				|

		52013PC0534

			Návrh NARIADENIE RADY o zriadení Európskej prokuratúry /* COM/2013/0534 final - 2013/0255 (APP) */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
1.           KONTEXT NÁVRHU
Trestné stíhanie trestných činov, ktoré
poškodzujú rozpočet EÚ, je v súčasnosti vo výlučnej
právomoci členských štátov a v tejto oblasti neexistuje žiadny
orgán Únie. Hoci potenciálne škody týchto trestných činov sú značné,
nie vždy ich príslušné vnútroštátne orgány vyšetrujú a trestne stíhajú,
keďže zdroje na presadzovanie práva sú obmedzené. Úsilie na presadzovanie
práva je v dôsledku toho v tejto oblasti často roztrieštené
a cezhraničný rozmer týchto trestných činov zvyčajne uniká
pozornosti orgánov.
Zatiaľ čo riešenie
cezhraničných prípadov podvodov si vyžaduje úzko koordinované
a efektívne vyšetrovanie a trestné stíhanie na európskej úrovni,
súčasná úroveň výmeny informácií a koordinácie na to
nepostačuje, a to napriek zintenzívnenému úsiliu orgánov Únie, ako sú
napríklad Eurojust, Europol a Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF).
Koordinácia, spolupráca a výmena informácií narážajú na mnohé problémy
a obmedzenia, čo je spôsobené nesúladom medzi kompetenciami orgánov
patriacich do rôznych územných a funkčných jurisdikcií. Medzery v
súdnej činnosti v oblasti boja proti podvodom sa vyskytujú každodenne
na rôznych úrovniach a u rôznych orgánov a predstavujú veľkú
prekážku pre efektívne vyšetrovanie a trestné stíhanie trestných
činov poškodzujúcich finančné záujmy Únie.
Eurojust a Europol majú všeobecný mandát
na uľahčenie výmeny informácií a koordináciu vnútroštátnych
trestných vyšetrovaní a stíhaní, nemajú však právomoc na vykonávanie
samotného vyšetrovania alebo trestného stíhania. Úrad OLAF má mandát na
vyšetrovanie podvodných a nezákonných činností poškodzujúcich EÚ, ale
jeho právomocí sú obmedzené na administratívne vyšetrovania. Činnosť
vnútroštátnych súdnych orgánov je často pomalá, miery trestného stíhania
sú v priemere nízke a výsledky dosiahnuté v rôznych
členských štátoch v Únii ako celku sú nerovnomerné. Na základe
skúseností z praxe sa súdna činnosť členských štátov
v oblasti boja proti podvodom nemôže v súčasnosti považovať
za natoľko efektívnu, rovnocennú a s takým odrádzajúcim
účinkom, ako sa vyžaduje podľa zmluvy.
Keďže orgány členských štátov
pôsobiace v oblasti trestného vyšetrovania a stíhania nedokážu
v súčasnosti dosiahnuť rovnakú úroveň ochrany
a presadzovania, má Únia nielen právomoc, ale aj povinnosť
konať. Z právneho hľadiska sa to vyžaduje aj v článku 325
Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), ale keď sa zoberú do úvahy špecifické
pravidlá Únie, ktoré sa uplatňujú v tejto oblasti, má Únia aj
najlepšie možnosti na ochranu svojich finančných záujmov, a to aj
prostredníctvom trestného stíhania trestných činov poškodzujúcich tieto
záujmy. V článku 86 zmluvy sa ustanovuje potrebný právny základ pre
takýto nový systém trestného stíhania na úrovni Únie, ktorého cieľom je napraviť
nedostatky súčasného režimu presadzovania založeného výlučne na vnútroštátnom
úsilí a dodať súlad a koordináciu tomuto úsiliu.
Cieľom tohto návrhu je zriadiť
Európsku prokuratúru (European Public Prosecutor’s Office – EPPO) a vymedziť
jej právomoci a postupy. Dopĺňa skorší legislatívny návrh[1],
v ktorom sa vymedzujú trestné činy, ako aj uplatniteľné sankcie.
Tento návrh je súčasťou
legislatívneho balíka, keďže ho bude sprevádzať návrh týkajúci sa
reformy Eurojustu.
2.           VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI
STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU
Komisia na vypracovanie tohto nariadenia
vykonala pri viacerých príležitostiach rozsiahle konzultácie so
zainteresovanými stranami a vychádzala aj zo skorších diskusií o Európskej
prokuratúre, ktoré trvajú viac ako desať rokov[2].
Prípravné konzultácie v súvislosti s týmto návrhom pokrývali hlavné
otázky tohto nariadenia vrátane rôznych možností, pokiaľ ide
o inštitucionálne, právne, organizačné a prevádzkové
usporiadanie európskeho systému pre vyšetrovanie a trestné stíhanie
príslušných trestných činov.
Na začiatku roka 2012 boli zverejnené dva
dotazníky distribuované on-line, jeden pre odborníkov z oblasti justície
a druhý pre širokú verejnosť. Pokiaľ ide o nové kroky na
posilnenie materiálneho a procesného rámca pre trestné činy
poškodzujúce finančné záujmy EÚ, boli odpovede vo všeobecnosti pozitívne,
a väčšina respondentov vyjadrila aj podporu myšlienke zriadenia
Európskej prokuratúry. Zazneli viaceré podrobnejšie návrhy, obavy
a otázky, najmä čo sa týka vzťahu medzi Európskou prokuratúrou
a vnútroštátnymi prokurátormi, právomoci Európskej prokuratúry riadiť
a koordinovať vyšetrovania na vnútroštátnej úrovni alebo možných
problémov s prípadnými harmonizovanými európskymi procesnými predpismi pre
konania Európskej prokuratúry. Zároveň sa vo viacerých členských
štátoch vykonal prieskum v teréne ako súčasť externej štúdie na
podporu tejto správy. Okrem toho sa v priebehu roka 2012 a na
začiatku roka 2013 konali viaceré diskusie a stretnutia na európskej
úrovni:
·
sieť štátnych prokurátorov alebo zodpovedajúcich
inštitúcií na najvyšších odvolacích súdoch členských štátov,
Budapešť, 25. – 26. mája 2012,
·
konferencia: Koncepcia Európskej prokuratúry,
Luxemburg, 13. – 15. júna 2012; na konferencii sa zúčastnili odborníci a
zástupcovia na vysokej úrovni z akademickej obce, inštitúcií EÚ
a členských štátov,
·
konzultačné stretnutie podpredsedníčky
Redingovej s prokurátormi a riaditeľmi prokuratúr
z členských štátov, Brusel, 26. júna 2012; stretnutie umožnilo
otvorenú diskusiu o osobitných otázkach týkajúcich sa ochrany
finančných záujmov Únie,
·
Komisia 18. októbra 2012 usporiadala
konzultačné stretnutie o otázkach týkajúcich sa možnej reformy
Eurojustu, v rámci ktorého sa so zástupcami členských štátov
diskutovalo aj o otázkach súvisiacich so zriadením Európskej prokuratúry;
na stretnutí sa všeobecne podporilo zriadenie úzkej väzby medzi Eurojustom
a Európskou prokuratúrou,
·
10. konferencia úradu OLAF pre prokurátorov
zaoberajúcich sa podvodmi, Berlín, 8. – 9. november 2012, poskytla
príležitosť na preskúmanie možností, ako môžu prokurátori vzájomne spolupracovať
s Európskou prokuratúrou v prípade jej zriadenia,
·
neformálna konzultácia uskutočnená 26.
novembra 2012 s obhajcami (Rada advokátskych komôr Európy – CCBE
a Európska asociácia trestných právnikov – ECBA) bola zameraná na procesné
záruky pre podozrivých a jej výsledkom boli užitočné odporúčania
v tomto smere,
·
seminár Akadémie európskeho práva (ERA)
s názvom Smerom k Európskej prokuratúre, 17. a 18. januára 2013,
·
stretnutie skupiny expertov Komisie pre trestnú
politiku, Brusel, 23. januára 2013,
·
ďalšie konzultačné stretnutie s ECBA
a CCBE, Brusel, 9. apríla 2013.
Okrem toho sa v druhej polovici roka 2012
a na začiatku roka 2013 konali aj viaceré dvojstranné
konzultačné stretnutia s orgánmi členských štátov.
Komisia vykonala posúdenie vplyvu politických
alternatív, pričom okrem iného zohľadnila aj externú štúdiu (osobitná
zmluva č. JUST/2011/JPEN/FW/0030.A4), v ktorej sa posudzovali rôzne
možnosti týkajúce sa zriadenia Európskej prokuratúry. Podľa analýzy
posúdenia vplyvu poskytuje európska prokuratúra ako decentralizovaný
integrovaný úrad Únie, ktorý vychádza z vnútroštátnych súdnych systémov,
najväčšie výhody a spôsobuje najnižšie náklady.
3.           PRÁVNE ASPEKTY NÁVRHU
3.1.        Právny základ
Právnym základom návrhu je článok 86
zmluvy. Podľa prvého odseku tohto ustanovenia „[s]
cieľom bojovať proti trestnej činnosti, ktorá poškodzuje finančné
záujmy Únie, môže Rada v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom prostredníctvom
nariadení vytvoriť z Eurojustu Európsku prokuratúru. Rada sa uznáša
jednomyseľne po udelení súhlasu Európskeho parlamentu.“ V druhom
odseku tohto ustanovenia sa takto vymedzuje zodpovednosť Európskej
prokuratúry: „Európska prokuratúra zodpovedá, ak je to vhodné, v spojení s
Europolom, za vyšetrovanie a trestné stíhanie páchateľov a
spolupáchateľov trestných činov, ktoré spôsobujú ujmu finančným
záujmom Únie, vymedzených nariadením uvedeným v odseku 1, a za podanie
obžaloby. Pred súdnymi orgánmi členských štátov vystupuje vo vzťahu k
takýmto trestným činom vo funkcii prokurátora.“ Napokon v treťom
odseku článku 86 zmluvy sa určuje podstata rozsahu pôsobnosti
nariadení, ktoré sa majú podľa neho prijať: „[n]ariadenia
uvedené v odseku 1 ustanovia právne postavenie Európskej prokuratúry,
podrobnosti výkonu jej funkcií, procesné predpisy vzťahujúce sa na jej
činnosť, ako aj pravidlá prípustnosti dôkazov a pravidlá súdnej
kontroly preskúmania jej procesných úkonov pri výkone jej funkcií.“
3.2.        Subsidiarita a
proporcionalita
Je potrebné, aby Únia konala, pretože plánovaná
akcia má sama osebe úniový rozmer. Zahŕňa riadenie a koordináciu
na úrovni Únie v oblasti vyšetrovania a trestného stíhania trestných
činov poškodzujúcich jej finančné záujmy, ktorých ochrana sa od Únie
a členských štátov vyžaduje podľa článkov 310 ods. 6 a 325 ZFEÚ.
Tento cieľ možno v súlade so zásadou subsidiarity z dôvodov jeho
rozsahu a účinkov dosiahnuť len na úrovni Únie. Ako je uvedené
vyššie, súčasná situácia, keď je trestné stíhanie trestných
činov poškodzujúcich finančné záujmy Únie výlučne v rukách
orgánov členských štátov, nie je uspokojivá a nedostatočne sa pri
nej plnia ciele efektívneho boja proti trestným činom, ktoré poškodzujú
rozpočet Únie.
Toto nariadenie v súlade so zásadou
proporcionality neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto
cieľa. Vybrané možnosti v celom navrhnutom texte predstavujú
možnosti, ktoré najmenej narúšajú právne poriadky a inštitucionálne
štruktúry členských štátov. Hlavné prvky návrhu, ako napríklad výber právnych
predpisov, ktoré sa uplatňujú na vyšetrovacie opatrenia, počet
delegovaných prokurátorov, decentralizovaný charakter Európskej prokuratúry
a systém súdneho preskúmania, boli nastavené tak, aby nepresahovali rámec
nevyhnutne potrebný na dosiahnutie hlavných cieľov návrhu.
Právomoc Únie na boj proti podvodom
a iným trestným činom poškodzujúcim finančné záujmy je
jednoznačne stanovená v článkoch 86 a 325 zmluvy.
Keďže táto právomoc Únie nedopĺňa právomoc členských štátov
a jej vykonávanie sa stalo potrebným na dosiahnutie efektívnej ochrany
finančných záujmov Únie, navrhnutý balík je v súlade
s požiadavkou subsidiarity.
3.3.        Vysvetlenie návrhu podľa
kapitol
Hlavné ciele tohto návrhu:
·
podporiť zvýšenie ochrany finančných
záujmov Únie a ďalší rozvoj oblasti spravodlivosti
a zlepšiť dôveru podnikov a občanov EÚ v inštitúcie EÚ
pri súčasnom rešpektovaní základných práv zakotvených v Charte
základných práv Európskej únie,
·
zriadiť súdržný európsky systém na
vyšetrovanie a trestné stíhanie trestných činov, ktoré poškodzujú
finančné záujmy Únie,
·
zabezpečiť efektívnejšie
a účinnejšie vyšetrovanie a trestné stíhanie trestných
činov, ktoré poškodzujú finančné záujmy EÚ,
·
zvýšiť počet trestných stíhaní, ktoré
vedú k odsúdeniam a vymoženiu podvodne získaných prostriedkov Únie,
·
zabezpečiť úzku spoluprácu
a efektívnu výmenu informácií medzi európskymi a vnútroštátnymi
príslušnými orgánmi,
·
viac odrádzať od páchania trestných
činov, ktoré poškodzujú finančné záujmy Únie.
3.3.1.     Kapitola I: Predmet úpravy
a vymedzenie pojmov
V tejto kapitole sa stanovuje predmet
úpravy nariadenia, ktorým je zriadenie Európskej prokuratúry. Ďalej sa
v nej vymedzuje niekoľko pojmov používaných v texte, ako napríklad
„finančné záujmy Únie“.
3.3.2.     Kapitola II: Všeobecné
pravidlá
V tejto kapitole sa upravujú základné
prvky Európskej prokuratúry, jej štatút a štruktúra ako nového úradu Únie
s úlohami vyšetrovania a trestného stíhania. Stanovujú sa tak osobitné
pravidlá vymenúvania a odvolávania prokurátora, jeho zástupcov a
delegovaných európskych prokurátorov. Vymedzujú sa tu aj základné zásady fungovania
Európskej prokuratúry.
V oddiele 1 (Štatút, organizácia
a štruktúra Európskej prokuratúry) sa opisuje, ako sa zriadi Európska
prokuratúra a aké funkcie jej budú zverené. V texte sa ustanovuje jej
zriadenie ako nového orgánu Únie s právnou subjektivitou a vysvetľuje
sa jej vzťah s Eurojustom. Popri hlavných znakoch Európskej prokuratúry sa
v texte spomína jej nezávislosť a zodpovednosť, ktorými by sa malo
zaručiť, že bude schopná plniť svoje funkcie a využívať
svoje právomoci tak, aby nepodliehala nevhodnému vplyvu. V texte sa opisujú aj
hlavné charakteristiky štruktúry Európskej prokuratúry.
V oddiele 2 (Vymenúvanie a odvolávanie
členov Európskej prokuratúry) sa stanovujú pravidlá týkajúce sa postupu
vymenúvania a odvolávania Európskeho prokurátora, jeho zástupcov
a personálu. Postup vymenovania Európskeho prokurátora sa navrhuje tak,
aby sa zaručila jeho nezávislosť a zodpovednosť voči
inštitúciám Únie, zatiaľ čo postup jeho odvolania závisí od Súdneho
dvora Európskej únie. Pre delegovaných európskych prokurátorov, ktorých bude
vymenúvať a odvolávať Európsky prokurátor, daný postup
zabezpečuje ich integráciu do vnútroštátnych systémov trestného stíhania.
V oddiele 3 (Základné zásady) sa opisujú
hlavné právne zásady, ktorými sa bude riadiť činnosť Európskej
prokuratúry vrátane súladu s Chartou základných práv Európskej únie,
proporcionality, vnútroštátnych právnych predpisov, ktoré sa uplatňujú pri
vykonávaní nariadenia, procesnej neutrality, zákonnosti a rýchlosti
vyšetrovaní a povinnosti členských štátov pomáhať vyšetrovaniam
a trestným stíhaniam Európskej prokuratúry.
V oddiele 4 (Právomoc Európskej
prokuratúry) sa objasňujú trestné činy, ktoré patria do vecnej
právomoci Európskej prokuratúry. Tieto trestné činy sa majú vymedziť
odkazom na vnútroštátne právne predpisy, ktorými sa vykonávajú právne predpisy
Únie (smernica 2013/xx/EÚ). V texte sa rozlišujú dve kategórie trestných
činov, pričom prvá kategória patrí automaticky do právomoci Európskej
prokuratúry (článok 12) a v prípade druhej kategórie (článok 13)
sa musí určiť jej právomoc, ak existujú určité väzby
s trestnými činmi prvej kategórie. V oddiele sa opisuje aj to,
ako bude Európska prokuratúra vykonávať svoju právomoc, pokiaľ ide o
tieto trestné činy.
3.3.3.     Kapitola III: Procesné
predpisy pre vyšetrovania, trestné stíhania a súdne konania
Táto kapitola pokrýva hlavné prvky vyšetrovaní
a trestných stíhaní Európskej prokuratúry vrátane ustanovení, ako ich majú
vnútroštátne súdy kontrolovať, aké rozhodnutia môže Európska prokuratúra
prijať po dokončení vyšetrovania, ako bude vykonávať svoje úlohy
súvisiace s trestným stíhaním a ako sa budú na súdoch prvého stupňa
používať zhromaždené dôkazy.
V oddiele 1 (Vedenie vyšetrovaní) sa
ustanovujú všeobecné pravidlá, ktoré sa vzťahujú na vyšetrovania Európskej
prokuratúry vrátane použitých zdrojov informácií, toho, ako sa začínajú a
vykonávajú vyšetrovania a ako môže Európska prokuratúra na svoju
žiadosť získať ďalšie informácie z databáz alebo
zhromaždených údajov.
V oddiele 2 (Spracovanie informácií) sa
vysvetľuje fungovanie systému riadenia prípadov.
V oddiele 3 (Vyšetrovacie opatrenia) sa
určujú typy a podmienky jednotlivých vyšetrovacích opatrení, ktoré
bude môcť Európska prokuratúra použiť. V texte sa tieto
opatrenia nevymedzujú podrobne, ale vyžaduje sa uplatňovanie
vnútroštátnych právnych predpisov.
V oddiele 4 (Ukončenie vyšetrovania
a právomoci trestného stíhania) sa určujú rôzne typy rozhodnutí,
ktoré môže Európska prokuratúra prijať na konci vyšetrovania, vrátane
obžaloby a odmietnutia žaloby.
V oddiele 5 (Prípustnosť dôkazov) sa
upravuje prípustnosť dôkazov zhromaždených a predložených Európskou
prokuratúrou na súdoch prvého stupňa.
V oddiele
6 (Konfiškácia) sa upravuje nakladanie s majetkom skonfiškovaným vnútroštátnymi
súdmi v dôsledku trestného stíhania zo strany Európskej prokuratúry.
3.3.4.     Kapitola IV: Procesné záruky
Pravidlami tejto kapitoly sa poskytujú záruky
pre podozrivých a ďalšie osoby zúčastňujúce sa na konaniach
Európskej prokuratúry, ktoré budú musieť byť v súlade
s náležitými normami, najmä s Chartou základných práv Európskej únie.
V pravidlách sa odkazuje na legislatívu Únie (smernice o rôznych
procesných právach v trestných konaniach), pokiaľ ide
o určité práva, ale aj sa v nich samostatne vymedzujú
ďalšie práva, ktoré legislatíva Únie zatiaľ neupravuje. Tieto
pravidlá ako také poskytujú ďalšiu úroveň ochrany v porovnaní
s vnútroštátnymi právnymi predpismi, takže podozriví a ďalšie
osoby môžu priamo ťažiť z ochrany na úrovni Únie.
3.3.5.     Kapitola V: Súdne
preskúmanie
V článku 86 ods. 3 zmluvy sa
zákonodarcovi Únie nariaďuje stanoviť pravidlá uplatniteľné na
súdne preskúmanie procesných úkonov, ktoré Európska prokuratúra prijme pri
výkone svojich funkcií. Táto možnosť odráža osobitnú povahu Európskej
prokuratúry, ktorá sa odlišuje od povahy všetkých ostatných orgánov
a agentúr Únie a vyžaduje si osobitné pravidlá týkajúce sa súdneho
preskúmania.
V článku 86 ods. 2 zmluvy sa
vyžaduje, aby Európska prokuratúra pred príslušnými súdnymi orgánmi
členských štátov vystupovala vo funkcii prokurátora. Vyšetrovacie činnosti
Európskej prokuratúry takisto úzko súvisia s prípadným trestným stíhaním a ich
účinky sa prejavia hlavne v právnych poriadkoch členských štátov. Vo
väčšine prípadov ich budú vykonávať aj vnútroštátne orgány
presadzovania práva, ktoré budú konať na základe pokynov Európskej
prokuratúry a niekedy aj po získaní súhlasu vnútroštátneho súdu. Európska
prokuratúra je preto orgánom Únie, ktorého činnosť bude relevantná
najmä vo vnútroštátnych právnych poriadkoch. Preto je vhodné na účely
súdneho preskúmania činností vyšetrovania a trestného stíhania
Európskej prokuratúry pokladať Európsku prokuratúru za vnútroštátny orgán.
V dôsledku toho by súdnym preskúmaním všetkých napadnuteľných aktov
vyšetrovania a trestného stíhania Európskej prokuratúry mali byť
poverené vnútroštátne súdy a súdy Únie by nemali mať priamu právomoc
s ohľadom na tieto akty podľa článkov 263, 265 a 268 zmluvy,
keďže tieto akty by sa na účely súdneho preskúmania nemali pokladať
za akty úradu Únie.
Vnútroštátne súdy môžu alebo sú povinné
v súlade s článkom 267 zmluvy v určitých prípadoch
predkladať Súdnemu dvoru prejudiciálne otázky týkajúce sa výkladu alebo
platnosti ustanovení právnych predpisov Únie, ktoré sú relevantné pre súdne
preskúmanie aktov vyšetrovania a trestného stíhania vedených zo strany Európskej
prokuratúry. Môže to zahŕňať aj otázky týkajúce sa výkladu tohto
nariadenia. Keďže Európska prokuratúra sa na účely súdneho
preskúmania bude pokladať za vnútroštátny orgán, vnútroštátne súdy budú
môcť Súdnemu dvoru predkladať len otázky týkajúce sa výkladu jeho
aktov. Postupom predbežného nálezu sa tak zabezpečí jednotné
uplatňovanie tohto nariadenia v celej Únii, zatiaľ čo
platnosť aktov Európskej prokuratúry bude možné napadnúť pred
vnútroštátnymi súdmi v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi.
3.3.6.     Kapitola VI: Ochrana údajov
V tejto kapitole sa stanovujú pravidlá
upravujúce systém ochrany údajov, ktoré v osobitnom kontexte Európskej
prokuratúry konkretizujú a dopĺňajú legislatívu Únie
uplatniteľnú na spracovanie osobných údajov orgánmi EÚ (osobitne nariadenie
Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000
o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov
inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov).
Dohľad nad spracovaním všetkých osobných údajov v rámci činností
Európskej prokuratúry sa zveril európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu
údajov (EDPS).
3.3.7.     Kapitola VII: Finančné
ustanovenia a ustanovenia týkajúce sa personálu
Pravidlami tejto kapitoly sa upravuje, ako má
Európska prokuratúra riadiť svoj rozpočet a personál. Tieto
pravidlá vychádzajú z uplatniteľnej legislatívy Únie, t. j. pre
rozpočtové záležitosti z nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ,
Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012
o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný
rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č.
1605/2002, a pre záležitosti personálu z nariadenia č. 31 (EHS)
v znení zmien.
3.3.8.     Kapitola VIII: Ustanovenia
o vzťahoch Európskej prokuratúry
V tejto kapitole sa upravuje vzťah
Európskej prokuratúry s inštitúciami Únie alebo ďalšími orgánmi
a takisto s aktérmi mimo Únie. Na vzťah Európskej prokuratúry
s Eurojustom sa uplatňujú osobitné pravidlá s ohľadom na
osobitné väzby, ktoré ich spájajú v oblasti operačných činností,
administratívy a riadenia.
3.3.9.     Kapitola IX: Všeobecné
ustanovenia
Tieto ustanovenia sú zamerané na
inštitucionálne otázky, ktoré vzniknú zriadením každého nového úradu alebo
agentúry Únie. Z veľkej časti vychádzajú zo spoločného
prístupu k decentralizovaným agentúram, ale zohľadňuje sa
v nich aj osobitná (justičná) povaha Európskej prokuratúry.
Ustanovenia pokrývajú otázky, ako je právne postavenie a podmienky fungovania,
jazykové podmienky, požiadavky transparentnosti, pravidlá predchádzania
podvodom, zaobchádzanie s utajovanými informáciami, administratívne
vyšetrovania a pravidlá zodpovednosti.
