               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli21. 10. 2016
            COM(2016) 671 final
            2016/0327(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o podpise Dohody vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Švajčiarskou konfederáciou o kumulácii pôvodu medzi Európskou úniou, Švajčiarskou konfederáciou, Nórskom a Tureckom v rámci všeobecného systému preferencií Európskej únie v mene Európskej únie

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

               Návrh sa predkladá v súvislosti s reformou pravidiel pôvodu systému všeobecných preferencií z roku 2010, ktorá sa zaviedla nariadením (EÚ) č. 1063/2010 z 18. novembra 2010, ktorým sa zmenilo nariadenie (EHS) č. 2454/93.

               Reforma sa podmienečne vzťahovala na Turecko v systéme kumulácie pôvodu, ktorý medzi sebou dovtedy uplatňovali Únia, Švajčiarsko a Nórsko.

               Reformou sa takisto zaviedol nový systém osvedčovania pôvodu registrovanými vývozcami, ktorého používanie sa odkladá do 1. januára 2017.

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti treba revidovať existujúci právny nástroj vzťahujúci sa na systém kumulácie pôvodu medzi Úniou, Švajčiarskom a Nórskom. To je účel tohto návrhu.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v danej oblasti politiky

                  Návrh je v súlade so spoločnou obchodnou politikou, najmä s clami, voľným pohybom tovaru a pravidlami pôvodu.

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

                  Neuvádza sa.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

               Zmluva o fungovaní Európskej únie, a najmä jej článok 218 ods. 5, rozhodnutie Rady 2001/101/ES z 5. decembra 2000.

               •Subsidiarita (v prípade iných ako výlučných právomocí)

                  Návrh je spojený so spoločnou obchodnou politikou, ktorá patrí do výlučnej právomoci Únie.

               •Proporcionalita

               Tento návrh je v súlade so zásadou proporcionality, pretože jeho dôsledky sú prísne obmedzené v rozsahu potrebnom na zabezpečenie rozšírenia existujúcej kumulácie, pokiaľ ide o výrobky s pôvodom vo Švajčiarsku a Nórsku, na Turecko.

               •Výber nástroja

               V zmysle článku 218 ods. 5 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Rada prijme rozhodnutie poverujúce na podpis dohody na návrh vyjednávača. Toto je návrh takéhoto rozhodnutia.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov

                  Neuvádza sa.

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

               V rámci konzultácií so zainteresovanými stranami sa potvrdilo úplné prijatie dohody so všetkými jej prvkami.

               •Získavanie a využívanie expertízy

                  Neuvádza sa.

               •Posúdenie vplyvu

                  V súvislosti s príslušným plánom a usmerneniami o lepšej právnej regulácii sa nevykonalo žiadne posúdenie vplyvu, pretože návrh sa vzťahuje na kumuláciu pôvodu medzi Úniou, Švajčiarskom, Nórskom a prípadne Tureckom, t. j. na systém, ktorý už existoval a v súčasnosti sa upravuje s cieľom splniť technické požiadavky vyplývajúce z uplatňovania systému REX od 1. januára 2017.

               •Vhodnosť právnych predpisov a ich zjednodušenie

                  Neuvádza sa.

               •Základné práva

                  Návrh nemá žiadne dôsledky na ochranu základných práv.

               4.VPLYV NA ROZPOČET

                  Neuvádza sa.

               5.INÉ PRVKY

               •Plány vykonávania a spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ

                  Zmluvné strany budú vykonávať pravidelné hodnotenia opatrenia, budú udržiavať pravidelný kontakt a zúčastňovať sa na školeniach a stretnutiach týkajúcich sa uplatňovania systému REX.

               •Vysvetľujúce dokumenty (v prípade smerníc)

                  Neuvádza sa.

               •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu

               Predchádzajúca Dohoda vo forme výmeny listov medzi Spoločenstvom a krajinami EZVO, ktoré udeľujú preferenčné sadzobné opatrenia v rámci všeobecného systému preferenčných opatrení (Nórsko a Švajčiarsko), ustanovujúca, že s tovarom s pôvodom v Nórsku alebo Švajčiarsku sa má pri jeho dôjdení na colné územie Spoločenstva zaobchádzať ako s tovarom s pôvodom v Spoločenstve, schválená v mene Európskeho spoločenstva (rozhodnutie Rady z 5. decembra 2000), sa musí nahradiť novou dohodou, aby sa zohľadnila reforma pravidiel pôvodu systému všeobecných preferencií prijatá nariadením č. 1063/2010 z 18. novembra 2010. Rokovania o tejto novej dohode sa s Nórskom a Švajčiarskom uskutočnili a uzavreli na základe poverenia, ktoré Rada udelila Komisii 8. marca 2012.

               2016/0327 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o podpise Dohody vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Švajčiarskou konfederáciou o kumulácii pôvodu medzi Európskou úniou, Švajčiarskou konfederáciou, Nórskom a Tureckom v rámci všeobecného systému preferencií Európskej únie v mene Európskej únie

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 v spojení s jej článkom 218 ods. 5,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)V súlade s článkom 41 písm. b) delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2015/2446
                  1
                výrobky získané v Nórsku, Švajčiarsku alebo Turecku obsahujúce materiály, ktoré tam neboli úplne získané, za predpokladu, že tieto materiály prešli dostatočným opracovaním alebo spracovaním v zmysle článku 45 uvedeného delegovaného nariadenia, sa považujú za výrobky s pôvodom vo zvýhodnenej krajine (systém kumulácie).

               (2)V zmysle článku 54 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) 2015/2446 sa systém kumulácie uplatňuje pod podmienkou, že Švajčiarsko na základe reciprocity poskytuje rovnaké zaobchádzanie s výrobkami s pôvodom vo zvýhodnených krajinách obsahujúcimi materiály s pôvodom v Únii.

               (3)Pokiaľ ide o Švajčiarsko, tento systém kumulácie sa pôvodne zaviedol prostredníctvom dohody vo forme výmeny listov medzi Úniou a Švajčiarskom. Táto výmena listov sa uskutočnila 14. decembra 2000, keď ju Rada schválila rozhodnutím 2001/101/ES
                  2
               .

               (4)Švajčiarsko upravilo svoje pravidlá pôvodu všeobecného systému preferencií (ďalej len „VSP“), aby zabezpečilo uplatňovanie pojmu pôvodu, ktorý zodpovedá pojmu pôvodu stanovenému v pravidlách pôvodu v rámci VSP Únie. Preto treba revidovať dohodu vo forme výmeny listov medzi Úniou a Švajčiarskom.

               (5)Únia, Nórsko a Švajčiarsko by mali pokračovať v používaní systému vzájomného uznávania náhradného osvedčenia o pôvode na tlačive A v zmysle revidovanej výmeny listov a Turecko by ho malo podmienečne uplatňovať, aby sa zjednodušil obchod medzi Úniou, Nórskom, Švajčiarskom a Tureckom.

               (6)V pravidlách pôvodu v rámci VSP Únie sa navyše stanovuje zavedenie nového systému na určovanie dôkazov o pôvode registrovanými vývozcami, ktorý sa má začať používať od 1. januára 2017. Úpravy v dohode vo forme výmeny listov treba vykonať aj v tomto ohľade.

               (7)S cieľom pripraviť sa na používanie nového systému a pravidiel, ktoré s ním súvisia, Rada 8. marca 2012 poverila Komisiu rokovaním so Švajčiarskom o dohode vo forme výmeny listov týkajúcej sa vzájomného uznávania náhradných osvedčení o pôvode na tlačive A alebo náhradných vyhlásení o pôvode, v ktorej sa stanovuje, že s výrobkami obsahujúcimi materiály s pôvodom v Nórsku, Švajčiarsku alebo Turecku sa má pri ich dôjdení na colné územie Únie zaobchádzať ako s výrobkami s pôvodom v Únii. Rokovania boli úspešne ukončené parafovaním dohody.

               (8)Dohoda by sa preto mala v mene Európskej únie podpísať s výhradou jej neskoršieho uzavretia,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Podpis Dohody vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Švajčiarskou konfederáciou o kumulácii pôvodu medzi Európskou úniou, Švajčiarskou konfederáciou, Nórskom a Tureckom v rámci všeobecného systému preferencií Európskej únie (ďalej len „dohoda“) sa týmto schvaľuje v mene Únie s výhradou jej uzavretia.

               Text dohody vo forme výmeny listov, ktorá sa má podpísať, je pripojený k tomuto rozhodnutiu.

               Článok 2

               Generálny sekretariát Rady udelí osobám, ktoré určí vyjednávač dohody, plnú moc na podpis dohody s výhradou jej uzavretia.

               Článok 3

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 1. januára 2017.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)
                  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) 2015/2446 z 28. júla 2015, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 952/2013, pokiaľ ide o podrobné pravidlá, ktorými sa bližšie určujú niektoré ustanovenia Colného kódexu Únie (Ú. v. EÚ L 343, 29.12.2015, s. 1).

                     (2)
                  Rozhodnutie Rady 2001/101/ES z 5. decembra 2000 o schválení Dohody vo forme výmeny listov medzi Spoločenstvom a krajinami EZVO, ktoré udeľujú preferenčné sadzobné opatrenia v rámci Všeobecného systému preferenčných opatrení (Nórsko a Švajčiarsko), ustanovujúca, že s tovarom s pôvodom v Nórsku alebo Švajčiarsku sa má pri jeho dôjdení na colné územie Spoločenstva zaobchádzať ako s tovarom s pôvodom v Spoločenstve (recipročná dohoda) (Ú. v. ES L 38, 8.2.2001, s. 24).

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli21. 10. 2016
            COM(2016) 671 final
            PRÍLOHA
            k návrhu rozhodnutia Rady
            o podpise Dohody vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Švajčiarskou konfederáciou o kumulácii pôvodu medzi Európskou úniou, Švajčiarskou konfederáciou, Nórskom a Tureckom v rámci všeobecného systému preferencií Európskej únie v mene Európskej únie

               Dohoda vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Švajčiarskou konfederáciou o kumulácii pôvodu medzi Európskou úniou, Švajčiarskou konfederáciou, Nórskom a Tureckom v rámci všeobecného systému preferencií Európskej únie

               A. List Únie

                     …, …

                     [miesto a dátum]

               Vážený pane,

               1. Európska únia (ďalej len „Únia“) a Švajčiarska konfederácia (ďalej len „Švajčiarsko“) ako zmluvné strany tejto dohody potvrdzujú, že na účely všeobecného systému preferencií (ďalej len „VSP“) uplatňujú obe zmluvné strany podobné pravidlá pôvodu s týmito všeobecnými zásadami:

               a)definícia pojmu pôvodné výrobky založená na rovnakých kritériách;

               b)ustanovenia o regionálnej kumulácii pôvodu;

               c)ustanovenia o uplatňovaní kumulácie na materiály, ktoré v zmysle príslušných pravidiel pôvodu v rámci VSP pochádzajú z Únie, Švajčiarska, Nórska alebo Turecka;

               d)ustanovenia o všeobecnej tolerancii pre nepôvodné materiály;

               e)ustanovenia o nepozmeňovaní tovarov zo zvýhodnenej krajiny;

               f)ustanovenia o vydávaní alebo vyhotovovaní náhradných dôkazov o pôvode;

               g)požiadavka na administratívnu spoluprácu s príslušnými orgánmi zvýhodnených krajín v súvislosti s dôkazmi o pôvode.

               2. Únia a Švajčiarsko uznávajú, že materiály, ktoré majú v zmysle príslušných pravidiel pôvodu v rámci VSP pôvod v Únii, vo Švajčiarsku, v Nórsku alebo Turecku, nadobudnú štatút pôvodu vo zvýhodnenej krajine v rámci VSP ktorejkoľvek zmluvnej strany, ak v danej zvýhodnenej krajine podstúpia opracovanie alebo spracovanie presahujúce rámec operácií považovaných za nedostatočné opracovanie alebo spracovanie na priznanie štatútu pôvodných výrobkov. Tento pododsek sa vzťahuje na materiály s pôvodom v Nórsku a Turecku iba v prípade splnenia podmienok stanovených v príslušných odsekoch 15 a 16.

