadna dodatočná dokumentácia sa
nevyžaduje, ak má placebo to isté zloženie ako testovaný skúšaný liek, vyrobil
ho ten istý výrobca a nie je sterilné.
8.           Dokumentácia k sprievodnému lieku
48.         Bez toho, aby tým bol dotknutý
článok 62, požiadavky na dokumentáciu stanovené v oddieloch 6
a 7 sa vzťahujú aj na sprievodné lieky. Ak je však sprievodný liek
v príslušnom členskom štáte povolený, nepredkladajú sa žiadne
dodatočné informácie.
9.           Vedecké poradenstvo a výskumný
pediatrický plán (PIP)
49.         Ak je k dispozícii
vedecká rada agentúry alebo akéhokoľvek členského štátu alebo tretej
krajiny týkajúca sa klinického skúšania, predkladá sa kópia jej zhrnutia.
50.         Ak je klinické skúšanie
súčasťou odsúhlaseného výskumného pediatrického plánu, predkladá sa
kópia rozhodnutia agentúry o dohode o výskumnom pediatrickom pláne
a stanovisko pediatrického výboru, pokiaľ tieto dokumenty nie sú
v plnom rozsahu dostupné na internete. V takomto prípade
postačuje odkaz na túto dokumentáciu v sprievodnom liste (pozri
oddiel 2).
10.         Obsah etikety skúšaných liekov
11.         Opatrenia týkajúce sa náboru (informácie
za každý príslušný členský štát)
51.         Pokiaľ postupy získavania
subjektov nie sú podrobne opísané v protokole, ich opis sa poskytuje vo
forme samostatného dokumentu.
52.         Ak sa nábor subjektov vykonáva
prostredníctvom reklamy, predkladajú sa kópie reklamného materiálu vrátane
všetkých tlačených materiálov, audionahrávok a vizuálnych nahrávok.
Opíšu sa navrhované postupy na vybavovanie odpovedí na reklamu. Patria sem plánované
opatrenia na poskytovanie informácií a poradenstva pre ľudí, v prípade
ktorých sa zistilo, že nie sú vhodnými subjektmi pre zapojenie do skúšania.
12.         Postup v súvislosti
s informovaním subjektov a poskytovaním informovaného súhlasu
(informácie za každý príslušný členský štát)
53.         Spolu s tlačivom
informovaného súhlasu sa subjektom (alebo prípadne rodičom alebo právnym
zástupcom) pred ich rozhodnutím o účasti/neúčasti predkladajú
všetky informácie.
54.         Opis postupov
v súvislosti s informovaným súhlasom za osobitných okolností, ktorý
sa má predložiť:
–
v prípade skúšania na maloletých alebo právne
nespôsobilých subjektoch sa opíšu postupy na získanie informovaného súhlasu od
rodiča(–ov) alebo právneho zástupcu a zapojenie maloletého alebo
právne nespôsobilého subjektu;
–
ak sa má použiť postup získania súhlasu za
prítomnosti svedka, poskytnú sa príslušné informácie o dôvode použitia
svedka, o výbere svedka a o postupe získania informovaného
súhlasu.
–
v prípade klinického skúšania uvedeného
v článku 32 sa opíše postup získavania informovaného súhlasu právneho
zástupcu a subjektu o pokračovaní klinického skúšania.
–
v prípade klinického skúšania
v pohotovostných situáciách opis postupov na identifikáciu núdzovej
situácie a jej zdokumentovanie.
55.         V týchto prípadoch sa
poskytujú informácie, ktoré boli podané subjektu a rodičom alebo
právnemu zástupcovi.
13.         Vhodnosť skúšajúceho (informácie za
každý príslušný členský štát)
56.         Predkladá sa zoznam
plánovaných pracovísk klinického skúšania, mien a funkcií skúšajúcich
zodpovedných za tím skúšajúcich vykonávajúci klinické skúšanie na pracovisku
klinického skúšania („zodpovedný skúšajúci“) a počtu subjektov na
pracoviskách.
57.         Predkladá sa opis kvalifikácie
zodpovedného skúšajúceho v aktuálnom životopise a ostatných príslušných
dokladoch. Opisuje sa každá odborná príprava v zásadách správnej klinickej
praxe alebo skúsenosti získané z činnosti v rámci klinického
skúšania a starostlivosti o pacientov.
58.         Opisujú sa všetky podmienky,
napr. hospodárske záujmy, v súvislosti s ktorými môže existovať
podozrenie, že by mohli mať vplyv na nestrannosť zodpovedných
skúšajúcich.
14.         Vhodnosť zariadení (informácie za
každý príslušný členský štát)
59.         Predkladá sa písomné
vyhlásenie riaditeľa kliniky/inštitúcie na pracovisku skúšania alebo
nejakej inej zodpovednej osoby, podľa systému v členskom štáte,
o vhodnosti pracovísk skúšania.
15.         Dôkaz poistného krytia alebo
odškodňovania (informácie za každý príslušný členský štát)
16.         Opatrenia týkajúce sa financovania
(informácie za každý príslušný členský štát)
60.         Predkladajú sa informácie
o finančných transakciách a náhradách vyplácaných subjektom
a skúšajúcemu/pracovisku za účasť na klinickom skúšaní.
61.         Predkladá sa opis každej
dohody medzi zadávateľom a pracoviskom.
17.         Dôkaz o zaplatení poplatku (informácie za
každý príslušný členský štát)
PRÍLOHA II
Dokumentácia k žiadosti o podstatnú zmenu
1.           Úvod a všeobecné zásady
1.           Ak sa podstatná zmena týka
viac ako jedného klinického skúšania toho istého zadávateľa a toho
istého skúšaného lieku, zadávateľ môže podať jednu žiadosť
o povolenie. V sprievodnom liste a v oznámení sa uvádza zoznam
všetkých klinických skúšaní, ktorých sa podstatná zmena týka, spolu s ich
úradnými identifikačnými číslami a kódovými číslami
príslušnej zmeny.
2.           Žiadosť zadávateľ
podpíše. Týmto podpisom zadávateľ potvrdzuje, že:
(2)
poskytnuté informácie sú úplné;
(3)
priložené dokumenty obsahujú presný opis dostupných
informácií;
(4)
klinické skúšanie sa vykoná v súlade so
zmenenou a doplnenou dokumentáciou.
2.           Sprievodný list
3.           Sprievodný list s týmito
informáciami
–       v predmete listu číslo skúšania
EÚ a číslo protokolu zadávateľa (ak je k dispozícii)
s názvom skúšania a zadávateľovým kódovým číslom zmeny
umožňujúcim jedinečnú identifikáciu podstatnej zmeny, pričom sa
dbá na dôsledné používanie kódového čísla;
–       identifikácia žiadateľa;
–       identifikácia zmeny (zadávateľovo
kódové číslo podstatnej zmeny a dátum), pričom jedna zmena by
mohla odkazovať na viaceré zmeny v protokole alebo vedeckých
podporných dokumentoch;
–       zvýraznené označenie
akýchkoľvek osobitných záležitostí týkajúcich sa zmeny a uvedenie
toho, kde sú príslušné informácie alebo text v pôvodnej dokumentácii
k žiadosti;
–       identifikácia všetkých informácii
neobsiahnutých vo formulári žiadosti o zmenu, ktoré môžu mať vplyv na
riziko pre subjekty;
–       ak je to možné, zoznam všetkých
klinických skúšaní, ktorých sa zmena dotkne, s úradnými identifikačnými
číslami a kódovými číslami príslušnej zmeny (pozri vyššie).
3.           Formulár žiadosti o zmenu
4.           Opis zmeny
4.           Zmena sa opíše takto:
–       výňatok zo zmenených
a doplnených dokumentov, ktorý poukazuje na predchádzajúce a nové
znenie vyznačením vykonaných zmien v texte, ako aj výňatok, ktorý
obsahuje iba nové znenie;
–       bez ohľadu na predchádzajúci bod
platí, že ak sú zmeny také rozsiahle a významné, že je dôvod na úplne nové
znenie dokumentu, nové znenie dokumentu (v takýchto prípadoch sa
v dodatočnej tabuľke uvádzajú zmeny a doplnenia dokumentov,
pričom zmeny, ktoré sú totožné, sa môžu zoskupiť).