3.3.10.   Kapitola X: Záverečné
ustanovenia
V týchto ustanoveniach sa opisuje
vykonávanie nariadenia a ustanovuje sa prijímanie vykonávacích predpisov,
prechodných ustanovení, administratívnych pravidiel a nadobudnutie
účinnosti.
4.           VPLYV NA ROZPOČET
Návrh sleduje cieľ zabezpečiť nákladovú
efektívnosť z hľadiska rozpočtu EÚ: časť
súčasných prostriedkov úradu OLAF sa použije na zriadenie hlavného
ústredia Európskej prokuratúry, ktorá na druhej strane bude využívať
administratívnu podporu Eurojustu.
V súvislosti s postavením
delegovaných európskych prokurátorov, ktorí sa budú nachádzať v členských
štátoch a budú neoddeliteľnou súčasťou Európskej prokuratúry,
vniknú obmedzené dodatočné náklady. So zreteľom na ich dvojaké
postavenie ako prokurátorov Únie a zároveň aj vnútroštátnych
prokurátorov budú odmeňovaní z rozpočtu EÚ a bude sa na nich
vzťahovať služobný poriadok.
Keďže fáza zriadenia Európskej
prokuratúry bude trvať pravdepodobne viacero rokov, členovia
personálu sa budú postupne presúvať z úradu OLAF do Európskej
prokuratúry. Ekvivalentný počet presunutého personálu a zodpovedajúce
úvery na financovanie tohto personálu sa budú znižovať v pláne
pracovných miest a rozpočte úradu OLAF. Európska prokuratúra
začne naplno fungovať po dosiahnutí plného počtu personálu. Plný
počet personálu sa dosiahne v roku 2023 s 235 pracovníkmi, čoho
bude 180 pracovných miest v rámci plánu pracovných miest, a 55 externých pracovníkov.
Odhadované náklady na rok 2023 pri tomto počte personálu sú približne 35
miliónov EUR.
2013/0255 (APP)
Návrh
NARIADENIE RADY
o zriadení Európskej prokuratúry
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej
únie, a najmä na jej článok 86,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po predložení návrhu legislatívneho aktu
národným parlamentom,
so zreteľom na súhlas Európskeho
parlamentu,
po konzultácii s európskym dozorným úradníkom
pre ochranu údajov,
konajúc v súlade s mimoriadnym
legislatívnym postupom,
keďže:
(1)       Únia a aj členské
štáty majú povinnosť chrániť finančné záujmy Únie pred trestnými
činmi, ktoré každý rok spôsobujú značné finančné ujmy. Tieto
trestné činy však vnútroštátne orgány v súčasnosti nevyšetrujú a
nestíhajú dostatočne.
(2)       Zriadenie Európskej
prokuratúry je naplánované v Zmluve o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) v rámci
oblasti slobody, bezpečnosti a spravodlivosti.
(3)       V zmluve sa výslovne vyžaduje,
že Európska prokuratúra sa má vytvoriť z Eurojustu, čo znamená,
že týmto nariadením sa majú medzi nimi zriadiť spojenia.
(4)       V zmluve sa ustanovuje,
že mandátom Európskej prokuratúry je boj proti trestnej činnosti, ktorá
poškodzuje finančné záujmy Únie.
(5)       Boj proti trestnej
činnosti, ktorá poškodzuje finančné záujmy Únie, možno v súlade
so zásadou subsidiarity z dôvodov jej rozsahu a účinkov lepšie
dosiahnuť na úrovni Únie. V súčasnej situácii, keď je trestné
stíhanie trestných činov, ktoré poškodzujú finančné záujmy Únie,
výlučne v rukách orgánov členských štátov, sa tento cieľ
neplní dostatočne. Keďže ciele tohto nariadenia, a to zriadenie
Európskej prokuratúry, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni
členských štátov vzhľadom na roztrieštenosť vnútroštátnych
prokuratúr v oblasti trestných činov, ktoré poškodzujú finančné
záujmy Únie, a je ich preto možné lepšie dosiahnuť na úrovni Únie,
a to vzhľadom na skutočnosť, že Európska prokuratúra má
mať výlučnú právomoc na trestné stíhanie týchto trestných činov,
môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity
podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii.
(6)       Toto nariadenie v súlade so
zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 Zmluvy o Európskej únii
neprekračuje rámec potrebný na dosiahnutie týchto cieľov
a zabezpečuje, aby sa ním čo najmenej narúšali právne poriadky
a inštitucionálne štruktúry členských štátov.
(7)       Mandátom Európskej
prokuratúry má byť vyšetrovanie, a trestné stíhanie páchateľov
trestných činov, ktoré poškodzujú finančné záujmy Únie, a ich
postavenie pred súd. Vyžaduje si to nezávislé právomoci na vyšetrovanie
a trestné stíhanie vrátane schopnosti viesť vyšetrovanie v cezhraničných
alebo zložitých prípadoch.
(8)       Organizačná štruktúra
Európskej prokuratúry by mala umožniť aj rýchle a efektívne
rozhodovanie pri vykonávaní trestných vyšetrovaní a stíhaní, ktoré sa týkajú
jedného alebo viacerých členských štátov.
(9)       Vyšetrovania Európskej
prokuratúry by spravidla mali vykonávať delegovaní európski prokurátori
v členských štátoch. V záujme efektívneho vyšetrovania a trestného
stíhania môže byť v prípadoch, ktoré sa týkajú viacerých
členských štátov, alebo v mimoriadne zložitých prípadoch potrebné, aby
Európska prokuratúra vykonávala svoje právomoci aj prostredníctvom pokynov pre
vnútroštátne orgány presadzovania práva.
(10)     Keďže Európska
prokuratúra má mať právomoci na vyšetrovanie a trestné stíhanie, mali
by sa zaviesť inštitucionálne záruky na zabezpečenie jej nezávislosti
a tiež zodpovednosti voči inštitúciám Únie.
(11)     Striktná zodpovednosť
dopĺňa nezávislosť a právomoc, ktoré sa jej na základe tohto
nariadenia udeľujú. Európsky prokurátor je plne zodpovedný za plnenie
svojich povinností ako hlava Európskej prokuratúry a ako taký nesie úplnú
inštitucionálnu zodpovednosť za svoju všeobecnú činnosť pred
inštitúciami Únie. Inštitúcie Únie sa môžu teda za určitých okolností obrátiť
na Súdny dvor Európskej únie s cieľom dosiahnuť jeho odvolanie za
určitých okolností vrátane prípadov závažného pochybenia. Táto
zodpovednosť musí byť spojená s presne vymedzeným režimom súdnej
kontroly, v rámci ktorého môže Európska prokuratúra vykonávať
donucovacie vyšetrovacie právomoci len na základe predchádzajúceho súdneho
súhlasu a dôkazy predložené súdu prvého stupňa musí tento súd
skontrolovať, pokiaľ ide o ich súlad s Chartou základných
práv Európskej únie.
(12)     Organizačná štruktúra
Európskej prokuratúry by v záujme zabezpečenia konzistentnosti jej
činnosti a tým rovnocennej ochrany finančných záujmov Únie mala
umožniť ústrednú koordináciu a riadenie všetkých vyšetrovaní a trestných stíhaní
v jej právomoci. Európska prokuratúra by teda mala mať ústrednú štruktúru,
v rámci ktorej rozhodnutia prijíma Európsky prokurátor.
(13)     Európska prokuratúra by na
maximalizáciu efektívnosti a minimalizáciu nákladov mala rešpektovať
zásadu decentralizácie, podľa ktorej by na vykonávanie vyšetrovaní
a trestných stíhaní mala v zásade využívať delegovaných
európskych prokurátorov v členských štátoch. Európska prokuratúra by sa
mala opierať o vnútroštátne orgány vrátane policajných orgánov, a to
osobitne pri vykonávaní donucovacích opatrení. V rámci zásady lojálnej
spolupráce sú všetky vnútroštátne orgány a príslušné orgány Únie vrátane
Europolu, Eurojustu a úradu OLAF povinné aktívne podporovať
vyšetrovanie a trestné stíhanie vedené zo strany Európskej prokuratúry,
ako aj spolupracovať v najvyššej možnej miere.
(14)     Operačné činnosti
Európskej prokuratúry majú na základe pokynov a v mene Európskeho
prokurátora vykonávať určení delegovaní európski prokurátori alebo
ich vnútroštátny personál v členských štátoch. Európsky prokurátor
a zástupcovia by mali mať personál potrebný na vykonávanie svojich
funkcií vyplývajúcich z tohto nariadenia. Európska prokuratúra sa má
považovať za nedeliteľnú.
(15)     Postupom vymenúvania
Európskeho prokurátora sa má zabezpečiť jeho nezávislosť
a jeho legitimita má vychádzať z inštitúcií Únie. Rovnaký postup
sa má vzťahovať na vymenúvanie zástupcov Európskeho prokurátora.
(16)     Postupom vymenúvania
delegovaných európskych prokurátorov sa má zabezpečiť, aby boli
neoddeliteľnou súčasťou Európskej prokuratúry a aby sa na
operačnej aj funkčnej úrovni integrovali do vnútroštátnych právnych
systémov a štruktúr trestného stíhania.
(17)     Charta základných práv
Európskej únie predstavuje spoločný základ pre ochranu práv podozrivých
osôb v trestných konaniach pred súdnym konaním a v priebehu
súdneho konania. Pri vykonávaní činností Európskej prokuratúry sa tieto
práva majú vždy v plnej miere dodržiavať.
(18)     Vyšetrovanie a trestné
stíhanie zo strany Európskej prokuratúry sa má riadiť zásadami proporcionality,
nestrannosti a spravodlivosti voči podozrivému. Zahŕňa to
povinnosť vyhľadávať všetky typy dôkazov, a to
obviňujúcich aj zbavujúcich viny.
(19)     Treba určiť procesné
predpisy uplatniteľné na činnosti Európskej prokuratúry. Keďže
by bolo neúmerné určiť podrobné ustanovenia o vedení jej
vyšetrovaní a trestných stíhaní, v tomto nariadení sa uvádza len
zoznam vyšetrovacích opatrení, ktoré Európska prokuratúra môže využívať, a
ostatné záležitosti, najmä pravidlá týkajúce sa ich vykonávania, sa ponechávajú
na vnútroštátne právne predpisy.
(20)     Činnosti vyšetrovania
a trestného stíhania Európskej prokuratúry majú byť v záujme
zabezpečenia právnej istoty a nulovej tolerancie trestných
činov, ktoré poškodzujú finančné záujmy Únie, založené na zásade povinného
trestného stíhania, podľa ktorej má iniciovať vyšetrovanie
a v závislosti od ďalších podmienok stíhať každý trestný
čin v svojej právomoci.
(21)     Vecná pôsobnosť právomoci
Európskej prokuratúry by mala byť obmedzená na trestné činy, ktoré
poškodzujú finančné záujmy Únie. Akékoľvek rozšírenie tejto právomoci
o vážne trestné činy s cezhraničným rozmerom si vyžadujú
jednomyseľné rozhodnutie Európskej rady.
(22)     Trestné činy, ktoré
poškodzujú finančné záujmy Únie, sú často úzko spojené
s ďalšími trestnými činmi. Právomoc Európskej prokuratúry má
v záujme procesnej efektívnosti a zabránenia možnému porušeniu zásady
ne bis in idem pokrývať aj trestné činy, ktoré sa
vo vnútroštátnych právnych predpisoch technicky nevymedzujú ako trestné
činy, ktoré poškodzujú finančné záujmy Únie, ak sú ich podstatné
skutočnosti identické a neoddeliteľne spojené so
skutočnosťami trestných činov, ktoré poškodzujú finančné
záujmy Únie. V takýchto zmiešaných prípadoch, keď prevláda trestný
čin, ktorý poškodzuje finančné záujmy Únie, by sa po konzultácii
s príslušnými orgánmi dotknutých členských štátov mala vykonávať
právomoc Európskej prokuratúry. Prevaha sa má určiť na základe
kritérií, ako je finančný vplyv trestných činov na Úniu, na
vnútroštátne rozpočty, počet poškodených alebo ďalšie okolnosti
týkajúce sa závažnosti trestných činov alebo uplatniteľné sankcie.
(23)     Právomoc Európskej prokuratúry
týkajúca sa trestných činov, ktoré poškodzujú finančné záujmy Únie,
má byť nadradená nad vnútroštátnymi nárokmi jurisdikcie, aby mohla
byť zaistená konzistentnosť a zabezpečené vedenie
vyšetrovaní a trestných stíhaní na úrovni Únie. Pokiaľ ide
o tieto trestné činy, orgány členských štátov majú konať
len na žiadosť Európskej prokuratúry okrem prípadov, keď sú potrebné
naliehavé opatrenia.
(24)     Keďže Európska
prokuratúra má v rámci trestného stíhania podať žalobu na
vnútroštátnych súdoch, jej právomoc sa má vymedziť odkazom na trestné
právo členských štátov, na základe ktorého sa kriminalizujú činy
alebo zanedbania, ktoré poškodzujú finančné záujmy Únie,
a určujú sa uplatniteľné sankcie vykonávaním príslušných
právnych predpisov Únie, najmä [smernice 2013/xx/EÚ[3]] vo
vnútroštátnych právnych systémoch.
(25)     Európska prokuratúra má svoju
právomoc vykonávať čo možno najrozsiahlejšie, aby sa jej vyšetrovania
a trestné stíhania mohli rozšíriť na trestné činy spáchané mimo
územia členských štátov. Vykonávanie jej právomoci sa má teda
zosúladiť s pravidlami [smernice 2013/xx/EÚ].
(26)     Keďže Európska
prokuratúra má výlučnú právomoc na riešenie trestných činov, ktoré
poškodzujú finančné záujmy Únie, príslušné vnútroštátne orgány a príslušné
orgány Únie vrátane Eurojustu, Europolu a úradu OLAF majú
uľahčiť vyšetrovania, ktoré Európska prokuratúra vedie na území
členských štátov, od oznámenia podozrivého trestného činu, až kým
Európska prokuratúra neurčí, či bude viesť trestne stíhanie,
alebo prípad vyrieši inak.
(27)     Vnútroštátne orgány
členských štátov a aj všetky inštitúcie, orgány, úrady
a agentúry Únie by na plné splnenie svojej povinnosti informovať
Európsku prokuratúru v prípade vzniku podozrenia z trestného
činu v rámci svojej právomoci mali dodržiavať existujúce postupy
oznamovania a mali by mať zavedené efektívne mechanizmy na predbežné
hodnotenie obvinení, ktoré im oznamujú. Inštitúcie, orgány, úrady
a agentúry Únie môžu na tento účel využiť úrad OLAF.
(28)     Na efektívne vyšetrovanie
a trestné stíhanie trestných činov, ktoré poškodzujú finančné
záujmy Únie, je nevyhnutné, aby Európska prokuratúra mohla
zhromažďovať dôkazy v celej Únii pomocou obsiahleho súboru
vyšetrovacích opatrení, pričom musí mať na zreteli zásadu
proporcionality a potrebu získať súdne povolenie pre určité
vyšetrovacie opatrenia. Tieto opatrenia majú byť v súvislosti s
trestnými činmi v rámci mandátu Európskej prokuratúry k dispozícii
na účely jej vyšetrovaní a trestných stíhaní. Keď ich Európska
prokuratúra alebo príslušný súdny orgán na jej žiadosť nariadi, majú sa
vykonávať v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi. Európska
prokuratúra má mať okrem toho prístup ku všetkým náležitým zdrojom údajov
vrátane verejných a súkromných registrov.
(29)     Používanie vyšetrovacích
opatrení stanovených v tomto nariadení má byť v súlade
s podmienkami, ktoré sú v ňom stanovené, vrátane povinnosti
získať súdne povolenie pre určité donucovacie vyšetrovacie opatrenia.
Povinnosť získať súdne povolenie sa môže vzťahovať na
ďalšie vyšetrovacie opatrenia, ak sa to požaduje vo vnútroštátnych
právnych predpisoch členského štátu, v ktorom sa má vyšetrovacie opatrenie
vykonať. Na nariaďovanie opatrení Európskou prokuratúrou a na
ich povoľovanie príslušným vnútroštátnym súdnym orgánom podľa tohto
nariadenia sa vzťahujú všeobecné požiadavky proporcionality
a nutnosti.
(30)     V článku 86 zmluvy
sa od Európskej prokuratúry vyžaduje výkon funkcií prokurátora, čo
zahŕňa prijímanie rozhodnutí o obžalobe podozrivého a výber
jurisdikcie. O obžalobe obvineného by mal v záujme spoločnej
politiky trestného stíhania rozhodovať Európsky prokurátor. Jurisdikciu
súdneho konania má Európsky prokurátor vyberať na základe súboru
transparentných kritérií.
(31)     So zreteľom na zásadu
povinného trestného stíhania majú vyšetrovania Európskej prokuratúry
v normálnom prípade viesť k trestnému stíhaniu na príslušných
vnútroštátnych súdoch v prípadoch, keď existujú dôveryhodné dôkazy
a trestnému stíhaniu nebráni právny dôvod. V prípade neexistencie
takýchto dôkazov a keď nie sú veľké šance na predloženie
požadovaných dôkazov na súde, sa prípad môže zamietnuť. Európska
prokuratúra by ďalej mala mať možnosť zamietnuť prípad,
keď je trestný čin nezávažný. Keď sa prípad z takýchto
dôvodov nezamietne, ale opodstatnené nie je ani trestné stíhanie, má mať
Európska prokuratúra možnosť navrhnúť podozrivému transakciu, ak by
to bolo v záujme riadneho výkonu spravodlivosti. Pravidlá uplatniteľné na
transakcie a pravidlá, ktoré sa uplatňujú na výpočet ukladaných
pokút, by sa mali spresniť v administratívnych pravidlách Európskej
prokuratúry. Uzavretie prípadu prostredníctvom transakcie v súlade
s týmto nariadením by nemala ovplyvniť uplatnenie správnych opatrení
zo strany príslušných orgánov, pokiaľ sa tieto opatrenia nevzťahujú
na sankcie, ktoré by sa mohli považovať za rovnaké ako trestné sankcie.
(32)     Dôkazy predložené Európskou
prokuratúrou súdu prvého stupňa sa uznávajú ako prípustné dôkazy, a teda
sa považujú za dôkazy v súlade so všetkými náležitými dôkaznými
požiadavkami vnútroštátnych právnych predpisov členského štátu,
v ktorom sa súd prvého stupňa nachádza, pokiaľ sa súd domnieva,
že rešpektujú spravodlivosť postupu a práva podozrivého na obhajobu
podľa Charty základných práv Európskej únie. Súd prvého stupňa nemôže
vylúčiť dôkazy predložené Európskou prokuratúrou ako neprípustné
z dôvodu, že podmienky a pravidlá zhromažďovania takýchto
dôkazov sa odlišujú od podmienok a pravidiel uplatniteľných
vnútroštátnych právnych predpisov.
(33)     Toto nariadenie rešpektuje
základné práva a dodržiava zásady, ktoré boli uznané v Charte
základných práv Európskej únie. Požaduje sa v ňom, aby Európska
prokuratúra osobitne rešpektovala právo na spravodlivý proces, právo na
obhajobu a prezumpciu neviny, ako je ustanovené v článkoch 47
a 48 Charty. Článkom 50 Charty, ktorým sa chráni právo nebyť
stíhaný alebo potrestaný v trestnom konaní dvakrát za ten istý trestný
čin (ne bis in idem), sa zabezpečuje, aby nehrozilo dvojité
stíhanie v dôsledku trestných stíhaní začatých Európskou prokuratúrou.
Činnosti Európskej prokuratúry sa teda vykonávajú v úplnom súlade
s týmito pravidlami a nariadenie sa má primerane uplatňovať
a vykladať.
(34)     Článkom 82 ods. 2 zmluvy
sa Únii umožňuje stanoviť minimálne pravidlá o právach
jednotlivcov v trestných konaniach s cieľom zabezpečiť
dodržiavanie práv na obhajobu a spravodlivosť konaní. Hoci Únia už
ustanovila značné acquis, niektoré z týchto práv sa
v rámci právnych predpisov Únie ešte neharmonizovali. V tomto
nariadení by sa vzhľadom na tieto práva mali ustanoviť pravidlá,
ktoré sa budú uplatňovať výlučne na účely tohto nariadenia.
(35)     Na činnosti Európskej
prokuratúry sa majú uplatňovať práva súvisiace s obhajobou, ktoré sú
už stanovené v príslušnej legislatíve Únie, ako napríklad v smernici
Európskeho parlamentu a Rady 2010/64/EÚ z 20. októbra 2010
o práve na tlmočenie a preklad v trestnom konaní[4],
v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ z 22. mája
2012 o práve na informácie v trestnom konaní[5] a v [smernici
Európskeho parlamentu a Rady 2013/xx/EÚ z xx xxxx 2013 o práve na
prístup k advokátovi v trestnom konaní a o práve na
komunikáciu po zatknutí], ako sa implementujú vnútroštátnymi právnymi
predpismi. Mali by ich mať všetky podozrivé osoby, v súvislosti
s ktorými začne Európska prokuratúra vyšetrovanie.
(36)     V článku 86 ods. 3
zmluvy sa zákonodarcovi Únie umožňuje stanoviť pravidlá
uplatniteľné na súdne preskúmanie procesných úkonov, ktoré Európska
prokuratúra prijme pri výkone svojich funkcií. Táto právomoc poskytnutá
zákonodarcovi odráža osobitnú povahu Európskej prokuratúry, ktorá sa odlišuje
od povahy všetkých ostatných orgánov a agentúr Únie a vyžaduje si
osobitné pravidlá týkajúce sa súdneho preskúmania.
(37)     V článku 86 ods. 2
zmluvy sa vyžaduje, aby Európska prokuratúra pred súdnymi orgánmi
členských štátov vystupovala vo funkcii prokurátora. Opatrenia prijaté
Európskou prokuratúrou v priebehu jej vyšetrovaní úzko súvisia
s trestným stíhaním, ktoré z tohto vyšetrovania môže vyplynúť,
a majú účinky v právnych poriadkoch členských štátov. Vo
väčšine prípadov ich budú vykonávať vnútroštátne orgány presadzovania
práva, ktoré konajú na základe pokynov Európskej prokuratúry, v niektorých
prípadoch po získaní súhlasu vnútroštátneho súdu. Preto je vhodné na účely
súdneho preskúmania činností vyšetrovania a trestného stíhania
Európskej prokuratúry pokladať Európsku prokuratúru za vnútroštátny orgán.
V dôsledku toho by súdnym preskúmaním všetkých napadnuteľných aktov
vyšetrovania a trestného stíhania Európskej prokuratúry mali byť
poverené vnútroštátne súdy a Súdny dvor Európskej únie by nemal mať
priamu právomoc týkajúcu sa týchto aktov podľa článkov 263, 265 a 268
zmluvy, keďže tieto akty sa na účely súdneho preskúmania nemajú
pokladať za akty orgánu Únie.
(38)     Vnútroštátne súdy môžu alebo
sú povinné v súlade s článkom 267 zmluvy v určitých
prípadoch predkladať Súdnemu dvoru prejudiciálne otázky týkajúce sa
výkladu alebo platnosti ustanovení právnych predpisov Únie vrátane tohto
nariadenia, ktoré sú relevantné pre súdne preskúmanie aktov vyšetrovania a
trestného stíhania vedených zo strany Európskej prokuratúry. Vnútroštátne súdy
nemajú mať možnosť predkladať otázky o platnosti aktov Európskej
prokuratúry Súdnemu dvoru, keďže tieto akty sa na účely súdneho
preskúmania nemajú považovať za akty orgánu Únie.
(39)     Malo by sa tiež jasne
uviesť, že otázky týkajúce sa výkladu ustanovení vnútroštátnych právnych
predpisov, ktoré sa uplatňujú na základe tohto nariadenia, by mali
riešiť výhradne vnútroštátne súdy. Tieto súdy nemôžu preto predkladať
Súdnemu dvoru otázky týkajúce sa výkladu vnútroštátnych právnych predpisov, na
ktoré sa toto nariadenie odvoláva.
(40)     Keďže v zmluve sa
ustanovuje, že Európska prokuratúra sa zriadi z Eurojustu, mali by organizačne,
prevádzkovo a administratívne spoluexistovať, spolupracovať
a navzájom sa dopĺňať.
(41)     Európska prokuratúra by mala intenzívne
spolupracovať aj s ostatnými inštitúciami a agentúrami Únie v
záujme uľahčenia výkonu jej funkcií vyplývajúcich z tohto nariadenia
a v prípade potreby ustanoviť formálne úpravy podrobných pravidiel
týkajúcich sa výmeny informácií a spolupráce. Spolupráci s Europolom
a úradom OLAF by sa mal prikladať osobitný význam, aby sa zamedzilo
duplicitám a Európskej prokuratúre sa umožnilo získať náležité
informácie, ktoré majú tieto orgány k dispozícii, a tiež
ťažiť z ich analýz v určitých vyšetrovaniach.