               Colné orgány členských štátov Únie a Švajčiarska si navzájom poskytujú primeranú administratívnu spoluprácu, najmä na účely následného overovania dôkazov o pôvode, pokiaľ ide o materiály uvedené v predchádzajúcom pododseku. Uplatňujú sa ustanovenia týkajúce sa administratívnej spolupráce stanovené v protokole č. 3 k Dohode medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou z 22. júla 1972.

               Ustanovenia tohto odseku sa nevzťahujú na výrobky uvedené v kapitolách 1 až 24 harmonizovaného systému opisu a číselného označovania tovaru, ktorý prijala organizácia zriadená Dohovorom, ktorým sa zriaďuje Rada pre colnú spoluprácu, podpísaným 15. decembra 1950 v Bruseli (ďalej len „harmonizovaný systém“).

               3. Únia a Švajčiarsko sa týmto zaväzujú prijímať náhradné dôkazy o pôvode vo forme náhradných osvedčení o pôvode na tlačive A (ďalej len „náhradné osvedčenia“) vydané colnými orgánmi druhej zmluvnej strany a náhradné vyhlásenia o pôvode vyhotovené preposielateľmi druhej zmluvnej strany, ktorí sú registrovaní na tento účel.

               Každá zmluvná strana môže posúdiť oprávnenosť preferenčného zaobchádzania s výrobkami, na ktoré sa vzťahujú náhradné dôkazy o pôvode, v súlade s vlastnými právnymi predpismi.

               4. Každá zmluvná strana zabezpečí, aby boli pred vydaním alebo vyhotovením náhradného dôkazu o pôvode dodržané tieto podmienky:

               a)náhradné dôkazy o pôvode sa môžu vydať alebo vyhotoviť iba v prípade, že pôvodné dôkazy o pôvode boli vydané alebo vyhotovené v súlade s právnymi predpismi platnými v Únii alebo vo Švajčiarsku;

               b)dôkaz o pôvode alebo náhradný dôkaz o pôvode sa môže nahradiť jedným alebo niekoľkými náhradnými dôkazmi o pôvode iba v prípade výrobkov, ktoré neboli prepustené do režimu voľného obehu v jednej zo zmluvných strán, a to na účely zaslania všetkých alebo niektorých výrobkov, na ktoré sa vzťahuje pôvodný dôkaz o pôvode, z danej zmluvnej strany do druhej zmluvnej strany;

               c)výrobky ostávajú pod colným dohľadom v preposielajúcej zmluvnej strane, nesmú byť nijako pozmenené, pretvorené ani sa na nich nesmú vykonať operácie iné ako operácie, ktoré ich majú uchovať v dobrom stave (ďalej len „zásada nepozmeňovania“);

               d)ak výrobky nadobudli status pôvodných výrobkov, pretože zmluvná strana im udelila možnosť uplatniť odchýlku od pravidiel pôvodu, náhradné dôkazy o pôvode sa nesmú vydať ani vyhotoviť, ak sa výrobky preposielajú do druhej zmluvnej strany;

               e)náhradné dôkazy o pôvode môžu vydať colné orgány alebo vyhotoviť preposielatelia, ak výrobky, ktoré sa majú preposlať na územie druhej zmluvnej strany, nadobudli status pôvodného výrobku na základe regionálnej kumulácie;

               f)náhradné dôkazy o pôvode môžu vydať colné orgány alebo vyhotoviť preposielatelia, ak výrobkom, ktoré sa majú preposlať na územie druhej zmluvnej strany, preposielajúca strana neudelila preferenčné zaobchádzanie.

               5. Na účely odseku 4 písm. c) platí toto:

               V prípade pochybností týkajúcich sa súladu so zásadou nepozmeňovania môžu colné orgány zmluvnej strany konečného určenia deklaranta požiadať o predloženie dôkazu súladu s touto zásadou, ktorý sa môže predložiť akýmkoľvek spôsobom.

               Colné orgány preposielajúcej zmluvnej strany na žiadosť preposielateľa potvrdia, že výrobky počas svojej zastávky na území tejto zmluvnej strany zostali pod colným dohľadom a že colné orgány počas ich uskladnenia na území zmluvnej strany nevydali oprávnenie na ich pozmenenie, akékoľvek pretvorenie ani vykonanie operácií iných ako operácií, ktoré ich majú uchovať v dobrom stave.

               Ak náhradný dôkaz predstavuje náhradné osvedčenie, colné orgány zmluvnej strany konečného určenia nesmú požadovať osvedčenie o tom, že s výrobkami sa v období, počas ktorého sa nachádzali v zmluvnej strane, nemanipulovalo.

               6. Každá zmluvná strana zabezpečí, že:

               a)
                     ak náhradné dôkazy o pôvode zodpovedajú pôvodným dôkazom o pôvode vydaným alebo vyhotoveným vo zvýhodnenej krajine v rámci systému VSP Únie a Švajčiarska, colné orgány členských štátov Únie a Švajčiarska si navzájom poskytujú primeranú administratívnu spoluprácu na účely následného overovania týchto náhradných dôkazov o pôvode. Colné orgány preposielajúcej zmluvnej strany na žiadosť zmluvnej strany konečného určenia začnú a uplatnia postup následného overovania príslušných pôvodných dôkazov o pôvode;

               b)
                     v prípade, že náhradné dôkazy o pôvode zodpovedajú pôvodným dôkazom o pôvode vydaným alebo vyhotoveným v krajine, ktorá je výlučne zvýhodnená v rámci systému VSP zmluvnej strany konečného určenia, táto zmluvná strana vykoná postup následného overovania pôvodných dôkazov o pôvode v spolupráci so zvýhodnenou krajinou. Colné orgány preposielajúcej zmluvnej strany poskytnú colným orgánom zmluvnej strany konečného určenia pôvodné dôkazy o pôvode zodpovedajúce náhradným dôkazom o pôvode v zmysle overovania alebo prípadne kópie pôvodných dôkazov o pôvode zodpovedajúcich náhradným dôkazom o pôvode v zmysle overovania, aby mohli vykonať postup následného overovania.

               7. Každá zmluvná strana zabezpečí, že:

               a)v pravej hornej kolónke každého náhradného osvedčenia sa uvádza názov sprostredkujúcej krajiny, v ktorej sa osvedčenie vydáva;

               b)v kolónke 4 sa uvádza text „Replacement certificate“ alebo „Certificat de remplacement“, ako aj dátum vydania pôvodného osvedčenia o pôvode na tlačive A a jeho sériové číslo;

               c)v kolónke 1 sa uvádza názov/meno preposielateľa;

               d)v kolónke 2 sa môže uvádzať názov/meno konečného príjemcu;

               e)v kolónkach 3 až 9 sa uvádzajú všetky údaje o preposlaných výrobkoch, ktoré sú uvedené v pôvodnom osvedčení;

               f)v kolónke 10 sa uvádzajú odkazy na faktúru preposielateľa;

               g)colný orgán, ktorý náhradné osvedčenie vydal, to úradne potvrdí v kolónke 11. Tento orgán je zodpovedný len za vystavenie náhradného osvedčenia. Údaje v políčku 12 týkajúce sa krajiny pôvodu a krajiny konečného určenia sa prevezmú z pôvodného osvedčenia o pôvode na tlačive A. Preposielateľ podpíše osvedčenie o pôvode v kolónke 12. Preposielateľ, ktorý sa podpíše v kolónke 12 v dobrej viere, nenesie zodpovednosť za správnosť údajov uvedených v pôvodnom osvedčení o pôvode na tlačive A;

               h)colný orgán, ktorý je požiadaný o vydanie náhradného osvedčenia, uvádza v pôvodnom osvedčení o pôvode na tlačive A hmotnosť, počet a charakter preposielaných výrobkov a uvádza v ňom sériové čísla všetkých príslušných náhradných osvedčení. Žiadosť o náhradné osvedčenie, ako aj pôvodné osvedčenie o pôvode na tlačive A uchováva najmenej tri roky;

               i)náhradné osvedčenia o pôvode sa vyhotovia v angličtine alebo vo francúzštine.

               8. Každá zmluvná strana zabezpečí, že:

               a)preposielateľ uvádza v náhradnom vyhlásení o pôvode tieto údaje:

               1.všetky údaje o preposielaných výrobkoch prevzaté z pôvodného dôkazu o pôvode;

               2.dátum vyhotovenia pôvodného dôkazu o pôvode;

               3.údaje o pôvodnom dôkaze o pôvode a v prípade potreby aj informácie o kumulácii uplatňovanej na tovar, na ktorý sa vzťahuje vyhlásenie o pôvode;

               4.názov/meno, adresu a svoje číslo ako registrovaného vývozcu;

               5.názov/meno a adresu odosielateľa v Únii alebo vo Švajčiarsku;

               6.dátum a miesto vyhotovenia vyhlásenia o pôvode alebo vydania osvedčenia o pôvode;

               b)každé náhradné vyhlásenie o pôvode sa označí slovami „Replacement statement“ alebo „Attestation de remplacement“;

               c)náhradné vyhlásenia o pôvode vyhotovujú preposielatelia registrovaní v elektronickom systéme samoosvedčovania pôvodu vývozcami, ktorý sa nazýva systém registrovaných vývozcov (REX), bez ohľadu na hodnotu pôvodných výrobkov v pôvodnej zásielke;

               d)ak sa dôkaz o pôvode nahrádza, preposielateľ v pôvodnom dôkazu o pôvode uvádza:

               1.dátum vyhotovenia náhradného vyhlásenia(-í) o pôvode a množstvo tovaru, na ktoré sa náhradné vyhlásenie(-a) o pôvode vzťahuje(-ú);

               2.názov/meno a adresu preposielateľa;

               3.názov/meno a adresu príjemcu alebo príjemcov v Únii alebo vo Švajčiarsku;

               e)pôvodné vyhlásenie o pôvode sa označí slovom „Replaced“ alebo „Remplacé“;

               f)náhradné vyhlásenie o pôvode platí dvanásť mesiacov od dátumu jeho vyhotovenia;

               g)náhradné vyhlásenia o pôvode sa vyhotovia v angličtine alebo vo francúzštine.

               9. Preposielateľ uchováva pôvodné dôkazy o pôvode a kópie náhradných dôkazov o pôvode najmenej tri roky od konca kalendárneho roka, v ktorom boli náhradné dôkazy o pôvode vydané alebo vyhotovené.

               10. Zmluvné strany súhlasia s rozdelením nákladov na systém REX v súlade so spôsobmi spolupráce, ktoré sa stanovia medzi príslušnými orgánmi zmluvných strán.

               11. Akékoľvek nezhody medzi zmluvnými stranami vyplývajúce z výkladu alebo uplatňovania tejto dohody sa riešia výlučne dvojstrannými rokovaniami medzi zmluvnými stranami. Ak by nezhody mohli mať vplyv na záujmy Nórska a/alebo Turecka, vykonajú sa s nimi konzultácie.

               12. Zmluvné strany môžu túto dohodu kedykoľvek zmeniť vzájomnou písomnou dohodou. Obe zmluvné strany začnú konzultácie v súvislosti s možnými zmenami tejto dohody na žiadosť jednej zo zmluvných strán. Ak by zmeny mohli mať vplyv na záujmy Nórska a/alebo Turecka, vykonajú sa s nimi konzultácie. Zmeny nadobúdajú platnosť dňom stanoveným vzájomnou dohodou po tom, ako sa obe zmluvné strany navzájom informovali, že splnili príslušné vnútorné požiadavky.

