               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli14. 9. 2015
            COM(2015) 435 final
            2015/0198(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o podpísaní, v mene Únie, a predbežnom vykonávaní Dohody medzi Európskou úniou a Kolumbijskou republikou o zrušení vízovej povinnosti pri krátkodobých pobytoch

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               V nariadení Rady (ES) č. 539/2001
                  1
                sa uvádza zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov, a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti. Nariadenie (ES) č. 539/2001 uplatňujú všetky členské štáty s výnimkou Írska a Spojeného kráľovstva.

               Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 509/2014
                  2
                sa zmenilo nariadenie Rady (ES) č. 539/2001 tak, že 19 krajín bolo presunutých do prílohy II, v ktorej sa uvádza zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od vízovej povinnosti. Ide o týchto 19 krajín: Dominika, Grenada, Kiribati, Kolumbia, Marshallove ostrovy, Mikronézia, Nauru, Palau, Peru, Samoa, Spojené arabské emiráty, Svätá Lucia, Svätý Vincent a Grenadíny, Šalamúnove ostrovy, Tonga, Trinidad a Tobago, Tuvalu, Vanuatu a Východný Timor. Odkaz na každú z týchto krajín v prílohe II je doplnený poznámkou pod čiarou, v ktorej sa uvádza, že „oslobodenie od vízovej povinnosti sa uplatňuje od dátumu nadobudnutia platnosti dohody o oslobodení od vízovej povinnosti, ktorá sa uzavrie s Európskou úniou.“

               Nariadenie (EÚ) č. 509/2014 bolo prijaté 20. mája 2014 a účinnosť nadobudlo 9. júna 2014. Prvá séria dohôd o zrušení vízovej povinnosti bola podpísaná 6. mája 2015 (Spojené arabské emiráty), 26. mája 2015 (Východný Timor) a 28. mája 2015 (Dominika, Grenada, Svätá Lucia, Svätý Vincent a Grenadíny, Samoa, Trinidad a Tobago a Vanuatu) a tieto dohody sa predbežne vykonávajú odo dňa podpísania až do nadobudnutia ich platnosti.

               V súlade s odôvodnením 5 nariadenia (EÚ) č. 509/2014 a spoločným vyhlásením vydaným v čase prijatia uvedeného nariadenia Kolumbia a Peru podliehali osobitnému postupu, ktorý si vyžadoval ďalšie hodnotenie plnenia príslušných kritérií týmito krajinami pred tým, ako Komisia mohla predložiť Rade odporúčania týkajúce sa rozhodnutí o poverení začať rokovania o dohodách o zrušení vízovej povinnosti s týmito dvomi krajinami. V októbri 2014 Komisia prijala správu
                  3
               , v ktorej všeobecne zhodnotila situáciu Kolumbie s ohľadom na kritériá uvedené v článku 1 nariadenia (ES) č. 539/2001 zmeneného nariadením (EÚ) č. 509/2014. Súbežne s tým bola prijatá aj správa o Peru
                  4
               . V správe sa skúmali údaje a vývoj v oblasti migrácie a mobility (schengenské víza, legálna migrácia, nelegálna migrácia, bezpečnosť cestovných dokladov a podvody s cestovnými dokladmi), trestnej činnosti a bezpečnosti, hospodárstva, obchodu a cestovného ruchu, vonkajších vzťahov a otázok ľudských práv, regionálnej súdržnosti a reciprocity. Posúdili sa v nej takisto scenáre rizík, ktoré by mohli byť výsledkom liberalizácie vízového režimu. Komisia dospela k záveru, že výrazné zlepšenie kolumbijskej hospodárskej, sociálnej a bezpečnostnej situácie v posledných rokoch je dôvodom, prečo by sa mal Kolumbijčanom udeliť bezvízový vstup na územie členských štátov, pričom riziká súvisiace s liberalizáciou vízového režimu sa považovali za zvládnuteľné, okrem iného vďaka posilnenej spolupráci v oblasti návratu a riadneho vykonávania hraničných kontrol. Okrem toho dohoda o zrušení vízovej povinnosti obsahuje potrebné záruky na pozastavenie vykonávania alebo vypovedanie dohody v prípade, že by to bolo nevyhnutné na zabránenie bezpečnostným alebo migračným rizikám pre Úniu.

               Komisia v marci 2015 predložila Rade odporúčanie, aby ju Rada poverila začať rokovania o dohodách o zrušení vízovej povinnosti s Kolumbiou a Peru
                  5
               . Dňa 19. mája 2015 Rada vydala smernice na rokovania určené Komisii. Rokovania s Kolumbiou sa uskutočnili 20. mája 2015 v Bruseli. Počas tohto zasadnutia sa preskúmalo celé znenie návrhu, bolo navrhnutých niekoľko zmien a dosiahla sa dohoda o všetkých aspektoch.

               Dohoda bola parafovaná hlavnými vyjednávačmi 9. júna 2015; oficiálny ceremoniál sa uskutočnil popri samite EÚ – CELAC 10. júna 2015. Znenie dohody bolo predložené členským štátom 27. mája 2015 a ďalšie informácie boli poskytnuté na zasadnutí pracovnej skupiny Rady pre víza 15. júna 2015.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD

               Pokiaľ ide o Úniu, právnym základom dohody je článok 77 ods. 2 písm. a) Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) v spojení s jej článkom 218.

               Pripojený návrh predstavuje právny nástroj na podpísanie dohody. Rada o ňom rozhodne kvalifikovanou väčšinou.

               Vzhľadom na skutočnosť, že Kolumbia bude schopná rýchlo dokončiť svoj vnútorný ratifikačný postup, v navrhovanom rozhodnutí o podpísaní sa stanovuje predbežné vykonávanie dohody odo dňa nasledujúceho po dátume jej podpísania v súlade s článkom 218 ods. 5 ZFEÚ. Vzhľadom na to, že pred uzavretím dohody je potrebný súhlas Európskeho parlamentu, Komisia bude Európsky parlament informovať o predbežnom vykonávaní dohody.

               3.VÝSLEDOK ROKOVANÍ

               Komisia sa domnieva, že ciele stanovené Radou v jej smerniciach na rokovania boli dosiahnuté a návrh dohody o zrušení vízovej povinnosti je pre Úniu prijateľný.

               Konečný obsah dohody možno zhrnúť takto:

               Účel

               Dohoda umožňuje občanom Európskej únie a občanom Kolumbie cestovať bez víz na územie druhej zmluvnej strany na obdobie najviac 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia.

               S cieľom zabezpečiť rovnaké zaobchádzanie so všetkými občanmi EÚ sa do dohody zahrnulo ustanovenie, v ktorom sa uvádza, že Kolumbia môže pozastaviť vykonávanie dohody alebo dohodu vypovedať len vo vzťahu ku všetkým členským štátom Európskej únie a rovnako Únia môže pozastaviť vykonávanie dohody alebo dohodu vypovedať len v mene všetkých svojich členských štátov.

               Osobitné postavenie Spojeného kráľovstva a Írska je vyjadrené v preambule.

               Rozsah pôsobnosti

               Zrušenie vízovej povinnosti sa vzťahuje na všetky kategórie osôb (držitelia bežných, diplomatických, služobných/úradných a špeciálnych pasov) cestujúcich na akékoľvek účely okrem účelov vykonávania platenej činnosti. V prípade kategórie osôb cestujúcich na účely vykonávania platenej činnosti má každý členský štát, ako aj Kolumbia naďalej možnosť uložiť vízovú povinnosť štátnym príslušníkom druhej zmluvnej strany v súlade s uplatniteľným právom Únie alebo vnútroštátnym právom. Aby sa zabezpečilo zosúladené vykonávanie, k dohode je pripojené spoločné vyhlásenie týkajúce sa výkladu kategórie osôb cestujúcich na účely vykonávania platenej činnosti.

               Dĺžka pobytu

               Dohoda umožňuje občanom Európskej únie a občanom Kolumbie cestovať bez víz na územie druhej zmluvnej strany na obdobie najviac 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia. K dohode je pripojené spoločné vyhlásenie týkajúce sa výkladu uvedeného obdobia 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia.

               V dohode sa zohľadňuje postavenie členských štátov, ktoré ešte v plnom rozsahu neuplatňujú schengenské acquis. Dovtedy, kým tieto štáty nebudú súčasťou schengenského priestoru bez vnútorných hraníc, zrušením vízovej povinnosti sa štátnym príslušníkom Kolumbie udeľuje právo zdržiavať sa 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia na území každého z týchto členských štátov (v súčasnosti ide o Bulharsko, Cyprus, Chorvátsko a Rumunsko) bez ohľadu na obdobie vypočítané pre celý schengenský priestor.

               Územná pôsobnosť

               Dohoda obsahuje ustanovenia týkajúce sa jej územnej pôsobnosti: v prípade Francúzska a Holandska by štátni príslušníci Kolumbie zrušením vízovej povinnosti získali právo zdržiavať sa iba na európskych územiach týchto členských štátov.

               Vyhlásenia

               Okrem spoločných vyhlásení, ktoré už boli uvedené, sú k dohode pripojené ďalšie štyri spoločné vyhlásenia týkajúce sa:

               –pridruženia Nórska, Islandu, Švajčiarska a Lichtenštajnska k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis,

               –úplného šírenia informácií o obsahu a dôsledkoch dohody o zrušení víz a súvisiacich záležitostiach, ako sú podmienky vstupu,

               –zavedenia biometrických cestovných pasov Kolumbijskou republikou, v ktorom sa vyhlasuje, že Kolumbia sa zaväzuje začať vydávať biometrické pasy najneskôr do 31. augusta 2015 a že nezavedenie biometrických pasov do 31. decembra 2015 predstavuje dostatočný dôvod na pozastavenie vykonávania dohody a

               –spolupráce v oblasti nelegálnej migrácie. V tomto vyhlásení sa pripomína záväzok vyplývajúci z článku 49 ods. 3 dohody o politickom dialógu a spolupráci medzi Úniou a Andským spoločenstvom, pokiaľ ide o readmisiu vlastných nelegálnych migrantov. Zmluvné strany budú plnenie tohto záväzku dôkladne monitorovať a dohodli sa, že na žiadosť ktorejkoľvek zmluvnej strany uzavrú dohodu o readmisii, a to najmä v prípade nárastu nelegálnej migrácie a problémov súvisiacich s readmisiou nelegálnych migrantov. Neuzavretie dohody o readmisii na základe takejto žiadosti predstavuje dostatočný dôvod na pozastavenie vykonávania dohody.

               4.ZÁVER

               Na základe uvedených výsledkov Komisia navrhuje, aby Rada:

               –rozhodla o podpísaní dohody v mene Únie a poverila predsedu Rady, aby určil osobu(-y) riadne splnomocnenú(-é) podpísať dohodu v mene Únie,

               –schválila predbežné vykonávanie dohody do nadobudnutia jej platnosti.

               2015/0198 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o podpísaní, v mene Únie, a predbežnom vykonávaní Dohody medzi Európskou úniou a Kolumbijskou republikou o zrušení vízovej povinnosti pri krátkodobých pobytoch

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 77 ods. 2 písm. a) v spojení s článkom 218 ods. 5,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 509/2014
                  6
                sa odkaz na Kolumbiu presunul z prílohy I do prílohy II nariadenia Rady (ES) č. 539/2001
                  7
               .

               (2)Odkaz na túto krajinu v prílohe II je doplnený poznámkou pod čiarou, v ktorej sa uvádza, že oslobodenie od vízovej povinnosti sa uplatňuje od dátumu nadobudnutia platnosti dohody o oslobodení od vízovej povinnosti, ktorá sa uzavrie s Európskou úniou.

               (3)Komisia v súlade s odôvodnením 5 nariadenia (EÚ) č. 509/2014 zhodnotila situáciu Kolumbie s ohľadom na kritériá stanovené v uvedenom nariadení. Dňa 29. októbra 2014 Komisia prijala správu, v ktorej dospela k záveru, že výrazné zlepšenie kolumbijskej hospodárskej, sociálnej a bezpečnostnej situácie v posledných rokoch, je dôvodom, prečo by kolumbijskí štátni príslušníci mali byť pri cestách na územie členských štátov oslobodení od vízovej povinnosti.