(42)     Na spracovanie osobných
údajov, ktoré vykonáva Európska prokuratúra, sa vzťahuje nariadenie
Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane
jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a
orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov[6]. Týka sa
spracúvania osobných údajov v rámci cieľov a úloh Európskej prokuratúry,
osobných údajov týkajúcich sa zamestnancov a tiež administratívnych
osobných údajov, ktoré uchováva. Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov má
monitorovať spracúvanie osobných údajov Európskou prokuratúrou.
V prípade potreby sa majú konkretizovať a doplniť zásady
stanovené v nariadení (ES) č. 45/2001, pokiaľ ide
o spracovanie operačných osobných údajov Európskou prokuratúrou. V
prípade, že Európska prokuratúra na základe medzinárodnej dohody uzavretej
podľa článku 218 zmluvy prenáša operačné osobné údaje orgánu
tretej krajiny, medzinárodnej organizácii alebo Interpolu, má sa vhodnými
zárukami uvedenými v súvislosti s ochranou súkromia a základných práv
a slobôd jednotlivca zaistiť, aby sa dodržiavali ustanovenia tohto
nariadenia o ochrane údajov.
(43)     [Smernica 2013/xx/EÚ
o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov príslušnými
orgánmi o voľnom pohybe takýchto údajov] sa uplatňuje na
spracovanie osobných údajov príslušnými orgánmi členských štátov na
účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania,
odhaľovania alebo trestného stíhania alebo na účely výkonu trestných
sankcií.
(44)     Systém Európskej prokuratúry
na spracovanie údajov má stavať na systéme riadenia prípadov Eurojustu,
ale jeho dočasné pracovné súbory sa od začatia vyšetrovania majú
považovať za prípadové spisy.
(45)     Finančný, rozpočtový
a personálny režim Európskej prokuratúry sa majú riadiť príslušnými
normami Únie, ktoré sa vzťahujú na orgány uvedené v článku 208
nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, EURATOM) č. 966/2012[7], ale
s náležitým zohľadnením skutočnosti, že právomoc Európskej
prokuratúry na vykonávanie vyšetrovaní a trestných stíhaní na úrovni Únie
je jedinečná. Európska prokuratúra podlieha povinnosti ročného
podávania správ.
(46)     Všeobecné pravidlá o transparentnosti,
ktoré sa vzťahujú na agentúry Únie, sa uplatňujú aj na Európsku
prokuratúru, ale len vzhľadom na jej administratívne úlohy, aby sa nijako
neohrozila požiadavka dôvernosti jej operačnej práce. Podobne aj pri
administratívnych šetreniach vykonávaných európskym ombudsmanom sa má
rešpektovať požiadavka dôvernosti Európskej prokuratúry.
(47)     V súlade s článkom 3
Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s
ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ktorý je
pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní Európskej
únie, tieto členské štáty oznámili svoje želanie [ne][zúčastniť]
sa na prijatí a uplatňovaní tohto nariadenia.
(48)     V súlade s článkami 1 a 2
Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej
únii a k Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na
prijatí tohto nariadenia a nie je ním viazané, ani nepodlieha jeho
uplatňovaniu.
(49)     Zástupcovia členských
štátov, ktorí sa stretli na úrovni hláv štátov alebo predsedov vlád
v Bruseli 13. decembra 2003, určili sídlo Európskej prokuratúry.
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
PREDMET ÚPRAVY A VYMEDZENIE POJMOV
Článok 1
Predmet úpravy
Týmto nariadením sa
zriaďuje Európska prokuratúra a stanovujú sa pravidlá jej fungovania.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto
nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
a)           „osoba“ je akákoľvek fyzická
alebo právnická osoba;
b)           „trestné činy poškodzujúce
finančné záujmy Únie“ sú trestné činy vymedzené v smernici
2013/xx/EÚ, ako je implementovaná vnútroštátnymi právnymi predpismi.
c)           „finančné záujmy Únie“ sú všetky
príjmy, výdavky a aktíva kryté alebo nadobudnuté prostredníctvom Únie, alebo
dlžné jej rozpočtu a rozpočtom inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr
zriadených na základe zmlúv a rozpočtom, ktoré riadia a monitorujú;
d)           „administratívne osobné údaje“ sú
všetky osobné údaje spracúvané Európskou prokuratúrou okrem operačných
osobných údajov;
e)           „operačné osobné údaje“ sú
všetky osobné údaje spracúvané Európskou prokuratúrou na plnenie cieľov
stanovených v článku 37.
KAPITOLA II
VŠEOBECNÉ PRAVIDLÁ
Oddiel 1
Štatút, organizácia a štruktúra Európskej prokuratúry
Článok 3
Zriadenie
1.           Európska prokuratúra sa
zriaďuje ako orgán Únie s decentralizovanou štruktúrou.
2.           Európska prokuratúra má právnu
subjektivitu.
3.           Európska prokuratúra spolupracuje s
Eurojustom a opiera sa o jeho administratívnu podporu v súlade s
článkom 57.
Článok 4
Úlohy
1.           Úlohou Európskej prokuratúry je boj
proti trestným činom poškodzujúcim finančné záujmy Únie.
2.           Európska prokuratúra je zodpovedná
za vyšetrovanie, trestné stíhanie páchateľov a spolupáchateľov
trestných činov uvedených v odseku 1 a za podanie obžaloby. Európska
prokuratúra v tomto ohľade riadi vyšetrovania, dohliada na ne a vykonáva
akty trestného stíhania vrátane zamietnutia prípadu.
3.           Európska prokuratúra vystupuje vo
funkcii prokurátora na príslušných súdoch členských štátov, pokiaľ
ide o trestné činy uvedené v odseku 1 vrátane podania obžaloby a
akýchkoľvek odvolaní až do konečného vyriešenia prípadu.
Článok 5
Nezávislosť a
zodpovednosť
1.           Európska prokuratúra je nezávislá.
2.           Európska prokuratúra vrátane
európskeho prokurátora, jeho zástupcov a zamestnancov, delegovaných európskych
prokurátorov a ich vnútroštátnych zamestnancov pri plnení svojich povinností
nevyhľadáva ani neprijíma pokyny od žiadnej osoby, členského štátu
alebo inštitúcie, orgánu, úradu či agentúry Únie. Inštitúcie, orgány,
úrady alebo agentúry Únie a členské štáty rešpektujú nezávislosť
Európskej prokuratúry a neusilujú sa ovplyvňovať ju pri výkone jej
úloh.
3.           Európsky prokurátor zodpovedá
Európskemu parlamentu, Rade a Európskej komisii za všeobecné činnosti
Európskej prokuratúry, a to najmä podávaním výročných správ v súlade
s článkom 70.
Článok 6
Štruktúra a organizácia
Európskej prokuratúry
1.           Štruktúru Európskej prokuratúry
tvorí európsky prokurátor, jeho zástupcovia, zamestnanci, ktorí ich podporujú
pri výkone ich úloh vyplývajúcich z tohto nariadenia, a tiež delegovaní
európski prokurátori v členských štátoch.
2.           Európsku prokuratúru vedie európsky
prokurátor, ktorý riadi jej činnosti a organizuje jej prácu. Európskemu
prokurátorovi pomáhajú štyria zástupcovia.
3.           Zástupcovia pomáhajú európskemu
prokurátorovi vo všetkých jeho povinnostiach a zastupujú ho v súlade
s pravidlami prijatými podľa článku 72 písm. d), v prípade jeho
neprítomnosti alebo keď ich nemôže plniť. Jeden zo zástupcov je
zodpovedný za plnenie rozpočtu.
4.           Vyšetrovanie a trestné stíhanie
Európskej prokuratúry vykonávajú delegovaní európski prokurátori pod vedením a
dohľadom európskeho prokurátora. Keď sa to považuje za potrebné v
záujme vyšetrovania alebo trestného stíhania, môže európsky prokurátor svoju
právomoc vykonávať aj priamo v súlade s článkom 18 ods. 5.
5.           V každom členskom štáte je najmenej
jeden delegovaný európsky prokurátor, ktorý je neoddeliteľnou
súčasťou Európskej prokuratúry. Delegovaní európski prokurátori
pôsobia pod výlučnou právomocou európskeho prokurátora a pri výkone
vyšetrovaní a trestných stíhaní, ktoré im boli pridelené, sa riadia len jeho
pokynmi, usmerneniami a rozhodnutiami. Pokiaľ konajú v rámci svojho
mandátu na základe tohto nariadenia, sú úplne nezávislí od vnútroštátnych
orgánov trestného stíhania a nemajú voči nim žiadne záväzky.
6.           Delegovaní európski prokurátori môžu
vykonávať aj funkciu vnútroštátnych prokurátorov. V prípade nezlučiteľných
úloh upovedomia delegovaní európski prokurátori európskeho prokurátora, ktorý
im po konzultácii s príslušnými vnútroštátnymi orgánmi trestného stíhania
nariadi, aby v záujme vyšetrovaní a trestných stíhaní Európskej
prokuratúry uprednostnili svoje funkcie vyplývajúce z tohto nariadenia. V
takýchto prípadoch o tom európsky prokurátor bezodkladne informuje
príslušné vnútroštátne orgány trestného stíhania.
7.           Akty, ktoré vykonal Európsky
prokurátor, delegovaní európski prokurátori, akýkoľvek zamestnanec
Európskej prokuratúry alebo akákoľvek osoba konajúca v jej mene pri výkone
svojich úloh, sa pokladajú za akty Európskej prokuratúry. Európsky prokurátor
zastupuje Európsku prokuratúru pred inštitúciami Únie, členskými štátmi a
tretími stranami.
8.           Pokiaľ je to potrebné na
účely vyšetrovania alebo trestného stíhania, môže európsky prokurátor
delegovaným európskym prokurátorom dočasne prideliť zdroje a
zamestnancov.
Článok 7
Rokovací poriadok Európskej
prokuratúry
1.           Rokovací poriadok Európskej
prokuratúry sa prijíma rozhodnutím európskeho prokurátora, jeho štyroch
zástupcov a piatich delegovaných európskych prokurátorov, ktorých Európsky
prokurátor vyberá na základe systému striktne rovnomerného striedania, pri ktorom
sa zohľadňuje demografický a geografický rozsah všetkých
členských štátov. Rozhodnutie sa prijíma jednoduchou väčšinou všetkých
členov, z ktorých každý má jeden hlas. V prípade rovnakého počtu
hlasov má európsky prokurátor rozhodujúci hlas.
2.           Organizácia práce Európskej prokuratúry
sa riadi rokovacím poriadkom, ktorý obsahuje všeobecné pravidlá prideľovania
prípadov.
Oddiel 2
Vymenúvanie a odvolávanie členov Európskej prokuratúry
Článok 8
Vymenovanie a odvolanie
Európskeho prokurátora
1.           Európskeho prokurátora vymenúva Rada
so súhlasom Európskeho parlamentu na funkčné obdobie ôsmich rokov, ktoré
je neobnoviteľné. Rada sa uznáša jednoduchou väčšinou.
2.           Európsky prokurátor sa vyberie z
osôb, ktorých nezávislosť je nespochybniteľná a ktorí majú
kvalifikácie požadované na menovanie do vysokej justičnej funkcie a
náležité prokurátorské skúsenosti.
3.           Výber sa vykoná na základe verejnej
výzvy pre uchádzačov, ktorá sa zverejní v Úradnom vestníku Európskej únie
a na základe ktorej Komisia vypracuje užší zoznam kandidátov, ktorý predloží
Európskemu parlamentu a Rade. Komisia pred predložením užšieho zoznamu
zabezpečí stanovisko panelu, ktorý zriadi a ktorý sa bude
skladať zo siedmich osôb vybraných spomedzi bývalých členov Súdneho
dvora, členov vnútroštátnych najvyšších súdov, štátnych prokuratúr a/alebo
advokátov s uznanými kompetenciami, z ktorých jedného navrhuje
Európsky parlament, a z predsedu Eurojustu ako pozorovateľa.
4.           Ak európsky prokurátor prestal spĺňať
podmienky požadované na výkon jeho povinností alebo ak sa dopustil závažného
pochybenia, Súdny dvor Európskej únie ho môže odvolať na žiadosť
Európskeho parlamentu, Rady alebo Komisie.
Článok 9
Vymenúvanie a odvolávanie
zástupcov európskeho prokurátora
1.           Zástupcovia európskeho prokurátora
sa vymenúvajú podľa pravidiel stanovených v článku 8 ods. 1.
2.           Zástupcovia európskeho prokurátora
sa vyberajú z osôb, ktorých nezávislosť je nespochybniteľná a ktoré
majú kvalifikácie požadované na menovanie do vysokej justičnej funkcie a
náležité prokurátorské skúsenosti.
3.           Výber sa vykoná na základe verejnej
výzvy pre uchádzačov, ktorá sa zverejní v Úradnom vestníku Európskej únie
a na základe ktorej Komisia po dohode s európskym prokurátorom vypracuje užší
zoznam kandidátov, ktorý predloží Európskemu parlamentu a Rade a v ktorom
zohľadní demografické vyváženie a geografickú veľkosť
členských štátov.
4.           Zástupcovia európskeho prokurátora
sa odvolávajú podľa pravidiel stanovených v článku 8 ods. 4 na podnet
európskeho prokurátora.
Článok 10
Vymenúvanie a odvolávanie
delegovaných európskych prokurátorov
1.           Delegovaných európskych prokurátorov
vymenuje európsky prokurátor spomedzi najmenej troch kandidátov, ktorí
spĺňajú požiadavky stanovené v odseku 2, na základe zoznamu
predloženého príslušným členským štátom. Vymenúvajú sa na funkčné
obdobie piatich rokov, ktoré je obnoviteľné.
2.           Delegovaní európski prokurátori musia
mať kvalifikácie požadované na vymenovanie do vysokej justičnej
funkcie a náležité prokurátorské skúsenosti. Ich nezávislosť musí byť
nespochybniteľná. Členské štáty vymenúvajú delegovaného európskeho
prokurátora ako prokurátora podľa vnútroštátnych právnych predpisov, ak v
čase jeho vymenovania za delegovaného európskeho prokurátora už nezastáva
túto funkciu.
3.           Delegovaných európskych prokurátorov
môže odvolať Európsky prokurátor, ak už nespĺňajú požiadavky
stanovené v odseku 2 alebo kritériá vzťahujúce sa na výkon ich povinností,
alebo ak bolo zistené, že sa dopustili závažného pochybenia. Delegovaných
európskych prokurátorov neodvolávajú príslušné vnútroštátne orgány ako vnútroštátnych
prokurátorov v priebehu výkonu ich funkcií pre Európsku prokuratúru bez
súhlasu Európskeho prokurátora.
Oddiel 3
Základné zásady
Článok 11
Základné zásady činnosti
Európskej prokuratúry
1.           Európska prokuratúra zabezpečí,
aby jej činnosti rešpektovali práva zakotvené v Charte základných práv
Európskej únie.
2.           Činnosti Európskej prokuratúry
sa riadia zásadou proporcionality uvedenou v článku 26 ods. 3.
3.           Vyšetrovania a trestné stíhania
Európskej prokuratúry sa riadia týmto nariadením. Vnútroštátne právne predpisy
sa uplatňujú do tej miery, kým toto nariadenie neupravuje danú
záležitosť. Uplatniteľnými vnútroštátnymi právnymi predpismi sú
právne predpisy členského štátu, v ktorom sa vykonáva vyšetrovanie
alebo trestné stíhanie. Keď určitú záležitosť upravujú
vnútroštátne právne predpisy a aj toto nariadenie, prednosť má toto
nariadenie.
4.           Európska prokuratúra má výlučnú
právomoc na vyšetrovanie a trestné stíhanie trestných činov, ktoré
poškodzujú finančné záujmy Únie.
5.           Európska prokuratúra vedie svoje
vyšetrovania nestranne a vyhľadáva všetky náležité dôkazy, či už
obviňujúce alebo zbavujúce viny.
6.           Európska prokuratúra začína
vyšetrovania bez zbytočného odkladu a zabezpečuje rýchle vykonávanie
vyšetrovaní a trestných stíhaní.
7.           Príslušné orgány členských
štátov aktívne pomáhajú a podporujú vyšetrovania a trestné stíhania Európskej
prokuratúry na jej žiadosť a zdržia sa akéhokoľvek konania, politiky
alebo postupu, ktoré môžu oneskorovať alebo brzdiť ich napredovanie.
Oddiel 4
Právomoc Európskej prokuratúry
Článok 12
Trestné činy patriace do
právomoci Európskej prokuratúry
Pokiaľ ide o trestné činy
poškodzujúce finančné záujmy Únie, Európska prokuratúra má právomoc
vymedzenú v smernici 2013/xx/EÚ, ako je implementovaná do vnútroštátnych
právnych predpisov.
Článok 13
Doplnková právomoc
1.           Keď sú trestné činy
uvedené v článku 12 neoddeliteľne spojené s trestnými
činmi inými, než sú trestné činy uvedené v článku 12,
a ich spoločné vyšetrovanie a trestné stíhanie je v záujme
dobrého výkonu spravodlivosti, právomoc Európskej prokuratúry sa vzťahuje
aj na tieto trestné činy za podmienky, že trestné činy uvedené
v článku 12 prevládajú a ostatné trestné činy sú založené
na identických skutočnostiach.
              Keď tieto podmienky nie sú
splnené, členský štát, do ktorého právomoci patria uvedené iné trestné
činy, má právomoc aj pokiaľ ide o trestné činy uvedené v
článku 12.
2.           Európska prokuratúra a vnútroštátne
orgány trestného stíhania sa pri určovaní orgánu, ktorý má právomoc
podľa odseku 1, navzájom radia. V prípade potreby sa na
uľahčenie určenia tejto právomoci môže v súlade s článkom
57 zapojiť aj Eurojust.
3.           V prípade nezhody medzi
Európskou prokuratúrou a vnútroštátnymi orgánmi trestného stíhania vo veci
právomoci podľa odseku 1 rozhodne o doplnkovej právomoci vnútroštátny
justičný orgán s právomocou rozhodovať o pridelení
právomocí týkajúcich sa trestného stíhania na vnútroštátnej úrovni.
4.           Na určenie právomoci podľa
tohto článku sa nevzťahuje preskúmanie.
Článok 14
Vykonávanie právomoci
Európskej prokuratúry
Európska prokuratúra vykonáva svoju
výlučnú právomoc vyšetrovať a trestne stíhať všetky trestné
činy uvedené v článkoch 12 a 13, keď bol celý tento
čin alebo jeho časť spáchaný
a)           na území jedného alebo viacerých
členských štátov, alebo
b)           jedným z ich štátnych príslušníkov
alebo zamestnancami Únie, alebo členmi inštitúcií.
KAPITOLA III
PROCESNÉ PREDPISY PRE VYŠETROVANIA, TRESTNÉ STÍHANIA A SÚDNE KONANIA
Oddiel 1
Vedenie vyšetrovaní
Článok 15
Zdroje vyšetrovania
1.           Všetky vnútroštátne orgány
členských štátov a všetky inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie
bezodkladne informujú Európsku prokuratúru o akomkoľvek správaní, ktoré by
mohlo predstavovať trestný čin patriaci do jej právomoci.
2.           Ak sa delegovaní európski
prokurátori dozvedia o akomkoľvek správaní, ktoré by mohlo
predstavovať trestný čin patriaci do právomoci Európskej prokuratúry,
bezodkladne informujú Európskeho prokurátora.
3.           Európska prokuratúra môže
zhromažďovať alebo získavať informácie o správaní, ktoré môže
predstavovať trestný čin patriaci do jej právomoci, od
akejkoľvek osoby.
4.           Akékoľvek informácie, ktoré sa
oznámia Európskej prokuratúre, sa zaregistrujú a overí ich Európsky prokurátor
alebo delegovaní európski prokurátori. Ak sa po overení rozhodnú
nezačať vyšetrovanie, uzatvoria prípad a do systému riadenia prípadov
zaznamenajú dôvody. Informujú vnútroštátny orgán, inštitúciu, orgán, úrad alebo
agentúru Únie, ktoré poskytli informácie, a v náležitých prípadoch osoby, ktoré
poskytli informácie, ak o to požiadali.
Článok 16
Začatie vyšetrovaní
1.           Európsky prokurátor alebo v jeho
mene delegovaní európski prokurátori začnú písomným rozhodnutím
vyšetrovanie, ak existujú dostatočné dôvody domnievať sa, že sa
pácha, alebo bol spáchaný trestný čin patriaci do právomoci Európskej
prokuratúry.
2.           V prípade, že Európsky prokurátor
začne vyšetrovanie, pridelí prípad delegovanému európskemu prokurátorovi,
pokiaľ nechce sám viesť vyšetrovanie v súlade s kritériami
stanovenými v článku 18 ods. 5. Ak vyšetrovanie začne delegovaný
európsky prokurátor, bezodkladne informuje Európskeho prokurátora. Európsky
prokurátor po prijatí takéhoto oznámenia overí, či už on sám alebo iný
delegovaný európsky prokurátor nezačal vyšetrovanie. Európsky prokurátor
môže v záujme efektívnosti vyšetrovania prideliť prípad inému delegovanému
európskemu prokurátorovi alebo sa môže rozhodnúť, že sám prevezme prípad v
súlade s kritériami stanovenými v článku 18 ods. 5.

Článok 17
Naliehavé opatrenia a
postúpenia
1.           V prípade, že je v súvislosti s
trestným činom patriacim do právomoci Európskej prokuratúry potrebné
okamžité konanie, vnútroštátne orgány prijmú všetky naliehavé opatrenia
potrebné na zabezpečenie efektívneho vyšetrovania a trestného stíhania.
Vnútroštátne orgány následne bezodkladne postúpia prípad Európskej prokuratúre.
Európska prokuratúra v takomto prípade, podľa možnosti do 48 hodín od
začatia svojho vyšetrovania, potvrdí opatrenia prijaté vnútroštátnymi
orgánmi, aj keď sa tieto opatrenia prijali a vykonali na základe pravidiel
odlišných od pravidiel tohto nariadenia.
2.           Ak prípad vyvoláva pochybnosti
týkajúce sa právomoci, môže Európska prokuratúra v akejkoľvek fáze
vyšetrovania vykonať konzultácie s vnútroštátnymi orgánmi trestného
stíhania s cieľom určiť, ktorý orgán má právomoc. Európska
prokuratúra do prijatia rozhodnutia o právomoci prijme všetky naliehavé
opatrenia potrebné na zabezpečenie efektívneho vyšetrovania a trestného
stíhania v prípade. Ak sa určí právomoc vnútroštátneho orgánu, tento vnútroštátny
orgán do 48 hodín od začatia vnútroštátneho vyšetrovania potvrdí naliehavé
opatrenia prijaté Európskou prokuratúrou.
3.           Ak sa v rámci vyšetrovania
začatého Európskou prokuratúrou zistí, že správanie, ktoré je predmetom
vyšetrovania, predstavuje trestný čin, ktorý nepatrí do jej právomoci,
Európska prokuratúra bezodkladne postúpi prípad príslušným vnútroštátnym
orgánom presadzovania práva a justičným orgánom.
4.           Pokiaľ sa v rámci vyšetrovania
začatého vnútroštátnymi orgánmi následne zistí, že správanie predstavuje
trestný čin patriaci do právomoci Európskej prokuratúry, vnútroštátne
orgány bezodkladne postúpia prípad Európskej prokuratúre. Európska prokuratúra
v takomto prípade, podľa možnosti do 48 hodín od začatia svojho
vyšetrovania, potvrdí opatrenia prijaté vnútroštátnymi orgánmi, aj keď sa
tieto opatrenia prijali a vykonali na základe pravidiel odlišných od pravidiel
tohto nariadenia.
Článok 18
Vedenie vyšetrovania
1.           Určený delegovaný európsky
prokurátor vedie vyšetrovanie v mene európskeho prokurátora a na základe
jeho pokynov. Určený delegovaný európsky prokurátor môže samostatne
vykonať vyšetrovacie opatrenia alebo poverí príslušný orgán presadzovania
práva v členskom štáte, kde sa nachádza. Tieto orgány dodržujú pokyny
delegovaného európskeho prokurátora a vykonávajú vyšetrovacie opatrenia,
ktoré im boli pridelené.
2.           V cezhraničných prípadoch,
keď sa vyšetrovacie opatrenia musia vykonať v členskom štáte
inom, než je členský štát, v ktorom sa vyšetrovanie začalo,
delegovaný európsky prokurátor, ktorý vyšetrovanie začal alebo ktorému európsky
prokurátor prípad pridelil, koná v úzkej spolupráci s delegovaným európskym
prokurátorom v štáte, v ktorom sa má vykonať vyšetrovacie opatrenie.
Delegovaný európsky prokurátor sám vykoná vyšetrovacie opatrenia alebo nariadi
príslušným vnútroštátnym orgánom, aby ich vykonali.
3.           Európsky prokurátor môže v
cezhraničných prípadoch na účely vyšetrovania spojiť viacerých
delegovaných európskych prokurátorov a vytvoriť spoločné tímy.