               13. V prípade vážnych pochybností o riadnom vykonávaní dohody môže jedna alebo druhá zmluvná strana pozastaviť jej uplatňovanie, pokiaľ to druhej zmluvnej strane písomne oznámi tri mesiace vopred.

               14. Túto dohodu môže ktorákoľvek zmluvná strana vypovedať, pokiaľ to druhej zmluvnej strane písomne oznámi tri mesiace vopred.

               15. Odsek 2 prvý pododsek sa vzťahuje na materiály s pôvodom v Nórsku iba v prípade, že zmluvné strany uzavreli podobnú dohodu s Nórskom a navzájom sa informovali o splnení tejto podmienky.

               16. Odsek 2 prvý pododsek sa vzťahuje na materiály s pôvodom v Turecku
                  1
                iba v prípade, že zmluvné strany uzavreli podobnú dohodu s Tureckom a navzájom sa informovali o splnení tejto podmienky.

               17. Od nadobudnutia platnosti dohody medzi Švajčiarskom a Tureckom podľa odseku 2 prvého pododseku tejto dohody a pod podmienkou reciprocity zo strany Turecka môže každá zmluvná strana ustanoviť, že v zmluvných stranách sa môžu vydávať alebo vyhotovovať náhradné dôkazy o pôvode výrobkov obsahujúcich materiály s pôvodom v Turecku, ktoré sa spracovali v rámci dvojstrannej kumulácie vo zvýhodnených krajinách v rámci VSP.

               18. Táto dohoda nadobúda platnosť dňom stanoveným vzájomnou dohodou po tom, ako sa Únia a Švajčiarsko navzájom informovali, že ukončili potrebné vnútorné postupy prijatia. Od uvedeného dátumu nahradí dohodu vo forme výmeny listov podpísanú 14. decembra 2000
                  2
               .

               Bol by som Vám zaviazaný, keby ste potvrdili, že Vaša vláda súhlasí s vyššie uvedeným znením.

               Mám tú česť navrhnúť, aby v prípade, že vyššie uvedené znenie je prijateľné pre Vašu vládu, tento list spolu s jeho potvrdením sa stali dohodou medzi Európskou úniou a Švajčiarskou konfederáciou.

               Prijmite, prosím, vážený pane, prejav mojej najhlbšej úcty.

               Za Európsku úniu

               B. List Švajčiarska

               Vážený pane,

               mám česť potvrdiť prijatie Vášho listu tohto znenia:

               1. Únia a Švajčiarsko ako zmluvné strany tejto dohody potvrdzujú, že na účely všeobecného systému preferencií (ďalej len „VSP“) uplatňujú obe zmluvné strany podobné pravidlá pôvodu s týmito všeobecnými zásadami:

               a)definícia pojmu pôvodné výrobky založená na rovnakých kritériách;

               b)ustanovenia o regionálnej kumulácii pôvodu;

               c)ustanovenia o uplatňovaní kumulácie na materiály, ktoré v zmysle príslušných pravidiel pôvodu v rámci VSP pochádzajú z Únie, Švajčiarska, Nórska alebo Turecka;

               d)ustanovenia o všeobecnej tolerancii pre nepôvodné materiály;

               e)ustanovenia o nepozmeňovaní tovarov zo zvýhodnenej krajiny;

               f)ustanovenia o vydávaní alebo vyhotovovaní náhradných dôkazov o pôvode;

               g)požiadavka na administratívnu spoluprácu s príslušnými orgánmi zvýhodnených krajín v súvislosti s dôkazmi o pôvode.

               2. Únia a Švajčiarsko uznávajú, že materiály, ktoré majú v zmysle príslušných pravidiel pôvodu v rámci VSP pôvod v Únii, vo Švajčiarsku, v Nórsku alebo Turecku, nadobudnú štatút pôvodu vo zvýhodnenej krajine v rámci VSP ktorejkoľvek zmluvnej strany, ak v danej zvýhodnenej krajine podstúpia opracovanie alebo spracovanie presahujúce rámec operácií považovaných za nedostatočné opracovanie alebo spracovanie na priznanie štatútu pôvodných výrobkov. Tento pododsek sa vzťahuje na materiály s pôvodom v Nórsku a Turecku iba v prípade splnenia podmienok stanovených v príslušných odsekoch 15 a 16.

               Colné orgány členských štátov Únie a Švajčiarska si navzájom poskytujú primeranú administratívnu spoluprácu, najmä na účely následného overovania dôkazov o pôvode, pokiaľ ide o materiály uvedené v predchádzajúcom pododseku. Uplatňujú sa ustanovenia týkajúce sa administratívnej spolupráce stanovené v protokole č. 3 k Dohode medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou z 22. júla 1972.

               Ustanovenia tohto odseku sa nevzťahujú na výrobky uvedené v kapitolách 1 až 24 harmonizovaného systému opisu a číselného označovania tovaru, ktorý prijala organizácia zriadená Dohovorom, ktorým sa zriaďuje Rada pre colnú spoluprácu, podpísaným 15. decembra 1950 v Bruseli (ďalej len „harmonizovaný systém“).

               3. Únia a Švajčiarsko sa týmto zaväzujú prijímať náhradné dôkazy o pôvode vo forme náhradných osvedčení o pôvode na tlačive A (ďalej len „náhradné osvedčenia“) vydané colnými orgánmi druhej zmluvnej strany a náhradné vyhlásenia o pôvode vyhotovené preposielateľmi druhej zmluvnej strany, ktorí sú registrovaní na tento účel.

               Každá zmluvná strana môže posúdiť oprávnenosť preferenčného zaobchádzania s výrobkami, na ktoré sa vzťahujú náhradné dôkazy o pôvode, v súlade s vlastnými právnymi predpismi.

               4. Každá zmluvná strana zabezpečí, aby boli pred vydaním alebo vyhotovením náhradného dôkazu o pôvode dodržané tieto podmienky:

               a)náhradné dôkazy o pôvode sa môžu vydať alebo vyhotoviť iba v prípade, že pôvodné dôkazy o pôvode boli vydané alebo vyhotovené v súlade s právnymi predpismi platnými v Únii alebo vo Švajčiarsku;

               b)dôkaz o pôvode alebo náhradný dôkaz o pôvode sa môže nahradiť jedným alebo niekoľkými náhradnými dôkazmi o pôvode iba v prípade výrobkov, ktoré neboli prepustené do režimu voľného obehu v jednej zo zmluvných strán, a to na účely zaslania všetkých alebo niektorých výrobkov, na ktoré sa vzťahuje pôvodný dôkaz o pôvode, z danej zmluvnej strany do druhej zmluvnej strany;

               c)výrobky ostávajú pod colným dohľadom v preposielajúcej zmluvnej strane, nesmú byť nijako pozmenené, pretvorené ani sa na nich nesmú vykonať operácie iné ako operácie, ktoré ich majú uchovať v dobrom stave (ďalej len „zásada nepozmeňovania“);

               d)ak výrobky nadobudli status pôvodných výrobkov, pretože zmluvná strana im udelila možnosť uplatniť odchýlku od pravidiel pôvodu, náhradné dôkazy o pôvode sa nesmú vydať ani vyhotoviť, ak sa výrobky preposielajú do druhej zmluvnej strany;

               e)náhradné dôkazy o pôvode môžu vydať colné orgány alebo vyhotoviť preposielatelia, ak výrobky, ktoré sa majú preposlať na územie druhej zmluvnej strany, nadobudli status pôvodného výrobku na základe regionálnej kumulácie;

               f)náhradné dôkazy o pôvode môžu vydať colné orgány alebo vyhotoviť preposielatelia, ak výrobkom, ktoré sa majú preposlať na územie druhej zmluvnej strany, preposielajúca strana neudelila preferenčné zaobchádzanie.

               5. Na účely odseku 4 písm. c) platí toto:

               V prípade pochybností týkajúcich sa súladu so zásadou nepozmeňovania môžu colné orgány zmluvnej strany konečného určenia deklaranta požiadať o predloženie dôkazu súladu s touto zásadou, ktorý sa môže predložiť akýmkoľvek spôsobom.

               Colné orgány preposielajúcej zmluvnej strany na žiadosť preposielateľa potvrdia, že výrobky počas svojej zastávky na území tejto zmluvnej strany zostali pod colným dohľadom a že colné orgány počas ich uskladnenia na území zmluvnej strany nevydali oprávnenie na ich pozmenenie, akékoľvek pretvorenie ani vykonanie operácií iných ako operácií, ktoré ich majú uchovať v dobrom stave.

               Ak náhradný dôkaz predstavuje náhradné osvedčenie, colné orgány zmluvnej strany konečného určenia nesmú požadovať osvedčenie o tom, že s výrobkami sa v období, počas ktorého sa nachádzali v zmluvnej strane, nemanipulovalo.

               6. Každá zmluvná strana zabezpečí, že:

               a)
                     ak náhradné dôkazy o pôvode zodpovedajú pôvodným dôkazom o pôvode vydaným alebo vyhotoveným vo zvýhodnenej krajine v rámci systému VSP Únie a Švajčiarska, colné orgány členských štátov Únie a Švajčiarska si navzájom poskytujú primeranú administratívnu spoluprácu na účely následného overovania týchto náhradných dôkazov o pôvode. Colné orgány preposielajúcej zmluvnej strany na žiadosť zmluvnej strany konečného určenia začnú a uplatnia postup následného overovania príslušných pôvodných dôkazov o pôvode;

               b)
                     v prípade, že náhradné dôkazy o pôvode zodpovedajú pôvodným dôkazom o pôvode vydaným alebo vyhotoveným v krajine, ktorá je výlučne zvýhodnená v rámci systému VSP zmluvnej strany konečného určenia, táto zmluvná strana vykoná postup následného overovania pôvodných dôkazov o pôvode v spolupráci so zvýhodnenou krajinou. Colné orgány preposielajúcej zmluvnej strany poskytnú colným orgánom zmluvnej strany konečného určenia pôvodné dôkazy o pôvode zodpovedajúce náhradným dôkazom o pôvode v zmysle overovania alebo prípadne kópie pôvodných dôkazov o pôvode zodpovedajúcich náhradným dôkazom o pôvode v zmysle overovania, aby mohli vykonať postup následného overovania.

               7. Každá zmluvná strana zabezpečí, že:

               a)v pravej hornej kolónke každého náhradného osvedčenia sa uvádza názov sprostredkujúcej krajiny, v ktorej sa osvedčenie vydáva;

               b)v kolónke 4 sa uvádza text „Replacement certificate“ alebo „Certificat de remplacement“, ako aj dátum vydania pôvodného osvedčenia o pôvode na tlačive A a jeho sériové číslo;

               c)v kolónke 1 sa uvádza názov/meno preposielateľa;

               d)v kolónke 2 sa môže uvádzať názov/meno konečného príjemcu;

               e)v kolónkach 3 až 9 sa uvádzajú všetky údaje o preposlaných výrobkoch, ktoré sú uvedené v pôvodnom osvedčení;

               f)v kolónke 10 sa uvádzajú odkazy na faktúru preposielateľa;

               g)colný orgán, ktorý náhradné osvedčenie vydal, to úradne potvrdí v kolónke 11. Tento orgán je zodpovedný len za vystavenie náhradného osvedčenia. Údaje v políčku 12 týkajúce sa krajiny pôvodu a krajiny konečného určenia sa prevezmú z pôvodného osvedčenia o pôvode na tlačive A. Preposielateľ podpíše osvedčenie o pôvode v kolónke 12. Preposielateľ, ktorý sa podpíše v kolónke 12 v dobrej viere, nenesie zodpovednosť za správnosť údajov uvedených v pôvodnom osvedčení o pôvode na tlačive A;

               h)colný orgán, ktorý je požiadaný o vydanie náhradného osvedčenia, uvádza v pôvodnom osvedčení o pôvode na tlačive A hmotnosť, počet a charakter preposielaných výrobkov a uvádza v ňom sériové čísla všetkých príslušných náhradných osvedčení. Žiadosť o náhradné osvedčenie, ako aj pôvodné osvedčenie o pôvode na tlačive A uchováva najmenej tri roky;

               i)náhradné osvedčenia o pôvode sa vyhotovia v angličtine alebo vo francúzštine.