5.           Nová verzia sa označuje
dátumom a číslom aktualizovaného znenia.
5.           Podporné informácie
6.           Dodatočné podporné
informácie zahŕňajú, ak je to možné:
–       zhrnutia údajov;
–       aktualizované posúdenie celkového rizika
a prínosov;
–       možné dôsledky pre subjekty už zapojené
do skúšania;
–       možné dôsledky na hodnotenie výsledkov.
6.           Aktualizácia formulára žiadosti EÚ
7.           Ak podstatná zmena
zahŕňa zmeny položiek na formulári žiadosti EÚ, predkladá sa
revidované znenie daného formulára. Kolónky, ktorých sa podstatná zmena týka,
sa v revidovanom formulári zvýraznia.
PRÍLOHA III
Podávanie správ o bezpečnosti
1.           Podávanie správ zadávateľovi o
závažných nežiaducich udalostiach skúšajúcim
1.           Nežiaducou udalosťou
môže byť akýkoľvek nepriaznivý a nezamýšľaný signál
(vrátane abnormálneho laboratórneho zistenia a pod.), symptóm alebo
ochorenie časovo spojené s použitím lieku.
2.           Skúšajúci podáva správu
o závažných nežiaducich udalostiach uvedených v článku 37 ods. 2
okamžite po zistení závažnej nežiaducej udalosti. Ak je to nutné, zasiela sa
správa o ďalšom priebehu, aby zadávateľ mohol určiť,
či si príslušná závažná nežiaduca udalosť vyžaduje opätovné posúdenie
vyváženosti rizík a prínosov klinického skúšania.
3.           Skúšajúci je zodpovedný za
podávanie správ zadávateľovi o všetkých závažných nežiaducich
udalostiach v súvislosti so subjektmi, ktoré lieči v rámci
klinického skúšania. Skúšajúci nemusí aktívne monitorovať subjekty, ktoré
liečil, so zameraním sa na nežiaduce udalosti po tom, ako sa skúšanie
skončilo, pokiaľ nie je v protokole stanovené inak.
4.           Ak skúšajúci získa
vedomosť o závažných nežiaducich udalostiach, ktoré sa po skončení
skúšania prejavili u subjektu, ktorý liečil, podáva zadávateľovi
o nich správu.
2.           Podávanie správ agentúre o podozreniach
na neočakávané a závažné nežiaduce účinky (SUSAR – suspected unexpected
serious adverse reactions) zadávateľom
2.1.        Závažná udalosť,
„účinok“
5.           Závažnou nežiaducou
udalosťou je zdravotná udalosť, ktorá si vyžaduje intervenciu
s cieľom zabrániť niektorému z následkov uvedených
v bode 29 článku 2 ods. 2.
6.           Vymedzenie nežiaduceho
účinku sa vzťahuje aj na chyby v medikácii a na použitie, ktoré nie
je stanovené v protokole, vrátane nesprávneho použitia a zneužitia lieku.
7.           Z vymedzenia vyplýva
pravdepodobná možnosť príčinného vzťahu medzi udalosťou a
skúšaným liekom. Znamená to, že existujú fakty (dôkazy) alebo dohady
poukazujúce na príčinný vzťah.
8.           Ak skúšajúci, ktorý podáva
správu, nepodá informácie vo vzťahu k príčinným súvislostiam,
zadávateľ záležitosť s týmto skúšajúcim konzultuje a vyzve ho, aby
k nej zaujal stanovisko. Posúdenie príčinných súvislostí vykonané
skúšajúcim zadávateľ nepodceňuje. Ak zadávateľ nesúhlasí s
posúdením príčinných súvislostí vykonaným skúšajúcim, spolu so správou sa
predkladajú stanoviská skúšajúceho aj zadávateľa.
2.2.        „Očakávanosť“/„neočakávanosť“
9.           Pokiaľ ide o
neočakávanosť, správy, ktorých obsahom sú dodatočné významné
informácie o špecifickosti, zvýšení výskytu alebo intenzity známeho, už
zdokumentovaného závažného nežiaduceho účinku, predstavujú
neočakávané udalosti.
10.         Očakávanosť nežiaduceho
účinku určuje zadávateľ v referenčných informáciách
o bezpečnosti (RSI – reference safety information). Toto určenie
sa vykoná z pohľadu predtým pozorovaných udalostí, nie na základe
toho, čo možno očakávať na základe farmakologických vlastností
lieku.
11.         Referenčné informácie o
bezpečnosti sa nachádzajú v súhrne charakteristických vlastností lieku
alebo v príručke pre skúšajúceho. V sprievodnom liste, ktorý sa predkladá
spolu s dokumentáciou k žiadosti, sa nachádza odkaz na referenčné informácie
o bezpečnosti. Ak je skúšaný liek povolený vo viacerých príslušných
členských štátoch s rozličnými súhrnmi charakteristických vlastností
lieku, zadávateľ vyberá s ohľadom na bezpečnosť subjektu
najvhodnejší súhrn charakteristických vlastností ako referenčné informácie o bezpečnosti.
12.         Referenčné informácie o
bezpečnosti sa môžu počas vykonávania klinického skúšania
zmeniť. Na účely nahlasovania podozrení na neočakávané a závažné
nežiaduce účinky (SUSAR) sa uplatňuje znenie referenčných informácií
o bezpečnosti platné v momente výskytu podozrenia na neočakávaný
a závažný nežiaduci účinok (SUSAR). Zmena referenčných informácií o
bezpečnosti má tak vplyv na počet nežiaducich účinkov, ktoré sa
majú nahlasovať ako SUSAR. Pokiaľ ide o uplatniteľné
referenčné informácie o bezpečnosti na účely výročnej
správy o bezpečnosti, pozri oddiel 3.
13.         Ak skúšajúci, ktorý podáva
správu, podá informácie týkajúce sa očakávanosti, zadávateľ to vezme
do úvahy.
2.3.        Podozrenia na
neočakávané a závažné nežiaduce účinky, o ktorých sa má podať
správa
14.         Zadávateľ klinického
skúšania vykonávaného v aspoň jednom členskom štáte podáva správu o
týchto SUSAR:
·      všetkých SUSAR, ktoré sa vyskytnú pri uvedenom klinickom skúšaní, bez
ohľadu na to, či sa SUSAR vyskytlo na pracovisku skúšania v
príslušnom členskom štáte alebo v príslušnej tretej krajine; a
·      všetkých SUSAR v súvislosti s tou istou účinnou látkou (bez
ohľadu na skúšanú liekovú formu a silu alebo indikáciu) pri klinickom
skúšaní vykonávanom výlučne v tretej krajine, ak je uvedené klinické
skúšanie
–
zadané tým istým zadávateľom; alebo
–
zadané iným zadávateľom, ktorý buď patrí
k tej istej materskej spoločnosti, alebo ktorý vyvíja liek spolu s
uvedeným iným zadávateľom na základe oficiálnej dohody. Poskytnutie
skúšaného lieku alebo informácií budúcemu potenciálnemu držiteľovi
povolenia na uvedenie lieku na trh týkajúcich sa bezpečnostných
záležitostí by sa nemalo považovať za spoločný vývoj.
15.         O SUSAR zistených po
skončení skúšania sa tiež podáva správa.
2.4.        Lehoty
na podávanie správ o SUSAR, ktoré sú smrteľné alebo život ohrozujúce
16.         Pokiaľ ide o SUSAR, ktoré
sú smrteľné a život ohrozujúce, zadávateľ o nich čo najskôr
podáva správu s aspoň základnými informáciami a v každom prípade najneskôr
sedem dní po tom, ako sa o nich dozvedel.