Európsky prokurátor môže ktorémukoľvek delegovanému európskemu
prokurátorovi nariadiť, aby v jeho mene zhromaždil náležité informácie
alebo vykonal osobitné vyšetrovacie opatrenia.
4.           Európsky prokurátor monitoruje
vyšetrovania vykonávané delegovanými európskymi prokurátormi a zabezpečuje
ich koordináciu. V prípade potreby im vydáva pokyny.
5.           Európsky prokurátor môže prípad
prideliť inému delegovanému európskemu prokurátorovi alebo môže sám
viesť vyšetrovanie, ak sa to zdá potrebné v záujme efektívnosti
vyšetrovania alebo trestného stíhania z dôvodov jedného alebo viacerých týchto
kritérií:
a)      závažnosť trestného činu;
b)      osobitné okolnosti týkajúce sa postavenia
údajného páchateľa;
c)      osobitné okolnosti týkajúce sa
cezhraničného rozmeru vyšetrovania;
d)      nedostupnosť vnútroštátnych orgánov
vyšetrovania alebo
e)      žiadosť príslušných orgánov
príslušného členského štátu.
6.           V prípade, že vyšetrovanie vykonáva
priamo európsky prokurátor, informuje delegovaného európskeho prokurátora v
členskom štáte, v ktorom sa musia vykonať vyšetrovacie opatrenia.
Všetky vyšetrovacie opatrenia vedené európskym prokurátorom sa vykonávajú v
spolupráci s orgánmi členského štátu, ktorého územia sa týka
vyšetrovanie. Donucovacie opatrenia vykonávajú príslušné vnútroštátne orgány.
7.           Vyšetrovanie vykonávané v právomoci
Európskej prokuratúry chránia pravidlá týkajúce sa služobného tajomstva
podľa uplatniteľnej legislatívy Únie. Orgány, ktoré sa
zúčastňujú na vyšetrovaniach Európskej prokuratúry, sú takisto
povinné dodržiavať služobné tajomstvo podľa ustanovení
uplatniteľných vnútroštátnych právnych predpisov.
Článok 19
Zrušenie výsad alebo imunít
1.           V prípade, že sa vyšetrovanie
Európskej prokuratúry týka osôb chránených výsadami alebo imunitami
vyplývajúcimi z vnútroštátnych právnych predpisov a táto výsada alebo imunita
prekáža vedeniu určitého vyšetrovania, Európska prokuratúra vyhotoví
odôvodnenú písomnú žiadosť o jej zrušenie v súlade s postupmi stanovenými
vo vnútroštátnych právnych predpisoch.
2.           V prípade, že sa vyšetrovania
Európskej prokuratúry týkajú osôb chránených výsadami alebo imunitami
vyplývajúcimi z právnych predpisov Únie, najmä z Protokolu o výsadách a imunitách
Európskej únie, a táto výsada alebo imunita prekáža vedeniu určitého
vyšetrovania, Európska prokuratúra vyhotoví odôvodnenú písomnú žiadosť o
jej zrušenie v súlade s postupmi stanovenými v právnych predpisoch Únie.
Oddiel 2
Spracovanie informácií
Článok 20
Prístup Európskej prokuratúry
k informáciám
Európska
prokuratúra môže okamžite od zaregistrovania prípadu získavať všetky
náležité informácie uložené vo vnútroštátnych databázach vyšetrovania trestných
činov a presadzovania práva a tiež v ostatných náležitých
registroch verejných orgánov alebo môže pristupovať k týmto
informáciám prostredníctvom delegovaných európskych prokurátorov.
Článok 21
Zhromažďovanie
informácií
1.           Ak to je potrebné na účely
vyšetrovania, získa Európska prokuratúra na svoju žiadosť od Eurojustu a
Europolu všetky náležité informácie týkajúce sa trestného činu patriaceho
do jej právomoci a môže požiadať Europol, aby určitému vyšetrovaniu
vedenému Európskou prokuratúrou poskytol analytickú podporu.
2.           Inštitúcie, orgány, úrady a agentúry
Únie a orgány členských štátov poskytnú Európskej prokuratúre na jej
žiadosť potrebnú pomoc a informácie.
Článok 22
Systém riadenia prípadov, register
a dočasné pracovné súbory
1.           Európska prokuratúra zavedie systém
riadenia prípadov zložený z dočasných pracovných súborov a registra, ktoré
obsahujú osobné údaje uvedené v prílohe a neosobné údaje.
2.           Účelom systému riadenia
prípadov je:
a)      podporovať riadenie vyšetrovaní
a trestných stíhaní vedených Európskou prokuratúrou, osobitne krížovými
odkazmi na informácie;
b)      umožniť prístup k informáciám
o prebiehajúcich vyšetrovaniach a trestných stíhaniach;
c)      umožniť monitorovanie zákonnosti
a dodržiavania ustanovení tohto nariadenia týkajúcich sa spracúvania osobných
údajov.
3.           Systém riadenia prípadov môže
byť napojený na zabezpečené telekomunikačné spojenie uvedené v
článku 9 rozhodnutia 2008/976/SVV[8].
4.           Register obsahuje odkazy na
dočasné pracovné súbory spracúvané v rámci práce Európskeho prokurátora a
nesmie obsahovať žiadne iné osobné údaje než údaje uvedené v bode 1. písm.
a) až i), k) a m) a v bode 2 prílohy.
5.           Európska prokuratúra môže pri výkone
svojich povinností spracúvať údaje o jednotlivých prípadoch, na ktorých
pracuje v dočasnom pracovnom súbore. Európska prokuratúra umožňuje
úradníkovi pre ochranu údajov stanovenom v článku 41 prístup k
dočasnému pracovnému súboru. Európska prokuratúra informuje úradníka pre
ochranu údajov vždy, keď sa otvorí nový dočasný pracovný súbor
obsahujúci osobné údaje.
6.           Európska prokuratúra nesmie na
účely spracúvania osobných údajov súvisiacich s prípadom vytvoriť iný
automatizovaný súbor údajov ako systém riadenia prípadov alebo dočasný
pracovný súbor.
Článok 23
Fungovanie dočasných
pracovných súborov a registra
1.           Európska prokuratúra otvorí
dočasný pracovný súbor pre každý prípad, v súvislosti s ktorým sa do tohto
súboru prenášajú informácie, pokiaľ je tento prenos v súlade s týmto
nariadením alebo inými uplatniteľnými právnymi nástrojmi. Európska
prokuratúra zodpovedá za riadenie dočasných pracovných súborov, ktoré
otvorila.
2.           Európska prokuratúra pre každý jednotlivý
prípad rozhodne, či bude dočasný pracovný súbor utajený alebo či
poskytne k nemu alebo k jeho častiam prístup svojim zamestnancom, ak je to
potrebné na to, aby mohli títo zamestnanci vykonávať svoje úlohy.
3.           Európska prokuratúra rozhodne o tom,
ktoré informácie súvisiace s dočasným pracovným súborom sa zahrnú do
registra. Pokiaľ európsky prokurátor nerozhodne inak, zaregistrované
informácie, ktoré podliehajú overeniu v súlade s článkom 15 ods. 4, sa
nezahrnú do registra.
Článok 24
Prístup k systému
riadenia prípadov
Delegovaní európski prokurátori a ich
zamestnanci, pokiaľ sú pripojení na systém riadenia prípadov, môžu
mať prístup len k:
a)           registru, pokiaľ takýto prístup
nebol výslovne zamietnutý;
b)           dočasným pracovným súborom,
ktoré otvorila Európska prokuratúra a ktoré súvisia s vyšetrovaniami alebo
trestnými stíhaniami vykonávanými v ich členskom štáte;
c)           dočasným pracovným súborom,
ktoré otvorila Európska prokuratúra a ktoré súvisia s vyšetrovaniami alebo
trestnými stíhaniami vykonávanými v inom členskom štáte, pokiaľ sa
týkajú vyšetrovaní alebo trestných stíhaní v ich členskom štáte.
Oddiel 3
Vyšetrovacie opatrenia
Článok 25
Právomoc Európskej prokuratúry
vyšetrovať
1.           Na účely vyšetrovaní a
trestných stíhaní vedených Európskou prokuratúrou sa územie členských
štátov Únie pokladá za jeden právny priestor, v ktorom môže Európska
prokuratúra vykonávať svoju právomoc.
2.           V prípade, že sa Európska prokuratúra
rozhodne vykonávať svoju právomoc v súvislosti s trestným činom,
ktorý čiastočne alebo celý spáchal mimo územia členských štátov
nejaký ich štátny príslušník, zamestnanci Únie alebo členovia inštitúcií,
vyhľadá pomoc na zabezpečenie spolupráce príslušnej tretej krajiny
pomocou nástrojov a postupov uvedených v článku 59.
Článok 26
Vyšetrovacie opatrenia
1.           Európska prokuratúra má pri výkone
svojej právomoci právo vyžadovať alebo nariadiť tieto vyšetrovacie
opatrenia:
a)      prehľadať všetky priestory, pozemky,
dopravné prostriedky, súkromný domov, oblečenie a všetok ostatný
osobný majetok alebo počítačový systém;
b)      zabezpečiť predloženie všetkých
relevantných predmetov alebo dokumentov, alebo uložených počítačových
údajov vrátane prevádzkových údajov a údajov o bankovom účte,
šifrovaných alebo dešifrovaných, v origináli alebo v nejakej inej
určenej forme;
c)      zaplombovať priestory
a dopravné prostriedky a zmraziť údaje na zachovanie ich
neporušenosti, zamedzenie straty alebo kontaminácie dôkazov alebo na
zabezpečenie možnosti konfiškácie;
d)      zmraziť nástroje trestnej
činnosti alebo výnosy z nej vrátane zmrazenia majetku, ak sa
predpokladá, že budú predmetom konfiškácie súdu prvého stupňa, a je
dôvod domnievať sa, že držiteľ, vlastník alebo správca sa bude
snažiť zmariť rozsudok nariaďujúci konfiškáciu;
e)      zachytávať telekomunikácie vrátane
e-mailov podozrivej osobe a od nej na akomkoľvek
telekomunikačnom spojení, ktoré podozrivá osoba používa;
f)       v reálnom čase sledovať
telekomunikácie nariadením okamžitého prenosu telekomunikačných
prevádzkových údajov na určenie polohy podozrivej osoby
a identifikáciu osôb, ktoré s ňou boli v kontakte
v určenom čase;
g)      monitorovať finančné transakcie
nariadením finančnej alebo úverovej inštitúcii, aby v reálnom
čase informovala Európsku prokuratúru o akýchkoľvek
finančných transakciách vykonávaných prostredníctvom určeného
účtu, ktorý má vo vlastníctve alebo ktorý kontroluje podozrivá osoba,
alebo prostredníctvom akýchkoľvek iných účtov, o ktorých sa
odôvodnene domnieva, že sa používajú v spojení s trestným činom;
h)      zmraziť budúce finančné
transakcie nariadením finančnej alebo úverovej inštitúcii, aby nevykonala
finančnú transakciu, ktorá sa týka určeného účtu alebo
účtov, ktoré má vo vlastníctve alebo ktorý kontroluje podozrivá
osoba;
i)       vykonať sledovacie opatrenia na
neverejných miestach nariadením tajného obrazového a zvukového sledovania
neverejných miest okrem obrazového sledovania súkromných domovov
a zaznamenávanie ich výsledkov;
j)       vykonať utajené vyšetrovania nariadením
úradníkovi, aby konal v utajení alebo pod falošnou identitou;
k)      predvolať podozrivé osoby
a svedkov v prípade, že existujú opodstatnené dôvody domnievať
sa, že môžu poskytnúť informácie užitočné pre vyšetrovanie;
l)       vykonať identifikačné
opatrenia nariadením zhotovenia fotografií, vizuálnych záznamov osôb
a záznamov biometrických vlastností osoby;
m)     zabaviť predmety, ktoré sú potrebné
ako dôkazy;
n)      vstupovať do priestorov
a odoberať vzorky tovaru;
o)      skontrolovať dopravné prostriedky v
prípade, že existujú opodstatnené dôvody domnievať sa, že sa prepravuje
tovar súvisiaci s vyšetrovaním;
p)      vykonať opatrenia na sledovanie
a kontrolu osôb s cieľom zistiť miesto pobytu osoby;
q)      sledovať a stopovať
akýkoľvek objekt pomocou technických prostriedkov vrátane kontrolovaných dodávok
tovaru a kontrolovaných finančných transakcií;
r)       vykonať cielené sledovanie
podozrivých a tretích osôb na verejných miestach;
s)       získať prístup k vnútroštátnym
alebo európskym verejným registrom a registrom vedeným súkromnými
subjektmi vo verejnom záujme;
t)       vypočúvať podozrivé osoby
a svedkov;
u)      menovať odborníkov z úradnej
moci alebo na žiadosť podozrivých osôb v prípade, že sú potrebné odborné
znalosti.
2.           Členské štáty zabezpečia,
aby sa opatrenia uvedené v odseku 1 mohli používať vo vyšetrovaniach a
trestných stíhaniach vedených Európskou prokuratúrou. Na tieto opatrenia sa
vzťahujú podmienky stanovené v tomto článku a podmienky stanovené vo
vnútroštátnych právnych predpisoch. Vyšetrovacie opatrenia iné než opatrenia
uvedené v odseku 1 môže Európska prokuratúra nariadiť alebo vyžadovať
len vtedy, keď sú k dispozícii na základe právnych predpisov
členského štátu, v ktorom sa má opatrenie vykonať.
3.           Jednotlivé vyšetrovacie opatrenia
uvedené v odseku 1 sa nesmú nariadiť bez opodstatnených dôvodov a v
prípadoch, keď možno rovnaký cieľ dosiahnuť menej rušivými
prostriedkami.
4.           Členské štáty zabezpečia,
aby vyšetrovacie opatrenia uvedené v odseku 1 písm. a) až j) podliehali
súhlasu príslušného súdneho orgánu členského štátu, v ktorom sa majú
vykonať.
5.           Vyšetrovacie opatrenia uvedené v
odseku 1 písm. k) až u) podliehajú súdnemu súhlasu, ak sa to vyžaduje vo
vnútroštátnych právnych predpisoch členského štátu, v ktorom sa má
vyšetrovacie opatrenie vykonať.
6.           Ak sú splnené podmienky stanovené v
tomto článku, ako aj podmienky uplatniteľné podľa vnútroštátnych
predpisov na povolenie opatrenia, ktorého sa týka požiadavka, príslušný súdny
orgán udelí súhlas do 48 hodín vo forme písomného a odôvodneného rozhodnutia.
7.           Európska prokuratúra môže príslušný
súdny orgán požiadať o zatknutie alebo vyšetrovaciu väzbu podozrivej osoby
v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi.
Oddiel 4
Ukončenie vyšetrovania a právomoci trestného stíhania
Článok 27
Trestné stíhanie pred
vnútroštátnymi súdmi
1.           Európsky prokurátor a delegovaní
európski prokurátori majú rovnaké právomoci ako štátni prokurátori
v členských štátoch, pokiaľ ide o trestné stíhanie a podanie prípadu
na súd, najmä právomoc predniesť žalobné návrhy,
zúčastňovať sa na zhromažďovaní dôkazov a využívať
dostupné prostriedky nápravy.
2.           Ak príslušný delegovaný európsky
prokurátor považuje vyšetrovanie za ukončené, predloží európskemu
prokurátorovi na preskúmanie zhrnutie prípadu s návrhom obžaloby a zoznamom
dôkazov. Pokiaľ európsky prokurátor nenariadi zamietnutie prípadu
podľa článku 28, nariadi delegovanému európskemu prokurátorovi, aby
prípad s obžalobou predložil príslušnému vnútroštátnemu súdu alebo odovzdal
naspäť na ďalšie vyšetrovanie. Príslušnému vnútroštátnemu súdu môže
prípad predložiť aj európsky prokurátor.
3.           V obžalobe predloženej príslušnému
vnútroštátnemu súdu sa uvedú dôkazy, ktoré sa použijú v súdnom konaní.
4.           Európsky prokurátor v úzkej
spolupráci s delegovaným európskym prokurátorom, ktorý prípad predkladá,
a po zohľadnení potreby riadneho výkonu spravodlivosti, vyberie
jurisdikciu súdneho konania a určí príslušný vnútroštátny súd, pričom
zohľadní tieto kritériá:
a)      miesto, kde bol trestný čin
spáchaný, alebo v prípade viacerých trestných činov miesto, kde bola
spáchaná väčšina trestných činov;
b)      miesto, kde má obvinená osoba svoj
obvyklý pobyt;
c)      miesto, kde sa nachádzajú dôkazy;
d)      miesto, kde majú obvyklý pobyt priame
obete.
5.           Ak je to potrebné na účely
vymáhania, následných administratívnych krokov alebo monitorovania, európsky
prokurátor informuje o obžalobe príslušné vnútroštátne orgány, zainteresované
osoby a príslušné inštitúcie, orgány a agentúry Únie.
Článok 28
Zamietnutie prípadu
1.           Európsky prokurátor zamietne prípad,
keď sa trestné stíhanie stane nemožné z akéhokoľvek z týchto
dôvodov:
a)      úmrtie podozrivej osoby;
b)      správanie, ktoré viedlo
k vyšetrovaniu, nepredstavuje trestný čin;
c)      amnestia alebo imunita udelená podozrivej
osobe;
d)      uplynutie vnútroštátnej premlčacej
doby na trestné stíhanie;
e)      podozrivá osoba už bola v Únii
s konečnou platnosťou zbavená viny alebo uznaná vinnou na
základe rovnakých skutočností, alebo sa prípad vyriešil podľa
článku 29.
2.           Európsky prokurátor môže prípad
zamietnuť z akéhokoľvek z týchto dôvodov:
a)      trestný čin je menej závažným
priestupkom podľa vnútroštátnych právnych predpisov, ktorými sa implementuje
smernica 2013/XX/EÚ    o boji proti podvodom poškodzujúcim finančné
záujmy Únie prostredníctvom trestného práva;
b)      nedostatok relevantných dôkazov.
3.           Európska prokuratúra môže prípady,
ktoré zamietla, postúpiť úradu OLAF alebo príslušným vnútroštátnym
administratívnym alebo súdnym orgánom na vymáhanie, ďalšie administratívne
následné kroky alebo monitorovanie.
4.           V prípade, že sa vyšetrovanie
začalo na základe informácií predložených poškodenou stranou, Európska
prokuratúra informuje túto stranu o zamietnutí.
Článok
29
Transakcia
1.           Ak sa prípad nezamietol a splnilo by
to účel riadneho výkonu spravodlivosti, môže Európska prokuratúra
podozrivej osobe po nahradení škôd navrhnúť, že zaplatí jednorazovú
pokutu, po zaplatení ktorej bude prípad s konečnou platnosťou
zamietnutý (transakcia). Ak podozrivá osoba súhlasí, zaplatí Únii jednorazovú
pokutu.
2.           Európska prokuratúra dohliada na
inkaso finančnej platby, ktorá je súčasťou transakcie.
3.           Ak podozrivá osoba akceptuje
transakciu a zaplatí, Európsky prokurátor s konečnou platnosťou
zamietne prípad a oficiálne o tom informuje príslušné vnútroštátne orgány
presadzovania práva a súdne orgány, ako aj príslušné inštitúcie, orgány a agentúry
Únie.
4.           Na zamietnutie uvedené v odseku 3 sa
nevzťahuje súdne preskúmanie.
Oddiel 5
Prípustnosť dôkazov
Článok 30
Prípustnosť dôkazov
1.           Dôkazy predložené Európskou
prokuratúrou súdu prvého stupňa, ak sa tento súd domnieva, že ich
pripustenie nemá nepriaznivý vplyv na spravodlivosť konania alebo na právo
na obhajobu zakotvené v článkoch 47 a 48 Charty základných práv Európskej
únie, sa pripustia v súdnom konaní bez validácie alebo podobného právneho
postupu, aj keď sa vo vnútroštátnych právnych predpisoch členského
štátu, v ktorom sa súd nachádza, ustanovujú odlišné pravidlá pre
zhromažďovanie alebo predkladanie týchto dôkazov.
2.           Pripustením dôkazov nie je dotknutá
právomoc vnútroštátnych súdov voľne posúdiť dôkazy predložené
Európskou prokuratúrou v súdnom konaní.
Oddiel 6
Konfiškácia
Článok 31
Nakladanie so skonfiškovaným
majetkom
V prípade, že príslušný vnútroštátny súd na
žiadosť Európskej prokuratúry vydá konečné rozhodnutie
skonfiškovať všetok majetok súvisiaci s trestným činom patriacim
do právomoci Európskej prokuratúry alebo výnosy pochádzajúce z takéhoto
trestného činu, peňažná hodnota tohto majetku alebo týchto výnosov sa
prenesie do rozpočtu Únie v rozsahu nevyhnutnom na kompenzáciu ujmy, ktorá
bola Únii spôsobená.
KAPITOLA IV
PROCESNÉ ZÁRUKY
Článok 32
Rozsah práv podozrivých
a obvinených osôb a ostatných zúčastnených osôb
1.           Európska prokuratúra pri vykonávaní
svojich činností plne dodržuje práva podozrivých osôb zakotvené v Charte
základných práv Európskej únie vrátane práva na spravodlivé súdne konanie a
práva na obhajobu.
2.           Každá podozrivá a obvinená osoba
zapojená do konaní Európskej prokuratúry má minimálne nasledujúce procesné
práva, ako sa ustanovujú v legislatíve Únie a vo vnútroštátnych právnych
predpisoch členského štátu:
(a)
právo na tlmočenie a preklad podľa
ustanovení smernice Európskeho parlamentu a Rady 2010/64/EÚ;
(b)
právo na informácie a prístup k spisovým
materiálom podľa ustanovení smernice Európskeho parlamentu a Rady
2012/13/EÚ;
(c)
právo na prístup k advokátovi a právo na
komunikáciu s tretími osobami a na informovanie tretích osôb
v prípade zadržania podľa ustanovení [smernice Európskeho
parlamentu a Rady 2013/xx/EÚ z xx xxxx 2013 o práve na prístup k advokátovi v trestnom
konaní a o práve na komunikáciu po zatknutí]
(d)
právo odoprieť výpoveď a právo na
prezumpciu neviny;
(e)
právo na právnu pomoc;
(f)
právo predkladať dôkazy, menovať znalcov
a vypočúvať svedkov.
3.           Podozrivé a obvinené osoby majú
práva uvedené v odseku 2 od chvíle, keď sú podozrivé zo spáchania
trestného činu. Potom, čo príslušný vnútroštátny súd uzná obžalobu,
procesné práva podozrivých a obvinených osôb vychádzajú z vnútroštátneho
režimu uplatniteľného v relevantnom prípade.
4.           Práva uvedené v odseku 2 sa
uplatňujú aj na inú osobu, než je podozrivá alebo obvinená osoba, ktorú
Európska prokuratúra vypočúva, keď sa v priebehu výsluchu,
vypočúvania a vypočutia stane podozrivou zo spáchania trestného
činu.
5.           Bez toho, aby boli dotknuté práva
ustanovené v tejto kapitole, podozrivé a obvinené osoby a tiež iné osoby
zapojené do konaní Európskej prokuratúry majú všetky procesné práva, ktoré sú
im k dispozícii na základe platných vnútroštátnych predpisov.
Článok 33
Právo odoprieť
výpoveď a právo na prezumpciu neviny
1.           Podozrivé a obvinené osoby zapojené
do konaní Európskej prokuratúry majú pri vypočúvaní v súlade s
vnútroštátnymi právnymi predpismi právo odoprieť výpoveď, pokiaľ
ide o skutočnosti, zo spáchania ktorých sú podozriví, a musia
byť informovaní, že nemajú povinnosť svedčiť proti sebe.
2.           Podozrivé a obvinené osoby sa
pokladajú za nevinné, pokiaľ neboli uznané vinnými podľa
vnútroštátnych právnych predpisov.
Článok 34
Právo na právnu pomoc
Každá osoba podozrivá alebo obvinená z
trestného činu patriaceho do právomoci Európskej prokuratúry má v súlade s
vnútroštátnymi právnymi predpismi právo na poskytnutie bezplatnej alebo
čiastočne bezplatnej právnej pomoci od vnútroštátnych orgánov, ak
nemá dostatok prostriedkov na jej zaplatenie.
Článok 35
Práva týkajúce sa dôkazov
1.            Podozrivá a obvinená osoba má v súlade s vnútroštátnymi právnymi
predpismi právo predložiť Európskej prokuratúre dôkazy na posúdenie.
2.            Podozrivá a obvinená osoba má v súlade s vnútroštátnymi právnymi
predpismi právo požiadať Európsku prokuratúru o zhromaždenie dôkazov, ktoré
sú relevantné pre vyšetrovanie, vrátane menovania znalcov a vypočutia
svedkov.
KAPITOLA V
SÚDNE PRESKÚMANIE
Článok 36
Súdne preskúmanie
1.           Európska prokuratúra sa na
účely súdneho preskúmania pri prijímaní procesných opatrení v rámci
vykonávania jej funkcií považuje za vnútroštátny orgán.
2.           Keď sa na základe tohto
nariadenia uplatňujú ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov, tieto
ustanovenia sa na účely článku 267 zmluvy nepovažujú za právne
predpisy Únie.
KAPITOLA VI
OCHRANA ÚDAJOV
Článok 37
Spracovanie osobných údajov
1.           Európska prokuratúra môže v súlade s
týmto nariadením pomocou automatizovaných prostriedkov alebo v štruktúrovaných
manuálnych súboroch spracúvať len osobné údaje uvedené v bode 1 prílohy,
týkajúce sa osôb, ktoré sú na základe vnútroštátnej legislatívy dotknutých
členských štátov podozrivé zo spáchania trestného činu patriaceho do právomoci
Európskej prokuratúry, alebo z účasti na takomto trestnom čine, alebo
osôb, ktoré boli usvedčené zo spáchania takéhoto trestného činu, a to
na tieto účely:
–
vyšetrovanie trestných činov a trestné
stíhanie vykonávané v súlade s týmto nariadením,
–
výmena informácií s príslušnými orgánmi
členských štátov a ostatnými orgánmi Únie v súlade s týmto
nariadením,
–
spolupráca s tretími krajinami v súlade
s týmto nariadením.
2.           Európska prokuratúra môže
spracúvať len osobné údaje uvedené bode 2 prílohy, týkajúce sa osôb, ktoré
sa na základe vnútroštátnej legislatívy dotknutých členských štátov
považujú za svedkov alebo obete v rámci vyšetrovaní trestných činov alebo
trestného stíhania jedného alebo viacerých druhov trestných činov patriacich
do právomoci Európskej prokuratúry, alebo osôb mladších ako 18 rokov.
Spracovanie týchto osobných údajov sa môže vykonávať, len ak je to nevyhnutne
potrebné na účely stanovené v odseku 1.
3.           Európska prokuratúra môže vo
výnimočných prípadoch počas obmedzeného obdobia, ktoré nesmie
presiahnuť čas potrebný na uzatvorenie prípadu, v súvislosti s ktorým
sa údaje spracúvajú, spracúvať aj iné osobné údaje, než sú údaje uvedené v
odsekoch 1 a 2, týkajúce sa okolností trestného činu, keď sú priamo
relevantné pre prebiehajúce vyšetrovania, ktoré vykonáva Európska prokuratúra,
alebo sú súčasťou týchto prebiehajúcich vyšetrovaní a keď je ich
spracovanie nevyhnutne potrebné na účely stanovené v odseku 1, za
podmienky, že tieto špecifické údaje sa spracúvajú v súlade s týmto nariadením.
Úradník pre ochranu údajov uvedený v článku 41 musí byť ihneď
informovaný o uplatnení tohto odseku.
4.           Osobné údaje, ktoré sa spracúvajú
automatizovanými alebo inými prostriedkami a ktoré prezrádzajú rasový alebo
etnický pôvod, politické názory, náboženské alebo filozofické
presvedčenie, členstvo v odborových zväzoch, a údaje týkajúce sa
zdravia alebo sexuálneho života môže Európska prokuratúra spracúvať, len
keď sú tieto údaje nevyhnutne potrebné na jej vyšetrovania a keď
dopĺňajú iné osobné údaje, ktoré sa už spracúvajú. Úradník pre
ochranu údajov musí byť ihneď informovaný o uplatnení tohto odseku.
Tieto údaje sa nesmú spracúvať v registri uvedenom v článku 22 ods.
4. Keď sa tieto iné údaje týkajú svedkov alebo obetí v zmysle odseku
2, rozhodnutie o ich spracovaní prijíma európsky prokurátor.
5.           Na spracovanie osobných údajov
Európskou prokuratúrou v rámci jej činnosti sa uplatňuje nariadenie
(ES) č. 45/2001. Týmto nariadením sa konkretizuje a dopĺňa
nariadenie (ES) č. 45/2001, pokiaľ ide o operačné osobné
údaje.
Článok 38
Časové obmedzenia na
uchovávanie osobných údajov
1.           Osobné údaje spracúvané Európskou
prokuratúrou sa nemôžu uchovávať po uplynutí niektorého z nasledujúcich
dátumov, a to podľa toho, ktorý z nich nastane skôr:
a)      dátum, kedy sa trestné stíhanie
ukončí na základe uplynutia premlčacej lehoty vo všetkých
členských štátoch, ktorých sa vyšetrovanie a trestné stíhanie týka;
b)      dátum, kedy je osoba zbavená viny a súdne
rozhodnutie nadobudne právoplatnosť;
c)      tri roky od dátumu, kedy nadobudlo
právoplatnosť súdne rozhodnutie posledného z členských štátov,
ktorých sa vyšetrovanie alebo trestné stíhanie týka;
d)      dátum, kedy Európska prokuratúra dospeje
k rozhodnutiu, že už nemusí pokračovať vo vyšetrovaní alebo trestnom
stíhaní.
2.           Dodržiavanie lehôt uchovávania
uvedených v odseku 1 sa nepretržite kontroluje pomocou vhodného
automatizovaného spracúvania. Potreba uchovávať údaje sa však v každom
prípade kontroluje každé tri roky od zadania týchto údajov. Ak sa údaje
dotknutých osôb uvedené v prílohe uchovávajú dlhšie ako päť rokov, musí
byť o tom informovaný európsky dozorný úradník pre ochranu údajov.
3.           Keď uplynie niektorá z lehôt na
uchovávanie údajov uvedených v odseku 1, Európska prokuratúra preskúma potrebu
dlhšie uchovávať údaje na vykonávanie svojich úloh, pričom môže
urobiť výnimku a rozhodnúť, že tieto údaje bude uchovávať až do
ďalšieho preskúmania. Dôvody na ďalšie uchovávanie musia byť opodstatnené
a zaznamenané. Pokiaľ sa neprijme rozhodnutie o ďalšom uchovávaní
osobných údajov, tieto údaje sa po troch rokoch automaticky vymažú.
4.           V prípade, že sa údaje v súlade s
odsekom 3 uchovávajú dlhšie, ako sú dátumy uvedené v odseku 1, európsky
dozorný úradník pre ochranu údajov každé tri roky preskúma potrebu
uchovávať tieto údaje.
5.           V prípade, že existuje súbor s
neautomatizovanými a neštruktúrovanými údajmi, po uplynutí lehoty na
uchovávanie poslednej položky automatizovaných údajov zo súboru sa zničia
všetky dokumenty v súbore a všetky kópie.
Článok 39
Záznamy a dokumentácia
1.           Európska prokuratúra na účely
overenia zákonnosti spracovania údajov, vlastného monitorovania a
zabezpečenia riadnej neporušenosti a bezpečnosti údajov vedie záznamy
o každom zhromažďovaní, zmene, prístupe, zverejnení, kombinácii alebo
vymazaní osobných údajov používaných na operačné účely. Tieto záznamy
alebo dokumentácia sa vymažú po 18 mesiacoch, ak údaje už nie sú potrebné
na prebiehajúcu kontrolu.
2.           Záznamy alebo dokumentácia
vypracované podľa odseku 1 sa na požiadanie poskytnú európskemu dozornému
úradníkovi pre ochranu údajov. Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov
používa tieto informácie len na účely dohľadu nad spracovaním údajov,
zabezpečenia riadneho spracovania údajov a neporušenosti a
bezpečnosti údajov.
Článok 40
Oprávnený prístup
k osobným údajom
K osobným
údajov spracúvaným Európskou prokuratúrou na plnenie jej operačných úloh
majú prístup len Európsky prokurátor, delegovaní európski prokurátori
a ich oprávnení zamestnanci na účely plnenia svojich úloh
a v rozsahu obmedzení ustanovených v tomto nariadení.
Článok 41
Úradník pre ochranu údajov
1.           Európsky prokurátor vymenuje v
súlade s článkom 24 nariadenia (ES) č. 45/2001 úradníka pre ochranu
údajov.
2.           Úradník pre ochranu údajov pri plnení
svojich povinností stanovených v článku 24 nariadenia (ES) č.
45/2001:
a)      zabezpečí vedenie písomných záznamov
o prenose osobných údajov;
b)      spolupracuje so zamestnancami
Európskej prokuratúry zodpovednými za pracovné postupy, odbornú prípravu
a poradenstvo v oblasti spracovania údajov;
c)      vypracúva výročné správy
a predkladá ich európskemu prokurátorovi a európskemu dozornému
úradníkovi pre ochranu údajov.
3.           Úradník pre ochranu údajov má pri
plnení svojich úloh prístup ku všetkým údajom, ktoré spracúva Európska
prokuratúra, a do všetkých priestorov prokuratúry.
4.           Zamestnanci Európskej prokuratúry,
ktorí pomáhajú úradníkovi pre ochranu údajov pri plnení jeho povinností, majú
prístup k osobným údajom, ktoré prokuratúra spracúva, a do jej priestorov v
rozsahu potrebnom na plnenie svojich úloh.
5.           Pokiaľ úradník pre ochranu
údajov usúdi, že sa nedodržiavajú ustanovenia nariadenia (ES) č. 45/2001
alebo tohto nariadenia týkajúce sa spracovania osobných údajov, informuje európskeho
prokurátora a požiada ho, aby do stanovenej lehoty napravil nedodržiavanie.
Pokiaľ európsky prokurátor do stanovenej lehoty nenapraví nedodržiavanie
predpisov týkajúcich sa spracovania údajov, úradník pre ochranu údajov postúpi
záležitosť európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu údajov.
6.           Európsky prokurátor prijme
vykonávacie predpisy uvedené v článku 24 ods. 8 nariadenia (ES) č.
45/2001.
Článok 42
Spôsoby výkonu práva na
prístup
1.           Každá dotknutá osoba môže
vykonávať právo na prístup k osobným údajom v súlade s nariadením
(ES) č. 45/2001, najmä s jeho článkom 13.
2.           Keď je právo na prístup k
osobným údajom obmedzené v súlade s článkom 20 ods. 1 nariadenia (ES)
č. 45/2001, Európska prokuratúra písomne informuje dotknutú osobu v súlade
s článkom 20 ods. 3. Informácie o hlavných dôvodoch, ktoré odôvodňujú
uplatnenie obmedzenia, sa nemusia poskytnúť v prípade, že by ich poskytnutie
narušilo účinok obmedzenia. Dotknutá osoba však musí byť
informovaná prinajmenšom o tom, že európsky dozorný úradník pre ochranu údajov
vykonal všetky potrebné overenia.
3.           Európska prokuratúra
zdokumentuje dôvody neposkytnutia hlavných dôvodov, ktoré odôvodňujú
obmedzenie uvedené v odseku 2.
4.           Keď európsky dozorný úradník
pre ochranu údajov pri uplatňovaní článkov 46 a 47 nariadenia (ES)
č. 45/2001 kontroluje zákonnosť spracúvania, ktoré vykonáva Európska
prokuratúra, informuje dotknutú osobu prinajmenšom o tom, že európsky dozorný
úradník pre ochranu údajov vykonal všetky potrebné overenia.
Článok 43
Právo na opravu, výmaz
a obmedzenie spracovania
1.           V prípade, že sa osobné údaje
spracúvané Európskou prokuratúrou musia v súlade s článkami 14, 15 alebo
16 nariadenia (ES) č. 45/2001 opraviť, vymazať alebo sa ich spracovanie
musí obmedziť, Európska prokuratúra opraví alebo vymaže tieto údaje, alebo
obmedzí ich spracovanie.
2.           V prípadoch uvedených v
článkoch 14, 15 alebo 16 nariadenia (ES) č. 45/2001 sa v súlade
s článkom 17 nariadenia (ES) č. 45/2001 bezodkladne upovedomia
všetci príjemcovia týchto údajov. Príjemcovia potom v súlade s pravidlami,
ktoré sa na nich vzťahujú, tieto údaje opravia, vymažú alebo obmedzia ich
spracovanie vo svojich systémoch.
3.           Európska prokuratúra písomne, bez
zbytočného odkladu a v každom prípade najneskôr do troch mesiacov od
prijatia žiadosti informuje dotknutú osobu, že údaje o nej boli opravené,
vymazané alebo sa obmedzilo ich spracovanie.
4.           Európska prokuratúra písomne
informuje dotknutú osobu o akomkoľvek zamietnutí opravy, výmazu alebo
obmedzenia spracovania jej údajov a o možnosti podať sťažnosť
európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu údajov a dožadovať sa súdneho
prostriedku nápravy.
Článok 44
Zodpovednosť vo veciach
ochrany údajov
1.           Európska prokuratúra spracúva osobné
údaje tak, aby sa dalo zistiť, ktorý orgán ich poskytol, alebo odkiaľ
sa osobné údaje získali.
2.           Zodpovednosť za dodržiavanie
nariadenia (ES) č. 45/2001 a tohto nariadenia nesie európsky prokurátor.
Zodpovednosť za zákonnosť prenosu osobných údajov poskytnutých
Európskej prokuratúre nesie poskytovateľ osobných údajov a Európska
prokuratúra nesie zodpovednosť za osobné údaje poskytnuté členským
štátom, orgánom Únie a tretím krajinám alebo organizáciám.
3.           S výhradou ostatných ustanovení v
tomto nariadení Európska prokuratúra zodpovedá za všetky údaje, ktoré spracúva.
Článok 45
Spolupráca medzi európskym
dozorným úradníkom pre ochranu údajov a vnútroštátnymi orgánmi pre ochranu
údajov
1.           Európsky dozorný úradník pre ochranu
údajov úzko spolupracuje s vnútroštátnymi orgánmi zodpovednými za dohľad
nad ochranou údajov, pokiaľ ide o osobitné otázky, ktoré si vyžadujú
zapojenie na vnútroštátnej úrovni, a to najmä keď európsky dozorný úradník
pre ochranu údajov alebo vnútroštátny orgán zodpovedný za dohľad nad
ochranou údajov zistí veľké nezrovnalosti medzi postupmi členských
štátov alebo potenciálne nezákonné prenosy s použitím komunikačných
kanálov Európskej prokuratúry, alebo v rámci otázok predložených jedným alebo
viacerými vnútroštátnymi orgánmi dohľadu, ktoré sa týkajú vykonávania a
výkladu tohto nariadenia.
2.           Európsky dozorný úradník pre ochranu
údajov a vnútroštátne orgány zodpovedné za dohľad nad ochranou údajov si
môžu v prípadoch uvedených v odseku 1 v rámci svojich príslušných právomocí
podľa potreby vymieňať relevantné informácie, pomáhať si
navzájom pri vykonávaní auditov a inšpekcií, skúmať ťažkosti s
výkladom alebo uplatňovaním tohto nariadenia, študovať problémy
spojené s vykonávaním nezávislého dohľadu alebo s výkonom práv dotknutých
osôb, vypracúvať harmonizované návrhy spoločných riešení
akýchkoľvek problémov a podporovať informovanosť o právach na
ochranu údajov.
3.           Vnútroštátne orgány dohľadu a
európsky dozorný úradník pre ochranu údajov sa stretávajú podľa potreby na
účely uvedené v tomto článku. Náklady na tieto stretnutia
a súvisiace služby znáša európsky dozorný úradník pre ochranu údajov. Na
prvom stretnutí sa prijme rokovací poriadok. Ďalšie pracovné postupy sa
vypracujú spoločne podľa potreby.
Článok 46
Právo na podanie
sťažnosti európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu údajov
1.           V prípade, že sa sťažnosť
podaná dotknutou osobu podľa článku 33 ods. 2 nariadenia (ES)
č. 45/2001 týka rozhodnutia uvedeného v článku 43, európsky
dozorný úradník pre ochranu údajov konzultuje s vnútroštátnymi orgánmi
dohľadu alebo príslušným súdnym orgánom v členskom štáte, ktorý
je zdrojom údajov alebo ktorého sa to priamo týka. Rozhodnutie európskeho
dozorného úradníka pre ochranu údajov, ktoré môže zahŕňať
odmietnutie poskytnutia určitých informácií, sa prijme v úzkej spolupráci
s vnútroštátnym orgánom dohľadu alebo príslušným súdnym orgánom.
2.           V prípade, že sa sťažnosť
týka spracovania údajov, ktoré Európskej prokuratúre poskytli orgány Únie,
tretie krajiny, organizácie či súkromné strany, európsky dozorný úradník
pre ochranu údajov zabezpečí, aby Európska prokuratúra vykonala potrebné
kontroly.
Článok 47
Zodpovednosť za
neoprávnené alebo nesprávne spracovanie údajov
1.           Európska prokuratúra v súlade s
článkom 340 zmluvy zodpovedá za všetky škody spôsobené jednotlivcovi,
ktoré vyplynuli z neoprávneného alebo nesprávneho spracovania údajov zo strany
Európskej prokuratúry.
2.           Sťažnosti voči Európskej
prokuratúre na základe zodpovednosti uvedenej v odseku 1 prerokúva v súlade s
článkom 268 zmluvy Súdny dvor.
KAPITOLA VII
FINANČNÉ A PERSONÁLNE USTANOVENIA
oddiel 1
finančné ustanovenia
Článok 48
Účastníci
finančných operácií
1.           Európska prokuratúra je zodpovedná
za prijímanie rozhodnutí vo finančných a rozpočtových veciach.
2.           Za plnenie rozpočtu Európskej
prokuratúry je zodpovedný zástupca vymenovaný Európskym prokurátorom
v súlade s článkom 6 ods. 3 ako povoľujúci
úradník.
Článok 49
Rozpočet
1.           Odhady všetkých príjmov
a výdavkov Európskej prokuratúry sa pripravujú na každý rozpočtový
rok zodpovedajúci kalendárnemu roku a vykazujú sa v rozpočte
prokuratúry.
2.           Rozpočet Európskej prokuratúry musí
byť z hľadiska príjmov a výdavkov vyrovnaný.
3.           Bez toho, aby boli dotknuté ďalšie
zdroje, príjmy Európskej prokuratúry zahŕňajú:
a)      príspevok od Únie uvedený vo všeobecnom
rozpočte Únie;
b)      poplatky za publikácie a ďalšie
služby poskytnuté Európskou prokuratúrou.
4.           Výdavky Európskej prokuratúry
zahŕňajú odmeny zamestnancov, administratívne výdavky, výdavky na infraštruktúru
a prevádzkové náklady.
5.           Keď delegovaní európski
prokurátori plnia úlohy Európskej prokuratúry, príslušné výdavky týkajúce sa
týchto činností sa považujú za operačné výdavky.
Článok 50
Zostavovanie rozpočtu
1.           Zástupca európskeho prokurátora
uvedený v článku 48 vypracuje každý rok predbežný návrh odhadu
príjmov a výdavkov Európskej prokuratúry na nasledujúci rozpočtový rok.
Európsky prokurátor na základe tohto návrhu každý rok pripraví predbežný návrh odhadu
príjmov a výdavkov Európskej prokuratúry na nasledujúci rozpočtový
rok.
2.           Predbežný návrh odhadu príjmov
a výdavkov Európskej prokuratúry sa zašle Európskej komisii najneskôr do
31. januára každého roka. Európsky prokurátor zašle Komisii konečný návrh
odhadu zahŕňajúci návrh plánu pracovných miest do 31. marca.
3.           Komisia zašle výkaz s odhadmi
Európskemu parlamentu a Rade (rozpočtovému orgánu) spolu
s návrhom všeobecného rozpočtu Únie.
4.           Komisia na základe výkazu
s odhadmi zahrnie do návrhu všeobecného rozpočtu odhady, ktoré
pokladá za potrebné pre plán pracovných miest, ako aj výšku príspevku
požadovaného zo všeobecného rozpočtu, a tento návrh predloží
rozpočtovému orgánu v súlade s článkom 313 a 314
zmluvy.
5.           Rozpočtové prostriedky
určené ako príspevok Európskej prokuratúre schvaľuje rozpočtový
orgán.
6.           Plán pracovných miest Európskej
prokuratúry prijíma rozpočtový orgán.
7.           Rozpočet Európskej prokuratúry
prijíma európsky prokurátor. Právoplatným sa stáva po konečnom prijatí
všeobecného rozpočtu Únie. Podľa potreby sa primerane upraví.
8.           V prípade akéhokoľvek stavebného
projektu, ktorý pravdepodobne bude mať značný vplyv na rozpočet,
Európska prokuratúra čo najskôr informuje Európsky parlament a Radu
v súlade s ustanoveniami článku 203 nariadenia (EÚ,
Euratom) č. 966/2012.
9.           S výnimkou prípadov vyššej moci
uvedených v článku 203 nariadenia (EÚ, Euratom)
č. 966/2012 sa stavebný projekt prerokuje do štyroch týždňov od
doručenia do oboch inštitúcií. Stavebný projekt sa považuje za schválený
po uplynutí tejto štvortýždňovej lehoty, pokiaľ Európsky parlament
alebo Rada v tejto lehote neprijmú rozhodnutie v opačnom zmysle. Ak
Európsky parlament a/alebo Rada vyjadria v tejto štvortýždňovej
lehote riadne odôvodnené pochybnosti, uvedená lehota sa jednorazovo
predĺži o dva týždne. Ak Európsky parlament alebo Rada prijmú
rozhodnutie, že stavebný projekt nepovoľujú, Európska prokuratúra svoj
návrh stiahne a môže predložiť nový návrh.
10.         Európska
prokuratúra môže projekt obstarania budovy financovať prostredníctvom
úveru na základe predchádzajúceho schválenia rozpočtového orgánu
v súlade s článkom 203 ods. 8 nariadenia (EÚ, Euratom)
č. 966/2012.
Článok 51
Plnenie rozpočtu
1.           Zástupca európskeho prokurátora
uvedený v článku 48, ktorý koná ako povoľujúci úradník
Európskej prokuratúry, plní rozpočet prokuratúry na svoju vlastnú
zodpovednosť a v medziach povolených v rozpočte.
2.           Zástupca európskeho prokurátora
uvedený v článku 48 každoročne posiela rozpočtovému
orgánu všetky informácie súvisiace s výsledkami postupov hodnotenia.
Článok 52
Predkladanie účtovnej
závierky a absolutórium
1.           Z hľadiska plnenia
rozpočtu Európskej prokuratúry je účtovníkom Európskej prokuratúry
účtovník Eurojustu. Prijmú sa všetky nevyhnutne potrebné opatrenia na
predchádzanie konfliktu záujmov.
2.           Účtovník Európskej prokuratúry
zašle do 1. marca po ukončení každého rozpočtového roka
predbežnú účtovnú závierku účtovníkovi Komisie a Dvoru
audítorov.
3.           Európska prokuratúra predloží do
31. marca po ukončení každého rozpočtového roka správu
o rozpočtovom a finančnom hospodárení Európskemu
parlamentu, Rade a Dvoru audítorov.
4.           Účtovník Komisie zašle do
31. marca po ukončení každého rozpočtového roka predbežnú
účtovnú závierku Európskej prokuratúry konsolidovanú s účtovnou
závierkou Komisie Dvoru audítorov.
5.           V súlade
s článkom 148 ods. 1 nariadenia (EÚ, Euratom)
č. 966/2012 Dvor audítorov predloží svoje pripomienky
k predbežnej účtovnej závierke Európskej prokuratúry najneskôr do
1. júna nasledujúceho roku .
6.           Po doručení pripomienok Dvora
audítorov k predbežnej účtovnej závierke Európskej prokuratúry
v súlade s článkom 148 nariadenia (EÚ, Euratom)
č. 966/2012 účtovník Európskej prokuratúry vypracuje konečnú
účtovnú závierku na svoju vlastnú zodpovednosť.
7.           Účtovník Európskej prokuratúry
zašle do 1. júla po ukončení každého rozpočtového roka
konečnú účtovnú závierku Európskemu parlamentu, Rade, Komisii
a Dvoru audítorov.
8.           Konečná závierka Európskej
prokuratúry sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie do
15. novembra nasledujúceho roku.
9            Zástupca Európskeho prokurátora
uvedený v článku 48 zašle najneskôr do 30. septembra po
ukončení rozpočtového roka odpoveď na pripomienky Dvora
audítorov. Zároveň Európska prokuratúra zašle odpoveď Komisii.
10.         Zástupca Európskeho prokurátora
uvedený v článku 48 predloží Európskemu parlamentu na jeho
žiadosť všetky informácie potrebné na riadne uplatnenie postupu udelenia
absolutória za príslušný rozpočtový rok v súlade s článkom 165
ods. 3 nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012.
11.         Európsky parlament na
odporúčanie Rady uznášajúcej sa kvalifikovanou väčšinou udelí do
15. mája roka N+2 zástupcovi Európskeho prokurátora uvedenému
v článku 48 absolutórium za plnenie rozpočtu za rok N.
Článok 53
Rozpočtové pravidlá
Rozpočtové pravidlá platné pre Európsku
prokuratúru prijíma Európsky prokurátor v súlade s [nariadením
č. 2343/2002 z 23. decembra 2002 o rámcovom
rozpočtovom nariadení pre subjekty uvedené v článku 185
nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových
pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych
spoločenstiev] a po konzultácii s Komisiou. Nesmú sa odchyľovať
od [nariadenia č. 2343/2002], okrem prípadov, keď je
takáto odchýlka nevyhnutne potrebná z dôvodu prevádzky Európskej
prokuratúry a keď na to Komisia vopred udelila súhlas.
Oddiel 2
PERSONÁLNE USTANOVENIA
Článok 54
Všeobecné ustanovenia
1.           Na európskeho prokurátora, jeho zástupcov,
ako aj na zamestnancov Európskej prokuratúry sa vzťahuje Služobný poriadok
úradníkov Európskej únie[9]
a podmienky zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie, ako aj pravidlá
prijaté na základe dohody medzi inštitúciami Európskej únie na účely
uvedenia služobného poriadku a podmienok zamestnávania ostatných
zamestnancov do platnosti, ak nie je v tomto oddiele uvedené inak.
2.           Pokiaľ ide o zamestnancov
Európskej prokuratúry, právomoci udelené menovaciemu orgánu na základe
služobného poriadku a podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Únie
týkajúce sa uzatvárania pracovných zmlúv uplatňuje európsky prokurátor.
3.           Európsky prokurátor prijíma
príslušné vykonávacie predpisy k služobnému poriadku a podmienkam
zamestnávania ostatných zamestnancov v súlade s článkom 110
služobného poriadku. Európsky prokurátor takisto schvaľuje plán
zamestnaneckých zdrojov v rámci programového dokumentu.
4.           Na Európsku prokuratúru a jej
zamestnancov sa vzťahuje protokol o výsadách a imunitách
Európskej únie.
5.           Delegovaní európski prokurátori sú
zamestnaní ako osobitní poradcovia v súlade s článkami 5,
123 a 124 podmienok zamestnávania ostatných zamestnancov Európskej únie.
Príslušné vnútroštátne orgány pomáhajú delegovaným európskym prokurátorom pri
plnení úloh vyplývajúcich z tohto nariadenia a zdržiavajú sa krokov
či politík, ktoré by mohli nepriaznivo ovplyvniť kariéru
a postavenie uvedených prokurátorov v systéme prokuratúry
jednotlivých štátov. Príslušné vnútroštátne orgány predovšetkým poskytujú
delegovaným európskym prokurátorom zdroje a vybavenie nevyhnutne potrebné
na plnenie úloh vyplývajúcich z nariadenia a zaisťujú úplné
začlenenie týchto prokurátorov do vnútroštátnych prokuratúr.
Článok 55
Vyslaní národní experti
a ostatní zamestnanci
1.           Európska prokuratúra môže
využívať vyslaných národných expertov alebo iné osoby, ktoré nezamestnáva.
Vyslaní národní experti sú pri plnení úloh súvisiacich s funkciami
Európskej prokuratúry podriadení európskemu prokurátorovi.
2.           Európsky prokurátor prijme
rozhodnutie, ktorým stanoví pravidlá vysielania národných expertov do Európskej
prokuratúry, a podľa potreby ďalšie vykonávacie ustanovenia.
KAPITOLA VIII
USTANOVENIA TÝKAJÚCE SA VZŤAHOV EURÓPSKEJ PROKURATÚRY S JEJ PARTNERMI
Oddiel 1
SPOLOČNÉ USTANOVENIA
Článok 56
Spoločné ustanovenia
1.           Pokiaľ je to potrebné na
plnenie jej úloh, Európska prokuratúra môže nadviazať
a udržiavať spoluprácu s orgánmi alebo agentúrami Únie
v súlade s ich cieľmi, s príslušnými orgánmi tretích krajín,
medzinárodnými organizáciami a Medzinárodnou organizáciou kriminálnej
polície (Interpol).
2.           Pokiaľ je to dôležité pre
plnenie jej úloh, Európska prokuratúra si môže v súlade
s článkom 61 priamo vymieňať akékoľvek informácie
so subjektmi uvedenými v odseku 1 okrem osobných údajov.
3.           Európska prokuratúra môže
v súlade s článkom 4 nariadenia č. 45/2001
dostávať osobné údaje od subjektov uvedených v odseku 1
a spracúvať ich, v miere potrebnej na plnenie jej úloh
a podľa ustanovení oddielu 3.
4.           Európska prokuratúra prenáša osobné
údaje do tretích krajín, medzinárodným organizáciám a Interpolu len vtedy,
ak je to potrebné na účely boja proti trestnej činnosti patriacej do právomoci
Európskej prokuratúry a na účely predchádzania tejto trestnej
činnosti, a ak je to v súlade s týmto nariadením.
5.           Ďalší prenos osobných údajov,
ktoré od Európskej prokuratúry získali členské štáty, orgány alebo
agentúry Únie, tretie krajiny a medzinárodné organizácie alebo Interpol,
tretím stranám je zakázaný, pokiaľ Európska prokuratúra neudelila výslovný
súhlas po zvážení okolností konkrétneho prípadu, na špecifický účel, ktorý
nie je v rozpore s pôvodným účelom poskytnutia údajov.
ODDIEL 2
VZŤAHY S PARTNERMI
Článok 57
Vzťahy s Eurojustom
1.           Európska prokuratúra nadviaže
a bude udržiavať osobitný vzťah s Eurojustom založený na
úzkej spolupráci a rozvoji operačných, administratívnych a riadiacich
vzťahov medzi uvedenými orgánmi, ako sú vymedzené ďalej v texte.
2.           Pokiaľ ide o operačné
záležitosti, Európska prokuratúra môže zapojiť Eurojust do svojich
činností týkajúcich sa cezhraničných alebo komplexných prípadov,
a to formou:
a)      zdieľania informácií, vrátane
osobných údajov, o vedených vyšetrovaniach, predovšetkým keď sa
ukáže, že obsahujú prvky, ktoré by mohli presahovať vecnú alebo územnú
právomoc Európskej prokuratúry;
b)      žiadosti adresovanej Eurojustu alebo jeho
príslušným členom, aby sa podieľali na koordinácii konkrétnych
častí vyšetrovania týkajúcich sa špecifických aspektov, ktoré by mohli
presahovať vecnú alebo územnú právomoc Európskej prokuratúry;
c)      zjednodušenia dohody medzi Európskou
prokuratúrou a dotknutým členským štátom o doplnkovej právomoci v súlade
s článkom 13, bez toho, aby bolo dotknuté možné urovnanie
príslušným justičným orgánom členského štátu, ktorý má právomoc
rozhodnúť v danej veci;
d)      žiadosti adresovanej Eurojustu alebo jeho
príslušným členom, aby využili právomoci, ktoré im boli udelené na základe
právnych predpisov Únie alebo vnútroštátnych právnych predpisov, pokiaľ
ide o konkrétne vyšetrovania, ktoré by mohli presahovať vecnú alebo
územnú právomoc Európskej prokuratúry;
e)      zdieľania informácií
s Eurojustom alebo jeho príslušnými národnými členmi týkajúcich sa
rozhodnutí o stíhaniach uvedených v článkoch 27, 28
a 29 pred predložením týchto rozhodnutí európskemu prokurátorovi
v prípadoch, v ktorých by mohli byť dotknuté právomoci Eurojustu
a keď je to vhodné z hľadiska predchádzajúceho zapojenia
Eurojustu do danej veci;
f)       žiadosti Eurojustu alebo jeho príslušným
národným členom o poskytnutie pomoci pri prenose rozhodnutí alebo
žiadostí o vzájomnú pomoc v trestných veciach do tých členských
štátov Eurojustu, ktoré sa nepodieľali na zriadení Európskej prokuratúry,
alebo do tretích krajín, ako aj pri vykonávaní týchto rozhodnutí
a žiadostí v uvedených štátoch a krajinách.
3.           Európska prokuratúra má prístup
k mechanizmu automatickej krížovej kontroly údajov v systéme riadenia
prípadov Eurojustu. Vždy, keď je nájdená zhoda medzi údajmi, ktoré do
systému riadenia prípadov zadá Európska prokuratúra, a údajmi zadanými
Eurojustom, skutočnosť výskytu zhody sa oznámi tak Eurojustu
a Európskej prokuratúre, ako aj členskému štátu, ktorý poskytol údaje
Eurojustu. V prípadoch, keď údaje poskytla tretia krajina, Eurojust
informuje so súhlasom Európskej prokuratúry len túto tretiu krajinu.
4.           Spolupráca nadviazaná v súlade
s odsekom 1 zahŕňa výmenu informácií vrátane osobných údajov.
Všetky údaje, ktoré sa takto vymieňajú, sa môžu používať len na
účely, na ktoré boli poskytnuté. Akékoľvek iné použitie údajov je možné
len vtedy, ak patrí do rámca mandátu orgánu, ktorý údaje prijal, a musí ho
vopred schváliť orgán, ktorý údaje poskytol.
5.           Európsky prokurátor určí zamestnancov,
ktorí majú oprávnenie na prístup k výsledkom mechanizmu krížovej kontroly,
a informuje o tom Eurojust.
6.           Európska prokuratúra sa opiera o administratívnu
podporu a zdroje Eurojustu. Podrobnosti tohto postupu sú upravené dohodou.
Eurojust poskytuje Európskej prokuratúre nasledujúce služby:
a)      technickú pomoc pri príprave ročného
rozpočtu, programového dokumentu obsahujúceho ročné
a viacročné plány a plán riadenia;
b)      technickú pomoc pri prijímaní
zamestnancov a riadení služobného postupu;
c)      bezpečnostné služby;
d)      služby v oblasti informačných
technológií;
e)      služby v oblasti finančného
hospodárenia, účtovníctva a auditu;
f)       všetky ďalšie služby
spoločného záujmu.
Článok 58
Vzťahy
s inštitúciami, agentúrami a orgánmi Únie
1.           Európska prokuratúra rozvíja
osobitný vzťah s Europolom.
2            Spolupráca nadviazaná v súlade
s odsekom 1 zahŕňa výmenu informácií vrátane osobných
údajov. Všetky údaje, ktoré sa takto vymieňajú, sa môžu používať len
na účely, na ktoré boli poskytnuté. Akékoľvek iné použitie údajov je možné
len vtedy, ak patrí do rámca mandátu orgánu, ktorý údaje prijal, a musí ho
vopred schváliť orgán, ktorý tieto údaje poskytol.
3.           Európska prokuratúra spolupracuje
s Komisiou vrátane Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF),
s cieľom plniť povinnosti vyplývajúce
z článku 325 ods. 3 zmluvy. Na tento účel uzatvoria
dohodu o spôsoboch vzájomnej spolupráce.
4.           Európska prokuratúra nadväzuje
a udržiava spoluprácu aj s ďalšími inštitúciami, orgánmi, úradmi
a agentúrami Únie.
Článok 59
Vzťahy s tretími
krajinami a medzinárodnými organizáciami
1.           Európska prokuratúra sa môže
dohodnúť na podmienkach spolupráce so subjektmi uvedenými
v článku 56 ods. 1. Uvedené podmienky sa môžu týkať predovšetkým
výmeny strategických informácií a vysielania styčných dôstojníkov do
Európskej prokuratúry.
2.           Európska prokuratúra môže (po dohode
s príslušnými orgánmi) určiť kontaktné miesta v tretích
krajinách s cieľom zjednodušiť spoluprácu.
3.           V súlade s článkom 218 zmluvy môže
Európska komisia predložiť Rade návrhy na dojednanie dohôd s jednou alebo
viacerými tretími krajinami o spolupráci medzi Európskou prokuratúrou a
príslušnými orgánmi týchto tretích krajín, pokiaľ ide o právnu pomoc v
trestnoprávnych záležitostiach a pri extradícii v prípadoch, ktoré patria do právomoci
Európskej prokuratúry.
3.           Pokiaľ ide o trestné
činy vo vecnej kompetencii Európskej prokuratúry, členské štáty buď
uznajú Európsku prokuratúru ako príslušný orgán na účely vykonávania
medzinárodných dohôd o poskytovaní právnej pomoci v trestnoprávnych záležitostiach
a pri extradícii, alebo v prípade potreby zmenia tieto medzinárodné
dohody, aby sa zabezpečilo, že Európska prokuratúra bude môcť
vykonávať svoje funkcie na základe takýchto dohôd, keď sa v súlade
s článkom 75 ods. 2 ujme vykonávania svojich úloh.
ODDIEL 3
PRENOS OSOBNÝCH ÚDAJOV
Článok 60
Prenos osobných údajov orgánom
alebo agentúram Únie
S výhradou prípadných obmedzení vyplývajúcich z tohto
nariadenia môže Európska prokuratúra priamo prenášať osobné údaje orgánom
alebo agentúram Únie, pokiaľ je to potrebné plnenie jej úloh alebo úloh
prijímajúceho orgánu či agentúry Únie.
Článok 61
Prenos osobných údajov do
tretích krajín a medzinárodným organizáciám
1.           Európska prokuratúra môže
prenášať osobné údaje orgánu v tretej krajine alebo medzinárodnej
organizácii či Interpolu, pokiaľ je to potrebné na plnenie jej úloh,
ale len na základe:
a)      rozhodnutia Komisie prijatého
v súlade s [článkami 25 a 31 smernice 95/46/ES], že
daná krajina alebo medzinárodná organizácia, alebo spracúvajúci sektor v rámci
tejto tretej krajiny alebo medzinárodnej organizácie zabezpečí primeranú
úroveň ochrany (rozhodnutie o primeranosti); alebo
b)      medzinárodnej dohody uzatvorenej medzi
Úniou a danou treťou krajinou alebo medzinárodnou organizáciou
podľa článku 218 zmluvy, ktorá obsahuje primerané záruky
týkajúce sa ochrany osobných údajov a základných práv a slobôd
jednotlivcov.
Takýto prenos si nevyžaduje ďalšie
schvaľovanie.
Európska prokuratúra môže stanoviť podmienky uzavrieť
dohody o pracovných podmienkach s cieľom plniť uvedené dohody
alebo vykonávať rozhodnutia o primeranosti.
2.           Odchylne od odseku 1 môže európsky
prokurátor povoliť prenos osobných údajov do tretích krajín, medzinárodným
organizáciám či Interpolu v konkrétnych prípadoch, a to pod
podmienkou, že:
a)      prenos údajov je absolútne nevyhnutný na
účely ochrany základných záujmov Únie vrátane jej finančných záujmov,
a to v rozsahu cieľov Európskej prokuratúry;
b)      prenos údajov je absolútne nevyhnutný,
aby sa zabránilo bezprostrednému nebezpečenstvu súvisiacemu
s trestnou činnosťou alebo teroristickými trestnými činmi;
c)      prenos je inak nevyhnutý alebo právoplatne
požadovaný z dôležitých dôvodov plynúcich z verejného záujmu Únie alebo jej
členských štátov, ktoré uznáva právo Únie alebo členských štátov,
alebo na účely stanovenia, uplatňovania alebo obhajoby právnych
nárokov;
d)      prenos je potrebný na ochranu životných
záujmov dotknutej osoby alebo inej osoby.
3.           Európsky prokurátor navyše môže po
dohode s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov povoliť
súbor prenosov údajov v súlade s písmenami a) až d), pričom
zohľadní existenciu záruk v oblasti ochrany osobných údajov
a základných práv a slobôd jednotlivcov, a to na obdobie najviac
jedného roka, ktoré je však možné predĺžiť.
4.           Európsky dozorný úradník pre ochranu
údajov musí byť informovaný o prípadoch, v ktorých sa
uplatňuje odsek 3.
5.           Európsky prokurátor môže
prenášať administratívne osobné údaje v súlade s článkom 9
nariadenia (ES) č. 45/2001.
KAPITOLA IX
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 62
Právne postavenie a podmienky
fungovania
1.           Európskej prokuratúre sa v každom
členskom štáte priznáva najrozsiahlejšia právna spôsobilosť, aká sa
priznáva právnickým osobám na základe právnych predpisov daného členského
štátu. Predovšetkým môže nadobúdať hnuteľný aj nehnuteľný
majetok a disponovať s ním a môže sa stať stranou
v rámci súdneho konania.
2.           Nevyhnutné podmienky týkajúce sa
umiestnenia Európskej prokuratúry a priestorov, ktoré dal k dispozícii
príslušný členský štát, spolu s osobitnými pravidlami uplatniteľnými
v tomto členskom štáte na európskeho prokurátora, jeho zástupcov a
zamestnancov, ako aj na členov ich rodín, budú upravené v dohode o sídle
uzatvorenej medzi Európskou prokuratúrou a hostiteľským členským
štátom najneskôr [do dvoch rokov od nadobudnutia účinnosti tohto
nariadenia].
3.           Hostiteľský členský štát
Európskej prokuratúry poskytne najlepšie možné podmienky na zabezpečenie
fungovania Európskej prokuratúry vrátane viacjazyčného, proeurópsky
orientovaného školstva a vhodných dopravných spojení.
Článok 63
Jazykové podmienky
1.           Na akty uvedené
v článkoch 7 a 72 sa vzťahuje nariadenie
č. 1[10].
2.           Prekladateľské služby potrebné
na fungovanie Európskej prokuratúry zabezpečuje Prekladateľské
stredisko pre orgány Európskej únie.
Článok 64
Dôvernosť
1.           Európsky prokurátor, zástupcovia
a zamestnanci, delegovaní európski prokurátori a ich vnútroštátni
zamestnanci sú viazaní povinnosťou zachovania dôvernosti všetkých
informácií, o ktorých sa dozvedeli pri plnení svojich pracovných úloh.
2.           Povinnosť zachovania dôvernosti
sa týka všetkých osôb a všetkých orgánov prizvaných k spolupráci
s Európskou prokuratúrou.
3.           Povinnosť zachovania dôvernosti
sa uplatňuje aj po odchode z funkcie alebo rozviazaní pracovného
pomeru alebo po ukončení činností osôb uvedených
v odsekoch 1 a 2.
4.           Povinnosť zachovania dôvernosti
sa vzťahuje na všetky informácie, ktoré Európska prokuratúra dostala, pokiaľ
tieto informácie už nie sú zverejnené alebo prístupné verejnosti.
5.           Členovia a zamestnanci
úradu európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov sú viazaní
povinnosťou zachovania dôvernosti všetkých informácií, o ktorých sa
dozvedeli pri plnení svojich pracovných úloh.
Článok 65
Transparentnosť
1.           Na dokumenty, ktoré sa týkajú
administratívnych úloh Európskej prokuratúry, sa vzťahuje nariadenie (ES)
č. 1049/2001.
2.           Európsky prokurátor prijme podrobné
pravidlá uplatňovania nariadenia (ES) č. 1049/2001 do šiestich
mesiacov od zriadenia prokuratúry.
3.           Rozhodnutia prijaté Európskou
prokuratúrou podľa článku 8 nariadenia (ES)
č. 1049/2001 môžu byť predmetom sťažnosti adresovanej ombudsmanovi
alebo predmetom súdneho konania na Európskom súdnom dvore, a to za
podmienok stanovených v článku 228, resp. 263 zmluvy.
Článok 66
OLAF a Európsky dvor
audítorov
1.           Európska prokuratúra v záujme uľahčenia
boja proti podvodom, korupcii a ďalším nezákonným činnostiam
podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES)
č. 1073/1999[11]
pristúpi do šiestich mesiacov od začatia svojej činnosti
k medziinštitucionálnej dohode z 25. mája 1999 o interných
vyšetrovaniach úradu OLAF a prijme primerané ustanovenia platné pre
všetkých svojich zamestnancov s využitím vzoru stanoveného v prílohe
k uvedenej dohode.
2.           Európsky dvor audítorov je oprávnený
vykonávať audit na základe dokumentov aj na mieste u všetkých
príjemcov grantov, zmluvných dodávateľov a subdodávateľov, ktorí
od Európskej prokuratúry dostali finančné prostriedky Únie.
3.           Európsky úrad pre boj proti podvodom
(OLAF) môže vykonávať vyšetrovania vrátane kontrol a inšpekcií na
mieste v súlade s ustanoveniami a postupmi uvedenými
v nariadení (ES) č. 1073/1999 a nariadení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96[12] s cieľom
zistiť, či nedošlo k nezrovnalostiam poškodzujúcim finančné
záujmy Únie v súvislosti s výdavkami financovanými Európskou
prokuratúrou.
4.           Bez toho, aby boli dotknuté
odseky 1, 2 a 3, dohody o pracovných podmienkach uzavreté
s tretími stranami, medzinárodnými organizáciami a Interpolom,
zmluvy, dohody a rozhodnutia o grantoch Európskej prokuratúry musia
obsahovať ustanovenia, ktoré výslovne oprávňujú Dvor audítorov
a OLAF, aby vykonávali takéto audity a vyšetrovania, a to
podľa ich príslušných právomocí.
Článok 67
Bezpečnostné pravidlá na
ochranu utajovaných skutočností
Európska prokuratúra uplatňuje
bezpečnostné zásady uvedené v bezpečnostných pravidlách Komisie
na ochranu utajovaných skutočností Európskej únie a citlivých
neutajovaných skutočností, ako sa stanovuje v prílohe
k rozhodnutiu Komisie č. 2001/844/ES, ESUO, Euratom[13].
Zahŕňa to okrem iného ustanovenia o výmene, spracovaní a uchovávaní
takýchto skutočností.
Článok 68
Administratívne vyšetrovania
Administratívna činnosť Európskej
prokuratúry podlieha vyšetrovaniam európskeho ombudsmana v súlade
s článkom 228 zmluvy.
Článok 69
Všeobecný režim zodpovednosti
1.           Zmluvná zodpovednosť Európskej
prokuratúry sa spravuje právom rozhodným pre danú zmluvu.
2.           Každá rozhodcovská doložka
v zmluve, ktorú uzatvorí Európska prokuratúra, musí obsahovať
ustanovenie, že právomoc vynášať rozsudky prislúcha Súdnemu dvoru
Európskej únie.
3.           V prípade mimozmluvnej
zodpovednosti Európska prokuratúra v súlade so všeobecnými zásadami, ktoré
sú spoločné pre právne predpisy členských štátov, a nezávisle od
akejkoľvek zodpovednosti vyplývajúcej z článku 47 nahradí všetky
škody spôsobené ňou alebo jej zamestnancami pri plnení pracovných povinností
v rozsahu, v akom im môže byť daná škoda pripísaná.
4.           Odsek 3 sa vzťahuje aj na
škody spôsobené chybou delegovaného európskeho prokurátora pri plnení jeho
pracovných povinností.
5.           V sporoch o náhradu škôd
uvedených v odseku 3 prislúcha rozhodovacia právomoc Súdnemu dvoru
Európskej únie.
6.           Vnútroštátne súdy členských
štátov, ktoré sú príslušné pre spory týkajúce sa zodpovednosti Európskej
prokuratúry podľa tohto článku, sa určia s odkazom na
nariadenie Rady (ES) č. 44/2001[14]
7.           Osobná zodpovednosť zamestnancov
voči Európskej prokuratúre sa riadi ustanoveniami uvedenými
v služobnom poriadku alebo podmienkach zamestnávania, ktoré sa na nich
vzťahujú.
Článok 70
Podávanie správ
1.           Európska prokuratúra vydáva výročnú
správu o svojej činnosti. Túto správu predkladá Európskemu parlamentu
a národným parlamentom, ako aj Rade a Komisii.
2.           Európsky prokurátor vystúpi raz za
rok pred Európskym parlamentom a Radou a predstaví hlavné oblasti
činnosti Európskej prokuratúry, pričom zohľadní povinnosť
diskrétnosti a dôvernosti. Na požiadanie vystúpi aj pred Komisiou.
3.           Národné parlamenty môžu pozvať
Európskeho prokurátora alebo delegovaných európskych prokurátorov, aby sa
zúčastnili výmeny názorov na všeobecnú činnosť Európskej
prokuratúry.
KAPITOLA X
ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
Článok 71
Prechodné ustanovenia
1.           Skôr ako začne Európska
prokuratúra plniť zverené úlohy, prijme Európsky prokurátor všetky
opatrenia nevyhnutne potrebné na jej zriadenie.
2.           Bez toho, aby bol dotknutý
článok 9, dvaja zástupcovia európskeho prokurátora budú prvýkrát vymenovaní
na obdobie 6 rokov a ich výber na tento účel sa uskutoční losovaním.
2.           Kompetencie členských štátov
budú zachované až do dňa zriadenia Európskej prokuratúry a prevzatia
príslušných úloh v súlade s článkom 75 ods. 2.
Európska prokuratúra uplatňuje svoje právomoci so zreteľom na všetky
trestné činy, ktoré patria do rozsahu jej pôsobnosti, spáchané po tomto
dátume. Európska prokuratúra môže uplatniť svoje právomoci so
zreteľom na všetky trestné činy, ktoré patria do rozsahu jej
pôsobnosti, spáchané pred týmto dátumom, ak tieto trestné činy nevyšetruje
alebo nestíha žiadny príslušný vnútroštátny orgán.
Článok 72
Administratívne pravidlá
a programové dokumenty
Európsky prokurátor:
a)           prijíma každý rok programový
dokument obsahujúci ročné a viacročné programy Európskej
prokuratúry;
b)           prijme stratégiu boja proti
podvodom, ktorá je primeraná riziku podvodu, pričom zohľadní analýzu
pomeru vynaložených prostriedkov k celkovému zisku opatrení, ktoré chce
zaviesť;
c)           prijme pravidlá predchádzania
konfliktom záujmov a ich riešenia, pokiaľ ide o delegovaných
európskych prokurátorov;
d)           prijme pravidlá týkajúce sa
postavenia, kritérií výkonnosti, práv a povinností zástupcov
a delegovaných európskych prokurátorov, ako aj striedania delegovaných
európskych prokurátorov na účely vykonávania článku 7;
e)           prijme pravidlá spracovania
transakcií uskutočňovaných v súlade s článkom 29 a stanoví
spôsob výpočtu výšky pokuty, ktorá má byť uhradená;
f)            prijme pravidlá týkajúce sa
spôsobov poskytovania spätnej väzby osobám alebo subjektom, ktoré Európskej
prokuratúre poskytli informácie;
g)           prijme podrobné pravidlá týkajúce sa
uplatňovania nariadenia (ES) č. 1049/2001 na činnosť
prokuratúry;
h)           vykonávacie pravidlá uvedené
v článku 24 ods. 8 nariadenia (ES) č. 45/2001.
Článok 73
Oznámenia
Každý členský štát splnomocní orgány,
ktoré sú kompetentné na účely článku 6 ods. 6,
článku 13 ods. 3, článku 17 ods. 2
a článku 26 ods. 4. Informácie o splnomocnených orgánoch,
ako aj prípadné následné zmeny, sú oznámené zároveň Európskemu
prokurátorovi, Rade a Komisii.
Článok 74
Revízna doložka
1.           Najneskôr do [piatich rokov od
začiatku uplatňovania tohto nariadenia] Komisia predloží
Európskemu parlamentu a Rade hodnotiacu správu o vykonávaní tohto
nariadenia, ktorá môže byť doplnená legislatívnymi návrhmi. V správe
sú uvedené zistenia Komisie týkajúce sa uskutočniteľnosti
a vhodnosti rozšírenia právomocí Európskej prokuratúry na iné trestné
činy v súlade s článkom 86 ods. 4 zmluvy.
2.           Ak Komisia dospeje k názoru, že
je nevyhnutne potrebné prijať podrobnejšie pravidlá týkajúce sa zriadenia
Európskej prokuratúry, jej funkcií alebo postupu pri jej činnosti,
predloží Európskemu parlamentu a Rade legislatívne návrhy. Môže
odporúčať Európskej rade rozšírenie kompetencií Európskej prokuratúry
v súlade s článkom 86 ods. 4 zmluvy.
Článok 75
Nadobudnutie účinnosti
1.           Toto nariadenie nadobúda
účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom
vestníku Európskej únie.
2.           Európska prokuratúra prevezme
plnenie úloh v oblasti vyšetrovania a stíhania vyplývajúcich
z tohto nariadenia v deň, ktorý bude určený rozhodnutím
Komisie na návrh Európskeho prokurátora, a to po zriadení Európskej
prokuratúry. Rozhodnutie Komisie bude uverejnené v Úradnom vestníku
Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom
rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch
v súlade so zmluvami.
V Bruseli,
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
Príloha
Kategórie osobných údajov
1.           a)       priezvisko, rodné
priezvisko, krstné mená a prípadné prezývky alebo pseudonymy;
b)      dátum a miesto narodenia;
c)      štátna príslušnosť;
d)      pohlavie;
e)      miesto bydliska, povolanie a miesto
pobytu dotknutej osoby;
f)       čísla v systéme sociálneho
zabezpečenia, vodičské oprávnenia, doklady totožnosti, pasové údaje,
colné a daňové identifikačné čísla;
g)      informácie o právnických osobách, ak
zahŕňajú informácie týkajúce sa určených alebo
identifikovateľných osôb dotknutých súdnym vyšetrovaním alebo stíhaním;
h)      bankové účty alebo účty
u iných finančných inštitúcií;
i)       opis a povaha údajných trestných
činov, dátum ich spáchania, trestnoprávna kategória trestného činu
a stav vyšetrovania;
j)       skutočnosti poukazujúce na
medzinárodný rozmer prípadu;
k)      údaje týkajúce sa údajného členstva
v zločineckej organizácii;
l)       telefónne čísla, e-mailové adresy,
prevádzkové a lokalizačné údaje, ako aj súvisiace údaje nevyhnutne
potrebné na určenie účastníka alebo používateľa;
m)     registračné údaje vozidla;
n)      profily DNA získané z nekódujúcej
časti DNA, fotografie a odtlačky prstov.
2.           a)       priezvisko, rodné
priezvisko, krstné mená a prípadné prezývky alebo pseudonymy;
b)      dátum a miesto narodenia;
c)      štátna príslušnosť;
d)      pohlavie;
e)      miesto bydliska, povolanie a miesto
pobytu dotknutej osoby;
f)       opis a povaha údajných trestných
činov, ktoré ich zahŕňajú, dátum ich spáchania, trestnoprávna
kategória trestného činu a stav vyšetrovania.
LEGISLATÍVNY FINANČNÝ VÝKAZ
1.           RÁMEC NÁVRHU/INICIATÍVY
1.1.        Názov návrhu/iniciatívy
Návrh
Komisie na nariadenie Rady o zriadení Európskej prokuratúry
1.2.        Príslušné oblasti politiky
v rámci ABM/ABB
Politická
oblasť: Spravodlivosť
Činnosť:
hlava 33
1.3.        Druh návrhu/iniciatívy
X Návrh/iniciatíva sa týka novej akcie
¨ Návrh/iniciatíva sa
týka novej akcie, ktorá nadväzuje na pilotný projekt/prípravnú akciu
X Návrh/iniciatíva sa týka predĺženia
trvania existujúcej akcie
¨ Návrh/iniciatíva sa týka
akcie presmerovanej na novú akciu
1.4.        Ciele
1.4.1.     Viacročné strategické
ciele Komisie, ktoré sú predmetom návrhu/iniciatívy
Prispieť
k posilneniu ochrany finančných záujmov Únie
a k ďalšiemu rozvoju oblasti spravodlivosti, ako aj
prehĺbiť dôveru podnikov a občanov Európskej únie
v inštitúcie Únie a zároveň rešpektovať všetky základné
práva zakotvené v Charte základných práv Európskej únie.
1.4.2.     Konkrétne ciele a príslušné
činnosti v rámci ABM/ABB
Konkrétny cieľ č. 2
Rozšíriť súdnu spoluprácu v trestnoprávnych veciach
a prispieť tak k vytvoreniu skutočne európskeho priestoru
spravodlivosti
(časť všeobecného cieľa č. 2: Posilniť dôveru v európsky justičný priestor)
Príslušné činnosti v rámci ABM/ABB
33
03: Spravodlivosť v trestnoprávnych a občianskoprávnych
veciach
1.4.3.     Očakávané výsledky
a vplyv
Uveďte, aký vplyv
by mal mať návrh/iniciatíva na príjemcov/cieľové skupiny.
Očakávaným
dôsledkom zriadenia Európskej prokuratúry je zvýšenie ochrany finančných
záujmov Únie. Zriadenie Európskej prokuratúry podľa predpokladov povedie
ku zvýšeniu počtu trestných stíhaní páchateľov trestných činov
poškodzujúcich finančné záujmy, zvýšeniu počtu odsúdení, zvýšeniu
miery vymáhania nezákonne získaných finančných prostriedkov
a zlepšeniu účinnosti odrádzania. Nezávislosť Európskej
prokuratúry navyše zaistí priebeh vyšetrovaní a stíhaní príslušných
trestných činov bez priameho vplyvu vnútroštátnych orgánov.
1.4.4.     Ukazovatele výsledkov
a vplyvu
Uveďte
ukazovatele, pomocou ktorých je možné sledovať uskutočňovanie
návrhu/iniciatívy.
Zvýšenie
počtu a percentuálneho podielu úspešných vyšetrovaní a stíhaní
trestných činov
1.5.        Dôvody návrhu/iniciatívy
1.5.1.     Potreby, ktoré sa majú uspokojiť
v krátkodobom alebo dlhodobom horizonte
Hoci
je Únia spolu s členskými štátmi povinná chrániť rozpočet
Únie, v skutočnosti má len malú možnosť kontrolovať výdavky
členských štátov a v podstate nie je oprávnená zasahovať
v prípadoch zneužívania financií EÚ. Väčšia časť
rozpočtu EÚ je spravovaná vnútroštátnymi orgánmi (napríklad vtedy,
keď sa udeľujú granty financované z rozpočtu EÚ
v rámci verejného obstarávania) a prípadné vyšetrovanie
a stíhanie trestných činov poškodzujúcich rozpočet Únie patrí do
právomoci členských štátov. Vyšetrovaniu trestných činov podvodu
a ďalších trestných činov poškodzujúcich rozpočet EÚ
často bránia rozdiely v legislatíve a nerovnaké vymáhanie
v členských štátoch. Vnútroštátne orgány presadzovania práva,
prokurátori a sudcovia v členských štátoch rozhodujú
v súlade s prioritami určenými vnútroštátnou trestnou
politikou a na základe vnútroštátnych trestnoprávnych kompetencií
a procesných pravidiel, či majú zasiahnuť v záujme ochrany
rozpočtu Únie, a ak áno, tak akým spôsobom. V dôsledku toho sa stupeň
ochrany finančných záujmov Únie v jednotlivých členských
štátoch výrazne líši. Skutočnosť, že miera úspešnosti v stíhaní
trestných činov poškodzujúcich rozpočet EÚ sa v jednotlivých
členských štátoch značne líši (19 % až 91 %[15]), poukazuje
na rozdiely medzi existujúcimi mechanizmami ochrany a vyžaduje si prijatie
nápravných opatrení.
1.5.2.     Prínos zapojenia Európskej
únie
Prínosom
zriadenia Európskej prokuratúry je predovšetkým zvýšenie počtu stíhaní
trestných činov poškodzujúcich finančné záujmy Únie.
Po
vzniku Európskej prokuratúry by sa zlepšilo využitie zdrojov a výmena
informácií, ktoré sú nevyhnutne potrebné na vedenie úspešných vyšetrovaní
a stíhaní príslušných trestných činov. Tým by sa následne posilnila
celková reakcia orgánov presadzovania práva na tieto trestné činy a zvýšil
preventívny účinok (odradzovanie) na potenciálnych páchateľov
trestných činov. Európska prokuratúra by bola schopná zhromaždiť
zdroje zodpovedné za vyšetrovanie a stíhanie pre potreby danej situácie
a následne zefektívniť presadzovanie právnych predpisov na európskej
a vnútroštátnej úrovni.
Európska
prokuratúra bude riadiť vyšetrovania a stíhania v členských
štátoch, zaistí efektívnu koordináciu vyšetrovaní a stíhaní trestných
činov a bude riešiť problémy súvisiace s rôznymi
uplatniteľnými právnymi systémami. Súčasný systém, v ktorom
sú za takéto vyšetrovania a stíhania výlučne zodpovedné členské
štáty podporované Eurojustom a Europolom, nie je dostatočne efektívny
na to, aby riešil vysoký počet príslušných trestných činov
a súvisiace škody.
Zaistenie
využitia obmedzených finančných zdrojov Únie v najlepšom záujme
občanov EÚ a ich lepšej ochrany pred podvodmi je nevyhnutne potrebné
aj z hľadiska legitimity výdavkov a zaistenia dôvery
verejnosti v Úniu.
1.5.3.     Poznatky získané
z podobných skúseností v minulosti
Na
vnútroštátnej úrovni sa často prejavuje nedostatočná výmena
informácií o podozreniach z trestných činov týkajúcich sa
financií EÚ medzi orgánmi zodpovednými za monitorovanie a kontrolu,
orgánmi vedúcimi administratívne vyšetrovania a orgánmi presadzovania
práva. Čiastočne ide o dôsledok nedostatkov uvedeného procesného
rámca, ktorý bráni účinným multidisciplinárnym vyšetrovaniam
zahŕňajúcim súdne, ako aj správne, colné a daňové orgány
v členských štátoch. Agentúry, ktoré riadia, spravujú
a kontrolujú vyplácanie financií EÚ, sa v niektorých prípadoch
zameriavajú výlučne na získanie vyplatených peňazí späť
prostredníctvom administratívnych a občianskoprávnych postupov
napriek opodstatneným podozreniam zo spáchania trestného činu. To môže
viesť k zanedbávaniu stíhaní trestných činov a zároveň
odrádzania a všeobecnej prevencie.
Efektívnemu
vyšetrovaniu a stíhaniu trestných činov poškodzujúcich finančné
záujmy ďalej bráni skutočnosť, že orgány presadzovania práva
a prokurátori nie vždy poskytujú informácie o trestných činoch
svojim kolegom v ostatných členských štátoch, Eurojustu či
Europolu.
Navyše
tradičné spôsoby medzinárodnej spolupráce prostredníctvom žiadostí
o vzájomnú právnu pomoc alebo spoločných vyšetrovacích tímov
často nefungujú a neumožňujú vyšetrovanie a stíhanie
trestných činov, a to napriek úsiliu európskych orgánov ako sú
Eurojust a Europol. Reakcie na žiadosti o vzájomnú právnu pomoc sú
často veľmi pomalé a politické a súdne orgány majú praktické
ťažkosti pri kontaktoch a spolupráci s kolegami
v zahraničí z dôvodu jazykových problémov a rozdielov medzi
právnymi systémami. Pomalá a neúčinná medzinárodná spolupráca
v niektorých štátoch často znemožňuje pokračovať
v riešení prípadu z dôvodu ukončenia premlčacej lehoty.
Navyše prípady poškodzujúce finančné záujmy EÚ bývajú mimoriadne zložité.
Pokiaľ
ide o spoluprácu na úrovni Únie, existujú zmiešané
skúsenosti so spoluprácou s Eurojustom a Europolom a medzi
členskými štátmi a úradom OLAF. Eurojust a Europol nedostávajú
vždy informácie, ktoré potrebujú na to, aby mohli pomáhať členským
štátom. Úrad OLAF poskytuje pomoc členským štátom vďaka svojej
spôsobilosti poskytovať špecializovanú technickú a operačnú pomoc,
ako sa to vyžaduje v článku 7 druhého protokolu Dohovoru
o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev.
Vyšetrovania úradu OLAF sa zároveň vedú za osobitných podmienok,
predovšetkým pokiaľ ide o prenos informácií vnútroštátnej justícii
vrátane platných pravidiel ochrany údajov. Z tohto dôvodu bola spolupráca
s úradom OLAF príležitostne kritizovaná, predovšetkým z dôvodu príliš
dlhej lehoty na poskytnutie informácií vnútroštátnym prokurátorom. Niektoré
členské štáty obmedzujú spoluprácu s mimosúdnymi orgánmi, ako je úrad
OLAF, na základe pravidiel súdneho tajomstva.
Ročné
štatistiky úradu OLAF ukazujú, že prípady postúpené vnútroštátnym
vyšetrovacím a súdnym orgánom nie sú v rámci EÚ stíhané rovnako
efektívne a účinne. Úrad OLAF v jedenástej
správe o operatívnej činnosti analyzoval následné opatrenia
členských štátov týkajúce sa prípadov, ktoré im za 12 rokov postúpil,
a zistil „podstatné rozdiely medzi krajinami, pokiaľ ide o ich
spôsobilosť ukončiť súdne vyšetrovania a stíhania týkajúce
sa európskeho rozpočtu predložením obvinenia v rozumnom čase“.
Skutočnosť, že priemerná miera stíhaní dosahuje 50 %, poukazuje
na existenciu závažných problémov pri dosahovaní celkovej účinnosti
vyšetrovaní a stíhaní v členských štátoch.
1.5.4.     Zlučiteľnosť
a možná synergia s inými vhodnými finančnými nástrojmi
Návrh smernice o boji proti podvodom
Súčasné
kroky Únie na ochranu finančných záujmov zahŕňajú
administratívne vyšetrovania, kontroly a audity, ako aj legislatívne
opatrenia vrátane návrhu smernice o boji proti podvodom poškodzujúcim
finančné záujmy Únie prostredníctvom trestného práva, ktorú predložila
Komisia, ktorá však nerieši zistené nedostatky týkajúce sa vyšetrovania
a stíhania trestných činov súvisiacich s ochranou
finančných záujmov EÚ.
Eurojust
Eurojust
môže len koordinovať a podporovať vyšetrovania a stíhania
a pomáhať pri výmene informácií. Ak členský štát odmietne vec
vyšetriť alebo stíhať, Eurojust ho k tomu nemôže prinútiť.
Jednotlivým členom Eurojustu často chýbajú právomoci na zaistenie
efektívnej nadväzujúcej činnosti v členských štátoch. Keď
ich aj majú, zvyčajne sa zdržia využitia právomocí vyplývajúcich
z vnútroštátnych právnych predpisov – väčšina rozhodnutí tohto druhu
sa dosiahne na základe konsenzu.
Návrh
na zriadenie Európskej prokuratúry je doplnený návrhom reformy Eurojustu,
vďaka ktorej sa v Eurojuste uplatní spoločný prístup
k európskym agentúram schválený Radou, Európskym parlamentom
a Komisiou a vytvorí sa prepojenie medzi Eurojustom a Európskou
prokuratúrou. Táto reforma by mohla viesť
k efektívnejšej výmene informácií a lepšej spolupráci medzi
vnútroštátnymi orgánmi.
Existujú,
a aj naďalej budú existovať prípady, na ktorých sa bude
musieť podieľať Európska prokuratúra aj Eurojust, predovšetkým
tie, pri ktorých sú podozrivé osoby zapojené do trestných činov
poškodzujúcich finančné záujmy Únie, ale aj do ďalších foriem
trestnej činnosti. Z toho vyplýva, že bude nevyhnutne potrebná trvalá
a úzka spolupráca. Preto sú do oboch nariadení zahrnuté ustanovenia
o tom, že Európska prokuratúra môže v určitých prípadoch
požiadať Eurojust alebo jeho členov o zásah, koordináciu alebo
iný spôsob uplatnenia ich právomocí.
Ďalej
sa predpokladá, že Eurojust bude Európskej prokuratúre bezplatne
poskytovať praktické pomocné služby v administratívnych
záležitostiach ako personál, financie či informačné technológie.
Tento prístup prinesie významné synergie. Jedným z príkladov takejto
synergie je, že Európska prokuratúra bude môcť využívať pri svojich
vlastných veciach IT infraštruktúru Eurojustu vrátane jeho systému riadenia
prípadov, dočasných pracovných súborov a registra. Podrobnosti tohto
opatrenia budú stanovené v dohode medzi Európskou prokuratúrou
a Eurojustom.
Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF)
Úrad
OLAF v súčasnosti vedie administratívne vyšetrovania na ochranu
finančných záujmov EÚ. K dispozícii má špecializovaných zamestnancov so
značnými skúsenosťami so spoluprácou s vnútroštátnymi orgánmi
činnými v trestnom konaní. Mnohí zamestnanci úradu OLAF pôsobili
v príslušných vnútroštátnych orgánoch presadzovania práva a súdnej
administratíve (polícia, colné úrady a prokuratúra).
Časť
ľudských zdrojov úradu OLAF by sa mala použiť pri zriadení Európskej
prokuratúry, pričom sa musí zohľadniť ich skúsenosť
s vedením administratívnych vyšetrovaní a cieľ predísť
duplicite administratívnych vyšetrovaní a vyšetrovaní trestných
činov. Ďalším dôležitým aspektom je využitie súčasných sietí,
ktoré úrad OLAF vybudoval za roky pôsobenia v oblasti boja proti podvodom.
Napokon by úrad OLAF mal prispieť k zriadeniu
Európskej prokuratúry prostredníctvom odbornej pomoci s cieľom
zjednodušiť forenznú analýzu a technickú a operačnú pomoc
pri vyšetrovaní a získavaní dôkazov v prípadoch spáchania trestných
činov poškodujúcich finančné záujmy Únie.
Prebiehajú
medziinštitucionálne rokovania o návrhu na zmenu nariadenia
č. 1073/1999 týkajúceho sa vyšetrovaní vedených úradom OLAF (reforma
úradu OLAF). Týmto návrhom sa zlepšuje výmena informácií medzi
úradom OLAF a inštitúciami, orgánmi, agentúrami a úradmi EÚ, ako aj
s členskými štátmi. Návrhom sa zaisťuje lepšia správa
a riadenie úradu OLAF a stanovujú sa v ňom procesné záruky pre
osoby dotknuté vyšetrovaním, úradu OLAF však v ňom nie sú poskytnuté
žiadne ďalšie prostriedky činnosti, predovšetkým právomoc
vyšetrovať trestné činy.
Europol
Úloha
Europolu je obmedzená na poskytovanie informácií a podporu vnútroštátnych
činností v oblasti presadzovania práva. Europol nemôže
kontrolovať opatrenia nadväzujúce na jeho analýzy v členských
štátoch, ani riadiť vnútroštátne vyšetrovania. Právomoci Europolu sú
takisto obmedzené na základe ZFEÚ. Podľa článku 88 ZFEÚ Europol
nemôže nezávisle vyšetrovať trestné činy a každá operačná
činnosť Europolu sa musí vykonávať v súčinnosti
s vnútroštátnymi orgánmi presadzovania práva a s ich súhlasom.
Pomocné úlohy Europolu sú zaiste dôležité, nemôžu však nahradiť právomoc
nezávisle vyšetrovať trestnú činnosť.
Návrh nariadenia o Europole bol
Komisiou prijatý v marci 2013 a je zameraný na zosúladenie právomocí
Europolu so ZFEÚ a jeho zmenu na ústredie výmeny informácií. Zároveň
sa Europol poveruje novými úlohami v oblasti odbornej prípravy. Návrh
nezahŕňa policajné vyšetrovania a právomoci na presadzovanie
práva v oblasti ochrany finančných záujmov EÚ.
1.6.        Trvanie a finančný
vplyv
¨ Návrh/iniciatíva s obmedzeným
trvaním.
–
¨  Návrh/iniciatíva v platnosti od [DD/MM]RRRR do [DD/MM]RRRR.
–
¨  Finančný vplyv trvá od RRRR do RRRR.
X Návrh/iniciatíva s neobmedzeným trvaním
–
Počiatočná fáza vykonávania bude
trvať od roku 2017 do roku 2023,
–
potom bude vykonávanie pokračovať
v plnom rozsahu.
1.7.              Plánovaný spôsob hospodárenia
Priame hospodárenie na
úrovni Komisie:
–
prostredníctvom oddelení vrátane zamestnancov
v delegáciách Únie;
–
prostredníctvom výkonných agentúr;
¨ Zdieľané hospodárenie s členskými štátmi
X Nepriame hospodárenie s delegovaním úloh súvisiacich s plnením rozpočtu na:
–
¨ tretie krajiny alebo orgány, ktoré určili;
–
¨ medzinárodné organizácie a ich agentúry (spresniť);
–
¨ EIB a Európsky investičný fond;
–
X orgány uvedené v článku 208 a 209
nariadenia o rozpočtových pravidlách;
–
¨ verejnoprávne orgány;
–
¨ orgány, ktoré sa riadia súkromným právom poverené vykonávaním verejnej
služby, pokiaľ poskytujú primerané finančné záruky;
–
¨ orgány, ktoré sa riadia súkromným právom členského štátu, sú
poverené vykonávaním verejno-súkromného partnerstva a poskytujú primerané
finančné záruky;
–
¨ osoby poverené realizáciou osobitných akcií v rámci SZBP
podľa hlavy V Zmluvy o Európskej únii a určené
v príslušnom základnom akte.
–       V prípade viacerých spôsobov hospodárenia
uveďte v oddiele „Poznámky“ presnejšie vysvetlenie.
2.           OPATRENIA V OBLASTI RIADENIA
2.1.        Opatrenia týkajúce sa
kontroly a predkladania správ
Uveďte
časový interval a podmienky, ktoré sa vzťahujú na tieto
opatrenia.
Európska
prokuratúra vydáva výročnú správu o svojej činnosti. Európsky
prokurátor vystúpi raz za rok pred Európskym parlamentom a Radou a podá
správu o výsledkoch a prioritách vyšetrovaní a stíhaní vedených
Európskou prokuratúrou, pričom zohľadní záväzok diskrétnosti
a dôvernosti.
Európsky
prokurátor alebo delegovaní európski prokurátori môžu byť takisto vyzvaní,
aby poskytli informácie národným parlamentom.
Okrem
toho Komisia po piatich rokoch od nadobudnutia účinnosti nariadenia,
ktorým sa zriaďuje Európska prokuratúra, pripraví posúdenie, v ktorom
sa zameria na vykonávanie predmetného nariadenia vrátane
uskutočniteľnosti a vhodnosti rozšírenia právomocí Európskej
prokuratúry na ďalšie trestné činy v súlade
s článkom 86 ods. 4 zmluvy.
2.2.        Systémy riadenia
a kontroly
2.2.1.     Zistené riziká
Opatrenia
týkajúce sa vyšetrovaní a stíhaní, vrátane právomocí v oblasti
presadzovania, patria medzi citlivé činnosti, ktoré čiastočne
ovplyvňujú ľudské práva, a teda môžu byť dôvodom žalôb
o náhradu škody.
Dôvodom
žaloby o náhradu škody môže byť aj spracovanie osobných údajov
v neukončených vyšetrovaniach, ak je v rozpore s právnymi
predpismi.
2.2.2.     Plánované metódy kontroly
V rámci
štandardného postupu udeľovania absolutória je Európska prokuratúra
okrem iného povinná:
–
zasielať predbežné závierky účtovníkovi
Európskej komisie a Dvoru audítorov;
–
zasielať konečné závierky Európskemu
parlamentu, Rade, Komisii a Dvoru audítorov;
–
predkladať Európskemu parlamentu na požiadanie
všetky informácie potrebné na riadne uplatnenie postupu udelenia absolutória za
príslušný rozpočtový rok.
Pokiaľ
ide o boj proti podvodom a audit zo strany Dvora audítorov po
začatí činnosti Európskej prokuratúry:
–
Európska prokuratúra pristúpi
k medziinštitucionálnej dohode z 25. mája 1999 o interných
vyšetrovaniach Európskeho úradu pre boj proti podvodom (OLAF) a prijme
primerané ustanovenia platné pre všetkých jej zamestnancov s využitím
vzoru uvedeného v prílohe k predmetnej dohode.
–
Európsky dvor audítorov je oprávnený vykonávať
audit na základe dokumentov a na mieste u všetkých príjemcov Únie od
prokuratúry.
–
Európsky úrad pre boj proti podvodom (OLAF) môže
vykonávať vyšetrovania vrátane kontrol a inšpekcií na mieste
v súlade s platnými pravidlami s cieľom zistiť,
či nedošlo k nezrovnalostiam ovplyvňujúcim finančné záujmy
Únie v súvislosti s grantmi alebo zmluvami financovanými Európskou
prokuratúrou.
–
Podmienky spolupráce s tretími stranami
a medzinárodnými organizáciami, zmluvy, dohody a rozhodnutia
o grantoch Európskej prokuratúry musia obsahovať ustanovenia, ktoré
výslovne splnomocňujú Dvor audítorov a úrad OLAF, aby vykonávali
takéto audity a vyšetrovania podľa svojich príslušných právomocí.
2.3.        Opatrenia na predchádzanie
podvodom a nezrovnalostiam
Uveďte existujúce
a plánované preventívne a ochranné opatrenia.
Prijatie
stratégie boja proti podvodom, ktorá je primeraná riziku podvodu, pričom
zohľadňuje analýzu pomeru vynaložených prostriedkov k celkovému
zisku opatrení, ktoré chce zaviesť.
Prijatie
pravidiel na predchádzanie konfliktom záujmov a ich riešenie, pokiaľ
ide o zamestnancov.
3.           ODHADOVANÝ FINANČNÝ VPLYV NÁVRHU/INICIATÍVY
3.1.        Príslušné okruhy
viacročného finančného rámca a rozpočtové riadky výdavkov
·      Existujúce rozpočtové riadky
V poradí,
v akom za sebou nasledujú okruhy viacročného finančného rámca
a rozpočtové riadky.
 Okruh viacročného finančného rámca || Rozpočtový riadok || Druh výdavkov || Príspevky
 Číslo [Názov………………………...……….] || DRP/NRP ([16])   || krajín EZVO   || kandidátskych krajín   || tretích krajín || v zmysle článku 18 ods. 1 písm. aa) nariadenia o rozpočtových pravidlách
   ||   ||   ||   ||   ||   ||
·      Požadované nové rozpočtové riadky
V poradí, v akom za sebou nasledujú okruhy
viacročného finančného rámca a rozpočtové riadky.
 Okruh viacročného finančného rámca || Rozpočtový riadok || Druh výdavkov || Príspevky
 Číslo [Názov………………………...……….] || DRP/NRP || krajín EZVO || kandidátskych krajín || tretích krajín || v zmysle článku 18 ods. 1 písm. aa) nariadenia o rozpočtových pravidlách
 3 || 33.03.YY.YY Európska prokuratúra || DRP || NIE || NIE || NIE || NIE
3.2.        Odhadovaný vplyv na výdavky
3.2.1.     Zhrnutie odhadovaného vplyvu
na výdavky (v cenách roku 2013)
v mil. EUR (zaokrúhlené na tri desatinné miesta)
 Okruh viacročného finančného rámca: || Číslo 3 || Bezpečnosť a občianstvo
 Európska prokuratúra[17]   ||   ||   || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || SPOLU
 Hlava 1[18]   || Záväzky || (1) || 1,393 || 4,144 || 6,895 || 11,039 || 23,471
 Platby || (2) || 1,393 || 4,144 || 6,895 || 11,039 || 23,471
 Hlava 2[19]   || Záväzky || (1a) || 0,099 || 0,194 || 0,293 || 0,487 || 1,073
 Platby || (2a) || 0,099 || 0,194 || 0,293 || 0,487 || 1,073
 Hlava 3[20]   || Záväzky || (3a) || 1,052 || 2,455 || 3,507 || 4,558 || 11,572
   || Platby || (3b) || 1,052 || 2,455 || 3,507 || 4,558 || 11,572
 SPOLU rozpočtové prostriedky pre Európsku prokuratúru || Záväzky || =1+1a +3a || 2,544 || 6,793 || 10,695 || 16,084 || 36,116
 Okruh viacročného finančného rámca: || 5 || Administratívne výdavky
v mil. EUR (zaokrúhlené na tri desatinné miesta)
   ||   ||   || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || SPOLU
 GR: JUST ||
  Ľudské zdroje || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 0,170 || 0,680
  Ostatné administratívne výdavky || 0,050 || 0,050 || 0,050 || 0,050 || 0,200
 GR JUST SPOLU || Rozpočtové prostriedky || 0,220 || 0,220 || 0,220 || 0,220 || 0,880
  Ľudské zdroje || 0,131 || 0,131 || 0,131 || 0,131 || 0,524
  Ostatné administratívne výdavky || 0,050 || 0,050 || 0,050 || 0,050 || 0,200
 SPOLU OLAF || Rozpočtové prostriedky || 0,181 || 0,181 || 0,181 || 0,181 || 0,724
 Rozpočtové prostriedky OKRUHU 5 viacročného finančného rámca SPOLU || (Záväzky spolu = Platby spolu) || 0,401 || 0,401 || 0,401 || 0,401 || 1,604
v mil. EUR (zaokrúhlené na tri desatinné miesta)
   ||   ||   || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || SPOLU
 Rozpočtové prostriedky OKRUHOV 1 až 5 viacročného finančného rámca SPOLU || Záväzky || 2,945 || 7,194 || 11,096 || 16,485 || 37,720
 Platby || 2,945 || 7,194 || 11,096 || 16,485 || 37,720
 Zníženia s cieľom dosiahnuť nákladovú efektívnosť v okruhu viacročného finančného rámca: || 5 || Administratívne výdavky
 Zníženie v okruhu 5 (OLAF) ||   ||   || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || SPOLU
 Hlava 1[21] || Záväzky || (1) || -1,393 || -4,144 || -6,895 || -11,039 || -23,471
 Platby || (2) || -1,393 || -4,144 || -6,895 || -11,039 || -23,471
 Hlava 2[22] || Záväzky || (1a) || -0,099 || -0,194 || -0,293 || -0,487 || -1,073
 Platby || (2a) || -0,099 || -0,194 || -0,293 || -0,487 || -1,073
 Hlava 3[23] || Záväzky || (3a) || -0,350 || -1,051 || -1,401 || -1,750 || -4,552
   || Platby || (3b) || -0,350 || -1,051 || -1,401 || -1,750 || -4,552
 Zníženia v rámci okruhu 5 SPOLU || Záväzky || =1+1a +3a || -1,842 || -5,389 || -8,589 || -13,276 || -29,096
Vo fáze postupného rozbiehania je
akékoľvek zvýšenie rozpočtových prostriedkov alebo ekvivalentu plného
pracovného času v Európskej prokuratúre kompenzované príslušným
znížením zdrojov úradu OLAF o rovnakú sumu rozpočtových prostriedkov
alebo ekvivalentu plného pracovného času.
Rozdiel, t. j. náklady súvisiace
s verejnými zákazkami na poskytnutie služby delegovaných európskych
prokurátorov (hlava 3)
   ||   ||   || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || SPOLU
   || Záväzky || (1) || 0,702 || 1,404 || 2,106 || 2,880 || 7,020
 Platby || (2) || 0,702 || 1,404 || 2,106 || 2,880 || 7,020
Ide o náklady na 9, 18, 27 a 36
delegovaných európskych prokurátorov vypočítané v ekvivalente plného
pracovného času.
Tieto náklady musia byť pokryté
z rezervy hlavy 3 alebo znížením v ostatných agentúrach.
3.2.2.     Odhadovaný vplyv na rozpočtové
prostriedky [orgánu]
–
¨  Návrh/iniciatíva si nevyžaduje použitie operačných
rozpočtových prostriedkov.
–
X  Návrh/iniciatíva si vyžaduje použitie
operačných rozpočtových prostriedkov, ako je uvedené
v nasledujúcej tabuľke:
–      viazané rozpočtové prostriedky v mil.
EUR (zaokrúhlené na tri desatinné miesta) v cenách roku 2013
 Uveďte ciele a výstupy   ò ||   ||   || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || SPOLU ||
 REALIZÁCIA (výstupy) ||
 Druh || Priemerné náklady || Počet [24]   || Náklady || Počet || Náklady || Počet || Náklady || Počet || Náklady || Spolu || Náklady spolu ||
 KONKRÉTNY CIEĽ č. 1 Ochrana finančných záujmov vyšetrovania ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizácia || prípady || 0,0083 || 184 || 1,526 || 491 || 4,076 || 773 || 6,417 || 1163 || 9,650 ||   || 21,669 ||
 Konkrétny cieľ č. 1 medzisúčet ||   || 1,526 ||   || 4,076 ||   || 6,417 ||   || 9,650 ||   || 21,669 ||
 KONKRÉTNY CIEĽ č. 2 Ochrana finančných záujmov stíhania ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizácia || prípady || 0,0083 || 92 || 0,763 || 246 || 2,038 || 387 || 3,208 || 581 || 4,825 ||   || 10,834 ||
 Konkrétny cieľ č. 2 medzisúčet ||   || 0,763 ||   || 2,038 ||   || 3,208 ||   || 4,825 ||   || 10,834 ||
 KONKRÉTNY CIEĽ č. 3 Spolupráca s ostatnými ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Realizácia ||   || 0,0083 || 31 || 0,254 || 82 || 0,679 || 129 || 1,069 || 194 || 1,608 ||   || 3,610 ||
 Konkrétny cieľ č. 3 medzisúčet ||   || 0,254 ||   || 0,679 ||   || 1,069 ||   || 1,608 ||   || 3,610 ||
 NÁKLADY SPOLU ||   || 2,543 ||   || 6,793 ||   || 10,694 ||   || 16,083 ||   || 36,113[25] ||
3.2.3.     Odhadovaný vplyv na
ľudské zdroje Európskej prokuratúry
3.2.3.1.  Zhrnutie
–
¨         Návrh/iniciatíva si nevyžaduje použitie administratívnych
rozpočtových prostriedkov.
–
X          Návrh/iniciatíva si vyžaduje použitie
administratívnych rozpočtových prostriedkov, ako je uvedené
v nasledujúcej tabuľke:
 Ľudské zdroje || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 Plán pracovných miest (podľa počtu zamestnancov) || 18 || 36 || 54 || 90
 - z toho triedy AD || 12 || 24 || 36 || 60
 - z toho triedy AST || 6 || 12 || 18 || 30
 Externý personál (ekvivalent plného pracovného času) || 6 || 11 || 17 || 28
 - z toho zmluvní zamestnanci || 5 || 9 || 14 || 23
 - z toho vyslaní národní experti (VNE) || 1 || 2 || 3 || 5
 Zamestnanci spolu || 24 || 47 || 71 || 118
v mil. EUR
(zaokrúhlené na tri desatinné miesta)
 Výdavky na zamestnancov || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Spolu
 Plán pracovných miest || 1,179 || 3,537 || 5,895 || 9,432 || 20,043
 - z toho triedy AD || 0,786 || 2,358 || 3,930 || 6,288 || 13,362
 - z toho triedy AST || 0,393 || 1,179 || 1,965 || 3,144 || 6,681
 Externý personál || 0,214 || 0,607 || 1,000 || 1,607 || 3,428
 - z toho zmluvní zamestnanci || 0,175 || 0,490 || 0,805 || 1,295 || 2,765
 - z toho vyslaní národní experti (VNE) || 0,039 || 0,117 || 0,195 || 0,312 || 663
 Výdavky na zamestnancov spolu || 1,393 || 4,144 || 6,895 || 11,039 || 23,471
3.2.3.2.  Odhadované potreby
ľudských zdrojov pre materské GR
–
¨         Návrh/iniciatíva si nevyžaduje použitie ľudských zdrojov.
–
X Návrh/iniciatíva si vyžaduje použitie
ľudských zdrojov, ako je uvedené v nasledujúcej tabuľke:
Odhad sa má vyjadriť celým číslom
(alebo zaokrúhlené nanajvýš na jedno desatinné miesto)
 ||   || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 ||
  Plán pracovných miest (úradníci a dočasní zamestnanci) ||
 || 33 01 01 01 Zamestnanci JUST || 1,3 || 1,3 || 1,3 || 1,3 ||
 || 24 01 07 00 01 01 Zamestnanci OLAF || 1 || 1 || 1 || 1 ||
 || XX 01 01 02 (delegácie) ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 01 (nepriamy výskum) ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 01 (priamy výskum) ||   ||   ||   ||   ||
 ||   ||   ||   ||   ||   ||
 ||  Externí zamestnanci (ekvivalent plného pracovného času: EPPČ)
 || XX 01 02 01 (ZZ, VNE, DAZ z celkového finančného krytia) ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 02 02 (ZZ, MZ, VNE, DAZ a PED v delegáciách) ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 04 yy   || – v ústredí ||   ||   ||   ||   ||
 || –v delegáciách   ||   ||   ||   ||   ||
 || XX 01 05 02 (ZZ, VNE, DAZ – nepriamy výskum) ||   ||   ||   ||   ||
 || 10 01 05 02 (ZZ, VNE, DAZ – priamy výskum) ||   ||   ||   ||   ||
 || Iné rozpočtové riadky (uveďte) ||   ||   ||   ||   ||
 || SPOLU || 2,3 || 2,3 || 2,3 || 2,3 ||
XX predstavuje
príslušnú oblasť politiky alebo rozpočtovú hlavu.
Potreby ľudských
zdrojov budú pokryté úradníkmi GR, ktorí už boli pridelení na riadenie akcie
a/alebo boli interne prerozdelení v rámci GR, a v prípade
potreby budú doplnené zdrojmi, ktoré sa môžu prideliť riadiacemu GR
v rámci ročného postupu prideľovania zdrojov v závislosti
od rozpočtových obmedzení.
 Úradníci a dočasní zamestnanci || Následná kontrola politiky a poradenstvo poskytované Európskej prokuratúre, rozpočtové a finančné poradenstvo poskytované Európskej prokuratúre a skutočné platby dotácie, absolutórium, postupy návrhu rozpočtu
 Externí zamestnanci || Neuplatňuje sa.
Opis výpočtu nákladov pre ekvivalent
plného pracovného času by mal byť zahrnutý do prílohy, oddiel 3.
Vo fáze postupného rozbiehania je
akékoľvek zvýšenie rozpočtových prostriedkov alebo EPPČ
v Európskej prokuratúre kompenzované príslušným znížením zdrojov úradu
OLAF rovnakou sumou rozpočtových prostriedkov alebo EPPČ.
 Zníženie výdavkov na zamestnancov týkajúce sa úradu OLAF || 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 Plán pracovných miest (podľa počtu zamestnancov) || -18 || -36 || -54 || -90
 - z toho triedy AD || -12 || -24 || -36 || -60
 - z toho triedy AST || -6 || -12 || -18 || -30
 Externý personál (ekvivalent plného pracovného času) || -6 || -11 || -17 || -28
 - z toho zmluvní zamestnanci || -5 || -9 || -14 || - 23
 - z toho vyslaní národní experti (VNE) || -1 || -2 || -3 || -5
 Zamestnanci spolu || -24 || -47 || -71 || -118
v mil. EUR
(zaokrúhlené na tri desatinné miesta) v cenách z roku 2013
 Zníženia výdavkov na zamestnancov týkajúce sa úradu OLAF || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || Spolu
 Plán pracovných miest || -1,179 || -3,537 || -5,895 || -9,432 || -20,043
 - z toho triedy AD || -0,786 || -2,358 || -3,930 || -6,288 || -13,362
 - z toho triedy AST || -0,393 || -1,179 || -1,965 || -3,144 || -6,681
 Externý personál || -0,214 || -0,607 || -1,000 || -1,607 || -3,428
 - z toho zmluvní zamestnanci || -0,175 || -0,490 || -0,805 || -1,295 || -2,765
 - z toho vyslaní národní experti (VNE) || -0,039 || -0,117 || -0,195 || -0,312 || -663
 Výdavky na zamestnancov spolu 24,0107 || -1,393 || -4,144 || -6,895 || -11,039 || -23,471
3.2.4.     Súlad s platným
viacročným finančným rámcom
–
X          Návrh/iniciatíva je v súlade
s platným viacročným finančným rámcom.
–
¨         Návrh/iniciatíva si vyžaduje zmenu v plánovaní
príslušného okruhu vo viacročnom finančnom rámci.
–
¨         Návrh/iniciatíva si vyžaduje, aby sa použil nástroj
flexibility alebo aby sa uskutočnila revízia viacročného
finančného rámca.
Okruh 5
by sa mal znížiť, aby vyjadril zníženie v pláne pracovných miest
úradu OLAF.
3.2.5.     Príspevky od tretích strán
–
X Návrh/iniciatíva nezahŕňa spolufinancovanie
tretími stranami.
–
¨ Návrh/iniciatíva zahŕňa spolufinancovanie tretími stranami,
ako je uvedené v nasledujúcej tabuľke:
rozpočtové prostriedky v mil. EUR
(zaokrúhlené na tri desatinné miesta)
   || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 || Spolu
 Uveďte spolufinancujúci subjekt ||   ||   ||   ||   ||
 Spolufinancované prostriedky SPOLU ||   ||   ||   ||   ||
3.3.        Odhadovaný vplyv na príjmy
–
¨         Návrh/iniciatíva nemá finančný vplyv na príjmy.
–
X          Návrh/iniciatíva má finančný vplyv
na príjmy, ako je uvedené v nasledujúcej tabuľke:
–
¨            vplyv na vlastné zdroje
–
X            vplyv na rôzne príjmy
v mil. EUR (zaokrúhlené na tri desatinné miesta)
 Rozpočtový riadok príjmov: || Rozpočtové prostriedky k dispozícii v prebiehajúcom rozpočtovom roku || Vplyv návrhu/iniciatívy   ||
 2017 || 2018 || 2019 || 2020
 Článok XX ||   || mesačne || mesačne || mesačne || mesačne
V prípade
rôznych pripísaných príjmov, na ktoré bude mať návrh/iniciatíva vplyv,
uveďte príslušné rozpočtové riadky výdavkov.
[…]
Uveďte spôsob
výpočtu vplyvu na príjmy.
Príjmy
budú zložené z tzv. transakčných poplatkov, ktoré by sa mali
hradiť priamo do rozpočtu EÚ. V tejto chvíli nie je možné
spoľahlivo uviesť presné sumy.
[1]               Návrh
smernice Európskeho parlamentu a Rady o boji proti podvodom poškodzujúcim
finančné záujmy Únie prostredníctvom trestného práva z 11. júla 2012,
COM(2012) 363 final.
[2]               Pozri
zelenú knihu o trestnoprávnej ochrane finančných záujmov
Spoločenstva a o vytvorení funkcie európskeho prokurátora z 11.
decembra 2001, KOM(2001) 715 v konečnom znení a jej následnú
správu z 19. marca 2003, KOM 2003) 128 v konečnom znení.
[3]               Návrh
smernice Európskeho parlamentu a Rady o boji proti podvodom poškodzujúcim
finančné záujmy Únie prostredníctvom trestného práva, 11. júla 2012,
COM(2012) 363 final.
[4]               Ú. v. EÚ L
280, 26.10.2010, s. 1.
[5]               Ú.
v. EÚ L 142, 1.6.2012, s. 1.
[6]               Ú.
v. ES L 8, 12.1.2001, s. 1.
[7]               Nariadenie
Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012,
o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný
rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, Ú.
v. EÚ L 298, 26.10.2012, s. 1.
[8]               Ú.
v. EÚ L 348, 24.12.2008, s. 130.
[9]               Nariadenie
Rady č. 31 (EHS), 11 (ESAE) z 18. decembra 1961, ktorým sa
stanovuje Služobný poriadok a podmienky zamestnávania ostatných
zamestnancov Európskeho hospodárskeho spoločenstva a Európskeho
spoločenstva pre atómovú energiu, Ú. v. ES P 045,
14.6.1962, s. 1385, zmenené najmä nariadením č. 259/68
z 29. februára 1968 (Ú. v. ES L 56, 4.3.1968, s. 1) v
znení jeho následných zmien.
[10]             Ú. v. ES
L 17, 6.10.1958, s. 385.
[11]             Ú. v. ES
L 136, 31.5.1999, s. 1.
[12]             Ú. v. ES
L 292, 15.11.1996, s. 2.
[13]             Ú. v. EÚ
L 317, 3.12.2001, s. 1.
[14]             Ú. v
ES L 12, 16.1.2001, s. 1. Nariadenie (ES) č. 44/2001
sa nahrádza nariadením (EÚ) č. 1215/2012 s platnosťou od
10.1.2015.
[15]             Výročná
správa Komisie Ochrana finančných záujmov Európskej únie – Boj proti
podvodom; COM(2012) 408.
[16]             DRP
= diferencované rozpočtové prostriedky/NRP = nediferencované
rozpočtové prostriedky.
[17]             Započítaní
sú len zamestnanci v oblasti vyšetrovania a stíhania a príslušné
náklady. Pomocné administratívne štruktúry poskytne bezplatne EUROJUST.
[18]             Počítalo
sa s postupným prijímaním zamestnancov (10 % – 20 % – 30 %
– 40 % – 50 % – 75 % – 100 %).
[19]             Očakáva
sa, že hostiteľský členský štát ponúkne budovu a zaistí jej
počiatočné vybavenie kanceláriami, informačnými technológiami
a zabezpečením. Do tohto výpočtu boli zahrnuté iba úžitkové
náklady a náklady na IKT na meter štvorcový. Ak hostiteľský
členský štát uvedené položky neponúkne, táto hlava sa bude musieť
zrevidovať.
[20]             Táto
hlava je vypočítaná na základe skúseností úradu OLAF s vyšetrovaním.
Okrem toho sú do nej zahrnuté náklady na verejné zákazky na poskytnutie služby,
pričom sa počíta s 36 delegovanými európskymi prokurátormi
v ekvivalente plného pracovného času na úrovni 80 % odhadovanej
mzdy v triede AD 10. Vývoj v tomto prípade je 50 % – 75 % –
100 %.
[21]             Počítalo
sa s postupným prijímaním zamestnancov (10 % – 20 % – 30 %
– 40 % – 50 % – 75 % – 100 %).
[22]             Očakáva
sa, že hostiteľský členský štát ponúkne budovu a zaistí jej
počiatočné vybavenie kanceláriami, informačnými technológiami
a zabezpečením. Do tohto výpočtu boli zahrnuté iba úžitkové
náklady a náklady na IKT na meter štvorcový. Ak hostiteľský
členský štát uvedené položky neponúkne, táto hlava sa bude musieť
zrevidovať.
[23]             Táto
hlava je vypočítaná na základe skúseností úradu OLAF s vyšetrovaním.
Navyše sú zahrnuté náklady na verejné zákazky na poskytnutie služby,
pričom sa počíta s 36 delegovanými európskymi prokurátormi
v ekvivalente plného pracovného času na úrovni 80 % odhadovanej
mzdy v triede AD 10. Vývoj v tomto prípade je 50 % – 75 % –
100 %. Keďže delegovaní európski prokurátori budú navrhnutí
členskými štátmi, je pravdepodobné, že takýto vývoj nebude dosiahnutý.
[24]             Počet
prípadov vychádza z predpokladov analyzovaných v posúdení vplyvu pripojenom
k návrhu.
[25]             Rozdiel
oproti celkovým nákladom 36,116 milióna eur uvedených v časti 3.2.1
vyplýva z pravidiel zaokrúhľovania.