               8. Každá zmluvná strana zabezpečí, že:

               a)preposielateľ uvádza v náhradnom vyhlásení o pôvode tieto údaje:

               1.všetky údaje o preposielaných výrobkoch prevzaté z pôvodného dôkazu o pôvode;

               2.dátum vyhotovenia pôvodného dôkazu o pôvode;

               3.údaje o pôvodnom dôkaze o pôvode a v prípade potreby aj informácie o kumulácii uplatňovanej na tovar, na ktorý sa vzťahuje vyhlásenie o pôvode;

               4.názov/meno, adresu a svoje číslo ako registrovaného vývozcu;

               5.názov/meno a adresu odosielateľa v Únii alebo vo Švajčiarsku;

               6.dátum a miesto vyhotovenia vyhlásenia o pôvode alebo vydania osvedčenia o pôvode;

               b)každé náhradné vyhlásenie o pôvode sa označí slovami „Replacement statement“ alebo „Attestation de remplacement“;

               c)náhradné vyhlásenia o pôvode vyhotovujú preposielatelia registrovaní v elektronickom systéme samoosvedčovania pôvodu vývozcami, ktorý sa nazýva systém registrovaných vývozcov (REX), bez ohľadu na hodnotu pôvodných výrobkov v pôvodnej zásielke;

               d)ak sa dôkaz o pôvode nahrádza, preposielateľ v pôvodnom dôkazu o pôvode uvádza:

               1.dátum vyhotovenia náhradného vyhlásenia(-í) o pôvode a množstvo tovaru, na ktoré sa náhradné vyhlásenie(-a) o pôvode vzťahuje(-ú);

               2.názov/meno a adresu preposielateľa;

               3.názov/meno a adresu príjemcu alebo príjemcov v Únii alebo vo Švajčiarsku;

               e)pôvodné vyhlásenie o pôvode sa označí slovom „Replaced“ alebo „Remplacé“;

               f)náhradné vyhlásenie o pôvode platí dvanásť mesiacov od dátumu jeho vyhotovenia;

               g)náhradné vyhlásenia o pôvode sa vyhotovia v angličtine alebo vo francúzštine.

               9. Preposielateľ uchováva pôvodné dôkazy o pôvode a kópie náhradných dôkazov o pôvode najmenej tri roky od konca kalendárneho roka, v ktorom boli náhradné dôkazy o pôvode vydané alebo vyhotovené.

               10. Zmluvné strany súhlasia s rozdelením nákladov na systém REX v súlade so spôsobmi spolupráce, ktoré sa stanovia medzi príslušnými orgánmi zmluvných strán.

               11. Akékoľvek nezhody medzi zmluvnými stranami vyplývajúce z výkladu alebo uplatňovania tejto dohody sa riešia výlučne dvojstrannými rokovaniami medzi zmluvnými stranami. Ak by nezhody mohli mať vplyv na záujmy Nórska a/alebo Turecka, vykonajú sa s nimi konzultácie.

               12. Zmluvné strany môžu túto dohodu kedykoľvek zmeniť vzájomnou písomnou dohodou. Obe zmluvné strany začnú konzultácie v súvislosti s možnými zmenami tejto dohody na žiadosť jednej zo zmluvných strán. Ak by zmeny mohli mať vplyv na záujmy Nórska a/alebo Turecka, vykonajú sa s nimi konzultácie. Zmeny nadobúdajú platnosť dňom stanoveným vzájomnou dohodou po tom, ako sa obe zmluvné strany navzájom informovali, že splnili príslušné vnútorné požiadavky.

               13. V prípade vážnych pochybností o riadnom vykonávaní dohody môže jedna alebo druhá zmluvná strana pozastaviť jej uplatňovanie, pokiaľ to druhej zmluvnej strane písomne oznámi tri mesiace vopred.

               14. Túto dohodu môže ktorákoľvek zmluvná strana vypovedať, pokiaľ to druhej zmluvnej strane písomne oznámi tri mesiace vopred.

               15. Odsek 2 prvý pododsek sa vzťahuje na materiály s pôvodom v Nórsku iba v prípade, že zmluvné strany uzavreli podobnú dohodu s Nórskom a navzájom sa informovali o splnení tejto podmienky.

               16. Odsek 2 prvý pododsek sa vzťahuje na materiály s pôvodom v Turecku
                  3
                iba v prípade, že zmluvné strany uzavreli podobnú dohodu s Tureckom a navzájom sa informovali o splnení tejto podmienky.

               17. Od nadobudnutia platnosti dohody medzi Švajčiarskom a Tureckom podľa odseku 2 prvého pododseku tejto dohody a pod podmienkou reciprocity zo strany Turecka môže každá zmluvná strana ustanoviť, že v zmluvných stranách sa môžu vydávať alebo vyhotovovať náhradné dôkazy o pôvode výrobkov obsahujúcich materiály s pôvodom v Turecku, ktoré sa spracovali v rámci dvojstrannej kumulácie vo zvýhodnených krajinách v rámci VSP.

               18. Táto dohoda nadobúda platnosť dňom stanoveným vzájomnou dohodou po tom, ako sa Únia a Švajčiarsko navzájom informovali, že ukončili potrebné vnútorné postupy prijatia. Od uvedeného dátumu nahradí dohodu vo forme výmeny listov podpísanú 14. decembra 2000
                  4
               .

               Mám česť potvrdiť, že moja vláda súhlasí s obsahom Vášho listu.

                     (1)
                  Únia splnila túto podmienku uverejnením oznámenia Komisie podľa článku 85 nariadenia (EHS) č. 2454/93, ktorým sa vykonávajú ustanovenia Colného kódexu Spoločenstva – rozšírenie systému dvojstrannej kumulácie, stanoveného v uvedenom článku, na Turecko; Ú. v. EÚ C 134, 15.4.2016, s. 1.

                     (2)
                  Ú. v. ES L 38, 8.2.2001, s. 24.

                     (3)
                  Únia splnila túto podmienku uverejnením oznámenia Komisie podľa článku 85 nariadenia (EHS) č. 2454/93, ktorým sa vykonávajú ustanovenia Colného kódexu Spoločenstva – rozšírenie systému dvojstrannej kumulácie, stanoveného v uvedenom článku, na Turecko; Ú. v. EÚ C 134, 15.4.2016, s. 1.

                     (4)
                  Ú. v. ES L 38, 8.2.2001, s. 24.