17.         Ak prvotná správa nie je
úplná, t. j. zadávateľ neposkytol všetky informácie/celé posúdenie do
siedmich dní, zadávateľ predkladá dokončenú správu založenú na
prvotných informáciách do ďalších ôsmich dní.
18.         Odpočítavanie lehoty na
prvotné podanie správy (deň 0 = Di 0) začína momentom, keď
zadávateľ získa informácie spĺňajúce základné kritériá pre
podávanie správ.
19.         Ak zadávateľ získa
významné nové informácie o už nahlásenom prípade, lehota sa začína
odpočítavať odznova dňom nula, t. j. dátumom získania nových
informácií. Tieto informácie sa nahlasujú vo forme správy o ďalšom
priebehu do 15 dní.
2.5.        Lehoty na podávanie správ o
SUSAR, ktoré nie sú smrteľné alebo život ohrozujúce
20.         O SUSAR, ktoré nie sú
smrteľné ani život ohrozujúce, sa správa podáva do 15 dní.
21.         Ak sa preukáže, že SUSAR je
podozrením na smrteľný alebo život ohrozujúci neočakávaný a závažný
nežiaduci účinok, ktorý však pôvodne nebol považovaný za smrteľný
alebo život ohrozujúci, podozrenie na neočakávaný a závažný nežiaduci
účinok, ktorý nie je smrteľný ani život ohrozujúci, sa nahlasuje
čo najskôr, ale v každom prípade do 15 dní. Správa o ďalšom
priebehu v súvislosti s podozrením na neočakávaný a závažný nežiaduci
účinok, ktorý je smrteľný alebo život ohrozujúci, sa podáva čo
najskôr, ale v každom prípade do siedmich dní po zistení, že účinok je
smrteľný alebo život ohrozujúci. Pokiaľ ide o správu o ďalšom priebehu, pozri oddiel 2.4.
22.         V prípadoch, keď sa
podozrenie na neočakávaný a závažný nežiaduci účinok ukáže ako
podozrenie na smrteľný alebo život ohrozujúci neočakávaný a závažný
nežiaduci účinok, hoci tento pôvodne nebol považovaný za smrteľný
alebo život ohrozujúci, pričom prvotná správa zatiaľ nebola
predložená, vypracováva sa kombinovaná správa.
2.6.        Odslepenie nasadenej liečby
23.         Zadávateľ podáva správy
len o SUSAR, v prípade ktorých bola liečba nasadená subjektu odslepená.
24.         Skúšajúci odslepuje nasadenú
liečbu počas klinického skúšania len v prípade, že to má význam z
hľadiska bezpečnosti subjektu.
25.         Pokiaľ ide o zadávateľa,
ak udalosť predstavuje SUSAR, zadávateľ vykoná odslepenie len v
prípade daného konkrétneho subjektu. Zaslepenie sa zachováva pre osoby
zodpovedné za prebiehajúce vykonávanie skúšania (napr. manažment, osoby
zodpovedné za monitorovanie, skúšajúcich) a pre osoby zodpovedné za analýzu
údajov a interpretáciu výsledkov na záver skúšania, napr. personál zodpovedný
za biometriu. Odslepené informácie sú prístupné len pre osoby, ktoré nimi musia
disponovať z dôvodu podávania správ o bezpečnosti agentúre, monitorovacím
výborom bezpečnosti údajov (DSMB – Data Safety Monitoring Boards) alebo
osobám/osoby vykonávajúcim/-ce priebežné hodnotenia bezpečnosti počas
skúšania.
26.         Pokiaľ však ide o
skúšanie v prípade chorôb s vysokou morbiditou alebo mortalitou, kde ukazovatele
účinnosti by mohli byť takisto SUSAR, alebo mortalita alebo iný
„vážny“ výsledok (ktorý by mohol byť potenciálne hlásený ako SUSAR) je
ukazovateľom účinnosti v klinickom skúšaní, integrita klinického
skúšania môže byť narušená, ak sa zaslepenie systematicky porušuje. Za
týchto a podobných okolností zadávateľ v protokole zvýrazňuje, ku
ktorým závažným udalostiam sa pristupuje ako k udalostiam súvisiacim s chorobou
a nepodliehajúcim systematickému odslepeniu
a urýchlenému nahlasovaniu.
27.         V každom prípade sa po
odslepení, ak sa udalosť ukáže ako SUSAR (napr. pokiaľ ide o
očakávanosť), uplatňujú pravidlá týkajúce sa podávania správ o
SUSAR.
3.           Podávanie výročnej správy o
bezpečnosti zo strany zadávateľa
28.         Správa obsahuje v dodatku
referenčné informácie o bezpečnosti platné na začiatku obdobia,
za ktoré sa správa podáva.
29.         Referenčné informácie o
bezpečnosti platné na začiatku obdobia, za ktoré sa správa podáva,
slúžia ako referenčné informácie o bezpečnosti počas obdobia, za
ktoré sa správa podáva.
30.         Ak sú referenčné
informácie o bezpečnosti počas obdobia, za ktoré sa správa podáva,
významne zmenené, tieto zmeny sa uvádzajú vo výročnej správe o
bezpečnosti. V tomto prípade sa okrem referenčných informácií
platných na začiatku obdobia, za ktoré sa podáva správa, predkladajú ako
dodatok k správe navyše zrevidované referenčné informácie o
bezpečnosti. Napriek zmene referenčných informácií
o bezpečnosti slúžia referenčné informácie o bezpečnosti
platné na začiatku obdobia, za ktoré sa správa podáva, ako referenčné
informácie o bezpečnosti počas obdobia, za ktoré sa správa podáva.
PRÍLOHA IV
Označenie skúšaného lieku a sprievodného lieku
1.           Nepovolené skúšané lieky
1.1.        Všeobecné pravidlá
1.           Na vnútornom a vonkajšom
obale sa uvádzajú tieto údaje:
a)      meno, adresa a telefónne číslo
hlavnej kontaktnej osoby na účely informovania o lieku, klinickom skúšaní
a odslepení v prípade pohotovosti; môže ňou byť zadávateľ,
zmluvná výskumná organizácia alebo skúšajúci (na účely tejto prílohy
ďalej len „hlavná kontaktná osoba“);
b)      lieková forma, cesta podania, množstvo
dávkových jednotiek a v prípadoch otvoreného skúšania názov/kód a
sila/potencia;
c)      číslo šarže a/alebo kódu na
identifikáciu obsahu a postupu balenia;
d)      referenčný kód skúšania
umožňujúci identifikáciu skúšania, pracoviska, skúšajúceho a
zadávateľa, ak nie je uvedený inde;
e)      identifikačné číslo
subjektu/číslo liečby a v prípade potreby číslo návštevy.
f)       meno skúšajúceho (ak nezahrnuté v rámci
písm. a) alebo d));
g)      pokyny pre použitie (môže sa použiť
odkaz na leták alebo iný vysvetľujúci dokument určený subjektu alebo
osobe, ktorá liek podáva);
h)      „Len na použitie pri klinickom skúšaní“
alebo podobné znenie;
i)       podmienky uchovávania;
j)       doba použiteľnosti (dátum spotreby,
podľa potreby dátum exspirácie alebo dátum ďalšieho skúšania vo
formáte mesiac/rok a takým spôsobom, aby sa predišlo dvojznačnosti;
k)      „Uchovávajte mimo dosahu a dohľadu
detí“, okrem prípadov, keď si liek určený na použitie pri skúšaní
subjekty neberú domov.
2.           Môžu sa použiť symboly
alebo piktogramy na účely objasnenia určitých uvedených informácií.
Môžu sa uviesť dodatočné informácie, varovania alebo pokyny pre
zaobchádzanie s liekom.
3.           Adresa a telefónne číslo
hlavnej kontaktnej osoby sa nemusia uvádzať na etikete, ak bol subjektom
poskytnutý leták alebo karta s týmito údajmi, pričom boli poučení o
nutnosti mať tento leták/túto kartu vždy poruke.