               (4)Rozhodnutím z 19. mája 2015 Rada poverila Komisiu, aby rokovala o Dohode medzi Európskou úniou a Kolumbiou o zrušení vízovej povinnosti pri krátkodobých pobytoch. Rokovania o dohode sa uskutočnili 20. mája 2015.

               (5)Dohoda parafovaná 9. júna 2015 by sa mala podpísať a pripojené vyhlásenia by sa mali schváliť. Dohoda by sa mala do ukončenia postupov potrebných na jej uzavretie predbežne vykonávať.

               (6)V súlade s Protokolom o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti a s Protokolom o schengenskom acquis začlenenom do rámca Európskej únie, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, a potvrdzujúc, že ustanovenia tejto dohody sa nevzťahujú na Spojené kráľovstvo a Írsko,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Týmto sa v mene Únie schvaľuje podpísanie Dohody medzi Európskou úniou a Kolumbijskou republikou o zrušení vízovej povinnosti pri krátkodobých pobytoch (ďalej len „dohoda“) s výhradou jej uzavretia.

               Text dohody je pripojený k tomuto rozhodnutiu.

               Článok 2

               Vyhlásenia pripojené k tomuto rozhodnutiu sa schvaľujú v mene Únie.

               Článok 3

               Týmto sa predseda Rady poveruje určiť osobu(-y) splnomocnenú(-é) podpísať dohodu v mene Únie s výhradou jej uzavretia.

               Článok 4

               Dohoda sa predbežne vykonáva odo dňa nasledujúceho po dni jej podpísania až do ukončenia postupov potrebných na jej uzavretie.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)
                  Nariadenie Rady (ES) č. 539/2001 z 15. marca 2001 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti (Ú. v. ES L 81, 21.3.2001, s. 1).

                     (2)
                  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 509/2014 z 15. mája 2014, ktorým sa mení nariadenie Rady (ES) č. 539/2001 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti (Ú. v. EÚ L 149, 20.5.2014, s. 67).

                     (3)
                  COM (2014) 665, 29.10.2014.

                     (4)
                  COM (2014) 663, 29.10.2014.

                     (5)
                  COM (2015) 119, 11.3.2015.

                     (6)
                  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 509/2014 z 15. mája 2014, ktorým sa mení nariadenie Rady (ES) č. 539/2001 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov, a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti (Ú. v. EÚ L 149, 20.5.2014, s. 67).

                     (7)
                  Nariadenie Rady (ES) č. 539/2001 z 15. marca 2001 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov, a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti (Ú. v. ES L 81, 21.3.2001, s. 1).

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli14. 9. 2015
            COM(2015) 435 final
            PRÍLOHA
            k
            návrhu rozhodnutia Rady
            o podpísaní, v mene Únie, a predbežnom vykonávaní Dohody medzi Európskou úniou a Kolumbijskou republikou o zrušení vízovej povinnosti pri krátkodobých pobytoch

               PRÍLOHA

               k

               návrhu rozhodnutia Rady

               o podpísaní, v mene Únie, a predbežnom vykonávaní Dohody medzi Európskou úniou a Kolumbijskou republikou o zrušení vízovej povinnosti pri krátkodobých pobytoch

               DOHODA

               medzi Európskou úniou a Kolumbijskou republikou o zrušení vízovej povinnosti pri krátkodobých pobytoch

               EURÓPSKA ÚNIA, ďalej len „Únia“ alebo „EÚ“, a

               KOLUMBIJSKÁ REPUBLIKA, ďalej len „Kolumbia“,

               ďalej spoločne len „zmluvné strany“,

               S CIEĽOM ďalej rozvíjať priateľské vzťahy medzi zmluvnými stranami a želajúc si zjednodušiť cestovanie zabezpečením vstupu a krátkodobého pobytu bez víz pre svojich občanov,

               SO ZRETEĽOM na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 509/2014 z 15. mája 2014, ktorým sa mení nariadenie Rady (ES) č. 539/2001 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc, a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti
                  1
               , a to okrem iného tak, že sa 19 tretích krajín vrátane Kolumbie presúva na zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od vízovej povinnosti pri krátkodobých pobytoch v členských štátoch,

               MAJÚC NA PAMÄTI, že v článku 1 nariadenia (EÚ) č. 509/2014 sa uvádza, že oslobodenie týchto 19 krajín od vízovej povinnosti sa má uplatňovať od dátumu nadobudnutia platnosti dohody o oslobodení od vízovej povinnosti, ktorá sa uzavrie s Úniou,

               ŽELAJÚC SI zabezpečiť zásadu rovnakého zaobchádzania so všetkými občanmi EÚ,

               ZOHĽADŇUJÚC, že na osoby cestujúce na účely vykonávania platenej činnosti počas ich krátkodobého pobytu sa táto dohoda nevzťahuje, a preto sa na túto kategóriu naďalej vzťahujú príslušné pravidlá práva Únie, vnútroštátneho práva členských štátov a vnútroštátneho práva Kolumbie týkajúce sa vízovej povinnosti alebo oslobodenia od nej a prístupu k zamestnaniu,

               ZOHĽADŇUJÚC Protokol o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti a Protokol o schengenskom acquis začlenenom do rámca Európskej únie, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, a potvrdzujúc, že ustanovenia tejto dohody sa nevzťahujú na Spojené kráľovstvo a Írsko,

               SA DOHODLI TAKTO:

               ČLÁNOK 1

               Účel

               Táto dohoda umožňuje občanom Únie a občanom Kolumbie cestovať bez víz na územie druhej zmluvnej strany na obdobie najviac 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia.

               ČLÁNOK 2

               Vymedzenie pojmov

               Na účely tejto dohody:

               a)
                     „členský štát“ je ktorýkoľvek členský štát Únie s výnimkou Spojeného kráľovstva a Írska;

               b)
                     „občan Únie“ je štátny príslušník členského štátu vymedzeného v písmene a);

               c)
                     „občan Kolumbie“ je štátny príslušník Kolumbie;

               d)
                     „schengenský priestor“ je priestor bez vnútorných hraníc zahŕňajúci územia členských štátov vymedzených v písmene a), ktoré v plnom rozsahu uplatňujú schengenské acquis.

               e)
                     „schengenské acquis“ sú všetky opatrenia zamerané na zabezpečenie voľného pohybu osôb v priestore bez vnútorných hraníc v spojení s priamo súvisiacimi sprievodnými opatreniami, ktoré sa týkajú kontroly vonkajších hraníc, azylu a prisťahovalectva, ako aj opatreniami na predchádzanie trestnej činnosti a na boj proti nej.

               ČLÁNOK 3

               Rozsah pôsobnosti

               1.
                     Občania Únie, ktorí sú držiteľmi platného bežného, diplomatického, služobného, úradného alebo špeciálneho pasu vydaného členským štátom, môžu vstúpiť na územie Kolumbie a zdržiavať sa na ňom bez víz počas obdobia vymedzeného v článku 4 ods. 1.

               Občania Kolumbie, ktorí sú držiteľmi platného bežného, diplomatického, služobného, úradného alebo špeciálneho pasu vydaného Kolumbiou, môžu vstúpiť na územie členských štátov a zdržiavať sa na ňom bez víz počas obdobia vymedzeného v článku 4 ods. 2.

               2.
                     Odsek 1 tohto článku sa nevzťahuje na osoby cestujúce na účely vykonávania platenej činnosti.

               V prípade tejto kategórie osôb sa môže každý členský štát sám rozhodnúť, či občanom Kolumbie uloží vízovú povinnosť alebo ju zruší v súlade s článkom 4 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 539/2001
                  2
               .

               V prípade tejto kategórie osôb sa môže Kolumbia rozhodnúť, či občanom jednotlivých členských štátov uloží vízovú povinnosť alebo ju zruší v súlade so svojím vnútroštátnym právom.

               3.
                     Zrušenie vízovej povinnosti stanovené touto dohodou sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté právne predpisy zmluvných strán týkajúce sa podmienok vstupu a krátkodobého pobytu. Členské štáty a Kolumbia si vyhradzujú právo nepovoliť vstup na svoje územie a krátkodobý pobyt na svojom území v prípade nesplnenia jednej alebo viacerých uvedených podmienok.

               4.
                     Zrušenie vízovej povinnosti sa uplatňuje bez ohľadu na spôsob dopravy použitý na prekročenie hraníc zmluvných strán.

               5.
                     Záležitosti, na ktoré sa nevzťahuje táto dohoda, sa spravujú právom Únie, vnútroštátnym právom členských štátov a vnútroštátnym právom Kolumbie.

               ČLÁNOK 4

               Dĺžka pobytu

               1.
                     Občania Únie sa môžu zdržiavať na území Kolumbie najviac 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia.

               2.
                     Občania Kolumbie sa môžu zdržiavať na území členských štátov plne uplatňujúcich schengenské acquis najviac 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia. Toto obdobie sa vypočíta nezávisle od akéhokoľvek pobytu v členskom štáte, ktorý ešte v plnom rozsahu neuplatňuje schengenské acquis.

               Občania Kolumbie sa môžu zdržiavať na území každého členského štátu, ktorý ešte v plnom rozsahu neuplatňuje schengenské acquis, najviac 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia bez ohľadu na obdobie pobytu vypočítané pre územie členských štátov plne uplatňujúcich schengenské acquis.

               3.
                     Touto dohodou nie je dotknutá možnosť Kolumbie a členských štátov predĺžiť obdobie pobytu na viac ako 90 dní v súlade s ich príslušným vnútroštátnym právom a právom Únie.

               ČLÁNOK 5

               Územná pôsobnosť

               1.
                     Pokiaľ ide o Francúzsku republiku, táto dohoda sa vzťahuje iba na európske územie Francúzskej republiky.

               2.
                     Pokiaľ ide o Holandské kráľovstvo, táto dohoda sa vzťahuje iba na európske územie Holandského kráľovstva.

               ČLÁNOK 6

               Spoločný výbor pre správu dohody

               1.
                     Zmluvné strany zriadia spoločný výbor odborníkov (ďalej len „výbor“) zložený zo zástupcov Únie a Kolumbie. Úniu zastupuje Európska komisia.

               2.
                     Výbor plní tieto úlohy:

               a)
                     monitoruje vykonávanie tejto dohody;

               b)
                     navrhuje zmeny tejto dohody alebo dodatky k nej;

               c)
                     urovnáva spory vyplývajúce z výkladu alebo uplatňovania tejto dohody;

               d)
                     akékoľvek iné úlohy, na ktorých sa zmluvné strany dohodnú.

               3.
                     Výbor sa schádza vždy, keď je to potrebné, na žiadosť jednej zo zmluvných strán.

               4.
                     Výbor prijme svoj rokovací poriadok.

               ČLÁNOK 7

               Vzťah medzi touto dohodou a existujúcimi dvojstrannými dohodami o zrušení vízovej povinnosti medzi členskými štátmi a Kolumbiou.

               Táto dohoda má prednosť pred akýmikoľvek dvojstrannými dohodami alebo dohovormi uzavretými medzi jednotlivými členskými štátmi a Kolumbiou, pokiaľ sa vzťahujú na záležitosti patriace do rozsahu pôsobnosti tejto dohody.

               ČLÁNOK 8

               Záverečné ustanovenia

               1.
                     Zmluvné strany ratifikujú alebo schvália túto dohodu v súlade so svojimi príslušnými vnútornými postupmi a dohoda nadobudne platnosť prvým dňom druhého mesiaca po dni neskoršieho z dvoch oznámení, ktorými si zmluvné strany navzájom oznámia ukončenie týchto postupov.

               Dohoda sa až do nadobudnutia platnosti predbežne vykonáva odo dňa nasledujúceho po dni jej podpísania.

               2.
                     Táto dohoda sa uzatvára na neurčitý čas. Možno ju vypovedať v súlade s odsekom 5.

               3.
                     Túto dohodu je možné zmeniť písomnou dohodou zmluvných strán. Zmeny nadobudnú platnosť potom, ako si zmluvné strany navzájom oznámia ukončenie svojich vnútorných postupov potrebných na tento účel.

               4.
                     Každá zmluvná strana môže úplne alebo čiastočne pozastaviť vykonávanie tejto dohody, najmä z dôvodov verejného poriadku, ochrany národnej bezpečnosti alebo ochrany verejného zdravia, nelegálneho prisťahovalectva alebo opätovného zavedenia vízovej povinnosti ktoroukoľvek zo zmluvných strán. Zmluvná strana rozhodnutie o pozastavení vykonávania dohody oznámi druhej zmluvnej strane najneskôr dva mesiace pred plánovaným nadobudnutím jeho platnosti. Zmluvná strana, ktorá pozastavila vykonávanie tejto dohody, v prípade pominutia dôvodov pozastavenia o tom okamžite informuje druhú zmluvnú stranu a pozastavenie zruší.

               5.
                     Každá zmluvná strana môže túto dohodu vypovedať písomným oznámením druhej zmluvnej strane. Platnosť tejto dohody sa skončí po uplynutí 90 dní odo dňa takéhoto oznámenia.

               6.
                     Kolumbia môže pozastaviť vykonávanie tejto dohody alebo túto dohodu vypovedať len vo vzťahu ku všetkým členským štátom.

               7.
                     Únia môže pozastaviť vykonávanie tejto dohody alebo túto dohodu vypovedať len vo vzťahu ku všetkým svojim členským štátom.

               V dvoch pôvodných vyhotoveniach v anglickom, bulharskom, českom, dánskom, estónskom, fínskom, francúzskom, gréckom, holandskom, chorvátskom, litovskom, lotyšskom, maďarskom, maltskom, nemeckom, poľskom, portugalskom, rumunskom, slovenskom, slovinskom, španielskom, švédskom a talianskom jazyku, pričom každé znenie je rovnako autentické.

               SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE TÝKAJÚCE SA ISLANDU, NÓRSKA, ŠVAJČIARSKA A LICHTENŠTAJNSKA

               Zmluvné strany berú na vedomie úzke vzťahy medzi Európskou úniou a Nórskom, Islandom, Švajčiarskom a Lichtenštajnskom, najmä na základe dohôd z 18. mája 1999 a 26. októbra 2004 týkajúcich sa pridruženia týchto krajín k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis.

               Za týchto okolností je žiaduce, aby orgány Nórska, Islandu, Švajčiarska, Lichtenštajnska na jednej strane a Kolumbie na strane druhej bezodkladne uzatvorili dvojstranné dohody o zrušení vízovej povinnosti pri krátkodobých pobytoch s podobnými podmienkami, aké boli dohodnuté v tejto dohode.

               SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE TÝKAJÚCE SA VÝKLADU KATEGÓRIE OSÔB CESTUJÚCICH NA ÚČELY VYKONÁVANIA PLATENEJ ČINNOSTI, KTORÁ JE UVEDENÁ V ČLÁNKU 3 ODS. 2 TEJTO DOHODY

               So želaním zabezpečiť jednotný výklad sa zmluvné strany dohodli, že na účely tejto dohody do kategórie osôb vykonávajúcich platenú činnosť patria osoby, ktoré ako zamestnanci alebo poskytovatelia služieb vstupujú na územie druhej zmluvnej strany na účely vykonávania zárobkovej alebo odplatnej činnosti.

               Do tejto kategórie by nemali patriť:

               –
                     podnikatelia, t. j. osoby cestujúce na účely obchodného rokovania (bez toho, aby boli zamestnané v krajine druhej zmluvnej strany),

               –
                     športovci alebo umelci vykonávajúci činnosť ad hoc,

               –
                     novinári, ktorých vyslali médiá z ich krajiny pobytu, a

               –
                     vnútropodnikoví stážisti.

               Vykonávanie tohto vyhlásenia monitoruje v rámci svojich povinností podľa článku 6 tejto dohody spoločný výbor, ktorý môže navrhnúť úpravy, ak to na základe skúseností zmluvných strán považuje za nutné.

               SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE TÝKAJÚCE SA VÝKLADU OBDOBIA 90 DNÍ V RÁMCI AKÉHOKOĽVEK 180-DŇOVÉHO OBDOBIA, KTORÉ JE STANOVENÉ V ČLÁNKU 4 TEJTO DOHODY

               Zmluvné strany sa dohodli, že obdobie najviac 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia, ktoré je stanovené v článku 4 tejto dohody, znamená buď nepretržitý pobyt, alebo niekoľko za sebou nasledujúcich pobytov, ktoré v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia netrvajú spolu dlhšie ako 90 dní.

               Pojem „akékoľvek“ znamená, že sa uplatňuje pohyblivé 180-dňové referenčné obdobie, v rámci ktorého sa spätne započítava každý deň pobytu počas obdobia posledných 180 dní s cieľom overiť, či je požiadavka týkajúca sa 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia naďalej splnená. Okrem iného to znamená, že neprítomnosťou počas neprerušeného obdobia 90 dní vzniká nárok na nový pobyt v dĺžke najviac 90 dní.

               SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE TÝKAJÚCE SA INFORMOVANIA OBČANOV O DOHODE O ZRUŠENÍ VÍZOVEJ POVINNOSTI

               Uznávajúc význam transparentnosti pre občanov Európskej únie a občanov Kolumbie, sa zmluvné strany dohodli, že zabezpečia úplné šírenie informácií o obsahu a dôsledkoch dohody o zrušení vízovej povinnosti, ako aj o záležitostiach, ktoré s ňou súvisia, napríklad o podmienkach vstupu.

               SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE TÝKAJÚCE SA ZAVEDENIA BIOMETRICKÝCH CESTOVNÝCH PASOV KOLUMBIJSKOU REPUBLIKOU

               Kolumbijská republika ako zmluvná strana vyhlasuje, že zadala verejnú zákazku na výrobu biometrických cestovných pasov, a zaväzuje sa, že najneskôr do 31. augusta 2015 začne svojim občanom vydávať biometrické cestovné pasy. Uvedené cestovné pasy budú v plnej miere spĺňať požiadavky ICAO stanovené v dokumente ICAO č. 9303.

               Zmluvné strany sa dohodli, že nezavedenie biometrických pasov do 31. decembra 2015 predstavuje dostatočný dôvod na pozastavenie vykonávania tejto dohody v súlade s postupmi stanovenými v článku 8 ods. 4.

               SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE TÝKAJÚCE SA SPOLUPRÁCE V OBLASTI NELEGÁLNEJ MIGRÁCIE

               Zmluvné strany pripomínajú svoj záväzok vyplývajúci z článku 49 ods. 3 Dohody o politickom dialógu a spolupráci medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Andským spoločenstvom a jeho členskými krajinami na strane druhej (podpísanej v roku 2003), pokiaľ ide o readmisiu vlastných nelegálnych migrantov.

               Zmluvné strany budú plnenie tohto záväzku dôkladne monitorovať. Dohodli sa, že na žiadosť ktorejkoľvek zmluvnej strany, a to najmä v prípade nárastu nelegálnej migrácie a problémov súvisiacich s readmisiou nelegálnych migrantov po nadobudnutí platnosti dohody o zrušení vízovej povinnosti pri krátkodobých pobytoch, uzavrú dohodu, ktorou upravia konkrétne povinnosti oboch zmluvných strán pri readmisii.

               Zmluvné strany sa zhodli, že takáto dohoda o readmisii by bola významným prvkom posilňujúcim spoločné záväzky prijaté v rámci tejto dohody a že neuzavretie takejto dohody o readmisii na základe žiadosti by predstavovalo dostatočný dôvod na pozastavenie vykonávania tejto dohody v súlade s postupmi stanovenými v článku 8 ods. 4.

               _________________

                     (1)
                  Ú. v. EÚ L 149, 20.5.2014, s. 67.

                     (2)
                  Nariadenie Rady (ES) č. 539/2001 z 15. marca 2001 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov, a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti (Ú. v. ES L 81, 21.3.2001, s. 1).


Dôležité právne oznámenie

|

52009PC0244

Návrh rozhodnutie Rady o nezaradení triazoxidu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odobratí povolení na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto látku  /* KOM/2009/0244 v konečnom znení */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 25.5.2009KOM(2009) 244 v konečnom zneníNávrhROZHODNUTIE RADYo nezaradení triazoxidu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odobratí povolení na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto látkuDÔVODOVÁ SPRÁVAPriložený návrh rozhodnutia Rady sa týka nezaradenia triazoxidu ako účinnej látky do zoznamu povolených látok (príloha I) smernice Rady 91/414/EHS a stiahnutia prípravkov na ochranu rastlín obsahujúcich túto látku. Návrh nezaradiť túto látku do uvedeného zoznamu vychádza z viacerých problémov, ktoré sa zistili počas hodnotenia tejto účinnej látky.Smernicou Rady 91/414/EHS sa vytvára harmonizovaný rámec pre povoľovanie a uvádzanie prípravkov na ochranu rastlín na trh. Účinné látky, ktoré sa majú používať ako prípravky na ochranu rastlín, sa posudzujú a povoľujú na úrovni Spoločenstva a zaraďujú sa do prílohy I k tejto smernici. Členské štáty posudzujú a povoľujú jednotlivé prípravky na ochranu rastlín obsahujúce účinné látky podľa harmonizovaných pravidiel.Údaje poskytnuté výrobným odvetvím najprv vyhodnotil spravodajský členský štát, v tomto prípade Spojené kráľovstvo, ktorý predložil návrh hodnotiacej správy. Európsky úrad pre bezpečnosť potravín zorganizoval preskúmanie pôvodného hodnotenia spôsobom peer review a Komisii 26. septembra 2009 predložil záver z posúdenia rizika, pokiaľ ide o triazoxid.Počas hodnotenia tejto účinnej látky sa zistili viaceré problémy. Predovšetkým nebolo možné uskutočniť spoľahlivé posúdenie rizika pre spotrebiteľov, pretože chýbajú údaje potrebné na posúdenie povahy rezíduí v plodinách a možného prenosu rezíduí do živočíšnych produktov. Dostupnými údajmi sa okrem toho nepreukázalo, že dlhodobé riziko pre cicavce, vtáky, ryby a dážďovky je prijateľné.Návrh rozhodnutia o nezaradení tejto látky do zoznamu bol 26. februára 2009 predložený Stálemu výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat, v ktorom:-  17 členských štátov hlasovalo za návrh (186 hlasov)-  8 členských štátov hlasovalo proti návrhu (137 hlasov)-  2 členské štáty sa zdržali hlasovania (22 hlasov).Výbor nevydal žiadne stanovisko. Podľa článku 19 smernice 91/414/EHS a v súlade s článkom 5 rozhodnutia Rady 1999/468/ES musí preto Komisia predložiť Rade návrh v súvislosti s opatreniami, ktoré sa majú prijať, pričom Rada má tri mesiace na to, aby rozhodla kvalifikovanou väčšinou.Na návrh rozhodnutia sa nevzťahuje kontrolná právomoc Európskeho parlamentu (článok 8 rozhodnutia Rady 1999/468/ES).NávrhROZHODNUTIE RADYo nezaradení triazoxidu do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odobratí povolení na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce túto látku(Text s významom pre EHP)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh[1], a najmä na jej článok 8 ods. 2 štvrtý pododsek,keďže:1.  V článku 8 ods. 2 smernice 91/414/EHS sa ustanovuje, že členský štát môže počas obdobia 12 rokov nasledujúcich po oznámení tejto smernice povoliť uvedenie na trh prípravkov na ochranu rastlín obsahujúcich účinné látky, ktoré nie sú uvedené v prílohe I k tejto smernici a ktoré sú už na trhu dva roky po dátume oznámenia tejto smernice, zatiaľ čo sa uvedené látky v rámci pracovného programu postupne skúmajú.2.  V nariadeniach Komisie (ES) č. 451/2000[2] a (ES) č. 1490/2002[3] sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania tretej etapy pracovného programu uvedeného v článku 8 ods. 2 smernice 91/414/EHS a ustanovuje sa zoznam účinných látok, ktoré sa majú posúdiť vzhľadom na ich možné zaradenie do prílohy I k smernici 91/414/EHS. Tento zoznam zahŕňa triazoxid.3.  Účinky triazoxidu na ľudské zdravie a životné prostredie sa posúdili v súlade s ustanoveniami nariadení (ES) č. 451/2000 a (ES) č. 1490/2002 na rad použití, ktoré navrhol oznamovateľ. Okrem toho sú v týchto nariadeniach určené spravodajské členské štáty, ktoré musia v súlade s článkom 10 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1490/2002 predložiť príslušné hodnotiace správy a odporúčania Európskemu úradu pre bezpečnosť potravín (EFSA). V prípade triazoxidu bolo spravodajským členským štátom Spojené kráľovstvo a všetky príslušné informácie boli predložené 25. júna 2007.4.  Hodnotiaca správa bola v rámci pracovnej skupiny EFSA pre hodnotenie preskúmaná členskými štátmi a EFSA spôsobom peer review a predložená Komisii 30. septembra 2008 vo forme záveru EFSA týkajúceho sa preskúmania účinnej látky triazoxid spôsobom peer review z hľadiska posúdenia rizika pesticídov[4]. Členské štáty a Komisia preskúmali túto správu v rámci Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat a 26. februára 2009 ju finalizovali vo forme revíznej správy Komisie týkajúcej sa triazoxidu.5.  Počas hodnotenia tejto účinnej látky sa zistili viaceré problémy. Predovšetkým nebolo možné uskutočniť spoľahlivé posúdenie rizika pre spotrebiteľov, pretože chýbajú údaje potrebné na posúdenie povahy rezíduí v plodinách a možného prenosu rezíduí do živočíšnych produktov. Dostupnými údajmi sa okrem toho nepreukázalo, že dlhodobé riziko pre cicavce, vtáky, ryby a dážďovky je prijateľné. Na základe poskytnutých informácií preto nebolo možné dospieť k záveru, že triazoxid spĺňa kritériá na zaradenie do prílohy I k smernici 91/414/EHS.6.  Komisia vyzvala oznamovateľa, aby predložil svoje pripomienky k výsledkom preskúmania spôsobom peer review a aby sa vyjadril k tomu, či má v úmysle uvedenú látku ďalej podporovať. Oznamovateľ predložil svoje pripomienky, ktoré sa dôkladne preskúmali. Napriek argumentom, ktoré oznamovateľ predložil, však nebolo možné dané problémy vyriešiť, pričom posúdeniami vyhotovenými na základe informácií predložených a zhodnotených počas stretnutí odborníkov EFSA sa nepreukázalo, že za navrhovaných podmienok používania možno očakávať, že prípravky na ochranu rastlín obsahujúce triazoxid vo všeobecnosti spĺňajú požiadavky stanovené v článku 5 ods. 1 písm. a) a b) smernice 91/414/EHS.7.  Triazoxid by sa preto nemal zaradiť do prílohy I k smernici 91/414/EHS.8.  Mali by sa prijať opatrenia na zabezpečenie odobratia povolení udelených na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce triazoxid v rámci stanovenej lehoty a na zabezpečenie toho, že tieto povolenia sa nebudú obnovovať a že sa na takéto výrobky nebudú udeľovať nové povolenia.9.  Každé obdobie odkladu udelené členským štátom na likvidáciu, skladovanie, uvádzanie na trh a používanie existujúcich zásob prípravkov na ochranu rastlín obsahujúcich triazoxid by sa malo obmedziť na dvanásť mesiacov, aby sa mohli existujúce zásoby využiť v jednom ďalšom vegetačnom období. Tým sa zabezpečí, že prípravky na ochranu rastlín obsahujúce triazoxid budú poľnohospodárom naďalej k dispozícii 18 mesiacov od prijatia tohto rozhodnutia.10.  Toto rozhodnutie nemá vplyv na predkladanie žiadostí týkajúcich sa triazoxidu v súlade s ustanoveniami článku 6 ods. 2 smernice 91/414/EHS, podrobné pravidlá vykonávania ktorej sú stanovené v nariadení Komisie (ES) č. 33/2008[5], v súvislosti s jeho možným zaradením do prílohy I k tejto smernici.11.  Stály výbor pre potravinový reťazec a zdravie zvierat nevydal stanovisko v lehote stanovenej jeho predsedom,PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:Článok 1Triazoxid sa nezaraďuje ako účinná látka do prílohy I k smernici 91/414/EHS.Článok 2Členské štáty zabezpečia, aby sa:a) povolenia na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce triazoxid odobrali do [… VLOŽTE DÁTUM 6 MESIACOV OD DÁTUMU PRIJATIA TOHTO ROZHODNUTIA ];b) odo dňa uverejnenia tohto rozhodnutia neudelili ani neobnovili žiadne povolenia na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce triazoxid.Článok 3Každé obdobie odkladu udelené členskými štátmi v súlade s ustanoveniami článku 4 ods. 6 smernice 91/414/EHS musí byť čo najkratšie a uplynie najneskôr dňa [… VLOŽTE DÁTUM 18 MESIACOV OD PRIJATIA TOHTO ROZHODNUTIA ].Článok 4Toto rozhodnutie je určené členským štátom.V BruseliZa Radupredseda [1] Ú. v. ES L 230, 19.8.1991, s. 1.[2] Ú. v. ES L 55, 29.2.2000, s. 25.[3] Ú. v. ES L 224, 21.8.2002, s. 23.[4] Vedecká správa EFSA (2008) 193, Záver z preskúmania účinnej látky triazoxid spôsobom peer review z hľadiska posúdenia rizika pesticídov (finalizovaná 26. septembra 2008).[5] Ú. v. EÚ L 15, 18.1.2008, s. 5 – 12.


title: Návrh rozhodnutie Rady ktorým sa dopĺňa Kódex schengenských hraníc, pokiaľ ide o dozor nad vonkajšími morskými hranicami vo vzťahu k operačnej spolupráci, ktorú koordinuje Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie

text:
Dôležité právne oznámenie

|

52009PC0658

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 27.11.2009KOM(2009)658 v konečnom zneníNávrhROZHODNUTIE RADYktorým sa dopĺňa Kódex schengenských hraníc, pokiaľ ide o dozor nad vonkajšími morskými hranicami vo vzťahu k operačnej spolupráci, ktorú koordinuje Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únieDÔVODOVÁ SPRÁVAKONTEXT NÁVRHUKontextKomisia v roku 2007 vypracovala štúdiu, ktorá analyzuje medzinárodný právny rámec pre dozor nad vonkajšími morskými hranicami a prekážky jeho účinnej implementácie. Komisia následne zriadila neformálnu skupinu, ktorú tvorili odborníci z členských štátov, agentúry Frontex, Úradu Vysokého komisára OSN pre utečencov a Medzinárodnej organizácie pre migráciu, s cieľom vypracovať usmernenia pre námorné činnosti agentúry Frontex.Rada SVV v septembri 2007 vyjadrila tejto skupine svoju podporu. Vyzvala Komisiu, agentúru Frontex a členské štáty, aby prioritne dokončili analýzu morského práva, ktorá je relevantná pre spoločné činnosti agentúry Frontex, a požiadala Komisiu, aby jej do konca roka podala správu.Skupina sa od júla 2007 do apríla 2008 stretla päťkrát a vypracovala „návrh usmernení pre operácie agentúry Frontex na mori“. Účastníci sa nezhodli v otázkach týkajúcich sa ľudských práv a práv utečencov, úlohy agentúry Frontex a predchádzajúceho určenia miest vylodenia pre prisťahovalcov.Keďže Komisia sa domnieva, že pre rozdiely medzi členskými štátmi nebude možné vypracovať usmernenia, pripravila návrh rozhodnutia založený na výsledkoch práce neformálnej pracovnej skupiny. Tento návrh bol založený na článku 12 Kódexu schengenských hraníc, čo Komisii umožňuje prijať pravidlá týkajúce sa hraničného dozoru v súlade s komitologickým postupom (regulačný výbor pri Európskom parlamente vykonávajúci právo kontroly).Konzultácia s Výborom pre Kódex schengenských hranícNávrh rozhodnutia bol predložený Výboru pre Kódex schengenských hraníc na prerokovanie 23. až 24. februára 2009. Niekoľko členských štátov sa dôrazne postavilo proti tomuto návrhu, a to najmä z toho dôvodu, že presahuje právomoci Komisie, ktoré jej boli udelené v Kódexe schengenských hraníc. Ostatné členské štáty však vyjadrili svoju dôraznú podporu, a to najmä v súvislosti s ochranou ľudských práv a práv utečencov. Niektoré členské štáty ešte stále neukončili svoje interné konzultácie, takisto však majú voči tomuto návrhu výhrady.Vzhľadom na závery Európskej rady z júna 2009, v ktorých sa zdôraznila potreba „posilniť operácie kontroly hraníc koordinované agentúrou FRONTEX, stanoviť jasné pravidlá nasadenia pre spoločné hliadky a vyloďovania zachránených osôb“, sa Komisia rozhodla uskutočniť komitologický postup. Výboru bola 19. októbra predložená revidovaná verzia návrhu rozhodnutia so zohľadnením niektorých obáv, ktoré vyjadrili členské štáty. Hlavné zmeny boli tieto:-  Usmernenia sa zreprodukovali v plnom znení v prílohe, ktorá bude tvoriť súčasť operačného plánu vypracovaného zúčastnenými členskými štátmi a agentúrou Frontex.-  Zásada nenavracania (non-refoulement) sa preformulovala a bude sa uplatňovať na prípady, v ktorých existujú závažné dôvody nazdávať sa, že jednotlivé osoby by mohli byť vystavené prenasledovaniu alebo iným formám neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania.-  Ustanovenie o zadržaní a pátracích a záchranárskych činnostiach v kontexte operácií dozoru sa zjednodušilo.-  V návrhu sa uprednostňuje vylodenie v tretích krajinách (v súlade so zásadou non-refoulement); v prípade, že sa tak nestane, vylodenie sa uskutoční v mieste, ktoré je z geografického hľadiska najbližšie.Na zasadnutí z 19. októbra bol výbor požiadaný, aby k návrhu rozhodnutia vydal formálne stanovisko. Osem členských štátov hlasovalo za tento návrh, čo spolu predstavovalo 67 hlasov. Sedem členských štátov hlasovalo proti, čo bolo spolu 116 hlasov. Štyri členské štáty sa hlasovania zdržali. Päť členských štátov nebolo zastúpených. Hranica potrebná na vydanie stanoviska výboru (223 hlasov) nebola dosiahnutá.ODÔVODNENIA A CIELETento návrh predstavuje ďalšiu fázu komitologického postupu, ktorá vyžaduje, aby Komisia bezodkladne predložila Rade a Európskemu parlamentu návrh rozhodnutia Rady, ktorý bude obsahovať text návrhu, o ktorom sa vo výbore hlasovalo.Cieľom návrhu je zabezpečiť, aby medzinárodné pravidlá týkajúce sa operácií dozoru nad morskými hranicami vykonávanými v operačnej spolupráci koordinovanej agentúrou Frontex (Dohovor o morskom práve, dohovory o bezpečnosti na mori a pátracích a záchranárskych činnostiach, medzinárodné právo upravujúce problematiku utečencov a základných práv) jednotne dodržiavali všetky členské štáty zúčastňujúce sa na týchto operáciách. Jeho snahou je aj vytvoriť regulačný základ potrebný na to, aby jeden členský štát mohol vykonávať dozor nad morskými hranicami iného členského štátu.Potreba stanovenia jasných pravidiel „pre spoločné operácie na mori s náležitým ohľadom na zabezpečenie ochrany osôb v núdzi v zmiešaných migračných tokoch v súlade s medzinárodným právom“, sa znovu zdôraznila v záveroch Európskej rady z 29. až 30. októbra 2009.Tento návrh je konkrétne zameraný na poskytnutie odpovedí na tieto problémy:-  Niektoré členské štáty, poslanci Európskeho parlamentu, vedci a združenia vyjadrili otázku, či sa počas operácií agentúry Frontex dodržiavajú základné práva a práva utečencov (najmä pokiaľ ide o zákaz navracania a prístup k azylovému konaniu). Zaujímali sa, ktoré právo sa v takýchto situáciách uplatňuje, a to najmä v situáciách, ku ktorým dôjde na otvorenom mori, a aké existujú záruky, že sa tieto práva skutočne dodržiavajú. Pri vykonávaní schengenského kódexu existuje povinnosť dodržiavať základné práva, táto povinnosť sa však v súvislosti s operáciami týkajúcimi sa dozoru explicitne neuvádza. Pokiaľ ide o zásadu non-refoulement, v interpretácii tejto zásady medzinárodného práva existujú medzi jednotlivými členskými štátmi rozdiely, pričom niektoré členské štáty namietajú voči jej uplatňovaniu v medzinárodných vodách.-  Cieľom návrhu je do operácií dozoru vykonávaných agentúrou Frontex výslovne zaviesť povinnosť dodržiavať základné práva a práva utečencov. Návrh napokon stanovuje zákaz navracania osôb, ktoré by mohli byť vystavené prenasledovaniu alebo iným formám neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania. Tento zákaz sa bude uplatňovať bez ohľadu na štatút vôd, v ktorých sa dané osoby nachádzajú.-  Návrh rozhodnutia vytvára v rámci práva Spoločenstva právny základ pre vykonávanie viacerých právomocí potrebných na účinné uplatňovanie článku 12 Kódexu schengenských hraníc, ako je prehľadávanie a zachytávanie plavidiel. Následne špecifikuje podmienky, za ktorých sa tieto opatrenia môžu prijať v rozličných morských oblastiach vrátane medzinárodných vôd. Tieto podmienky zahŕňajú príslušné pravidlá medzinárodného práva, čím prispievajú k ich účinnej a jednotnej implementácii počas operácií agentúry Frontex (povolenie pobrežného štátu, overenie práva lode plaviť sa pod danou vlajkou, povolenie vlajkového štátu, plavidlá plaviace sa bez vlajky atď.).-  Z väčšiny námorných operácií, ktoré koordinuje agentúra Frontex, sú napokon pátracie a záchranné operácie. Agentúra Frontex však nie je pátracou a záchranárskou agentúrou; jej úlohou je napomáhať uplatňovaniu pravidiel v oblasti kontroly hraníc. Skutočnosť, že tieto operácie sa napokon stanú pátracími a záchranárskymi operáciami, ich vyníma z koordinačnej pôsobnosti agentúry Frontex a z pôsobnosti práva Spoločenstva. Povinnosť poskytnúť pomoc na mori a úlohy pátracích a záchranárskych orgánov upravuje medzinárodné právo, členské štáty však tieto pravidlá nevykladajú ani neuplatňujú jednotným spôsobom.-  Cieľom návrhu rozhodnutia je zabezpečiť dodržiavanie medzinárodného záväzku poskytnúť pomoc a použiť pátrací a záchranný systém. Ustanovuje sa v ňom zásada spolupráce s pátracími a záchranárskymi orgánmi ešte pred začatím operácie. Takisto špecifikuje, ktorý pátrací a záchranársky orgán je potrebné kontaktovať v prípade, keď zodpovedný orgán nereaguje, a to tak, aby všetky jednotky zúčastňujúce sa na danej operácii kontaktovali ten istý pátrací a záchranársky orgán.-  Ďalší rozdiel medzi členskými štátmi sa týka spôsobu, akým identifikujú situáciu vyžadujúcu pomoc: v prípade niektorých členských štátov sa dané plavidlo musí potápať; v prípade iných stačí, ak dané plavidlo nie je plavbyschopné; niektoré členské štáty vyžadujú, aby pasažieri na palube ohlásili žiadosť o pomoc, zatiaľ čo iné členské štáty to nevyžadujú. Tento návrh vychádza z pátracieho a záchranného systému a stanovuje, že v prípade, že sa vyskytne pochybnosť týkajúca sa bezpečnosti plavidla alebo osôb, je potrebné kontaktovať pátracie a záchranárske orgány a poskytnúť im všetky informácie, ktoré potrebujú na to, aby mohli určiť, či ide o situáciu, v ktorej je potrebné pátranie alebo záchrana.-  Rozhodnutie, či prijať zachránené osoby, je zložitá otázka, ktorá je jednou zo slabých stránok pátracieho a záchranného systému. Pozmeňujúce a doplňujúce návrhy z roku 2004 vyžadujú, aby všetky členské štáty spolupracovali pri riešení situácií, v ktorých dochádza k pátraniu alebo záchrane štát zodpovedný za región, v ktorom sa pátranie resp. záchrana uskutočňuje, musí v spolupráci s nimi rozhodnúť o prijatí či neprijatí zachránených osôb. Jeden členský štát tieto pozmeňujúce a doplňujúce návrhy neakceptoval. Kontroverzným bodom bolo, kde by sa tieto zachránené osoby mali vylodiť, ak si štát zodpovedný za región, v ktorom sa pátranie resp. záchrana uskutočňuje, nesplní v tejto súvislosti svoje povinnosti. Niektoré členské štáty sa zdráhajú zúčastňovať sa na týchto operáciách z obavy, že dané osoby budú nakoniec musieť prijať vo svojej vlastnej krajine. Cieľom tohto návrhu rozhodnutia je vyriešiť takéto situácie prostredníctvom špecifikácie, aby v prípade, keď vylodenie v tretej krajine nie je možné, sa toto vylodenie uskutočnilo v členskom štáte, ktorý túto operáciu hosťuje.PRÁVNE PRVKY NÁVRHUPrávny základPrávnym základom tohto návrhu je článok 12 ods. 5 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc)[1], ktorý umožňuje Komisii prijať ďalšie pravidlá týkajúce sa dozoru v súlade s regulačným postupom, v ktorom bude mať Európsky parlament právo kontroly.Tento návrh sa uplatňuje na dozor nad morskými hranicami v kontexte operácií agentúry Frontex, ktorá disponuje mandátom zahŕňajúcim operačnú spoluprácu medzi členskými štátmi pri implementácii Kódexu schengenských hraníc. Ide o operácie, ktoré zahŕňa Kódex hraníc, koordinuje agentúra Spoločenstva a ktoré sa financujú z rozpočtu Spoločenstva. Prijatie ďalších pravidiel týkajúcich sa dozoru v rámci komitologického postupu sa výslovne uvádza v článku 12 Kódexu. V prípade, že sa tento dozor uplatňuje na morské hranice, je zrejmé, že sa musí dodržiavať medzinárodné morské právo a medzinárodné námorné právo. Podobne platí, že takéto operácie sa nemôžu vykonávať takým spôsobom, aby sa nimi porušovali ľudské práva vrátane práv utečencov, ako sa to už uvádza v Kódexe. Tento návrh sa striktne pridržiava medzinárodného právneho rámca: jeho cieľom je zvýšiť mieru dodržiavania týchto zásad pri vykonávaní operácií a zároveň zaviesť do uplatňovania právneho rámca istý stupeň jednotnosti, a to zo strany všetkých operačných jednotiek, ktoré sa na takýchto operáciách zúčastňujú.Subsidiarita a proporcionalitaNávrh rozhodnutia sa týka záležitostí, ktoré nepatria do výlučnej právomoci Spoločenstva a ktoré z tohto dôvodu podliehajú zásade subsidiarity. Takisto musí byť v súlade so zásadou proporcionality.Ciele návrhu nemôžu dosiahnuť členské štáty konajúce samostatne a preto je potrebné prijať pravidlá Spoločenstva.Návrh sa vzťahuje na dozor nad morskými hranicami v kontexte operačnej spolupráce koordinovanej agentúrou Frontex, a nevzťahuje sa na činnosti dozoru, ktoré vykonávajú členské štáty samostatne alebo v spolupráci mimo tohto rámca.Výber nástrojovNavrhovaný nástroj: rozhodnutie Rady.Ako právny nástroj bolo vybrané rozhodnutie, a to z toho dôvodu, že cieľom návrhu je uložiť povinnosti členským štátom, ktorým je adresovaný, najmä v prípade, keď vykonávajú dozor vonkajších hraníc v kontexte operačnej spolupráce, ktorú koordinuje agentúra Frontex.ObsahV článku 1 sa uvádza, že dozor nad morskými hranicami v kontexte operácií agentúry Frontex sa musí vykonávať v súlade s usmerneniami stanovenými v prílohe, ktoré by sa mali začleniť do operačného plánu pre každú operáciu.-  V oddiele 2 sa nachádza stručný opis obsahu prílohy.SÚLAD S OSTATNÝMI POLITIKAMI SPOLOČENSTVATento návrh je v súlade s ostatnými politikami Spoločenstva, najmä s politikou Európskej únie v oblasti vonkajších vzťahov, ako aj so spoločnou dopravnou politikou. Takisto je v súlade aj s integrovanou námornou politikou Európskej únie.KONZULTÁCIE A HODNOTENIE VPLYVUExterné konzultácieNávrh rozhodnutia je do značnej miery založený na výsledkoch práce neformálnej pracovnej skupiny, ktorá na podnet Komisie pracovala v rokoch 2007 a 2008 a ktorú tvorili odborníci z členských štátov, agentúry Frontex, Úradu Vysokého komisára OSN pre utečencov a Medzinárodnej organizácie pre migráciu.Hodnotenie vplyvuNeuskutočnilo sa žiadne hodnotenie vplyvu, pretože návrh v prvom rade reprodukuje a objasňuje existujúce medzinárodné pravidlá a pravidlá Spoločenstva.HODNOTENIENeplánuje sa žiadne hodnotenie vykonávania tohto rozhodnutia.FINANČNÝ VÝKAZ A VYHODNOTENIE RIZIKA PODVODOVToto opatrenie nepredstavuje pre Spoločenstvo žiadnu finančnú ani administratívnu záťaž. Návrh preto nemá žiadny vplyv na rozpočet Spoločenstva.OSOBITNÉ POSTAVENIE NIEKTORÝCH ČLENSKÝCH ŠTÁTOV A PRIDRUŽENÝCH KRAJÍNTento návrh vychádza zo schengenského acquis . Vzhľadom na rôzne protokoly sa preto musia zohľadniť tieto následky:-  Spojené kráľovstvo a Írsko: cieľom tohto návrhu je rozvíjať ustanovenia schengenského acquis , na ktorých sa Spojené kráľovstvo a Írsko nezúčastňujú v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES z 29. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis a rozhodnutím Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis . Tieto členské štáty sa teda nezúčastňujú na jeho prijatí, nie sú ním viazané, a ani nepodliehajú jeho uplatňovaniu.-  Dánsko: týmto návrhom sa nahradí nariadenie (ES) č. 562/2006. Vzhľadom na skutočnosť, že cieľom nariadenia je rozvíjať schengenské acquis podľa ustanovení hlavy IV časti III Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, Dánsko, v súlade s článkom 5 Protokolu o postavení Dánska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, oznámilo listom z 8. júna 2006 transpozíciu tohto nariadenia do svojho vnútroštátneho práva. Podľa medzinárodného práva je preto povinné toto rozhodnutie vykonať.-  Nórsko a Island: tento návrh rozvíja ustanovenia schengenského acquis v zmysle dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom o pridružení týchto dvoch štátov pri vykonávaní, uplatňovaní a vývoji schengenského acquis [2].-  Švajčiarsko: tento návrh predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody podpísanej medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis [3].-  Lichtenštajnsko: Tento návrh predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis .NávrhROZHODNUTIE RADYktorým sa dopĺňa Kódex schengenských hraníc, pokiaľ ide o dozor nad vonkajšími morskými hranicami vo vzťahu k operačnej spolupráci, ktorú koordinuje Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únieRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc)[4], a najmä na jeho článok 12 ods. 5,so zreteľom na návrh Komisie,keďže:1.  Cieľom hraničného dozoru je zabrániť neoprávnenému prekročeniu hraníc, čeliť cezhraničnej kriminalite a zadržiavať osoby, ktoré prekračujú hranicu nelegálne, alebo prijímať proti týmto osobám iné opatrenia. Hraničný dozor by mal účinne zabraňovať osobám vyhýbať sa kontrolám na hraničných priechodoch a odrádzať ich od takéhoto postupu, ako aj odhaľovať neoprávnené prekročenie vonkajších hraníc.2.  Za koordináciu operačnej spolupráce medzi členskými štátmi v záujme uľahčenia uplatňovania práva Spoločenstva, a to aj v oblasti hraničného dozoru, je zodpovedná Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie (ďalej len „agentúra“). V kontexte operačnej spolupráce koordinovanej agentúrou a v záujme jej ďalšieho posilnenia sú potrebné ďalšie pravidlá týkajúce sa činností hraničného dozoru, ktoré vykonávajú námorné a letecké jednotky jedného členského štátu na námorných hraniciach iného členského štátu.3.  V súlade s nariadením (ES) č. 562/2006 a so všeobecnými zásadami práva Spoločenstva by mali byť opatrenia prijaté v priebehu operácie súvisiacej s hraničným dozorom primerané sledovaným cieľom a mali by sa pri nich plne rešpektovať základné práva a práva utečencov a žiadateľov o azyl, predovšetkým vrátane zákazu vyhostenia alebo vrátenia („zásada non-refoulement“). Členské štáty sú viazané ustanoveniami acquis communautaire v oblasti azylu, predovšetkým smernice Rady 2005/85/ES z 1. decembra 2005 o minimálnych štandardoch pre konanie v členských štátoch o priznávaní a odnímaní postavenia utečenca[5], so zreteľom na žiadosti o azyl podané na území členských štátov, vrátane hraníc a tranzitných zón členských štátov.4.  Na zasadnutiach Európskej rady v dňoch 18. a 19. júna a 29. a 30. októbra 2009 sa zdôraznila potreba posilnenia operácií kontroly hraníc, ktoré koordinuje agentúra, a stanovenia jasných pravidiel pre účasť na spoločných hliadkach a vyloďovaní zachránených osôb.5.  Je potrebné zohľadniť skutočnosť, že operácie hraničného dozoru koordinované agentúrou sa vykonávajú v súlade s operačným plánom odsúhlaseným zúčastnenými členskými štátmi a agentúrou a na základe harmonogramu a pokynov vydaných koordinačným centrom, v ktorom sú zastúpené zúčastnené členské štáty a agentúra, ako aj skutočnosť, že pred začiatkom operácie sa určí jeden alebo viacero hostiteľských členských štátov, na ktorých hranice sa bude dozerať. Usmernenia stanovené v tomto rozhodnutí by sa mali začleniť do operačného plánu.6.  Vykonávanie tohto rozhodnutia by nemalo mať vplyv na povinnosti členských štátov vyplývajúce z Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve, z Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti ľudského života na mori, z Medzinárodného dohovoru o pátraní a záchrane na mori, z Dohovoru Organizácie Spojených národov proti nadnárodnému organizovanému zločinu a z jeho Protokolu proti pašovaniu migrantov po súši, po mori a letecky, z Dohovoru o právnom postavení utečencov, z Európskeho dohovoru o ľudských právach a z ostatných príslušných medzinárodných nástrojov.7.  V súlade s medzinárodným právom každý štát vyžaduje od kapitána plavidla plaviaceho sa pod jeho vlajkou, pokiaľ tak môže urobiť bez vážneho ohrozenia plavidla, posádky alebo pasažierov, aby poskytol pomoc každej osobe nájdenej na mori, ktorá je v nebezpečenstve života, a aby sa s čo najväčšou rýchlosťou vydal zachrániť osoby v tiesni. Takáto pomoc by sa mala poskytnúť bez ohľadu na štátnu príslušnosť alebo status osôb, ktorým má byť pomoc poskytnutá, alebo na okolnosti, v ktorých sa nachádzajú. Toto rozhodnutie nemá vplyv na zodpovednosti pátracích a záchranných orgánov, vrátane zodpovednosti za zabezpečenie koordinácie a spolupráce tak, aby zachránené osoby mohli byť dopravené na bezpečné miesto.8.  Toto rozhodnutie rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznávané najmä Chartou základných práv Európskej únie, a to najmä ľudskú dôstojnosť, zákaz mučenia a neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestu, právo na slobodu a bezpečnosť, zásadu non-refoulement, zákaz diskriminácie a práva dieťaťa. Členské štáty by mali toto rozhodnutie uplatňovať v súlade s týmito právami a zásadami.9.  Keďže ciele opatrení, ktoré sa majú prijať, a to prijatie dodatočných pravidiel pre dozor na námorných hraniciach pohraničnou strážou pod koordináciou agentúry, nie je možné vzhľadom na rozdielne právne predpisy a postupy uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, ale z dôvodov nadnárodného charakteru operácií ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality, ako je stanovená v uvedenom článku, toto rozhodnutie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.10.  V súlade s článkom 2 Protokolu o postavení Dánska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva sa Dánsko nezúčastnilo na prijatí nariadenia (ES) č. 562/2006, a preto ním nie je viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Keďže však nariadenie (ES) č. 562/2006 predstavuje vývoj schengenského acquis podľa ustanovení hlavy IV tretej časti Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, Dánsko v súlade s článkom 5 uvedeného protokolu informovalo listom z 8. júna 2006 o transpozícii tohto nariadenia do svojho vnútroštátneho práva. Dánsko je preto v súlade s medzinárodným právom povinné vykonávať toto rozhodnutie.11.  Pokiaľ ide o Island a Nórsko, toto rozhodnutie rozvíja ustanovenia schengenského acquis v zmysle Dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom o pridružení týchto dvoch štátov pri vykonávaní, uplatňovaní a rozvoji schengenského acquis [6] , ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bod A rozhodnutia Rady 1999/437/ES[7] o určitých opatreniach na uplatňovanie uvedenej dohody.12.  Pokiaľ ide o Švajčiarsko, toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis [8] , ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bod A rozhodnutia 1999/437/ES v spojení s článkom 3 rozhodnutia 2008/146/ES o uzavretí uvedenej dohody[9].13.  Pokiaľ ide o Lichtenštajnsko, toto rozhodnutie rozvíja ustanovenia schengenského acquis v zmysle Protokolu podpísaného medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis , ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 písm. A rozhodnutia 1999/437/ES v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/261/ES[10].14.  Toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis , na ktorých sa Spojené kráľovstvo nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES z 29. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis [11]. Spojené kráľovstvo sa preto nezúčastňuje na jeho prijímaní, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Toto rozhodnutie by preto nemalo byť určené Spojenému kráľovstvu.15.  Toto rozhodnutie rozvíja ustanovenia schengenského acquis , na ktorých sa Írsko nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis [12]. Írsko sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí a nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Toto rozhodnutie by preto nemalo byť určené Írsku.16.  Výbor pre Kódex schengenských hraníc, s ktorým prebehla konzultácia 19. októbra 2009, neposkytol žiadne stanovisko, na základe ktorého by Komisia v súlade s článkom 5a ods. 4 písm. a) rozhodnutia 1999/468/ES predložila Rade návrh opatrení, ktoré sa majú prijať, a súčasne ho postúpila Európskemu parlamentu.,PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:Článok 1Dozor nad vonkajšími morskými hranicami vo vzťahu k operačnej spolupráci medzi členskými štátmi, ktorú koordinuje Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie („agentúra“), sa vykonáva v súlade s usmerneniami stanovenými v prílohe. Tieto usmernenia sú súčasťou operačného plánu, ktorý vypracovala agentúra a zúčastnené členské štáty pre každú operáciu koordinovanú agentúrou.Článok 2Toto rozhodnutie je určené Belgickému kráľovstvu, Bulharskej republike, Českej republike, Dánskemu kráľovstvu, Spolkovej republike Nemecko, Estónskej republike, Helénskej republike, Španielskemu kráľovstvu, Francúzskej republike, Talianskej republike, Cyperskej republike, Lotyšskej republike, Litovskej republike, Luxemburskému veľkovojvodstvu, Maďarskej republike, Maltskej republike, Holandskému kráľovstvu, Rakúskej republike, Poľskej republike, Portugalskej republike, Rumunsku, Slovinskej republike, Slovenskej republike, Fínskej republike a Švédskemu kráľovstvu.V BruseliZa RadupredsedaPRÍLOHA Usmernenia pre operácie agentúry Frontex na moriVšEOBECNÉ ZÁSADY1.1 Opatrenia prijaté na účel operácie súvisiacej s hraničným dozorom by sa mali vykonávať tak, aby sa neohrozila bezpečnosť zaistených alebo zachránených osôb ani zúčastnených jednotiek.1.2. Pri všetkých operáciách by sa mali zohľadniť osobitné potreby detí, obetí obchodovania s ľuďmi, osôb vyžadujúcich bezodkladnú lekársku pomoc, osôb vyžadujúcich medzinárodnú ochranu, ako aj ďalších osôb v mimoriadne zraniteľnom postavení.1.3. Členské štáty by mali uplatňovať tieto usmernenia v súlade so základnými právami. Členské štáty by mali zabezpečiť, aby boli príslušníci pohraničnej stráže vykonávajúci operácie dozoru vyškolení so zreteľom na príslušné ustanovenia v oblasti ľudských práv a utečeneckého práva a aby boli oboznámení s medzinárodným režimom pre pátranie a záchranu.ZAISTENIE2.1 Po vypátraní lode alebo iného plavidla (ďalej len „loď“) by sa k nemu jednotky mali priblížiť, aby zistili jeho totožnosť a štátnu príslušnosť a až do prijatia ďalších opatrení by ho mali z primeranej vzdialenosti sledovať. Informácie o lodi by sa mali okamžite oznámiť koordinačnému centru vytvorenému v rámci a na účely operácií na mori koordinovaných agentúrou Frontex.2.2 Ak sa loď chystá vstúpiť, alebo vstúpila do výsostných vôd a priľahlého pásma členského štátu, ktorý sa na operácii nezúčastňuje, informácie o lodi by sa mali oznámiť koordinačnému centru, ktoré ich postúpi dotknutému členskému štátu.2.3. Informácie o akýchkoľvek lodiach podozrivých zo zapojenia do nelegálnych činností na mori, ktoré presahujú rozsah operácie, by sa mali oznámiť koordinačnému centru, ktoré ich postúpi dotknutému členskému štátu, respektíve dotknutým členským štátom.2.4. Opatrenia prijaté v rámci operácie dozoru zamerané na lode alebo iné námorné plavidlá v súvislosti s ktorými existuje dôvodné podozrenie, že prevážajú osoby, ktorých úmyslom je vyhnúť sa kontrolám na hraničných priechodoch, môžu zahŕňať:a) požadovanie informácií a dokladov týkajúcich sa vlastníctva, registrácie a podrobností súvisiacich s plavbou, ako aj informácií a dokladov týkajúcich sa totožnosti, štátnej príslušnosti a iných relevantných údajov o osobách na palube;b) zastavenie lode, vstup na palubu a prehľadanie lode, jej nákladu a osôb na palube, a výsluch osôb na palube;c) upovedomenie osôb na palube, že nie sú oprávnení prekročiť hranicu, a osôb riadiacich plavidlo, že v dôsledku umožnenia plavby môžu čeliť postihom;d) zabavenie lode a zadržanie osôb na palube;e) nariadenie lodi zmeniť kurz a opustiť výsostné vody a priľahlé pásmo alebo namieriť na iný cieľ, ako sú výsostné vody a priľahlé pásmo, eskortovanie plavidla alebo plavenie sa po jeho boku, až kým nenaberie uvedený kurz;f) dopravenie lode alebo osôb na palube do tretej krajiny alebo odovzdanie lode alebo osôb na palube orgánom tretej krajiny iným spôsobom;g) dopravenie lode alebo osôb na palube do hostiteľského členského štátu alebo do iného členského štátu, ktorý sa na operácii zúčastňuje.2.5. Opatrenia stanovené v odseku 2.4 by sa mali prijať za týchto podmienok:2.5.1. Výsostné vody a priľahlé pásmoOpatrenia uvedené v odseku 2.4 by sa mali prijať po vydaní povolenia a v súlade s pokynmi hostiteľského členského štátu doručenými zúčastnenej jednotke prostredníctvom koordinačného centra. Zúčastnená jednotka by mala prostredníctvom koordinačného centra oznámiť na tieto účely hostiteľskému členskému štátu, či kapitán zaisteného plavidla požaduje, aby bol upovedomený diplomatický zástupca alebo konzulárny úradník štátu vlajky.2.5.2. Výhradná hospodárska zóna a otvorené more.2.5.2.1. V prípade lode plávajúcej pod vlajkou členského štátu, ktorý sa na operácii zúčastňuje, alebo lode vykazujúcej registračné znaky takéhoto členského štátu, by sa opatrenia uvedené v odseku 2.4 mali prijať po vydaní povolenia štátom vlajky. Úradník zastupujúci tento členský štát v koordinačnom centre by mal byť oprávnený vydať alebo odovzdať takéto povolenie.2.5.2.2. V prípade lode plávajúcej pod vlajkou členského štátu, ktorý sa na operácii nezúčastňuje, alebo pod vlajkou tretej krajiny alebo lode vykazujúcej registračné znaky takéhoto členského štátu alebo tretej krajiny by sa od štátu vlajky malo vyžadovať prostredníctvom primeraného komunikačného kanála potvrdenie o registrácii a ak je štátna príslušnosť potvrdená, od štátu vlajky by sa malo vyžadovať vydanie povolenia na prijatie opatrení uvedených v odseku 2.4.Koordinačné centrum by malo byť informované o akejkoľvek komunikácii so štátom vlajky.2.5.2.3. Ak v prípade lode plávajúcej pod cudzou vlajkou alebo odmietajúcej vyvesiť vlajku existuje dôvodné podozrenie, že loď má v skutočnosti rovnakú štátnu príslušnosť ako zúčastnená jednotka, zúčastnená jednotka by mala overiť právo lode plávať pod touto vlajkou. Na tieto účely môže k podozrivej lodi vyslať na rozkaz dôstojníka čln. Ak po kontrole dokumentov podozrenie pretrváva, zúčastnená jednotka by mala pristúpiť k ďalšej kontrole na palube lode, pričom by mala postupovať s najväčšou ohľaduplnosťou. S krajinou, pod ktorej vlajkou loď údajne pláva, by sa prostredníctvom primeraného komunikačného kanála mal nadviazať kontakt.2.5.2.4. Ak v prípade lode plávajúcej pod cudzou vlajkou alebo odmietajúcej vyvesiť vlajku existuje dôvodné podozrenie, že loď má v skutočnosti štátnu príslušnosť iného členského štátu, ktorý sa na operácii zúčastňuje, právo lode plávať pod touto vlajkou by sa malo overiť po vydaní povolenia týmto členským štátom. Úradník zastupujúci tento členský štát v koordinačnom centre by mal byť oprávnený vydať alebo odovzdať takéto povolenie.Ak sa podozrenie týkajúce sa štátnej príslušnosti lode ukáže ako opodstatnené, mali by sa prijať opatrenia uvedené v odseku 2.4 podľa podmienok uvedených v odseku 2.5.2.1.2.5.2.5. Ak existuje dôvodné podozrenie, že loď je bez štátnej príslušnosti alebo že ju možno prirovnať k lodi bez štátnej príslušnosti, zúčastnená jednotka by mala overiť právo lode plávať pod touto vlajkou. Na tieto účely môže k podozrivej lodi vyslať na rozkaz dôstojníka čln. Ak po kontrole dokumentov podozrenie pretrváva, zúčastnená jednotka by mala pristúpiť k ďalšej kontrole na palube lode, pričom by mala postupovať s najväčšou ohľaduplnosťou.Opatrenia uvedené v odseku 2.4 by sa mali prijať, ak sa podozrenie, že loď je bez štátnej príslušnosti, ukáže ako opodstatnené a ak existuje dôvodné podozrenie, že loď je zapojená do nelegálneho prevádzania migrantov po mori v zmysle Protokolu proti nelegálnemu prevádzaniu migrantov po zemi, mori a vzduchom, ktorý dopĺňa Dohovor Organizácie Spojených národov proti nadnárodnému organizovanému zločinu.Za loď bez štátnej príslušnosti alebo loď, ktorú možno prirovnať k lodi bez štátnej príslušnosti, by sa mala považovať loď, ktorej žiaden štát neudelil právo plávať pod jeho vlajkou alebo loď, ktorá pláva pod vlajkami dvoch alebo viacerých štátov, ktoré zamieňa podľa potreby.2.5.2.6. Počas čakania na vydanie povolenia štátom vlajky alebo v prípade nevydania tohto povolenia by sa loď mala sledovať z primeranej vzdialenosti. Bez výslovného povolenia štátu vlajky by sa nemali prijať žiadne ďalšie opatrenia, s výnimkou opatrení, ktoré sú nevyhnutné na odstránenie bezprostredného ohrozenia života osôb a ktoré sú stanovené v časti 3, alebo opatrení, ktoré vyplývajú z príslušných bilaterálnych a multilaterálnych dohôd, alebo pokiaľ loď nevstúpi do priľahlého pásma.2.6. Akékoľvek operačné činnosti vo výsostných vodách členského štátu, ktorý sa na operácii nezúčastňuje, alebo tretej krajiny, by sa mali vykonávať v súlade s povolením a pokynmi pobrežného štátu. Koordinačné centrum by malo byť informované o akejkoľvek komunikácii s pobrežným štátom a o následnom priebehu opatrení.PÁTRACIE A ZÁCHRANNÉ SITUÁCIE, KTORÉ VZNIKAJÚ POčAS OPERÁCIÍ3.1. Zúčastnené jednotky poskytnú pomoc akémukoľvek plavidlu alebo osobe v tiesni na mori. Urobia tak bez ohľadu na štátnu príslušnosť alebo status takejto osoby, alebo na okolnosti, v ktorých sa táto osoba nachádza.3.2. V prípade, že počas operácie existujú obavy alebo pochybnosti týkajúce sa bezpečnosti lode alebo osôb na palube, alebo ak možno s primeranou istotou predpokladať, že lodi alebo akejkoľvek osobe na palube hrozí vážne a bezprostredné nebezpečenstvo a že okamžitá pomoc je nevyhnutná (ďalej len „núdzová situácia“), zúčastnená jednotka by mala čo najskôr postúpiť všetky dostupné informácie príslušnému záchrannému koordinačnému centru zodpovednému za oblasť pátrania a záchrany, v ktorej operácia prebieha.Ak záchranné koordinačné centrum tretej krajiny zodpovedné za oblasť pátrania a záchrany nereaguje na hlásenie zúčastnenej jednotky, zúčastnená jednotka by mala nadviazať kontakt so záchranným koordinačným centrom hostiteľského členského štátu, ktoré je k núdzovej situácii geograficky najbližšie.Počas čakania na pokyny od záchranného koordinačného centra by mali zúčastnené jednotky prijať všetky primerané opatrenia na zaistenie bezpečnosti dotknutých osôb.3.3. Zúčastnené jednotky by mali zohľadniť všetky relevantné aspekty a informovať príslušné záchranné koordinačné centrum o vyhodnotení situácie, najmä pokiaľ ide o:17.  existenciu žiadosti o pomoc;18.  spôsobilosť lode na námornú plavbu a pravdepodobnosť, že loď nedosiahne miesto učenia,19.  počet pasažierov vzhľadom na typ lode (preťaženie),20.  dostupnosť zásob (pohonných látok, vody, potravín, atď.) potrebných na dosiahnutie pobrežia;21.  prítomnosť kvalifikovanej posádky a velenia lode,22.  dostupnosť bezpečnostného, navigačného a komunikačného vybavenia,23.  prítomnosť pasažierov vyžadujúcich bezodkladnú lekársku pomoc,24.  prítomnosť mŕtvych pasažierov,25.  prítomnosť tehotných žien a detí,26.  poveternostné podmienky a podmienky na mori.3.4. Existencia núdzovej situácie by nemala závisieť výlučne od skutočnej žiadosti o pomoc ani by ňou nemala byť podmienená.V prípade, že osoby na palube lode, ktorá sa evidentne nachádza v núdzovej situácii, odmietnu prijať pomoc, zúčastnená jednotka by mala informovať záchranné koordinačné centrum a pokračovať vo vykonávaní svojich povinností, pričom by mala prijať všetky opatrenia nevyhnutné na zaistenie bezpečnosti dotknutých osôb a mala by sa vyhnúť akýmkoľvek opatreniam, ktoré by mohli situáciu zhoršiť alebo ktoré by mohli zvýšiť riziko zranenia alebo strát na životoch.3.5. Koordinačné centrum operácie by malo byť čo najskôr informované o každom kontakte so záchranným koordinačným centrom a o priebehu opatrení prijatých zúčastnenou jednotkou.3.6. Ak situáciu, v ktorej sa loď nachádza, nemožno alebo už viac nemožno považovať sa núdzovú, alebo že pátracia a záchranná operácia sa skončila, zúčastnená jednotka by mala po konzultácii s koordinačným centrom operácie pokračovať vo vykonávaní operácie v súlade s časťou 2.VYLOďOVANIE4.1. V operačnom pláne by mali byť v súlade s medzinárodným právom a všetkými uplatniteľnými bilaterálnymi dohodami uvedené postupy vyloďovania zaistených a zachránených osôb.S výhradou bodu 4.2 platí, že uprednostňovať by sa malo vyloďovanie v tretej krajine, z ktorej dané osoby odplávali, alebo v oblasti teritoriálnych vôd alebo v oblasti pátrania a záchrany, ktorou tieto osoby prechádzali, alebo v prípade, keď to nie je možné, vyloďovanie na geograficky čo najbližšom mieste, kde možno zabezpečiť bezpečnosť osôb.4.2. Žiadna osoba by nemala byť vylodená alebo inak odovzdaná orgánom krajiny, vo vzťahu ku ktorej existujú závažné dôvody nazdávať sa, že uvedená osoba by mohla byť v danej krajine vystavená prenasledovaniu alebo mučeniu, prípadne iným formám neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania, alebo v ktorej existuje riziko vyhostenia alebo návratu do takejto krajiny. Zaistené alebo zachránené osoby musia byť primeraným spôsobom informované, a to tak, aby mohli vyjadriť dôvody, na základe ktorých sú presvedčené, že na mieste vylodenia budú vystavené takémuto zaobchádzaniu.4.3. Koordinačné centrum by malo byť informované o prítomnosti osôb v zmysle odseku 4.2, a malo by postúpiť tieto informácie príslušným orgánom hostiteľského členského štátu.[1] Ú. v. EÚ L 105, 13.4.2006, s. 9.[2] Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 36.[3] Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 52.[4] Ú. v. EÚ L 105, 13.4.2006, s. 9.[5] Ú. v. EÚ L 326, 13.12.2005, s. 13.[6] Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 36.[7] Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 31.[8] Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 52.[9] Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 1.[10] Ú. v. EÚ L 83, 26.3.2008, s. 3.[11] Ú. v. ES L 131, 1.6.2000, s. 43.[12] Ú. v. ES L 64, 7.3.2002, s. 20.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli16. 2. 2016
            COM(2016) 68 final
            2016/0040(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o pozícii, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie v Podvýbore pre clá zriadenom Dohodou o pridružení medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Moldavskou republikou na strane druhej, pokiaľ ide o nahradenie protokolu II k uvedenej dohode týkajúceho sa vymedzenia pojmu „výrobky s pôvodom“ a metód administratívnej spolupráce novým protokolom, ktorý v súvislosti s pravidlami pôvodu odkazuje na Regionálny dohovor o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

               Regionálnym dohovorom o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu
                  1
                (ďalej len „dohovor“) sa zavádzajú ustanovenia o pôvode tovaru, s ktorým sa obchoduje podľa príslušných dohôd uzatvorených medzi zmluvnými stranami. EÚ podpísala tento dohovor 15. júna 2011. Moldavská republika požiadala o pristúpenie k dohovoru 17. júla 2013 a spoločný výbor dohovoru rozhodol vo svojom rozhodnutí č. 2 z 21. mája 2014
                  2
               , že Moldavská republika by mala byť prizvaná, aby pristúpila k dohovoru.

               EÚ uložila listinu o prijatí u depozitára 26. marca 2012 a Moldavská republika tak učinila 31. júla 2015. V dôsledku toho v súlade s článkom 10 ods. 3 dohovoru nadobudol dohovor platnosť 1. mája 2012 pre EÚ a 1. septembra 2015 pre Moldavskú republiku.

               V článku 6 dohovoru sa stanovuje, že každá zmluvná strana prijme primerané opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa tento dohovor účinne uplatňoval. Podvýbor pre clá, ktorý bol zriadený na základe Dohody o pridružení medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Moldavskou republikou na strane druhej
                  3
               , by mal na tieto účely prijať rozhodnutie, ktorým sa nahrádza protokol II týkajúci sa vymedzenia pojmu „výrobky s pôvodom“ a metód administratívnej spolupráce novým protokolom, ktorý v súvislosti s pravidlami pôvodu odkazuje na dohovor. Pozíciu, ktorú má EÚ zaujať v Podvýbore pre clá, by mala stanoviť Rada.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

               Právnym základom tohto rozhodnutia Rady je článok 207 ods. 4 prvý pododsek v spojení s článkom 218 ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

               •Subsidiarita (v prípade iných ako výlučných právomocí)

               Návrh patrí do výlučnej právomoci Únie.

               •Výber nástrojov

               Navrhovaný nástroj: rozhodnutie Rady.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX–POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

               Členské štáty EÚ boli informované o návrhu rozhodnutia Rady v rámci zasadnutia Výboru pre colný kódex – sekcie pôvodu výrobkov 30. septembra 2015.

               •Získavanie a využívanie expertízy

                  Externá expertíza nebola potrebná.

               •Posúdenie vplyvu

               Okrem toho, keďže navrhované zmeny sú technickej povahy a netýkajú sa podstaty protokolu o pravidlách pôvodu, ktorý je v súčasnosti v platnosti, nebolo potrebné vykonať posúdenie vplyvu.

               2016/0040 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o pozícii, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie v Podvýbore pre clá zriadenom Dohodou o pridružení medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Moldavskou republikou na strane druhej, pokiaľ ide o nahradenie protokolu II k uvedenej dohode týkajúceho sa vymedzenia pojmu „výrobky s pôvodom“ a metód administratívnej spolupráce novým protokolom, ktorý v súvislosti s pravidlami pôvodu odkazuje na Regionálny dohovor o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 4 prvý pododsek v spojení s jej článkom 218 ods. 9,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Protokol II k Dohode o pridružení medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Moldavskou republikou na strane druhej
                  4
                (ďalej len „dohoda“) sa týka vymedzenia pojmu „výrobky s pôvodom“ a metód administratívnej spolupráce (ďalej len „protokol II“).

               (2)Väčšina ustanovení týkajúcich sa obchodu a záležitostí súvisiacich s obchodom dohody o pridružení vrátane protokolu II sa predbežne uplatňuje od 1. septembra 2014.

               (3)Regionálnym dohovorom o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu
                  5
                (ďalej len „dohovor“) sa zavádzajú ustanovenia o pôvode tovaru, s ktorým sa obchoduje podľa príslušných dohôd uzatvorených medzi zmluvnými stranami.

               (4)EÚ podpísala tento dohovor 15. júna 2011. Spoločný výbor dohovoru rozhodol vo svojom rozhodnutí č. 2 z 21. mája 2014
                  6
               , že Moldavská republika by mala byť prizvaná pristúpiť k dohovoru.

               (5)Únia uložila listinu o prijatí u depozitára 26. marca 2012 a Moldavská republika tak učinila 31. júla 2015. V dôsledku toho v súlade s článkom 10 ods. 3 dohovoru nadobudol dohovor platnosť 1. mája 2012 pre Úniu a 1. septembra 2015 pre Moldavskú republiku.

               (6)V článku 6 dohovoru sa stanovuje, že každá zmluvná strana prijme primerané opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa tento dohovor účinne uplatňoval. Podvýbor pre clá zriadený dohodou by mal na tieto účely prijať rozhodnutie o nahradení protokolu II novým protokolom, ktorý v súvislosti s pravidlami pôvodu odkazuje na dohovor.

               (7)Pozícia Únie v Podvýbore pre clá by preto mala byť založená na pripojenom návrhu rozhodnutia,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Pozícia, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie v Podvýbore pre clá zriadenom Dohodou o pridružení medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Moldavskou republikou na strane druhej, pokiaľ ide o nahradenie protokolu II k uvedenej dohode týkajúceho sa vymedzenia pojmu „výrobky s pôvodom“ a metód administratívnej spolupráce novým protokolom, ktorý v súvislosti s pravidlami pôvodu odkazuje na Regionálny dohovor o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu, sa zakladá na návrhu rozhodnutia Podvýboru pre clá pripojenému k tomuto rozhodnutiu.

               Menšie zmeny v návrhu rozhodnutia Podvýboru pre clá môžu zástupcovia Únie v Podvýbore pre clá schváliť bez ďalšieho rozhodnutia Rady.

               Článok 2

               Rozhodnutie Podvýboru pre clá sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

               Článok 3

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)
                  Ú. v. EÚ L 54, 26.2.2013, s. 4.

                     (2)
                  Ú. v. EÚ L 217, 23.7.2014, s. 88.

                     (3)
                  Ú. v. EÚ L 260, 30.8.2014, s. 4.

                     (4)
                  Ú. v. EÚ L 260, 30.8.2014, s. 4.

                     (5)
                  Ú. v. EÚ L 54, 26.2.2013, s. 4.

                     (6)
                  Ú. v. EÚ L 217, 23.7.2014, s. 88.

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli16. 2. 2016
            COM(2016) 68 final
            PRÍLOHA
            Príloha
            k
            návrhu rozhodnutia Rady
            o pozícii, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie v Podvýbore pre clá zriadenom Dohodou o pridružení medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Moldavskou republikou na strane druhej, pokiaľ ide o nahradenie protokolu II k uvedenej dohode týkajúceho sa vymedzenia pojmu „výrobky s pôvodom“ a metód administratívnej spolupráce novým protokolom, ktorý v súvislosti s pravidlami pôvodu odkazuje na Regionálny dohovor o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu

               Návrh
               ROZHODNUTIE PODVÝBORU PRE CLÁ EÚ A MOLDAVSKEJ REPUBLIKY č. ...

               z ...,

               ktorým sa nahrádza protokol II k Dohode o pridružení medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Moldavskou republikou na strane druhej týkajúci sa vymedzenia pojmu „výrobky s pôvodom“ a metód administratívnej spolupráce

               Podvýbor pre clá EÚ a Moldavskej republiky,

               so zreteľom na Dohodu o pridružení medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Moldavskou republikou na strane druhej
                  1
               , a najmä na jej článok 144 ods. 2,

               so zreteľom na protokol II k Dohode o pridružení medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Moldavskou republikou na strane druhej týkajúci sa vymedzenia pojmu „výrobky s pôvodom“ a metód administratívnej spolupráce,

               keďže:

               (1)V článku 144 ods. 2 Dohody o pridružení medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Moldavskou republikou na strane druhej (ďalej len „dohoda“) sa odkazuje na protokol II k dohode (ďalej len „protokol II“), ktorým sa stanovujú pravidlá pôvodu a kumulácia pôvodu medzi Európskou úniou a Moldavskou republikou.

               (2)Väčšina ustanovení týkajúcich sa obchodu a obchodných záležitostí dohody o pridružení vrátane protokolu II sa predbežne uplatňuje od 1. septembra 2014.

               (3)V článku 38 protokolu II sa stanovuje, že Podvýbor pre clá stanovený v článku 200 dohody môže rozhodnúť o zmenách ustanovení tohto protokolu.

               (4)Účelom Regionálneho dohovoru o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu
                  2
                (ďalej len „dohovor“) je nahradiť protokoly o pravidlách pôvodu v súčasnosti platné medzi krajinami paneuro-stredomorskej oblasti jediným právnym aktom.

               (5)EÚ podpísala tento dohovor 15. júna 2011. Spoločný výbor dohovoru rozhodol vo svojom rozhodnutí č. 2 z 21. mája 2014
                  3
               , že Moldavská republika by mala byť prizvaná pristúpiť k dohovoru.

               (6)Únia uložila listinu o prijatí u depozitára 26. marca 2012 a Moldavská republika tak učinila 31. júla 2015. V dôsledku toho v súlade s článkom 10 ods. 3 dohovoru nadobudol dohovor platnosť 1. mája 2012 pre Úniu a 1. septembra 2015 pre Moldavskú republiku.

               (7)Protokol II by sa preto mal nahradiť novým protokolom odkazujúcim na dohovor,

               PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Protokol II k k Dohode o pridružení medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Moldavskou republikou na strane druhej týkajúci sa vymedzenia pojmu „výrobky s pôvodom“ a metód administratívnej spolupráce sa nahrádza textom uvedeným v prílohe k tomuto rozhodnutiu.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

               Uplatňuje sa od …

               V Bruseli

                  Za Podvýbor pre clá

                  Predseda

               Príloha

               Protokol II

               týkajúci sa vymedzenia pojmu „výrobky s pôvodom“ a metód administratívnej spolupráce

               Článok 1

               Uplatniteľné pravidlá pôvodu

               1.
                     Na účely vykonávania tejto dohody sa uplatňuje dodatok I a príslušné ustanovenia dodatku II k Regionálnemu dohovoru o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu
                  4
                (ďalej len „dohovor“).

               2.
                     Všetky odkazy na „príslušnú dohodu“ v dodatku I a v príslušných ustanoveniach dodatku II k dohovoru sa považujú za odkazy na túto dohodu.

               Článok 2

               Urovnávanie sporov

               1.
                     Spory, ktoré vzniknú v súvislosti s postupmi overovania podľa článku 32 dodatku I k dohovoru a ktoré nie je možné vyriešiť medzi colnými orgánmi žiadajúcimi o overenie a colnými orgánmi zodpovednými za vykonanie tohto overenia, sa predkladajú Podvýboru pre clá. Na tento oddiel sa nevzťahujú ustanovenia o mechanizme na urovnávanie sporov v kapitole 14 (Urovnávanie sporov) hlavy V (Obchod a záležitosti súvisiace s obchodom) tejto dohody.

               2.
                     Urovnávanie všetkých sporov medzi dovozcom a colnými orgánmi dovážajúcej krajiny sa riadi právnymi predpismi uvedenej krajiny.

               Článok 3

               Zmeny protokolu

               Colný podvýbor môže rozhodnúť o zmenách ustanovení tohto protokolu.

               Článok 4

               Odstúpenie od dohovoru

               1.
                     Ak Európska únia alebo Moldavská republika písomne oznámia depozitárovi dohovoru svoj zámer odstúpiť od dohovoru podľa jeho článku 9, Európska únia a Moldavská republika bezodkladne začnú rokovania o pravidlách pôvodu na účely vykonávania tejto dohody.

               2.
                     Až do nadobudnutia platnosti takýchto novo dohodnutých pravidiel pôvodu sa na túto dohodu naďalej uplatňujú pravidlá pôvodu obsiahnuté v dodatku I a v prípade potreby aj príslušné ustanovenia dodatku II k dohovoru uplatniteľné v okamihu odstúpenia od dohovoru. Od okamihu odstúpenia od dohovoru sa však pravidlá pôvodu obsiahnuté v dodatku I a v prípade potreby aj príslušné ustanovenia dodatku II k dohovoru vykladajú tak, aby umožňovali dvojstrannú kumuláciu len medzi Európskou úniou a Moldavskou republikou.

               Článok 5

               Prechodné ustanovenia – kumulácia

               Bez ohľadu na článok 16 ods. 5 a článok 21 ods. 3 dodatku I k dohovoru, keď sa kumulácia týka len štátov EZVO, Faerských ostrovov, Európskej únie, Turecka, účastníkov procesu stabilizácie a pridruženia a Moldavskej republiky, za dôkaz o pôvode možno považovať sprievodné osvedčenie EUR. 1 alebo vyhlásenie o pôvode.

                     (1)
                  Ú. v. EÚ L 260, 30.8.2014, s. 4.

                     (2)
                  Ú. v. EÚ L 54, 26.2.2013, s. 4.

                     (3)
                  Ú. v. EÚ L 217, 23.7.2014, s. 88.

                     (4)
                  Ú. v. EÚ L 54, 26.2.2013, s. 4.