Dôležité právne oznámenie

|

52008PC0380

Návrh rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady ktorým sa mení rozhodnutie Rady 2001/470/ES o vytvorení Európskej súdnej siete pre občianske a obchodné veci […]  /* KOM/2008/0380 v konečnom znení - COD 2008/0122 */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 23.6.2008KOM(2008) 380 v konečnom znení2008/0122 (COD)NávrhROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADYktorým sa mení rozhodnutie Rady 2001/470/ES o vytvorení Európskej súdnej siete pre občianske a obchodné veci […](predložený Komisiou)DÔVODOVÁ SPRÁVA1. DÔVODY A CIELE NÁVRHU1.1 ÚvodRada prijala 28. mája 2001 rozhodnutie 2001/470/ES o vytvorení Európskej súdnej siete pre občianske a obchodné veci medzi členskými štátmi okrem Dánska (ďalej len „rozhodnutie“)[1] uplatniteľné od 1. decembra 2002.Vytvorenie Európskej súdnej siete pre občianske a obchodné veci (ďalej len „sieť“) má svoj pôvod v myšlienke, že na účely postupného vytvorenia priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti treba zlepšiť, zjednodušiť a zrýchliť súdnu spoluprácu medzi členskými štátmi. Sieť mala zároveň podporiť prístup občanov k spravodlivosti v sporoch s cezhraničnými dôsledkami postupným vytvorením informačného systému pre verejnosť.Začiatkom roka 2008 mala sieť 437 členov rozdelených do štyroch kategórií, t. j. 102 kontaktných bodov, 140 ústredných orgánov (článok 2 ods. 1 písm. b)), 12 styčných sudcov a 181 iných súdnych orgánov činných v oblasti súdnej spolupráce.Komisia zabezpečuje organizáciu, predsedníctvo a sekretariát stretnutí siete. Najmenej raz za polrok sa konajú stretnutia kontaktných bodov. Od 11. februára 2003 do 31. januára 2008 sa uskutočnilo devätnásť stretnutí, t. j. v priemere štyri ročne. Všetci členovia siete sa od roku 2002 stretávajú každý rok.1.2 Všeobecný kontext návrhu a konzultáciíV článku 19 rozhodnutia sa ustanovuje, že Komisia predloží Európskemu parlamentu, Rade a Hospodárskemu a sociálnemu výboru správu o uplatňovaní tohto rozhodnutia, ktorá môže byť sprevádzaná návrhmi na zmenu rozhodnutia. V tejto správe musia byť preskúmané otázky prístupu a zapojenia právnických profesií do činnosti siete a prípadného priameho prístupu verejnosti ku kontaktným bodom siete.Tento návrh sa opiera o rozsiahle konzultácie s jednotlivými zainteresovanými subjektmi najmä v rámci siete. V rámci prípravy uvedenej správy si Komisia objednala štúdiu o fungovaní siete (ďalej len „štúdia“), ktorá sa uskutočnila v období medzi decembrom 2004 a májom 2005[2].Na základe tejto štúdie a konzultácií, ktoré sa uskutočnili od roku 2004 v rámci siete, Komisia predložila 16. mája 2006 správu o uplatňovaní rozhodnutia[3]. V tejto správe založenej na článku 19 rozhodnutia Komisia dospela k záveru, že sieť vo všeobecnosti zlepšila súdnu spoluprácu medzi členskými štátmi.V tejto správe sa však zdôraznili nedostatky vo fungovaní siete. Komisia uviedla, že sieť ani zďaleka nerozvinula všetky svoje možnosti a že je dôležité, aby mala k dispozícii nevyhnutné prostriedky na plnenie svojich úloh. Komisia však zdôraznila význam siete ako hlavného nástroja na vytvorenie skutočného európskeho priestoru spravodlivosti.V nadväznosti na túto správu Komisie Rada pre spravodlivosť a vnútorné veci prijala na zasadnutí 19. a 20. apríla 2007 závery týkajúce sa Európskej súdnej siete[4].1.3 Všeobecný cieľ návrhuVšeobecným cieľom návrhu je posilniť úlohu siete, pokiaľ ide o jej úlohy v oblasti súdnej spolupráce medzi členskými štátmi a najmä o účinné a konkrétne uplatňovanie sudcami a ostatnými právnickými profesiami aktov Spoločenstva a platných dohovorov medzi členskými štátmi. Ďalším jeho cieľom je konsolidovať úlohu siete v oblasti účinného prístupu občanov k spravodlivosti v cezhraničných sporoch.Tieto ciele vyplývajú z uskutočňovania Haagskeho programu o posilňovaní slobody, bezpečnosti a spravodlivosti v Európskej únii prijatého Európskou radou 4. a 5. novembra 2004[5] (ďalej len „Haagsky program“), v ktorom sa ustanovuje, že treba vyvinúť ďalšie úsilie na zjednodušenie prístupu k spravodlivosti a k súdnej spolupráci v občianskych veciach. Návrh revízie rozhodnutia o vytvorení siete je uvedený v Akčnom pláne Rady a Komisie, ktorým sa vykonáva Haagsky program z 2. júna 2005[6].Treba zdôrazniť, že po nadobudnutí účinnosti rozhodnutia o vytvorení siete boli prijaté, uplatňujú sa alebo sa v dohľadnom čase budú uplatňovať[7] viaceré nástroje Spoločenstva v občianskych veciach. Konkrétne a účinné implementovanie všetkých týchto nástrojov sa odvíja od posilnenia úlohy siete predovšetkým s cieľom čeliť predvídateľnému nárastu počtu žiadostí o informácie a o súvisiacu spoluprácu.Okrem toho na účely účinnej implementácie aktov Spoločenstva a medzinárodných aktov týkajúcich sa rozhodného práva bude musieť sieť postupne rozvíjať svoju činnosť zameranú na pomoc súdom a iným orgánom na uplatňovanie cudzieho práva.Cieľom tohto návrhu je teda zabezpečiť sieti obnovený právny rámec, účinnejšiu organizáciu a posilnené prostriedky, aby sa v budúcnosti mohla presadzovať v rámci európskeho priestoru spravodlivosti ako hlavný podnecovateľ spolupráce medzi všetkými zúčastnenými subjektmi občianskej spravodlivosti.2. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU2.1 Právny základPrávnym základom tohto návrhu je článok 61 písm. c) zmluvy, ktorým sa udeľujú Spoločenstvu právomoci prijať opatrenia v oblasti súdnej spolupráce v občianskych veciach stanovené v článku 65 v súlade s druhou zarážkou článku 67 ods. 5 a v rámci spolurozhodovacieho postupu upraveného v článku 251 zmluvy.Dánsko sa nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia a nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu v zmysle článkov 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva. [Neuplatňuje sa ani na Spojené kráľovstvo a Írsko, pokiaľ nevyjadria opačné želanie, v súlade s článkom 3 Protokolu o postavení Spojeného kráľovstva a Írska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva.]2.2 Zásada subsidiarityKeďže ciele tohto rozhodnutia, t. j. posilnenie súdnej spolupráce medzi členskými štátmi a účinný prístup k spravodlivosti pre osoby pri cezhraničných sporoch, nemôžu členské štáty koordinovaným spôsobom dostatočne dosiahnuť, a preto sa môžu lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, Spoločenstvo môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 zmluvy. Voľba záväzného aktu Spoločenstva vo forme rozhodnutia je odôvodnená nutnosťou, aby všetky členské štáty uplatňovali jeho ustanovenia jednotným spôsobom s cieľom dosiahnuť svoje ciele.2.3 Zásada proporcionalityHlavným cieľom navrhovaného rozhodnutia je koordinovaným a homogénnym spôsobom posilniť súdnu spoluprácu medzi členskými štátmi najmä prostredníctvom už existujúcich štruktúr siete. Rozhodnutie sa predovšetkým nedotýka už existujúcich mechanizmov spolupráce v členských štátoch, akými sú mechanizmy uvedené v článku 2 ods. 1 písmená b) až d) a zakladá sa na zlepšení spolupráce medzi jednotlivými zložkami siete. Účasť právnických profesií na sieti sa uskutoční na základe ich určenia v rámci členských štátov a prispeje k zvýšeniu akčných prostriedkov, ktoré má sieť k dispozícii.V súlade so zásadou proporcionality tak, ako sa uvádza v článku 5 zmluvy, predložený návrh rozhodnutia teda neprekračuje to, čo je dôležité na dosiahnutie jeho cieľov3. VPLYV NA ROZPOČET A FINANČNÝ VPLYVNávrh sa v značnej miere opiera o úzku spoluprácu medzi členskými štátmi a Komisiou a o finančné prostriedky uvoľnené na zlepšenie súdnej spolupráce rozhodnutím 1149/2007/ES z 25. septembra 2007, ktorým sa na obdobie rokov 2007 – 2013 ako súčasť všeobecného programu Základné práva a spravodlivosť ustanovuje osobitný program Civilná justícia. Jedným z osobitných cieľov programu Civilná justícia je zjednodušiť fungovanie siete. V tejto súvislosti je finančný dôsledok správy a fungovania siete zohľadnený vo viacročnom finančnom balíku, ktorý bol pre program Civilná justícia stanovený na 109,3 mil. EUR. V pracovnom programe na rok 2007 týkajúcom sa programu Civilná justícia je na správu a fungovanie siete stanovená suma 3,25 mil. EUR. V pracovnom programe na rok 2008, momentálne v procese finalizácie, je na správu a fungovanie siete stanovená suma 3,15 mil. EUR. Pokiaľ ide o dotácie na akcie, v pracovnom programe sa uprednostňujú projekty zamerané na zlepšenie poznatkov sudcov a ostatných subjektov uplatňujúcich právo o sieti, ako aj na zlepšenie riadneho fungovania národných kontaktných bodov siete a spolupráce medzi nimi a právnickými profesiami. Z orientačného rozpočtu na dotácie na akcie v roku 2007 vo výške 3,5 mil. EUR sa na spolufinancovanie národných projektov zameraných na zlepšenie fungovania súdnej siete môže poskytnúť 1 mil. EUR.4. PODROBNÝ OPIS NÁVRHU4.1 Prístup právnických profesií k činnostiam siete- Článok 2 ods. 1 písm. e)Účelom tohto ustanovenia je sprístupniť sieť právnickým profesiami priamo zapojeným do civilnej súdnej spolupráce.Prípadnému zapojeniu právnických profesií do činnosti siete predchádzali z podnetu Komisie dôkladné konzultácie tak s členmi siete, ako aj so zainteresovanými profesiami. So zreteľom na závery týchto konzultácií Komisia vo svojej správe z mája 2006 odporučila, aby sa sieť postupne sprístupnila ostatným právnickým profesiám zapojeným do fungovania justície. Keďže vedenie občianskoprávneho konania je v širokej miere konaním strán pred súdmi členských štátov, rôzne právnické profesie zohrávajú pri súdnej spolupráci v občianskych veciach dôležitú úlohu. Ich účasť môže súdnej praxi v Európskej únii priniesť pridanú hodnotu a sieti pomôcť dosiahnuť svoje ciele.Niektoré členské štáty určili za členov siete národné komory súdnych vykonávateľov alebo národných notárskych poradcov[8].Na účely predloženého návrhu treba pod zainteresovanými právnickými profesiami rozumieť výlučne profesie, ktoré sa priamo zúčastňujú na konkrétnom uplatňovaní aktov Spoločenstva a medzinárodných aktov o civilnej justícii pri súdnych alebo mimosúdnych konaniach, akými sú napríklad advokáti a právni zástupcovia, sollicitors alebo barristers , notári a súdni vykonávatelia.So zreteľom na súkromnoprávny charakter vzťahu medzi subjektmi uplatňujúcimi právo a ich klientmi, ktorý nesmie ovplyvniť fungovanie siete a nesmie byť ovplyvnený ani ich účasťou na sieti, návrh neustanovuje priamy a individuálny prístup príslušníkov právnických profesií k sieti. Do siete sa zapoja ako jej členovia na základe článku 2 rozhodnutia iba profesijné organizácie zastupujúce rôzne právnické profesie. Pri konzultáciách sa totiž dosiahol široký konsenzus o sprístupnení siete organizáciám zastupujúcim tieto profesie.- V článku 2 ods. 3 sa spresňuje, že ak v členskom štáte existujú viaceré reprezentatívne organizácie danej právnickej profesie, povinnosťou tohto členského štátu bude zabezpečiť vhodné zastúpenie dotknutej profesie v sieti.- Článok 5 ods. 1 druhý pododsek o funkciách kontaktných bodov sa zmenil a doplnil ustanovením, že kontaktné body budú k dispozícii aj orgánom uvedeným v článku 2 ods. 1 písm. e) (orgány zastupujúce právnické profesie) na rovnaké účely ako pre ostatné orgány v súlade s podrobnými pravidlami, ktoré ustanovia jednotlivé členské štáty.4.2 Konsolidácia právneho rámca pre kontaktné bodyVzťahy medzi kontaktnými bodmi siete a ústrednými orgánmi uvedenými v článku 6 patrili k otázkam, ktoré boli predmetom hodnotenia siete. Tento aspekt revízie je kľúčový z hľadiska lepšieho fungovania siete vo viacerých aspektoch.- Článok 2 ods. 2 rozhodnutia bol upravený o ustanovenie, že ak členský štát určí viacero kontaktných bodov, jeden z nich určí za hlavný kontaktný bod. Tento hlavný kontaktný bod bude povinný v plnom rozsahu venovať svoju činnosť sieti, vynímajúc akékoľvek ďalšie úlohy, najmä tie, ktoré vykonávajú v rámci siete orgány uvedené v odseku 1 písm. b), c), d) [a v novom písmene e)].Je stanovené, že sudca môže tomuto hlavnému kontaktnému bodu pomáhať, pokiaľ týmto kontaktným bodom nie je samotný sudca, ako je tomu vo viacerých členských štátoch, pričom tieto členské štáty si zachovávajú slobodu, pokiaľ ide o vymenovanie akejkoľvek inej osoby do funkcie kontaktného bodu. Tento návrh má zjednodušiť pohyb informácií smerom k súdom, odstrániť stále zreteľnú zdržanlivosť sudcov voči sieti a poskytnúť kontaktným bodom väčšiu legitímnosť voči sudcom.4.3 Úlohy siete v oblasti uplatňovania práva iného členského štátuÚlohy siete sú doplnené tak, aby v budúcnosti plnila kľúčovú úlohu pri oboznamovaní súdov s obsahom cudzieho práva. Článok 3 ods. 2 písm. b) sa mení a dopĺňa tak, aby sa v prípade, že rozhodným právom je právo iného členského štátu, mohli príslušné súdy alebo orgány obrátiť na sieť s cieľom získať informácie o obsahu tohto práva.K článku 5 ods. 2 písm. a) sa pridáva druhý odsek, ktorý ustanovuje, že kontaktné body budú musieť odteraz poskytovať súdom svojho členského štátu informácie, aby uľahčili uplatňovanie práva iného členského štátu. Na tento účel sa dožiadaný kontaktný bod bude opierať o všetky zložky siete vo svojom členskom štáte. Na účely ochrany nezávislosti dožiadajúcich orgánov nebudú informáciami obsiahnutými v odpovedi viazané ani jednotlivé zúčastnené orgány siete, ani súd, ktorý podal žiadosť.4.4 Vzťahy medzi kontaktnými bodmi a ústrednými orgánmiNa účely účinnejšieho uplatňovania článku 6 ods. 2 rozhodnutia stanovuje nový pododsek minimálny ročný počet spoločných stretnutí kontaktných bodov siete a ústredných orgánov v každom členskom štáte. Je totiž dôležité rozvíjať výmenu názorov a pravidelné kontakty medzi týmito dvoma kategóriami členov siete v členských štátoch.4.5 Posilnenie činností kontaktných bodovV článku 5 ods. 2 o funkciách kontaktných bodov sa pridáva písmeno f) s cieľom ustanoviť povinnosť predkladať dvojročnú správu o ich činnosti.