1.2.        Minimálne údaje na vnútornom
obale skúšaného lieku
1.2.1.     Vnútorný a vonkajší obal spolu
4.           Ak je liek poskytnutý
subjektu alebo osobe podávajúcej liečbu vo vnútornom a vonkajšom obale,
ktoré majú zostať spolu, pričom na vonkajšom obale sú uvedené údaje
podľa oddielu 1.1., na vnútornom obale (alebo na každej zapečatenej
dávkovacej pomôcke, ktorá je zabalená vo vnútornom obale), sa uvádzajú tieto
údaje:
a)      meno hlavnej kontaktnej osoby;
b)      lieková forma, cesta podania (môže sa
vynechať, ak ide o perorálne podávaný liek v tuhej forme), množstvo
dávkových jednotiek a v prípadoch otvoreného skúšania názov/kód a
sila/potencia;
c)      číslo šarže a/alebo kódu na
identifikáciu obsahu a postupu balenia;
d)      referenčný kód skúšania
umožňujúci identifikáciu skúšania, pracoviska, skúšajúceho a
zadávateľa, ak nie je uvedený inde;
e)      identifikačné číslo
subjektu/číslo liečby a v prípade potreby číslo návštevy.
1.2.2.     Malý vnútorný obal
5.           Ak má vnútorný obal formu
blistrového balenia alebo malých jednotiek, ako sú napr. ampulky, na ktorých
nie je možné uviesť údaje vyžadované v oddiele 1.1, sú tieto údaje uvedené
na etikete vonkajšieho obalu. Vnútorný obal obsahuje tieto údaje:
a)      meno hlavnej kontaktnej osoby;
b)      cestu podania (nie nevyhnutne v prípade
perorálne podávaného lieku v tuhej forme) a v prípade otvoreného klinického
skúšania názov/kód a silu/potenciu;
c)      číslo šarže alebo kódu na
identifikáciu obsahu a postupu balenia;
d)      referenčný kód skúšania
umožňujúci identifikáciu klinického skúšania, pracoviska klinického
skúšania, skúšajúceho a zadávateľa, ak nie je uvedený inde;
e)      identifikačné číslo
subjektu/číslo liečby a v prípade potreby číslo návštevy.
2.           Nepovolené sprievodné lieky
6.           Na vnútornom a vonkajšom
obale sa uvádzajú tieto údaje:
a)      meno hlavnej kontaktnej osoby;
b)      názov lieku a za ním jeho sila a lieková
forma;
c)      vymenovanie účinných látok vyjadrené
kvalitatívne a kvantitatívne na jednotku dávky;
d)      referenčný kód skúšania
umožňujúci identifikáciu pracoviska klinického skúšania, skúšajúceho a
zadávateľa.
3.           Dodatočné označovanie už
povolených skúšaných liekov
7.           Na vnútornom a vonkajšom
obale sa uvádzajú tieto údaje:
a)      meno hlavnej kontaktnej osoby;
b)      referenčný kód skúšania
umožňujúci identifikáciu pracoviska klinického skúšania, skúšajúceho a
zadávateľa.
4.           Nahrádzanie informácií
8.           Ktorékoľvek z údajov
uvedených v oddieloch 1, 2 a 3 sa môžu vynechať a nahradiť inými
prostriedkami (napr. použitie centralizovaného randomizačného systému,
použitie centralizovaného informačného systému) za predpokladu, že sa tým
neohrozí bezpečnosť subjektu a spoľahlivosť a
robustnosť údajov. Takýto postup sa zdôvodní v protokole.
PRÍLOHA V
Tabuľka zhody
 Smernica 2001/20/ES || Toto nariadenie
 článok 1 ods. 1 || článok 1, článok 2 prvý pododsek a druhý pododsek body 1, 2 a 4
 článok 1 ods. 2 || článok 2 druhý pododsek bod 26
 článok 1 ods. 3 prvý pododsek || -
 článok 1 ods. 3 druhý pododsek || článok 44 tretí pododsek
 článok 1 ods. 4 || článok 44 druhý pododsek
 Článok 2 || článok 2
 článok 3 ods. 1 || -
 článok 3 ods. 2 || článok 4, článok 28, článok 29 ods. 1 a článok 72
 článok 3 ods. 3 || -
 článok 3 ods. 4 || článok 29 ods. 3
 článok 4 || článok 28, článok 31, článok 10 ods. 1
 článok 5 || článok 28, článok 30, článok 10 ods. 2
 článok 6 || články 4 až 14
 článok 7 || články 4 až 14
 článok 8 || -
 článok 9 || články 4 až 14
 článok 10 písm. a) || články 15 až 24
 článok 10 písm. b) || článok 51
 článok 10 písm. c) || články 34, 35
 článok 11 || článok 78
 článok 12 || článok 74
 článok 13 ods. 1 || článok 58 ods. 1 až ods. 4
 článok 13 ods. 2 || článok 58 ods. 2
 článok 13 ods. 3 prvý pododsek || článok 59 ods. 1, článok 60 ods. 1 a 3
 článok 13 ods. 3 druhý pododsek || článok 60 ods. 1
 článok 13 ods. 3 tretí pododsek || -
 článok 13 ods. 4 || článok 59 ods. 2
 článok 13 ods. 5 || -
 článok 14 || články 63 až 67
 článok 15 || článok 75
 článok 16 || článok 37
 článok 17 ods. 1 písm. a) až c) || článok 38
 článok 17 ods. 1 písm. d) || -
 článok 17 ods. 2 || článok 39
 článok 17 ods. 3 písm. a) || -
 článok 17 ods. 3 písm. b) || článok 40 ods. 1
 článok 18 || -
 článok 19 prvý pododsek prvá veta || článok 71
 článok 19 prvý pododsek druhá veta || článok 70
 článok 19 druhý pododsek || článok 88
 článok 19 tretí pododsek || -
 článok 20 || -
 článok 21 || článok 84
 článok 22 || -
 článok 23 || -
 článok 24 || -
LEGISLATÍVNY FINANČNÝ VÝKAZ
1.           RÁMEC NÁVRHU/INICIATÍVY
              1.1.    Názov návrhu/iniciatívy
              1.2.    Príslušné
oblasti politiky v rámci ABM/ABB
              1.3.    Druh
návrhu/iniciatívy
              1.4.    Ciele

              1.5.    Dôvody
návrhu/iniciatívy
              1.6.    Trvanie
akcie a jej finančného vplyvu
              1.7.    Plánovaný
spôsob hospodárenia
2.           OPATRENIA V OBLASTI RIADENIA
              2.1.    Opatrenia
týkajúce sa kontroly a predkladania správ
              2.2.    Systémy
riadenia a kontroly
              2.3.    Opatrenia
na predchádzanie podvodom a nezrovnalostiam
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÝ VPLYV
NÁVRHU/INICIATÍVY
              3.1.    Príslušné
okruhy viacročného finančného rámca a rozpočtové riadky výdavkov

              3.2.    Odhadovaný
vplyv na výdavky
              3.2.1. Zhrnutie
odhadovaného vplyvu na výdavky
              3.2.2. Odhadovaný vplyv na
operačné rozpočtové prostriedky
              3.2.3. Odhadovaný vplyv na
administratívne rozpočtové prostriedky
              3.2.4. Súlad s platným
viacročným finančným rámcom
              3.2.5. Účasť
tretích strán na financovaní
              3.3.    Odhadovaný vplyv na príjmy
LEGISLATÍVNY FINANČNÝ VÝKAZ
1.           RÁMEC NÁVRHU/INICIATÍVY
1.1.        Názov návrhu/iniciatívy
Návrh
nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o klinickom skúšaní humánnych liekov,
ktorým sa zrušuje smernica 2001/20/ES
1.2.        Príslušné oblasti politiky v
rámci ABM/ABB[29]
Verejné
zdravie
Náklady
sa budú hradiť z finančných prostriedkov vyčlenených na program
Zdravie a rast 2014 − 2020.
1.3.        Druh návrhu/iniciatívy
X Návrh/iniciatíva sa týka novej akcie
¨ Návrh/iniciatíva sa
týka novej akcie, ktorá nadväzuje na pilotný projekt/prípravnú akciu[30]
¨ Návrh/iniciatíva sa týka predĺženia
trvania existujúcej akcie
¨ Návrh/iniciatíva sa
týka akcie presmerovanej na novú akciu
1.4.        Ciele
1.4.1.     Viacročné strategické
ciele Komisie, ktoré sú predmetom návrhu/iniciatívy
Cieľom
návrhu je podporiť verejné zdravie a výskum v celej EÚ zabezpečením
harmonizovaných pravidiel týkajúcich sa povoľovania a vykonávania
klinického skúšania.
1.4.2.     Konkrétne ciele a príslušné
činnosti v rámci ABM/ABB
Konkrétny cieľ č. 1: Elektronický
„portál EÚ“ a „databáza EÚ“ na podávanie žiadostí o povolenie klinického
skúšania a ďalšie spracovanie.
Konkrétny cieľ č. 2: Aktualizácia
modulu existujúcej databázy Eudravigilance pre klinické skúšanie, aby sa
zabezpečilo spracovanie správ o bezpečnosti počas klinického
skúšania.
Konkrétny cieľ č. 3: Systém spolupráce
medzi členskými štátmi pri posudzovaní žiadosti o povolenie klinického
skúšania.
Konkrétny cieľ č. 4: Mechanizmus
„systémových inšpekcií“ regulačných systémov pre klinické skúšanie
existujúcich v tretích krajinách.
Príslušné činnosti v rámci ABM/ABB
Verejné
zdravie
1.4.3.     Očakávané výsledky a
vplyv
Uveďte, aký vplyv
by mal mať návrh/iniciatíva na príjemcov/cieľové skupiny.
Vplyv
na zadávateľov klinického skúšania (zadávateľov z výrobného odvetvia
aj nekomerčných zadávateľov): zníženie administratívneho
zaťaženia na podávanie žiadostí o povolenie klinického skúšania a
podstatných zmien.
Vplyv
na pacientov a zdravotnícke systémy: Rýchlejší prístup k novým a inovačným
liekom a liečebným metódam.
1.4.4.     Ukazovatele výsledkov a vplyvu

Uveďte
ukazovatele, pomocou ktorých je možné sledovať realizáciu
návrhu/iniciatívy.
·
počet prípadov klinického skúšania, o ktoré
bolo požiadané v EÚ, ako aj počet subjektov,
·
počet prípadov medzinárodného klinického
skúšania, o ktoré bolo požiadané v EÚ, ako aj počet subjektov,
·
počet dní medzi dokončením protokolu a
začiatkom liečby prvého pacienta,
·
výška administratívnych nákladov, ktoré predstavujú
administratívne zaťaženie, a prevádzkové náklady na klinické skúšanie
vykonávané v EÚ a
·
počet prípadov klinického skúšania vykonávaného
mimo EÚ, v rámci ktorého sa získavajú údaje uvedené v žiadosti o povolenie
klinického skúšania alebo lieku.
1.5.        Dôvody návrhu/iniciatívy
1.5.1.     Potreby, ktoré sa majú
uspokojiť v krátkodobom alebo dlhodobom horizonte
Smernicu
o klinickom skúšaní kritizujú všetky zainteresované strany (od pacientov po
výskumných pracovníkov a výrobné odvetvie) za to, že významne znížila
atraktívnosť výskumu orientovaného na pacientov a súvisiacich štúdií v EÚ.
Počet prípadov klinického skúšania, o ktoré bolo požiadané v EÚ,
skutočne klesol z 5028 v roku 2007 na 3800 v roku 2011. Tento trend
značne znižuje konkurencieschopnosť v oblasti klinického výskumu a
teda má negatívny vplyv na vývoj nových a inovačných liečebných metód
a liekov.
V
súvislosti s týmto trendom a týmito bodmi kritiky je potrebné nájsť
riešenie.
1.5.2.     Prínos zapojenia Európskej
únie
Harmonizované
pravidlá otvárajú možnosť odkazovať v prípade žiadostí o povolenie na
uvedenie lieku na trh Únie, ako aj v prípade neskoršej zmeny alebo rozšírenia
povolenia, na výsledky a zistenia klinického skúšania.
V
prípade klinického skúšania je to mimoriadne dôležité, keďže prakticky
každé väčšie klinické skúšanie sa vykonáva vo viac ako jednom
členskom štáte.
Ďalším
faktorom je, že lieky určené na skúšanie v oblasti výskumu a vývoja sú
vylúčené z kódexu Spoločenstva pre lieky na humánne použitie. Uvedené
lieky sa však môžu vyrábať v inom členskom štáte než je štát, v
ktorom sa vykonáva klinické skúšanie. V dôsledku toho sa na tieto lieky nevzťahujú
výhody sekundárneho práva Únie, ktoré by zabezpečilo ich voľný pohyb
a zároveň zachovávalo vysokú úroveň ochrany ľudského zdravia.
1.5.3.     Poznatky získané z podobných
skúseností v minulosti
V
oblasti regulácie liekov existujú od roku 1975 mechanizmy, ktoré
uľahčujú povoľovanie lieku na vnútornom trhu. Táto
skúsenosť sa ukázala byť nanajvýš úspešná. Niektoré prvky
súčasnej iniciatívy využívajú skúsenosti v oblasti povoľovania
liekov.
Smernica
o klinickom skúšaní z roku 2001, ktorá nepredpokladá žiadny mechanizmus
spolupráce medzi členskými štátmi, predstavovala naproti tomu
čiastočne negatívny príklad, ktorý netreba nasledovať.
1.5.4.     Zlučiteľnosť a
možná synergia s inými finančnými nástrojmi
Synergia
očakávaná v rámci revízie právnych predpisov o zdravotníckych pomôckach: tieto
právne predpisy obsahujú ustanovenia o podobnom „portáli EÚ“ pre „klinické
skúšanie zdravotníckej pomôcky“ (klinický výskum zdravotníckych pomôcok), ako
je plánované pre klinické skúšanie.
1.6.        Trvanie akcie a jej
finančného vplyvu
¨ Návrh/iniciatíva s obmedzeným trvaním
–
¨  Návrh/iniciatíva je v platnosti od [DD/MM]RRRR do [DD/MM]RRRR
–
¨  Finančný vplyv trvá od RRRR do RRRR
X Návrh/iniciatíva s neobmedzeným trvaním
–
Počiatočná fáza vykonávania bude
trvať od roku 2014 do roku 2016 (počiatočná fáza je obdobie odo
dňa nadobudnutia účinnosti nariadenia, t. j. 20 dní od jeho
uverejnenia, do dňa začatia uplatňovania nariadenia: počas
tohto obdobia musí Komisia prijať všetky vykonávacie opatrenia, aby sa
zabezpečilo, že nariadenie sa môže uplatňovať odo dňa nadobudnutia
jeho účinnosti),
–
a potom bude vykonávanie postupovať v plnom
rozsahu.
1.7.        Plánovaný spôsob hospodárenia[31]
X Priame centralizované hospodárenie na
úrovni Komisie
¨ Nepriame centralizované hospodárenie s delegovaním úloh súvisiacich s plnením rozpočtu na:
–
¨  výkonné agentúry
–
¨  subjekty zriadené spoločenstvami[32]
–
¨  národné verejnoprávne subjekty/subjekty poverené vykonávaním verejnej
služby
–
¨  osoby poverené realizáciou osobitných akcií podľa hlavy V Zmluvy
o Európskej únii a určené v príslušnom základnom akte v zmysle
článku 49 nariadenia o rozpočtových pravidlách
¨ Zdieľané hospodárenie s členskými štátmi
¨ Decentralizované hospodárenie s tretími krajinami
¨ Spoločné hospodárenie s medzinárodnými organizáciami (uveďte)
V prípade viacerých
spôsobov hospodárenia uveďte v oddiele „Poznámky“ presnejšie vysvetlenie.
Poznámky:
2.           OPATRENIA V OBLASTI RIADENIA
2.1.        Opatrenia týkajúce sa
kontroly a predkladania správ
Uveďte
časový interval a podmienky, ktoré sa vzťahujú na tieto opatrenia.
Komisia
zriadila mechanizmy, ktorými v spolupráci s členskými štátmi kontroluje
vykonávanie acquis EÚ v oblasti regulácie farmaceutického a klinického
skúšania. Fórum na sledovanie a posudzovanie uplatňovania nového
nariadenia ponúkne najmä „Farmaceutický výbor“.
2.2.        Systémy riadenia a kontroly
2.2.1.     Zistené riziká
Portál
EÚ sa stáva príliš komplexný a nespĺňa požiadavky používateľov
(členských štátov a zadávateľov). Portál EÚ by teda nemal
zamýšľaný zjednodušujúci účinok.
2.2.2.     Plánované metódy kontroly
Úzke
a pravidelné kontakty s vývojármi portálu EÚ.
Opakované
stretnutia so zainteresovanými stranami a členskými štátmi, aby sa
zabezpečilo, že portál EÚ spĺňa požiadavky používateľov.
2.3.        Opatrenia na predchádzanie
podvodom a nezrovnalostiam
Uveďte existujúce
a plánované preventívne a ochranné opatrenia.
Okrem uplatňovania všetkých regulačných kontrolných
mechanizmov vypracuje GR SANCO stratégiu boja proti podvodom v súlade s novou
stratégiou Komisie na boj proti podvodom (CAFS) prijatou 24. júna 2011, aby okrem
iného zabezpečilo, že jeho vnútorné kontroly spojené s bojom proti
podvodom sú v plnej miere v súlade s CASF a že jeho prístup k riadeniu rizika
podvodov je vedený k identifikácii oblastí s rizikom podvodov
a primeraných reakcií na ne. V prípade potreby sa vytvoria kontaktné
skupiny a príslušné nástroje IT zamerané na analýzu prípadov podvodov v oblasti
financovania činností súvisiacich s vykonávaním nariadenia o klinickom
skúšaní. Predovšetkým sa zavedie súbor opatrení, ako sú:
− rozhodnutia, dohody a zmluvy vyplývajúce z financovania činností
súvisiacich s vykonávaním nariadenia o klinickom skúšaní výslovne
oprávňujú Komisiu, vrátane úradu OLAF a Dvor audítorov na vykonávanie
auditov, kontrol na mieste a inšpekcií;
− vo fáze vyhodnocovania výzvy na predkladanie návrhov/ponúk sa
navrhovatelia a súťažiaci preverujú podľa uverejnených kritérií pre
vylúčenie na základe vyhlásení a systému včasného varovania (EWS);
− pravidlá upravujúce oprávnenosť nákladov sa zjednodušia v súlade s
ustanoveniami nariadenia o rozpočtových pravidlách;
− všetci pracovníci zapojení do riadenia
zákaziek, ako aj audítori a kontrolóri, ktorí overujú vyhlásenia príjemcov na
mieste, pravidelne absolvujú školenia o otázkach súvisiacich s podvodom a
nezrovnalosťami.
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÝ VPLYV
NÁVRHU/INICIATÍVY
3.1.        Príslušné okruhy
viacročného finančného rámca a rozpočtové riadky výdavkov
·      Existujúce rozpočtové riadky
V poradí, v akom za
sebou nasledujú okruhy viacročného finančného rámca a rozpočtové
riadky.
 Okruh viacročného finančného rámca || Rozpočtový riadok || Druh výdavkov || Príspevky
 Číslo [Názov: Program v oblasti verejného zdravia] || DRP/NRP ([33]) || krajín EZVO[34] || kandidátskych krajín[35] || tretích krajín || v zmysle článku 18 ods. 1 písm. aa) nariadenia o rozpočtových pravidlách
 3B || 17.03.XX || DRP/NRP || ÁNO/NIE || ÁNO/NIE || ÁNO/NIE || ÁNO/NIE
·      Požadované nové rozpočtové riadky
V poradí, v akom za sebou nasledujú okruhy
viacročného finančného rámca a rozpočtové riadky.
 Okruh viacročného finančného rámca || Rozpočtový riadok || Druh výdavkov || Príspevky
 Číslo [Názov……………………………………..] || DRP/NRP || krajín EZVO || kandidátskych krajín || tretích krajín || v zmysle článku 18 ods. 1 písm. aa) nariadenia o rozpočtových pravidlách
 […] || [XX.YY.YY.YY] […] || […] || ÁNO/NIE || ÁNO/NIE || ÁNO/NIE || ÁNO/NIE
3.2.        Odhadovaný vplyv na výdavky
3.2.1.     Zhrnutie odhadovaného vplyvu
na výdavky
EUR
 Okruh viacročného finančného rámca: || Číslo 3B || Program v oblasti verejného zdravia
 GR: SANCO ||   ||   || Rok 2014[36] || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 a ďalšie roky || SPOLU
  Operačné rozpočtové prostriedky ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Číslo rozpočtového riadka 17.03.XX || Záväzky || (1) || 895 000 || 1 082 000 || 238 000 || 193 000 || 180 000 || 184 000 || 187 000 || 2 959 000
 Platby || (2) || 447 000 || 998 000 || 671 000 || 232 000 || 175 000 || 184 000 || 187 000 + 65 000 || 2 959 000
 Číslo rozpočtového riadka || Záväzky || (1a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Platby || (2a) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Administratívne rozpočtové prostriedky financované  z balíka prostriedkov určených na realizáciu špecifických programov[37] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Číslo rozpočtového riadka 17.01.04.02 ||   || (3) || 57 000 || 58 000 || 119 000 || 121 000 || 124 000 || 126 000 || 129 000 || 734 000
 Rozpočtové prostriedky pre GR SANCO SPOLU || Záväzky || =1+1a +3 || 952 000 || 1 140 000 || 357 000 || 314 000 || 304 000 || 310 000 || 316 000 || 3 693 000
 Platby || =2+2a+3 || 504 000 || 1 056 000 || 790 000 || 353 000 || 299 000 || 310 000 || 316 000 + 65 000 || 3 693 000
  Operačné rozpočtové prostriedky SPOLU || Záväzky || (4) || 895 000 || 1 082 000 || 238 000 || 193 000 || 180 000 || 184 000 || 187 000 || 2 959 000
 Platby || (5) || 447 000 || 998 000 || 671 000 || 232 000 || 175 000 || 184 000 || 187 000 + 65 000 || 2 959 000
  Administratívne rozpočtové prostriedky financované z balíka prostriedkov určených na realizáciu špecifických programov SPOLU || (6) || 57.000 || 58 000 || 119 000 || 121 000 || 124 000 || 126 000 || 129 000 || 734 000
 Rozpočtové prostriedky OKRUHU SANCO viacročného finančného rámca SPOLU || Záväzky ||   || 952 000 || 1 140 000 || 357 000 || 314 000 || 304 000 || 310 000 || 316 000 || 3 693 000
 Platby ||   || 504 000 || 1 056 000 || 790 000 || 353 000 || 299 000 || 310 000 || 316 000 + 65 000 || 3 693 000
Ak má návrh/iniciatíva vplyv na viaceré okruhy:
  Operačné rozpočtové prostriedky SPOLU || Záväzky || (4) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Platby || (5) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
  Administratívne rozpočtové prostriedky financované z balíka prostriedkov určených na realizáciu špecifických programov SPOLU || (6) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Rozpočtové prostriedky OKRUHOV 1 až 4 viacročného finančného rámca SPOLU (referenčná suma) || Záväzky || =4+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Platby || =5+ 6 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Okruh viacročného finančného rámca: || 5 || „Administratívne výdavky“
EUR
   ||   ||   || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 a ďalšie roky || SPOLU
 GR: SANCO ||
  Ľudské zdroje[38] || 222 000 || 222 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 4 730 000[39]
  Ostatné administratívne výdavky ||   ||   || 87 000 || 88 000 || 90 000 || 92 000 || 94 000 || 451 000
 GR SANCO SPOLU[40] || Rozpočtové prostriedky ||   ||   || 87 000 || 88 000 || 90 000 || 92 000 || 94 000 || 451 000
 Rozpočtové prostriedky OKRUHU 5 viacročného finančného rámca SPOLU[41] || (Záväzky spolu = Platby spolu) ||   ||   || 87 000 || 88 000 || 90 000 || 92 000 || 94 000 || 451 000
EUR
   ||   ||   || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 a ďalšie roky || SPOLU
 Rozpočtové prostriedky OKRUHOV 1 až 5 viacročného finančného rámca SPOLU || Záväzky || 952 000 || 1 140 000 || 444 000 || 402 000 || 394 000 || 402 000 || 410 000 || 4 144 000
 Platby || 504 000 || 1 056 000 || 877 000 || 441 000 || 389 000 || 402 000 || 410 000 + 65 000 || 4 144 000
3.2.2.     Odhadovaný vplyv na
operačné rozpočtové prostriedky
–
¨  Návrh/iniciatíva si nevyžaduje použitie operačných
rozpočtových prostriedkov.
–
X  Návrh/iniciatíva si vyžaduje použitie
operačných rozpočtových prostriedkov, ako je uvedené v nasledujúcej
tabuľke:
Viazané rozpočtové prostriedky v EUR
 Uveďte ciele a výstupy   ò ||   ||   || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2108 || Rok 2019 || Rok 2020 a ďalšie roky || SPOLU
 VÝSTUPY
 Druh || Priemerné náklady || Počet výstupov || Náklady || Počet výstupov || Náklady || Počet výstupov || Náklady || Počet výstupov || Náklady || Počet výstupov || Náklady || Počet výstupov || Náklady || Počet výstupov || Náklady || Počet výstupov spolu || Náklady spolu
 KONKRÉTNY CIEĽ č. 1 Elektronický „portál EÚ“ a „databáza EÚ“ na podávanie žiadostí o povolenie klinického skúšania a ďalšie spracovanie ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 − Výstup || IT portál ||   || 1 || 595 000 || 1 || 782 000 || 1 || 238 000 || 1 || 193 000 || 1 || 180 000 || 1 || 184 000 || 1 || 187 000 || 7 || 2 359 000
 Konkrétny cieľ č. 1 medzisúčet || 1 || 595 000 || 1 || 782 000 || 1 || 238 000 || 1 || 193 000 || 1 || 180 000 || 1 || 184 000 || 1 || 187 000 || 7 || 2 359 000
 KONKRÉTNY CIEĽ č. 2 Aktualizácia modulu existujúcej databázy Eudravigilance pre klinické skúšanie, aby sa zabezpečilo spracovanie správ o bezpečnosti počas klinického skúšania. ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Výstup || Aktualizácia IT ||   || 1 || 300 000 || 1 || 300 000 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 2 || 600.000
 Konkrétny cieľ č. 2 medzisúčet || 1 || 300.000 || 1 || 300 000 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   || 2 || 600 000
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Výstup || Zasadnutia ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Výstup || Systémové inšpekcie ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 NÁKLADY SPOLU || 2 || 895 000 || 2 || 1 082 000 || 1 || 238 000 || 1 || 193 000 || 1 || 180 000 || 1 || 184 000 || 1 || 187 000 || 9 || 2 959 000
3.2.3.     Odhadovaný vplyv na administratívne
rozpočtové prostriedky
3.2.3.1.  Zhrnutie
–
¨  Návrh/iniciatíva si nevyžaduje použitie administratívnych
rozpočtových prostriedkov.
–
X  Návrh/iniciatíva si vyžaduje použitie
administratívnych rozpočtových prostriedkov, ako je uvedené v nasledujúcej
tabuľke:
   || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 a ďalšie roky || SPOLU
 OKRUH 5 viacročného finančného rámca ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ľudské zdroje[42] || 222 000 || 222 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 857 000 || 4 730 000[43]
 Ostatné administratívne výdavky ||   ||   || 87 000 || 88 000 || 90 000 || 92 000 || 94 000 || 451 000
 OKRUH 5 viacročného finančného rámca medzisúčet[44] ||   ||   || 87 000 || 88 000 || 90 000 || 92 000 || 94 000 || 451 000
 Mimo OKRUHU 5[45] viacročného finančného rámca ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ľudské zdroje ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Ostatné administratívne výdavky || 57 000 || 58 000 || 119 000 || 121 000 || 124 000 || 126 000 || 129 000 || 734 000
 Mimo OKRUHU 5 viacročného finančného rámca medzisúčet || 57 000 || 58 000 || 119 000 || 121 000 || 124 000 || 126 000 || 129 000 || 734 000
 SPOLU[46] || 57 000 || 58 000 || 206 000 || 209 000 || 214 000 || 218 000 || 223 000 || 1 185 000
3.2.3.2.   Odhadované potreby
ľudských zdrojov
–
X  Návrh/iniciatíva si nevyžaduje použitie
ľudských zdrojov[47].
–
¨  Návrh/iniciatíva si vyžaduje použitie ľudských zdrojov, ako je
uvedené v nasledujúcej tabuľke:
 –        || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 a ďalšie roky || SPOLU
 17 01 01 01 (ústredie a zastúpenia Komisie)[48] || 1,75 ekvivalentov plného pracovného času || 1,75 ekvivalentov plného pracovného času || 6,75 ekvivalentov plného pracovného času || 6,75 ekvivalentov plného pracovného času || 6,75 ekvivalentov plného pracovného času || 6,75 ekvivalentov plného pracovného času || 6,75 ekvivalentov plného pracovného času ||
 XX 01 01 02 (delegácie) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 01 (nepriamy výskum) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (priamy výskum) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 01 (ZZ, PADZ, VNE, z celkového finančného krytia) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 02 02 (ZZ, PADZ, PED, MZ a VNE v delegáciách) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 04 yy[49] || - ústredie[50] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - delegácie ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 XX 01 05 02 (ZZ, PADZ, VNE – nepriamy výskum) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (ZZ, PADZ, VNE – priamy výskum) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Iné rozpočtové riadky (uveďte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 SPOLU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
XX predstavuje
príslušnú oblasť politiky alebo rozpočtovú hlavu.
Potreby ľudských
zdrojov budú pokryté úradníkmi GR, ktorí už boli pridelení na riadenie akcie
a/alebo boli interne prerozdelení v rámci GR, a v prípade potreby budú
doplnené zdrojmi, ktoré sa môžu prideliť riadiacemu GR v rámci
ročného postupu prideľovania zdrojov v závislosti od
rozpočtových obmedzení.
Opis úloh, ktoré sa
majú vykonať:
 Úradníci a dočasní zamestnanci || Všeobecné otázky v súvislosti s povoľovaním klinického skúšania. Príprava, vedenie a sledovanie príslušnej skupiny expertov. „Systémové inšpekcie“ v tretích krajinách.
 Externí zamestnanci ||
3.2.4.     Súlad s platným
viacročným finančným rámcom
–
X  Návrh/iniciatíva je v súlade
s viacročným finančným rámcom na roky 2014 – 2020.
–
¨  Návrh/iniciatíva si vyžaduje zmenu v plánovaní príslušného okruhu
vo viacročnom finančnom rámci.
Vysvetlite požadovanú zmenu v plánovaní a uveďte
príslušné rozpočtové riadky a zodpovedajúce sumy.
–
¨  Návrh/iniciatíva si vyžaduje, aby sa použil nástroj flexibility alebo
aby sa uskutočnila revízia viacročného finančného rámca[51].
Vysvetlite potrebu a uveďte príslušné okruhy,
rozpočtové riadky a zodpovedajúce sumy.
3.2.5.     Účasť tretích strán
na financovaní
–
X Návrh/iniciatíva nezahŕňa
spolufinancovanie tretími stranami.
–
Návrh/iniciatíva zahŕňa spolufinancovanie
tretími stranami, ako je uvedené v nasledujúcej tabuľke:
rozpočtové prostriedky v mil. EUR (zaokrúhlené na
3 desatinné miesta)
   || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || uveďte všetky roky, počas ktorých vplyv trvá (pozri bod 1.6) || Spolu
 Uveďte spolufinancujúci subjekt ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Spolufinancované prostriedky SPOLU ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Odhadovaný vplyv na príjmy
–
X  Návrh/iniciatíva nemá finančný vplyv na
príjmy.
[1]               Ú. v. ES L 121, 1.5.2001, s. 34.
[2]               Založené na údajoch za rok 2010.
[3]               Pokles od roku 2007 do roku 2010 predstavoval 12 %.
[4]               Ú. v. ES L 311, 28.11.2001, s. 67.
[5]               Článok 6 ods. 1 nariadenia Európskeho parlamentu a
Rady (ES) č. 141/2000 zo 16. decembra 1999 o liekoch na ojedinelé
ochorenia (Ú. v. ES L 18, 22.1.2000, s. 1).
[6]               Článok 15 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady
(ES) č. 1901/2006 z 12. decembra 2006 o liekoch na pediatrické použitie
(Ú. v. EÚ L 378, 27.12.2006, s. 1).
[7]               Článok 56 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a
Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy
Spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na
veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa
zriaďuje Európska agentúra pre lieky (Ú. v. EÚ L 136, 30.4.2004, s. 1).
[8]               Článok 21a písm. b) a f) smernice 2001/83/ES.
[9]               Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31.
[10]             Ú. v. ES L 8, 12.1.2001, s. 1.
[11]             Ú. v. EÚ C 172, 11.6.2011, s. 1.
[12]             Ú. v. EÚ L 91, 9.4.2005, s. 13.
[13]             Ú. v. EÚ C , , s. .
[14]             Ú. v. EÚ C , , s. .
[15]             Ú. v. EÚ C , , s. .
[16]             XXX.
[17]             Ú. v. EÚ C , , s. .
[18]             Ú. v. ES L 121, 1.5.2001, s. 34.
[19]             Ú. v. ES L 311, 28.11.2001, s. 67.
[20]             Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13.
[21]             Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31.
[22]             Ú. v. ES L 8, 12.1.2001, s. 1.
[23]             Ú. v. EÚ L 324, 10.12.2007, s. 121.
[24]             Ú. v. ES L 180, 9.7.1997, s. 22.
[25]             Ú. v. ES L 159, 29.6.1996, s. 1.
[26]             Ú. v. ES L 106, 17.4.2001, s. 1.
[27]             Ú. v. EÚ L 125, 21.5.2009, s. 75.
[28]             Ú. v. EÚ L 378, 27.11.2006, s. 1.
[29]             ABM: riadenie podľa činností – ABB: zostavovanie
rozpočtu podľa činností.
[30]             Podľa článku 49 ods. 6 písm. a) alebo b)
nariadenia o rozpočtových pravidlách.
[31]             Vysvetlenie spôsobov hospodárenia a odkazy na nariadenie o
rozpočtových pravidlách sú k dispozícii na webovej stránke BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
[32]             Podľa článku 185 nariadenia o rozpočtových
pravidlách.
[33]             DRP = diferencované rozpočtové prostriedky / NRP =
nediferencované rozpočtové prostriedky
[34]             EZVO: Európske združenie voľného obchodu.
[35]             Kandidátske krajiny a prípadne potenciálne kandidátske
krajiny západného Balkánu.
[36]             Všetky ceny sú bežné ceny.
[37]             Technická a/alebo administratívna pomoc a výdavky
určené na financovanie realizácie programov a/alebo akcií Európskej únie
(pôvodné rozpočtové riadky „BA“), nepriamy výskum, priamy výskum.
[38]             V súlade so správou o posúdení vplyvu budú potrebné
dodatočné ľudské zdroje interne prerozdelené v rámci GR SANCO (1,75
ekvivalentov plného pracovného času + 5 ekvivalentov plného pracovného
času odo dňa začatia uplatňovania).
[39]             V súlade so správou o posúdení vplyvu budú potrebné
dodatočné ľudské zdroje interne prerozdelené v rámci GR SANCO (1,75
ekvivalentov plného pracovného času + 5 ekvivalentov plného
pracovného času). Z tohto dôvodu sa náklady na ľudské zdroje v
položke „spolu“ za okruh 5 neuvádzajú.
[40]             V súlade so správou o posúdení vplyvu budú potrebné
dodatočné ľudské zdroje interne prerozdelené v rámci GR SANCO (1,75
ekvivalentov plného pracovného času + 5 ekvivalentov plného pracovného
času). Z tohto dôvodu sa náklady na ľudské zdroje v položke
„GR SANCO spolu“ neuvádzajú.
[41]             V súlade so správou o posúdení vplyvu budú potrebné
dodatočné ľudské zdroje interne prerozdelené v rámci GR SANCO (1,75
ekvivalentov plného pracovného času + 5 ekvivalentov plného pracovného
času). Z tohto dôvodu sa náklady na ľudské zdroje v položke
„spolu“ za okruh 5 neuvádzajú.
[42]             V súlade so správou o posúdení vplyvu budú potrebné
dodatočné ľudské zdroje interne prerozdelené v rámci GR SANCO (1,75
ekvivalentov plného pracovného času + 5 FTE ekvivalentov plného pracovného
času).
[43]             V súlade so správou o posúdení vplyvu budú potrebné
dodatočné ľudské zdroje interne prerozdelené v rámci GR SANCO (1,75
ekvivalentov plného pracovného času + 5 FTE ekvivalentov plného pracovného
času). Z tohto dôvodu sa náklady na ľudské zdroje v položke „spolu“
za okruh 5 neuvádzajú.
[44]             V súlade so správou o posúdení vplyvu budú potrebné
dodatočné ľudské zdroje interne prerozdelené v rámci GR SANCO (1,75
ekvivalentov plného pracovného času + 5 ekvivalentov plného pracovného
času). Z tohto dôvodu sa náklady na ľudské zdroje v položke
„medzisúčet“ za okruh 5 neuvádzajú.
[45]             Technická a/alebo administratívna pomoc a výdavky
určené na financovanie realizácie programov a/alebo akcií Európskej únie
(pôvodné rozpočtové riadky „BA“), nepriamy výskum, priamy výskum.
[46]             V súlade so správou o posúdení vplyvu budú potrebné
dodatočné ľudské zdroje interne prerozdelené v rámci GR SANCO (1,75
ekvivalentov plného pracovného času + 5 ekvivalentov plného pracovného
času). Z tohto dôvodu sa náklady na ľudské zdroje v položke „spolu“
za administratívne výdavky neuvádzajú.
[47]             V súlade so správou o posúdení vplyvu budú potrebné
dodatočné ľudské zdroje interne prerozdelené v rámci GR SANCO (1,75
ekvivalentov plného pracovného času + 5 ekvivalentov plného pracovného
času).
[48]             V súlade so správou o posúdení vplyvu budú potrebné
dodatočné ľudské zdroje interne prerozdelené v rámci GR SANCO (1,75
ekvivalentov plného pracovného času + 5 ekvivalentov plného pracovného
času).
[49]             Pod stropom pre externých zamestnancov z operačných
rozpočtových prostriedkov (pôvodné rozpočtové riadky „BA“).
[50]             Najmä pre štrukturálne fondy, Európsky
poľnohospodársky fond pre rozvoj vidieka (EPFRV) a Európsky fond pre
rybné hospodárstvo (EFRH).
[51]             Pozri body 19 a 24 medziinštitucionálnej dohody.