- Článok 8, ktorý sa pôvodne obmedzoval na komunikačné prostriedky používané kontaktnými bodmi, bol upravený v záujme zrýchleného vybavovania žiadostí o súdnu spoluprácu v rámci siete. Podľa údajov oznámených niektorými kontaktnými bodmi[9] bola priemerná lehota na vybavenie žiadostí v roku 2007 sedem pracovných dní. V tomto smere však existujú medzi kontaktnými bodmi rozdiely a v prípade niektorých žiadostí sa poukázalo na dlhé lehoty na vybavenie. Činnosť siete je v porovnaní s predchádzajúcimi štruktúrami spolupráce, najmä spolupráce ústredných orgánov alebo diplomatických zastupiteľstiev, odôvodnená pridanou hodnotou vo forme rýchlejšieho a plynulejšieho pohybu žiadostí.Komisia bude viesť chránený elektronický register vymieňaných informácií medzi kontaktnými bodmi na základe ich príspevkov. Komisia takto bude môcť poskytovať sieti v pravidelných intervaloch štatistické údaje o žiadostiach o súdnu spoluprácu. Tento postup umožní zlepšiť zápis žiadostí do registra, zhromaždiť spoľahlivé a úplné údaje o žiadostiach a o súvisiacich predmetoch spracovaných sieťou a presne určiť charakter problémov a potrebné nástroje.Článok 9 sa mení a dopĺňa tak, aby sa členským štátom umožnilo vyslať šesť zástupcov namiesto štyroch na stretnutia kontaktných bodov. Do svojej delegácie v rámci tematických stretnutí podľa článku 10 ods. 1 písm. b) a c) budú preto môcť zahrnúť viac sudcov a odborníkov.4.6 Posilnenie prístupu občanov k spravodlivostiV článku 3 ods. 1 písm. b) sa medzi úlohy a činnosti siete zaraďuje účinný prístup občanov k spravodlivosti. Hoci odôvodnenie 9 stanovuje za cieľ rozhodnutia „ účinný prístup k spravodlivosti pre osoby v cezhraničných konaniach“ , podľa odôvodnenia 14 a článku 3 sa toto úsilie obmedzovalo na zavedenie informačného systému pre verejnosť na európskej úrovni.Haagsky program kládol dôraz na zlepšovanie prístupu občanov k spravodlivosti a od roku 2002 boli v tomto smere prijaté viaceré akty Spoločenstva[10]. Tento návrh umožní sieti účinnejšie implementovať nové nástroje.Do článku 5 ods. 2 sa vkladá písmeno c) a , ktorým sa spresňuje, že kontaktné body budú informovať priamo verejnosť o príslušných nástrojoch Spoločenstva a o medzinárodných nástrojoch, ako aj o vnútroštátnom práve členských štátov, pričom budú klásť dôraz na prístup k spravodlivosti v občianskych veciach. Táto úloha sa odteraz bude plniť v rámci priamej zodpovednosti kontaktných bodov v členských štátoch, t. j. na úrovni najbližšej k občanovi.Znenie hlavy III rozhodnutia sa mení a dopĺňa tak, aby sa do nej premietla nová priorita siete v oblasti poskytovania informácií verejnosti.Ukázalo sa, že prekážky, najmä z hľadiska použiteľných zdrojov, zabraňovali priamemu prístupu občanov ku kontaktným bodom tak, ako je stanovené v článku 19 rozhodnutia. Komisia preto v článku 13 a najprv navrhuje, aby sa kontaktné body v členských štátoch postupne sprístupnili verejnosti iba na základe používania najvhodnejších technologických prostriedkov. Tento návrh však sieti umožní účinne implementovať tieto nové nástroje voči verejnosti.Článok 17 ods. 4 písm. b) týkajúci sa úlohy Komisie v informačnom systéme siete pre verejnosť sa mení a dopĺňa. Komisia zabezpečí preklad informácií o príslušných aspektoch práva a postupoch Spoločenstva vrátane judikatúry Spoločenstva, uvedených v informačnom systéme podľa článku 14, ako aj všetkých všeobecných stránok systému, do úradných jazykov inštitúcií Spoločenstva. Okrem toho zabezpečí Komisia z dôvodu cenovej efektívnosti preklad informačných blokov stanovených v článku 15 do uvedených jazykov, a to podľa použiteľných zdrojov. Zo skúseností získaných od roku 2003 totiž vyplynulo, že na trhu chýbajú voľné zdroje na preloženie týchto informačných blokov do všetkých jazykov v primeraných lehotách. Táto otázka sa bude musieť zaradiť do kontextu rozvoja iniciatívy eJustice , v rámci ktorej sa plánujú opatrenia na uľahčenie prekladu informácií určených verejnosti.4.7 Vzťahy s ostatnými sieťami a niektorými medzinárodnými organizáciamiPridáva sa článok 12a s cieľom nadviazať výmenu a spoluprácu medzi sieťou a ostatnými európskymi sieťami, čo by uľahčilo spoluprácu medzi súdnymi systémami alebo prístup k spravodlivosti.Komisia v uvedenej správe uviedla, že treba rozvíjať existujúcu súčinnosť medzi súdnou sieťou a sieťou Európskych spotrebiteľských centier (ECC-Net), aby sa napríklad umožnilo spotrebiteľovi, ktorého spor sa nemohol vyriešiť v rámci siete ECC-Net, získať v oblasti prístupu k spravodlivosti konkrétnu pomoc od súdnej siete . Tento návrh je potrebný tým viac, že nariadenie č. 861/2007, ktorým sa ustanovuje Európske konanie vo veciach s nízkou hodnotou sporu, nadobudne účinnosť 1. januára 2009.V článku 12 ods. 3 sa stanovuje, že sieť môže nadviazať výmenu informácií s ostatnými sieťami súdnej spolupráce vytvorenými tretími štátmi, ako aj s medzinárodnými organizáciami rozvíjajúcimi súdnu spoluprácu. Napríklad by išlo o Latinskoamerickú sieť Medzinárodnej justičnej spolupráce (IberRed)[11], na ktorej sa zúčastňujú Španielsko a Portugalsko, ale mohlo by ísť aj o iné regionálne súdne siete. K medzinárodným organizáciám uvedeným v tomto článku patrí Haagska konferencia medzinárodného práva súkromného, ku ktorej Spoločenstvo pristúpilo v apríli 2007.4.8 Postavenie Spojeného kráľovstva, Írska a DánskaSpojené kráľovstvo a Írsko sa nezúčastňujú na spolupráci vo veciach v rozsahu pôsobnosti hlavy IV zmluvy, pokiaľ nevyjadria opačné želanie, v súlade s článkom 3 Protokolu o postavení Spojeného kráľovstva a Írska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva.Dánsko sa nezúčastňuje na prijímaní tohto rozhodnutia a nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu v zmysle článkov 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva. Bol však vytvorený nový článok 11a týkajúci sa postupu, ktorým by sa Dánsko mohlo zúčastňovať stretnutí siete, aj keď sa nepodieľa na uplatňovaní rozhodnutia. Od 1. júla 2007 vstúpila do platnosti[12] dohoda medzi Spoločenstvom a Dánskom, ktorou sa na tento členský štát rozširujú ustanovenia dvoch nariadení Spoločenstva o civilnej justícii, ktorá ešte väčšmi vyžaduje úzke zapojenie Dánska do prác siete.4.9 Sieť a medzinárodná spoluprácaNa druhej strane novým článkom 11a ods. 2 sa umožní v súlade s praxou zavedenou od roku 2002[13] vyzvať pristupujúce krajiny, aby sa zúčastňovali na stretnutiach siete ako pozorovatelia, a to hneď po podpísaní aktu o pristúpení. Toto opatrenie im umožní pripraviť sa na plné zapojenie do siete. Návrhom sa rozšíri na kandidátske krajiny.4.10 HodnotenieV novom článku 19 sa ustanovuje, že Komisia bude každé tri roky predkladať Európskemu parlamentu, Rade a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru správu o činnostiach siete.2008/0122 (COD)NávrhROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADYktorým sa mení rozhodnutie Rady 2001/470/ES o vytvorení Európskej súdnej siete pre občianske a obchodné veci […]EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 61 písm. c) a článok 67 ods. 5 druhá zarážka,so zreteľom na návrh Komisie[14]so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[15],konajúc v súlade s postupom stanoveným v článku 251 zmluvy,keďže:(1) Vytvorenie Európskej súdnej siete pre občianske a obchodné veci medzi členskými štátmi rozhodnutím Rady[16] 2001/470/ES vyplýva z myšlienky, že na postupné vytvorenie priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti je potrebné zlepšiť, zjednodušiť a urýchliť účinnú súdnu spoluprácu medzi členskými štátmi a účinný prístup k spravodlivosti pre osoby v cezhraničných konaniach. Toto rozhodnutie nadobudlo účinnosť 1. decembra 2002.(2) „Haagsky program: posilňovanie slobody, bezpečnosti a spravodlivosti v Európskej únii“ prijatý Európskou radou 4. a 5. novembra 2004[17] stanovuje, že v budúcnosti sa vyvinie ďalšie úsilie v záujme zjednodušenia prístupu občanov k spravodlivosti a uľahčenia súdnej spolupráce v občianskych veciach. Osobitný dôraz kladie na účinnú implementáciu aktov prijatých Európskym parlamentom a Radou v občianskych veciach, ako aj na podporu spolupráce medzi členmi právnických profesií s cieľom stanoviť osvedčené postupy.(3) V súlade s článkom 19 rozhodnutia 2001/470/ES Komisia predložila 16. mája 2006 správu o fungovaní siete[18]. V tejto správe sa uvádza, že napriek tomu, že sieť všeobecne dosiahla ciele stanovené v roku 2001, ešte ani zďaleka nerozvinula všetky svoje možnosti.(4) S cieľom zabezpečiť realizáciu cieľov Haagskeho programu v oblasti posilnenia súdnej spolupráce a prístupu občanov k spravodlivosti a čeliť predvídateľnému nárastu úloh siete v nadchádzajúcich rokoch je potrebné, aby sieť mala k dispozícii obnovený právny rámec, ktorým by sa jej poskytlo viacej akčných prostriedkov.(5) V prvom rade je nevyhnutné dosiahnuť lepšiu štrukturalizáciu fungovania siete v členských štátoch okolo národného kontaktného bodu a na základe toho posilniť úlohu kontaktného bodu tak v rámci siete, ako aj voči sudcom, subjektom uplatňujúcim právo a občianskej spoločnosti.(6) Na účely dosiahnutia tohto cieľa je nevyhnutné, aby hlavný kontaktný bod v každom členskom štáte v plnom rozsahu zameral svoju činnosť na úlohy siete, a takto plne vykonával právomoci ustanovené rozhodnutím 2001/470/ES.(7) V prípade určenia práva iného členského štátu aktom Spoločenstva alebo medzinárodným dohovorom musia kontaktné body siete v budúcnosti zohrávať dôležitú úlohu v oblasti informovania súdnych a mimosúdnych orgánov v členských štátoch o obsahu cudzieho práva.(8) Spracovanie žiadostí o spoluprácu kontaktnými bodmi sa musí realizovať dostatočne rýchlo, aby sa dosiahla zlučiteľnosť so všeobecnými cieľmi rozhodnutia.(9) V záujme dosiahnutia cieľov rozhodnutia 2001/470/ES v oblasti zlepšenia súdnej spolupráce v Európskej únii a prístupu občanov k spravodlivosti, sa musia právnické profesie, ktoré sú priamo zapojené do uplatňovania nástrojov Spoločenstva a medzinárodných nástrojov týkajúcich sa civilnej justície, stať členmi siete prostredníctvom ich vnútroštátnych organizácií.(10) S cieľom ďalšieho rozvoja činností siete v oblasti prístupu k spravodlivosti je okrem iného potrebné, aby sa kontaktné body v členských štátoch postupne sprístupnili verejnosti prostredníctvom moderných komunikačných prostriedkov.(11) V záujme prehĺbenia vzájomnej dôvery medzi sudcami v Európskej únii a posilnenia súčinnosti medzi príslušnými sieťami je potrebné, aby sieť udržiavala nepretržité vzťahy s ostatnými európskymi sieťami, ktoré majú rovnaké ciele, najmä so sieťou justičných orgánov a sudcov.(12) S cieľom prispieť k podpore medzinárodnej súdnej spolupráce musí byť sieť schopná rozvíjať kontakty s ostatnými sieťami súdnej spolupráce vo svete a s medzinárodnými organizáciami, ktoré podporujú medzinárodnú súdnu spoluprácu.(13) V záujme pravidelného monitorovania pokroku pri realizácii cieľov tohto rozhodnutia by mala Komisia predkladať Európskemu parlamentu a Rade správy o činnosti siete.(14) Rozhodnutie Rady 2001/470/ES by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.(15) Keďže ciele tohto rozhodnutia, t. j. posilnenie súdnej spolupráce medzi členskými štátmi a účinný prístup k spravodlivosti pre osoby pri cezhraničných sporoch, nemôžu byť dostatočne dosiahnuté na úrovni členských štátov, a preto sa môžu lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, Spoločenstvo môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality, ako je uvedená v predmetnom článku zmluvy, toto rozhodnutie neprekračuje to, čo je nutné na dosiahnutie týchto cieľov.(16) [Spojené kráľovstvo a Írsko podľa článku 3 Protokolu o postavení Spojeného kráľovstva a Írska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva oznámili svoje želanie zúčastniť sa prijatia a uplatňovania tohto rozhodnutia.](17) V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, sa tento štát nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia a nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:Článok 1Rozhodnutie Rady 2001/470/ES sa mení a dopĺňa takto:1) Článok 2 sa mení a dopĺňa takto:a) Odsek 1 sa mení a dopĺňa takto:i) v písmene c) sa slová „spoluprácu v občianskych a obchodných veciach“ nahrádzajú slovami „súdnu spoluprácu v občianskych a obchodných veciach“ ii) dopĺňa sa písmeno e):„e) profesijné organizácie zastupujúce na vnútroštátnej úrovni v členských štátoch advokátov, notárov, súdnych vykonávateľov a iných príslušníkov právnických profesií, ktorí sa priamo zúčastňujú na uplatňovaní aktov Spoločenstva a medzinárodných nástrojov súvisiacich so súdnou spoluprácou v občianskych a obchodných veciach.“b) Odsek 2 sa mení a dopĺňa takto:i) druhý pododsek sa nahrádza takto:„Ak členský štát určí viacero kontaktných bodov, jeden z nich určí za hlavný kontaktný bod a zabezpečí, aby medzi nimi fungovali vhodné koordinačné mechanizmy. Osoba určená ako jediný kontaktný bod alebo ako hlavný kontaktný bod členského štátu vykonáva výlučne úlohy kontaktného bodu ustanovené týmto rozhodnutím, vynímajúc akékoľvek ďalšie úlohy, a najmä tie, ktoré sú uvedené v odseku 1 písm. b), c), d) a e) .“ii) dopĺňa sa tento pododsek:„Ak kontaktným bodom určeným podľa odseku 2 nie je sudca, príslušný členský štát určí sudcu, ktorý mu bude pomáhať pri plnení jeho úloh v súčinnosti s miestnymi súdnymi orgánmi. Tento sudca je plnoprávnym členom siete.“c) Odsek 3 sa nahrádza takto:„3. Členské štáty identifikujú orgány uvedené v odseku 1 písm. b), c) a e). Ak na účely odseku 1 písm. e) existuje v členskom štáte na vnútroštátnej úrovni viacero reprezentatívnych profesijných organizácií určitej právnickej profesie, tento členský štát zabezpečí vhodné zastúpenie danej profesie v rámci siete.“d) V odseku 5 sa slová „v odseku 1“ nahrádzajú slovami „v odsekoch 1 a 2“.2) Článok 3 sa mení a dopĺňa takto:a) V odseku 1 sa písmeno b) nahrádza takto:„b) uľahčenie účinného prístupu verejnosti k spravodlivosti, najmä prostredníctvom informačných opatrení zameraných na fungovanie aktov Spoločenstva a medzinárodných nástrojov súvisiacich so súdnou spoluprácou v občianskych a obchodných veciach.“b) V odseku 2 písm. b) sa dopĺňa toto:„predovšetkým v prípade, ak rozhodným právom je právo iného členského štátu, sa súdy alebo orgány, ktorým bol prípad postúpený, môžu obrátiť na sieť s cieľom získať informácie o obsahu tohto práva.“3) Článok 5 sa mení a dopĺňa takto:a) V odseku 1 sa druhý pododsek nahrádza takto:„Na rovnaké účely sú kontaktné body k dispozícii aj miestnym súdnym orgánom ich členského štátu a orgánom uvedeným v článku 2 ods. 1 písm. e), a to v súlade s pravidlami určenými jednotlivými členskými štátmi.“b) Odsek 2 sa mení a dopĺňa takto:i) písmeno a) sa nahrádza takto:„a) poskytovať ostatným kontaktným bodom, orgánom uvedeným v článku 2 ods. 1 písm. b), c), d) a e) a miestnym súdnym orgánom vo svojich členských štátoch všetky informácie potrebné z hľadiska dobrej súdnej spolupráce medzi členskými štátmi v súlade s článkom 3 v záujme efektívneho vypracovania žiadosti o súdnu spoluprácu a vytvorenia najvhodnejších priamych kontaktov; predovšetkým poskytovať všetky informácie s cieľom uľahčiť uplatňovanie práva iného členského štátu, ktoré je uplatniteľné na spor alebo situáciu v zmysle aktu Spoločenstva alebo medzinárodného nástroja. Na tento účel sa kontaktný bod, ktorému sa predloží takáto žiadosť, môže pri vybavovaní žiadosti oprieť o ďalšie orgány svojho členského štátu uvedené v článku 2. Informácie obsiahnuté v odpovedi nezaväzujú ani kontaktný bod, ani tieto orgány. Nezaväzujú ani orgán, ktorý podal žiadosť.“ii) vkladá sa toto písmeno c) a :„c) a informovať verejnosť o súdnej spolupráci v občianskych a obchodných veciach v rámci Európskej únie, o príslušných nástrojoch Spoločenstva a medzinárodných nástrojoch a o vnútroštátnom práve členských štátov, najmä pokiaľ ide o prístup k súdnym systémom.“iii) dopĺňa sa toto písmeno f):„f) vypracovávať dvojročnú správu o svojej činnosti a predkladať ju na stretnutí členov siete.“4) Do článku 6 ods. 2 sa dopĺňa tento pododsek:„Na tento účel sa kontaktný(-é) bod(-y) siete a príslušné orgány stretávajú v každom členskom štáte najmenej raz do roka podľa pravidiel určených jednotlivými členskými štátmi.“5) Článok 8 sa nahrádza takto:Článok 8Zrýchlené vybavenie žiadostí o súdnu spoluprácu1. Kontaktné body odpovedia na všetky žiadosti bezodkladne a najneskôr do desiatich dní odo dňa ich doručenia. Ak kontaktný bod nemôže odpovedať na žiadosť do desiatich dní odo dňa jej doručenia, stručne o tom upovedomí žiadateľa, pričom uvedie lehotu, ktorú považuje za potrebnú na odpoveď.2. Na účely čo najúčinnejšej a najrýchlejšej odpovede na žiadosti uvedené v odseku 1 využívajú kontaktné body najvhodnejšie technologické prostriedky, ktoré im poskytujú členské štáty.3. Komisia vedie chránený elektronický register s obmedzeným prístupom týkajúci sa žiadostí o súdnu spoluprácu a odpovedí podľa článku 5 ods. 2 písm. a), b), c), c) a a článku 13 a . Kontaktné body dbajú na to, aby informácie potrebné na vytvorenie a fungovanie tohto systému boli Komisii pravidelne poskytované.“4. Komisia bude kontaktným bodom poskytovať štatistické údaje o žiadostiach o súdnu spoluprácu a odpovediach uvedených v odseku 3 najmenej raz za každý polrok.“6) V článku 9 ods. 2 sa slovo „štyroch“ nahrádza slovom „šiestich“.7) Vkladá sa tento článok 11a:Článok 11aÚčasť pozorovateľov na stretnutiach siete1. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 1 ods. 2 môže byť Dánsko zastúpené na stretnutiach uvedených v článkoch 9 a 11.2. Pristupujúce krajiny a kandidátske krajiny môžu byť na tieto stretnutia prizvané ako pozorovatelia. Na niektorých stretnutiach siete sa môžu ako pozorovatelia zúčastniť aj štáty, ktoré sú tretími stranami Dohovoru o právomocí a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach podpísaného v Lugane 30. októbra 2007.3. Každá pozorovateľská krajina môže byť na týchto stretnutiach zastúpená jedným alebo viacerými osobami, počet zástupcov za krajinu však v žiadnom prípade nesmie byť vyšší ako tri.8) Vkladá sa tento článok 12a:Článok 12aVzťahy s ostatnými sieťami a medzinárodnými organizáciami1. Sieť udržiava vzťahy s ostatnými európskymi sieťami, ktoré majú rovnaké ciele, najmä s Európskou súdnou sieťou pre trestné veci a Európskou sieťou odbornej justičnej prípravy.2. Sieť udržiava vzťahy so sieťou Európskych spotrebiteľských centier (ECC-Net). Kontaktné body Európskej súdnej siete pre občianske a obchodné veci sú predovšetkým k dispozícii kontaktným bodom siete ECC-Net, aby im poskytli všetky potrebné informácie, ktoré by mohli uľahčiť prístup spotrebiteľom k spravodlivosti.3. Na účely plnenia úloh uvedených v článku 3 týkajúcich sa medzinárodných nástrojov súvisiacich so súdnou spoluprácou v občianskych a obchodných veciach udržiava sieť kontakty a vymieňa si skúsenosti s ostatnými sieťami súdnej spolupráce vytvorenými medzi tretími krajinami a medzinárodnými organizáciami, ktoré podporujú medzinárodnú súdnu spoluprácu.4. Implementáciou ustanovení tohto článku je poverená Komisia v úzkej spolupráci s predsedníctvom Rady a členskými štátmi.“9) Nadpis hlavy III sa nahrádza takto:„Hlava IIIInformácie dostupné v rámci siete a informovanie verejnosti“.10) Do článku 13 ods. 1 sa dopĺňa toto písmeno c):„c) informácie uvedené v článku 8.“11) Vkladá sa tento článok 13a:Článok 13aInformovanie verejnosti kontaktnými bodmiKontaktné body siete budú postupne sprístupnené verejnosti najvhodnejšími technologickými prostriedkami, aby ju informovali o obsahu a o uplatňovaní nástrojov Spoločenstva alebo medzinárodných nástrojov súvisiacich so súdnou spoluprácou v občianskych a obchodných veciach, ak to bude potrebné, nasmerovali ju na orgány poverené ich konkrétnym uplatňovaním, najmä na orgány uvedené v článku 6.“12) V článku 17 ods. 4 sa písmeno b) nahrádza takto:„b) Následne zabezpečí podľa dostupných zdrojov preklad informácií o príslušných aspektoch práva a o postupoch Spoločenstva vrátane judikatúry Spoločenstva, ako aj všeobecných stránok informačného systému a informačných blokov uvedených v článku 15 do ostatných úradných jazykov inštitúcií Spoločenstva a sprístupní tieto informácie na vlastnej internetovej stránke siete.“13) Článok 19 sa nahrádza takto:Článok 19HodnotenieNajneskôr [...] (tri roky po dátume nadobudnutia účinnosti tohto rozhodnutia) a potom každé tri roky Komisia predloží Európskemu parlamentu, Rade a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru správu o činnosti siete. K správe sa pripoja, ak to bude potrebné, návrhy na zmenu tohto rozhodnutia.“14) Článok 20 sa nahrádza takto:Článok 20OznámenieNajneskôr [...] (šesť mesiacov pred dátumom nadobudnutia účinnosti tohto rozhodnutia) členské štáty oznámia Komisii informácie podľa článku 2 ods. 5.“Článok 2Nadobudnutie účinnostiToto rozhodnutie nadobúda účinnosť […].Toto rozhodnutie sa uplatňuje od […] s výnimkou článkov 2 a 20, ktoré sa uplatňujú odo dňa oznámenia tohto rozhodnutia členským štátom, ktorým je určené.Toto rozhodnutie je určené členským štátom v súlade so Zmluvou o založení Európskeho spoločenstva.V Bruseli […]Za Európsky parlament Za Radupredseda predseda [1] Ú. v. ES L 174, 27.6.2001, s. 25.[2] http://ec.europa.eu/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm[3] KOM(2006) 203 v konečnom znení, SEK(2006) 579.[4] Dok. 7152/07 JUSTCIV 48.[5] Ú. v. EÚ C 53, 3.3.2005, s. 1.[6] Ú. v. EÚ C 198, 12.8.2005, s. 1.[7] Smernica o súdnej pomoci účinná od 30. novembra 2004, nariadenie „Brusel IIA“ účinné od 1. marca 2005, smernica o odškodňovaní obetí trestných činov účinná od 1. januára 2006, nariadenie o európskom exekučnom titule účinné od 21. októbra 2005, nariadenie, ktorým sa vytvára európske konanie o platobnom rozkaze účinné od 12. decembra 2008, nariadenie, ktorým sa vytvára európske konanie vo veciach s nízkou hodnotou sporu účinné od 1. januára 2009, nariadenie Rím II o rozhodnom práce pre mimozmluvné záväzky účinné od 11. januára 2009, nariadenie, ktorým sa reviduje nariadenie o zasielaní aktov účinné od 13. novembra 2008, ako aj smernica o určitých aspektoch mediácie v občianskych a obchodných veciach účinná od 21. mája 2008 a nariadenie Rím I o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky, ktoré je práve v procese schvaľovania.[8] V prípade Belgicka je to Národná komora súdnych vykonávateľov na účely nariadenia č. 1348/2000 a v prípade Francúzska Najvyššia notárska rada pre Haagsky dohovor o uľahčení medzinárodného prístupu k spravodlivosti z roku 1980 a Dohovoru CIEC (Medzinárodnej komisie pre občianskoprávny status) o výmene informácií o získaní štátneho občianstva.[9] Číselné údaje oznámené iba 6 kontaktnými bodmi siete.[10] Predovšetkým ide o smernice o právnej pomoci a odškodňovaní obetí trestných činov a o nariadenia o európskych konaniach o vydaní platobného rozkazu a o riešení sporov s nízkou hodnotou, ktorých ustanovenia sa výslovne odvolávajú na úlohu siete s cieľom zabezpečiť ich správne uplatňovanie (články 28 a 24).[11] Sieť IberRed vytvorená v októbri 2004 je štruktúra tvorená kontaktnými bodmi z 23 latinskoamerických krajín, ktorej cieľom je zlepšiť justičnú pomoc v občianskych a trestných veciach a posilniť vzťahy spolupráce medzi týmito krajinami.[12] Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Dánskym kráľovstvom, ktorou sa rozširujú na Dánsko ustanovenia nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 o súdnej príslušnosti, uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach a Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Dánskym kráľovstvom, ktorou sa rozširujú na Dánsko ustanovenia nariadenia Rady (ES) č. 1348/2000 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach v členských štátoch, Ú. v. EÚ L 120, 5.5.2006, s. 22 a 23.[13] Pristupujúcimi krajinami sa rozumejú krajiny, v súvislosti s ktorými sa skončili rokovania a bola podpísaní zmluva o pristúpení (napríklad Rumunsko a Bulharsko v roku 2006). Kandidátskymi krajinami sa rozumejú krajiny, s ktorými sa začali a v súčasnosti prebiehajú rokovania (Turecko, Chorvátsko, Bývalá juhoslovanská republika Macedónsko). Desať členských štátov, ktoré k EÚ pristúpili 1. mája 2004, bolo pozvaných na zasadnutia siete ako pozorovatelia od decembra 2002. Bulharsko a Rumunsko sa zúčastňujú na zasadnutiach siete od apríla 2005.[14] Ú. v. EÚ C [...], [...], s. [...].[15] Ú. v. EÚ C [...], [...], s. [...].[16] Ú. v. EÚ L 174, 27.6.2001, s. 25.[17] Ú. v. EÚ C 53, 3.3.2005, s. 1.[18] Správa Komisie Rade, Európskemu parlamentu a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru o uplatňovaní rozhodnutia Rady 2001/470/ES o vytvorení Európskej súdnej siete pre občianske a obchodné veci zo 16. mája 2006, KOM(2006) 203 v konečnom znení.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli6. 10. 2015
            COM(2015) 483 final
            2015/0234(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o pozícii, ktorú má Európska únia zaujať na Konferencii ministrov Svetovej obchodnej organizácie, pokiaľ ide o predĺženie moratória na clo z elektronických prenosov a moratória na sťažnosti v situácii, keď nedochádza k porušeniu, a v iných situáciách

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

               Cieľom tohto návrhu je umožniť Únii pripojiť sa ku konsenzu v Svetovej obchodnej organizácii (WTO), pokiaľ ide o prijatie dvoch rozhodnutí Konferencie ministrov WTO týkajúcich sa 1. moratória na clo z elektronických prenosov („moratórium na clo z elektronického obchodu“) a 2. uplatňovania článku XXIII ods. 1 písm. b) a c) dohody GATT 1994 o „sťažnostiach v situácii, keď nedochádza k porušeniu, a v iných situáciách“ pri urovnávaní sporov podľa Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva (ďalej len „dohoda TRIPS“).

               Únia vždy podporovala predĺženie „moratória na clo z elektronického obchodu“, pretože elektronický obchod je službou, a preto by nemal podliehať clu. Okrem toho moratórium prináša firmám v Únii zásadné hospodárske výhody.

               Dohodou TRIPS bolo stanovené moratórium na obdobie piatich rokov od nadobudnutia jej platnosti v roku 1995, pokiaľ ide o uplatňovanie článku XXIII ods. 1 písm. b) a c) o sťažnostiach v situácii, keď nedochádza k porušeniu, a v iných situáciách pri urovnávaní sporov podľa dohody TRIPS (článok 64 ods. 2 dohody TRIPS). Počas tohto obdobia sa nedosiahol konsenzus o rozsahu a forme typov sťažností v situácii, keď nedochádza k porušeniu, a v iných situáciách podľa článku 64 ods. 3 dohody TRIPS.

               Po uplynutí pôvodnej päťročnej lehoty Konferencia ministrov WTO priebežne predlžovala uvedené pozastavenie uplatňovania prostredníctvom rozhodnutia o konsenze v súlade s článkom 64 ods. 3 dohody TRIPS, a to vždy do svojho ďalšieho zasadania. Posledné predĺženie z 11. decembra 2013 platí až do zasadania konferencie ministrov v roku 2015. V rozhodnutiach Konferencie ministrov WTO sa Rada pre TRIPS vyzývala, aby pokračovala vo svojom posudzovaní rozsahu a foriem typov sťažností uvedených v článku XXIII ods. 1 písm. b) a c) dohody GATT 1994 a aby do svojho ďalšieho zasadania vypracovala odporúčania. V rozhodnutiach sa zároveň uviedlo, že sa dohodlo, že do toho momentu nebudú členovia podávať žiadne takéto sťažnosti podľa dohody TRIPS.

               Doposiaľ sa nedosiahol žiadny konsenzus o rozsahu a formách typov sťažností.

               V návrhu sa stanovuje, že Rada splnomocní Komisiu, aby v mene Európskej únie zaujala pozíciu vo WTO s cieľom pripojiť sa ku konsenzu, pokiaľ ide o predĺženie „moratória na clo z elektronického obchodu“ na neurčitý čas (alebo na každej konferencii ministrov, kde sa navrhuje prijatie moratória na clo z elektronického obchodu) a moratória na sťažnosti v situácii, keď nedochádza k porušeniu, a v iných situáciách podľa dohody TRIPS, kým Konferencia ministrov WTO neprijme rozhodnutie o rozsahu a formách typov sťažností v situácii, keď nedochádza k porušeniu.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v danej oblasti politiky a s ďalšími politikami Únie

                  Iniciatíva je plne v súlade s existujúcimi ustanoveniami v danej oblasti politiky. Podobné rozhodnutia boli už vypracované pre predchádzajúce Konferencie ministrov WTO, a to posledne pre 9. Konferenciu ministrov WTO v roku 2013.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               V článku 218 ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) sa stanovuje, že ak je v rámci orgánu zriadeného medzinárodnou dohodou potrebné prijať rozhodnutie s právnymi účinkami, Rada na návrh Komisie alebo vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku prijme rozhodnutie, ktorým sa určuje pozícia, ktorá sa má prijať v mene Únie. Toto ustanovenie sa vzťahuje na predĺženie moratória, keďže rozhodnutie sa prijíma v orgáne zriadenom medzinárodnou dohodou (Konferencia ministrov WTO), ktorá má vplyv na práva a povinnosti EÚ.

               Plánované moratórium na elektronický obchod sa týka záležitostí patriacich do rozsahu pôsobnosti spoločnej obchodnej politiky (článok 207 ZFEÚ), a predovšetkým povinností podľa Všeobecnej dohody o obchode so službami. Podobne aj navrhované moratórium na sťažnosti v situácii, keď nedochádza k porušeniu, a v iných situáciách sa týka záležitostí patriacich do rozsahu pôsobnosti spoločnej obchodnej politiky, a predovšetkým povinností podľa dohody TRIPS.

               3.ROZSAH PÔSOBNOSTI NÁVRHU

               Európsky parlament bude v súlade s článkom 218 ods. 10 ZFEÚ ihneď a v plnom rozsahu informovaný.

               2015/0234 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o pozícii, ktorú má Európska únia zaujať na Konferencii ministrov Svetovej obchodnej organizácie, pokiaľ ide o predĺženie moratória na clo z elektronických prenosov a moratória na sťažnosti v situácii, keď nedochádza k porušeniu, a v iných situáciách

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 4 v spojení s článkom 218 ods. 9,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Na zasadaní Konferencie ministrov Svetovej obchodnej organizácie (WTO) v roku 1998 bolo prijaté moratórium na clo z elektronických prenosov (ďalej len „moratórium na clo z elektronického obchodu“) s takým účinkom, že členovia WTO majú naďalej pokračovať v ich súčasnej praxi spočívajúcej v neukladaní ciel na elektronické prenosy. V súčasnej dobe má toto moratórium podobu rozhodnutia Konferencie ministrov WTO, ktoré bolo od roku 1998 každé dva roky obnovované.

               (2)Moratórium na sťažnosti v situácii, keď nedochádza k porušeniu, a v iných situáciách sa po uplynutí päťročnej lehoty neustále predlžuje na Konferenciách ministrov WTO na účely prijatia rozhodnutia o rozsahu a formách typov týchto sťažností podľa článku 64 ods. 3 dohody TRIPS.

               (3)Tieto moratóriá boli naposledy predĺžené na Konferencii ministrov WTO v decembri 2013 a platia do roku 2015. Na najbližšej Konferencii ministrov WTO by sa mali znovu predĺžiť alebo by sa mala stanoviť ich trvalá platnosť, pokiaľ počas súčasných alebo budúcich diskusií dôjde ku konsenzu v tomto zmysle.

               (4)Je v záujme Únie podporiť predĺženie moratória na clo z elektronického obchodu na neurčitý čas i predĺženie moratória na sťažnosti v situácii, keď nedochádza k porušeniu, a v iných situáciách dovtedy, kým konferencia ministrov neschváli odporúčania Rady pre TRIPS, pokiaľ ide o rozsah a formy typov sťažností v situácii, keď nedochádza k porušeniu, a v iných situáciách podľa článku 64 ods. 3 dohody TRIPS,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Pozícia, ktorú má Únia zaujať na Konferencii ministrov Svetovej obchodnej organizácie, spočíva v podporení predĺženia moratória na clo z elektronických prenosov („moratórium na clo z elektronického obchodu“) a moratória na sťažnosti typov uvedených v článku XXIII ods. 1 písm. b) a c) dohody GATT 1994 („sťažnosti v situácii, keď nedochádza k porušeniu, a v iných situáciách“), kým Konferencia ministrov nerozhodne o rozsahu a forme typov sťažností v situácii, keď nedochádza k porušeniu, a v iných situáciách.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda