				|

		52012PC0124

			Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o prístupe tovaru a služieb tretích krajín na vnútorný trh verejného obstarávania Únie a o postupoch podporujúcich rokovania o prístupe tovaru a služieb Únie na trhy verejného obstarávania tretích krajín /* COM/2012/0124 final - 2012/0060 (COD) */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
1.           KONTEXT NÁVRHU
Dôvody a ciele návrhu
Toto je nový návrh v oblasti medzinárodnej
politiky obstarávania Európskej únie. Kľúčovým cieľom tejto
iniciatívy je zlepšiť podmienky, na základe ktorých sa môžu podniky EÚ
zúčastňovať na súťažiach o verejné zákazky v tretích
krajinách. Dodávatelia EÚ v súčasnosti čelia rôznorodým reštriktívnym
postupom obstarávania v mnohých krajinách, ktoré sú hlavnými obchodnými
partnermi EÚ. V rámci tejto iniciatívy sa okrem toho potvrdzuje právne postavenie
uchádzačov, tovaru a služieb z krajín, ktoré majú s EÚ medzinárodnú dohodu
v oblasti verejného obstarávania a spresňujú sa pravidlá
uplatňované na uchádzačov, tovar a služby nespadajúce pod režim
týchto dohôd.
Všeobecný kontext
Pri rokovaniach o revidovanej Dohode o vládnom
obstarávaní (ďalej len „GPA“) v kontexte Svetovej obchodnej organizácie
(ďalej len „WTO“) a v rámci dvojstranných rokovaní s tretími krajinami EÚ
obhajovala ambiciózne otvorenie medzinárodných trhov verejného obstarávania. Uchádzači z krajín, ktoré podpísali dohodu
WTO o vládnom obstarávaní, sa môžu uchádzať o približne 352 miliárd EUR z
verejného obstarávania EÚ.
Mnohé tretie krajiny sa však zdráhajú
otvoriť svoje trhy obstarávania medzinárodnej hospodárskej súťaži
alebo otvoriť tieto trhy viac než doteraz. Hodnota obstarávania USA ponúkaná zahraničným uchádzačom je v
súčasnosti len 178 miliárd EUR a v prípade Japonska je to 27 miliárd EUR,
pričom v Číne je zahraničným podnikom otvorený len zlomok trhu
verejného obstarávania. Mnohé krajiny takisto prijali protekcionistické
opatrenia, najmä vzhľadom na hospodársku krízu. Celkovo je v
súčasnosti vinou protekcionistických opatrení zavretá vyše polovica
svetového trhu obstarávania a tento podiel iba rastie. Výsledkom je, že
iba 10 miliárd EUR vývozu EÚ (0,08 % HDP EÚ) si v súčasnosti nájde cestu
na svetové trhy obstarávania, zatiaľ čo podľa odhadu sa vinou
obmedzení nerealizuje ďalších 12 miliárd EUR vývozu EÚ.
Naproti tomu EÚ udržiava svoj trh verejného
obstarávania naďalej zväčša otvorený medzinárodnej hospodárskej
súťaži, a to aj napriek rastúcemu tlaku na domáci trh, najmä zo strany
rýchlo sa rozvíjajúcich ekonomík na určité kľúčové sektory
(železnice, výstavba, IT služby). S výnimkou niektorých ustanovení obmedzených
svojou pôsobnosťou na zákazky na dodanie tovaru a zákazky na služby v
sektore verejnoprospešných služieb[1] neuplatňuje EÚ
právomoc regulovať prístup zahraničného tovaru, služieb a
spoločností na trh verejného obstarávania EÚ.
Vzhľadom na rastúci význam rýchlo sa
rozvíjajúcich ekonomík absencia rovnakých podmienok spôsobuje mnoho problémov.
Hlavným problémom EÚ je jej nedostatočná vyjednávacia pozícia pri
medzinárodných rokovaniach s obchodnými partnermi na odstránenie nerovnováh a
na získanie významných záväzkov týkajúcich sa prístupu na trh v prospech
podnikov EÚ. Aj verejným obstarávateľom chýba jasný rámec na to, aby
dokázali uplatňovať medzinárodné záväzky EÚ.
Táto iniciatíva sa zameriava na riešenie
týchto problémov po prvé posilnením pozície Európskej únie pri rokovaní o prístupe
spoločností EÚ na trhy verejného obstarávania tretích krajín s cieľom
otvoriť trhy našich obchodných partnerov. Po druhé, na tento účel sa
usiluje objasniť pravidlá týkajúce sa riadenia prístupu spoločností,
tovaru a služieb tretích krajín na trh verejného obstarávania EÚ. Konečným
cieľom je zlepšiť v súlade so stratégiou EÚ 2020 obchodné
príležitosti spoločností EÚ v celosvetovom meradle, čím by sa
vytvorili nové pracovné miesta a podporili by sa inovácie.
Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu
V dvoch základných smerniciach o verejnom
obstarávaní Európskej únie[2] sa neposkytuje všeobecný
rámec zaobchádzania s ponukami obsahujúcimi zahraničný tovar a služby na
trhu verejného obstarávania EÚ. Jediné špecifické pravidlá sú stanovené v
článkoch 58 a 59 smernice 2004/17/ES. Tieto ustanovenia sa však obmedzujú
na obstarávanie v sektore verejnoprospešných služieb a rozsah ich
pôsobnosti je príliš úzky na to, aby mali podstatný vplyv na rokovania o
prístupe na trh. Verejné obstarávanie EÚ v sektore verejnoprospešných služieb
predstavuje len približne 20 % celkového trhu verejného obstarávania EÚ.
V návrhu Komisie o modernizácii pravidiel EÚ
týkajúcich sa verejného obstarávania Komisia rozhodla o tom, že vzhľadom
na súčasnú iniciatívu[3] nepreberie články 58
a 59 smernice o verejnoprospešných službách.
Súlad s ostatnými politikami
a cieľmi Únie
Touto iniciatívou
sa uplatňuje stratégia Európa 2020 na zabezpečenie inteligentného,
udržateľného a inkluzívneho rastu [KOM(2010) 2020] a hlavná iniciatíva
stratégie Európa 2020 v oblasti integrovanej priemyselnej politiky vo veku
globalizácie [KOM(2010) 614]. Uplatňuje sa v nej aj Akt o jednotnom trhu
[KOM(2011) 206] a oznámenie o obchode, raste a svetových záležitostiach [KOM(2010) 612].
Ide o strategickú iniciatívu pracovného programu Komisie na rok 2011 [KOM(2010)
623 v konečnom znení].
Tento návrh je takisto v súlade s politikami a
cieľmi rozvoja Únie, najmä prostredníctvom všeobecnej ochrany tovaru a
služieb z najmenej rozvinutých krajín pred opatreniami v rámci tohto nástroja.
2.           VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI
STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU
Konzultácie so zainteresovanými stranami
Na získanie
stanovísk zainteresovaných strán Komisia okrem jednotlivých zasadnutí
zorganizovala aj série konzultácií a podporných činností.
V období od 7.
júna 2011 do 2. augusta 2011 sa uskutočnila otvorená konzultácia cez
internet. Pozostávala z troch podrobných dotazníkov zameraných na i)
verejných obstarávateľov a členské štáty, ii) podniky a/alebo ich
zástupcov a iii) ostatné potenciálne zainteresované strany (občania, MVO,
odborové zväzy). Komisia dostala spolu 215 príspevkov[4].
Súhrnná správa týkajúca sa príspevkov je uvedená v prílohe I k správe o
posúdení vplyvu. V rámci tohto postupu Komisia 8. júla 2011 v Bruseli
zorganizovala verejné prerokovanie. V rámci kontaktného fóra, ktoré GR
pre zamestnanosť zorganizovalo 7. februára 2011, mali aj sociálni partneri
príležitosť vyjadriť svoje stanoviská. Uskutočnili sa aj
osobitné konzultácie s delegáciami EÚ v tretích krajinách a
členskými štátmi v Poradnom výbore pre verejné obstarávanie. V
rámci konzultácie o modernizácii politiky verejného obstarávania sa riešili aj
osobitné témy (t. j. článok 58 smernice o verejnoprospešných službách a
zaobchádzanie s ponukami s neobvykle nízkou cenou). Minimálne normy Komisie pre
konzultácie sa dodržali v plnej miere.
Zhrnutie
odpovedí a ako sa zohľadnili
Iniciatíva Komisie
bola vo všeobecnosti vítaná. Veľká väčšina respondentov súhlasila s
tým, ako Komisia opísala súčasnú úroveň prístupu k trhu verejného
obstarávania EÚ v prípade tovaru, služieb a spoločností, ktoré nepatria do
EÚ a respondenti takisto podporili identifikované ciele iniciatívy.
Pokiaľ ide o
navrhované varianty politiky, treba poznamenať, že vyjadrené stanoviská sa
odlišovali: vo všeobecnosti sa zdá, že podstatná väčšina zainteresovaných
strán legislatívnu iniciatívu podporuje (približne 65 %), zatiaľ
čo značná menšina približne 35 % uprednostňuje variant „bez
zmeny“. Stanoviská v rôznych skupinách zainteresovaných strán sa však odlišujú,
aj pokiaľ ide o uprednostňovaný variant. Medzi
obstarávateľmi a orgánmi štátnej správy (aj z tretích krajín) sú napríklad
dvaja z troch za variant „bez zmeny“ alebo nelegislatívny variant, zatiaľ
čo v prípade podnikov a iných zainteresovaných strán je za legislatívnu
iniciatívu približne 75 % respondentov. Rôznorodé názory sú aj na to, aký
by mal byť legislatívny variant. Aj keď takmer polovica respondentov
podporuje legislatívny variant „koncepcia A“[5], významný
počet respondentov zastáva alternatívne prístupy. Stojí za to
poznamenať, že „koncepcia B“[6] dostala podporu od
významného počtu respondentov aj napriek tomu, že bola najmenej
uprednostňovaným legislatívnym variantom.
Hlavné dôvody,
ktoré zainteresované strany uviedli za tento alebo iný variant politiky alebo
proti nemu, zahŕňali dôležitosť čo najlepšej peňažnej
hodnoty, konkurencieschopnosť a produktivitu, ktorá by v prípade
niektorých variantov politiky mohla byť spochybnená, riziko odvetných
opatrení zo strany našich obchodných partnerov, administratívnu záťaž,
ktorú by mohla predstavovať takáto iniciatíva, a skutočnosť, že
touto iniciatívou by sa ohrozilo postavenie EÚ ako obhajcu otvorených trhov.
Odborové zväzy a mimovládne organizácie (MVO) boli pri výbere variantov pomerne
neutrálne a mali tendenciu zameriavať svoje príspevky na potrebu
dosiahnuť, aby tretie krajiny pri verejných súťažiach v EÚ
dodržiavali dohovory Medzinárodnej organizácie práce (ILO) alebo aby EÚ
otvorila svoje hranice s cieľom udržiavať spravodlivý obchod
voči najmenej rozvinutým krajinám.
Získavanie a využívanie odborných
znalostí
Využívanie vonkajšej expertízy sa nepovažovalo
za potrebné nad rámec vyššie uvedených konzultácií. V oblasti verejného
obstarávania má Komisia tradične významné odborné znalosti.
Posúdenie vplyvu
Komisia zvažovala niekoľko variantov s
cieľom určiť ten najvhodnejší.
Prvý variant je neprijať v tejto oblasti
ďalšie opatrenie a pokračovať v činnosti ako obyčajne
prostredníctvom medzinárodných rokovaní o prístupe na trh (prípadne
posilniť ich rozsah) s obchodnými partnermi Európskej únie. Ak však
vychádzame z minulých skúseností, je nepravdepodobné, že by takýto variant
viedol k významným zlepšeniam pri oprávňovaní tovaru, služieb a
dodávateľov EÚ zúčastňovať sa na postupoch verejného
obstarávania v tretích krajinách. Nevyhnutným výsledkom by bola nepretržitá
strata príležitostí na verejnú súťaž, a to vo významnom meradle.
Druhý variant by predstavoval zlepšenie
uplatňovania existujúcich nástrojov podľa smernice 2004/17/ES
(články 58 a 59) a zakladal by sa na lepšom usmernení alebo rozšírení
rozsahu pôsobnosti týchto nástrojov, aby sa vzťahovali na celý rozsah
pôsobnosti smerníc 2004/17/ES a 2004/18/ES. Tento scenár by jednoznačne
nepriniesol významné zlepšenie vyjednávacej pozície EÚ pri medzinárodných
rokovaniach, ak sa zakladal len na nepovinnom používaní verejnými
obstarávateľmi/obstarávateľmi.
Tretí variant by mohol spočívať
v tom, že sa celoplošne alebo podľa sektora uzavrie trh verejného
obstarávania EÚ pre tovar, služby a dodávateľov z tretích krajín na
základe medzinárodných záväzkov EÚ v tejto oblasti. Takýto variant však
spôsobuje vážne obavy, pokiaľ ide o jej vplyv vzhľadom na príslušné
odvetné opatrenia a náklady pre jednotlivých verejných
obstarávateľov/obstarávateľov a konkurencieschopnosť EÚ.
Komisia preto podporuje štvrtý variant,
konkrétne vytvorenie samostatného nástroja, ktorým by sa dosiahla správna
rovnováha medzi potrebou zlepšiť postavenie Únie pri rokovaniach o
prístupe na trh na jednej strane a na hospodársku súťaž orientovaným
režimom verejného obstarávania v Európskej únii na druhej strane.
Na to sa v návrhu zavádza dvojitý mechanizmus.
Jednotliví verejní obstarávatelia/obstarávatelia by boli oprávnení
vylúčiť ponuky, v ktorých by viac než 50 % hodnoty predstavoval tovar
a/alebo služby, ktoré nespadajú pod medzinárodné záväzky týkajúce sa prístupu
na trh, pričom Komisia by v tejto veci vykonávala dohľad.
Komisia by navyše mohla dočasne obmedziť prístup na trh tým krajinám,
ktoré pri svojich vnútroštátnych postupoch obstarávania preukázateľne
vylúčili alebo diskriminovali dodávateľov, tovary a služby Únie a pri
vyjednávaniach odmietli poskytnúť lepší prístup na trh. Akékoľvek
obmedzenia prístupu na trh verejného obstarávania EÚ, ktoré môže jedného
dňa Komisia prijať na základe tohto nariadenia, by sa pomerným
spôsobom a presne zacielili.
Výbor Komisie pre posudzovanie vplyvu vydal k správe o posúdení vplyvu
dve stanoviská. Vzhľadom na prvé stanovisko bola správa o posúdení vplyvu
revidovaná takto: vymedzenie problému sa zmenilo s cieľom zamerať sa
na zásadnú otázku identifikovanú v rámci posúdenia vplyvu, a to potrebu
ďalšieho otvorenia trhov verejného obstarávanie tretích krajín a problémy
s plnením medzinárodných záväzkov EÚ. Škála variantov, ktoré treba zvážiť,
sa rozšírila. V posúdení vplyvu sa okrem aktívnejšej politiky pri rokovaniach
zohľadňuje rozšírenie súčasného režimu článkov 58 a 59
smernice 2004/17/ES na všetky obstarávania, ktoré zahŕňajú smernice
EÚ, ako aj možnosť selektívneho prijatia obstarávania, ktoré nespadá pod
režim medzinárodných záväzkov. S cieľom zlepšiť meranie odvetných
opatrení a údajov týkajúcich sa zamestnanosti nakoniec došlo k úprave analýzy
vplyvov. V prílohe 10 k správe o posúdení vplyvu sa uvádza podrobnejší
prehľad o tom, ako sa do revidovanej správy začlenilo prvé stanovisko
výboru pre posudzovanie vplyvu opätovne predložené 8. februára 2012.
Výbor pre
posudzovanie vplyvu vo svojom stanovisku k opätovne predloženej správe uznáva
zlepšenia vykonané v správe, ako aj zahrnutie odporúčaní, ktoré vydal vo
svojom prvom stanovisku, konštatuje však, že nemohol vydať kladné
stanovisko. Výbor pre posudzovanie vplyvu sa domnieva, že je stále
niekoľko oblastí, v ktorých by sa posúdenie mohlo posilniť a
identifikuje niekoľko opatrení na ďalšie zlepšenie správy (t. j. upraviť
predkladanie variantov, zlepšiť prezentáciu modelu použitého na odhadnutie
vplyvov, lepšie odôvodiť proporcionalitu uprednostňovaného variantu
atď.). Uvedené odporúčania sa podľa možnosti zahrnuli do
záverečnej správy o posúdení vplyvu.
3.           PRÁVNE PRVKY NÁVRHU
Zhrnutie navrhovaného opatrenia
Medzi hlavné ciele tohto návrhu patrí
posilnenie pozície Európskej únie pri rokovaní o podmienkach prístupu tovaru,
služieb a dodávateľov EÚ na trhy verejného obstarávania tretích krajín a
objasnenie právnej situácie pre zahraničných uchádzačov, tovar a
služby zúčastňujúce sa na trhu verejného obstarávania EÚ. Následne sa
v tomto návrhu stanovuje komplexná vonkajšia politika verejného obstarávania
EÚ, ktorá riadi prístup zahraničného tovaru a služieb na trh verejného
obstarávania EÚ a zahŕňa mechanizmy na povzbudenie obchodných
partnerov EÚ, aby začali rokovania o prístupe na trh.
V prvom rade sa v návrhu odzrkadľuje
zásada legislatívy EÚ, podľa ktorej sa na vnútornom trhu obstarávania EÚ s
tovarom a službami, ktoré spĺňajú záväzky týkajúce sa prístupu na
trh, zaobchádza rovnako ako s tovarom a službami EÚ a takéto zaobchádzanie sa
uplatňuje aj na tovar a služby pochádzajúce z najmenej rozvinutých krajín.
Pokiaľ ide o zaobchádzanie s tovarom a
službami, ktoré nespĺňajú záväzky týkajúce sa prístupu na trh,
predpokladá sa trojfázový prístup.
Komisia môže schváliť, aby verejní
obstarávatelia/obstarávatelia vylúčili ponuky, v ktorých hodnota tovaru a
služieb nespadajúcich pod režim medzinárodných záväzkov presahuje 50 % celkovej
hodnoty tovaru a služieb zahrnutých v ponuke. Po informovaní potenciálnych
uchádzačov v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania o svojom zámere
vylúčiť takýchto uchádzačov musí verejný
obstarávateľ/obstarávateľ informovať Komisiu, keď dostane
ponuky, ktoré patria do tejto kategórie. Komisia dá súhlas na vylúčenie,
ak medzi EÚ a krajinou, z ktorej tovar a/alebo služby pochádzajú, nie je
dostatočná reciprocita, pokiaľ ide o otvorenie trhu. Komisia schváli
vylúčenie, ak príslušný tovar a služby patria do oblasti pôsobnosti
vyhradenia trhu EÚ v medzinárodnej dohode.
V tomto návrhu sa navyše stanovuje mechanizmus
EÚ na ďalšie zlepšenie vyjednávacej pozície EÚ v medzinárodných
rokovaniach o prístupe na trh na základe preskúmania Komisie, konzultácií s tretími
krajinami a podľa potreby uloženia dočasných reštriktívnych opatrení
Komisie.
Na žiadosť zainteresovaných strán, ktoré
prejavia záujem, alebo z vlastnej iniciatívy môže Komisia vykonať
preskúmanie s cieľom overiť existenciu reštriktívnych postupov obstarávania.
Ak sa existencia takýchto postupov potvrdí, Komisia vyzve príslušnú krajinu,
aby sa zapojila do konzultácií s cieľom riešiť takéto reštriktívne
postupy, a tým vytvoriť lepšiu situáciu pre prístup na trh pre
spoločnosti EÚ.
Ak príslušná krajina nie je ochotná
zapojiť sa do konzultácií alebo poskytnúť uspokojivé riešenia
reštriktívnych opatrení týkajúcich sa obstarávania, Európska únia by mohla
prijať rozhodnutie o dočasnom obmedzení prístupu tovaru a/alebo
služieb z tejto krajiny na trh verejného obstarávania EÚ.
Ako doplnok k ustanoveniam o ponukách s
neobvykle nízkou cenou sa v navrhovanej reforme smerníc o verejnom obstarávaní
bude od verejných obstarávateľov/obstarávateľov požadovať, aby
informovali ostatných uchádzačov, keď majú v úmysle prijať
ponuky s neobvykle nízkou cenou, ak hodnota tovaru a služieb nespadajúcich pod
režim medzinárodných záväzkov presahuje 50 % celkovej hodnoty tovaru a služieb
zahrnutých v ponuke. Keďže potreba, aby tretie krajiny dodržiavali
základné pracovné normy ILO, sa rieši v navrhovanej reforme smerníc o verejnom
obstarávaní, nie je potrebné, aby sa rozoberala v tomto texte.
Malo by sa zdôrazniť, že zámerom tejto
iniciatívy ako politického nástroja na stimulovanie rokovaní nie je
zavrieť trh obstarávania v Európskej únii, ale získať lepší prístup k
trhom verejného obstarávania obchodných partnerov Európskej únie. Je nevyhnutné
zachovať súťažné podmienky verejného obstarávania na vnútornom trhu,
ktoré predstavujú hmatateľné prínosy pre verejných
obstarávateľov/obstarávateľov a spoločnosť ako celok.
Právny základ
Článok 207 Zmluvy o fungovaní
Európskej únie.
Zásada subsidiarity
Návrh patrí do výlučnej právomoci
Európskej únie. Zásada subsidiarity sa preto neuplatňuje.
Zásada proporcionality
Návrh je v súlade so zásadou proporcionality z
týchto dôvodov:
Týmto návrhom sa dosahuje opatrná rovnováha
medzi záujmami všetkých významných zainteresovaných strán a forma a podstata
opatrení EÚ neprekračuje to, čo je potrebné na dosiahnutie
cieľov zmluvy.
Po prvé, verejní obstarávatelia/obstarávatelia
budú mať právo vylúčiť ponuky, z ktorých viac než 50 %
predstavuje tovar a služby nespadajúce pod režim medzinárodných záväzkov, a to
pod dohľadom Komisie. Tým sa zaistí, že verejným
obstarávateľom/obstarávateľom zostane voľba akceptovať
tovar a služby bez ohľadu na ich pôvod alebo obmedziť prístup tovaru
a služieb nezahrnutých do medzinárodných dohôd EÚ v takej miere,
v akej je to v súlade so spoločnou obchodnou politikou EÚ, ktorá
patrí do výlučnej právomoci EÚ. Na zaistenie rovnomernosti a
proporcionality je pozorne navrhnutý dohľad Komisie. Po druhé,
prostredníctvom nástroja Komisie zriadeného týmto nariadením sa zaistí, že EÚ
bude mať k dispozícii mechanizmus na preskúmanie reštriktívnych postupov
obstarávania a bude môcť tieto postupy konzultovať s príslušnou
treťou krajinou. Komisia prijme dočasné reštriktívne opatrenia len
vtedy, keď sa nedá nájsť žiadne iné riešenie.
Administratívne náklady sa udržiavajú na
čo najnižšej úrovni, musia sa však prijať opatrenia na zachovanie
konzistentnosti spoločnej obchodnej politiky. Mechanizmy pre dohľad a
preskúmanie majú vytvoriť útvary Komisie, ktoré v súčasnosti pracujú
na vonkajšej politike verejného obstarávania a na monitorovaní prístupu na trh,
čím sa obmedzuje vplyv na ľudské zdroje v rámci Komisie.
Administratívne zaťaženie verejných
obstarávateľov/obstarávateľov sa zredukuje na situácie, v ktorých
Komisia prijíma reštriktívne opatrenia alebo keď si verejní
obstarávatelia/obstarávatelia vyberajú, ktorý mechanizmus budú používať,
a zakladala by sa na štandardných formulároch alebo vlastných
vyhláseniach, čím by obmedzila skúmanie, ktoré by jednotlivé subjekty
vykonávali na overenie pôvodu tovaru alebo služieb.
Výber nástrojov
Navrhovaným nástrojom je nariadenie.
Iné prostriedky by neboli vhodné, pretože len
nariadením sa môže dostatočne zaistiť jednotné opatrenie Európskej
únie v oblasti spoločnej obchodnej politiky. Tento nástroj navyše dáva
právomoc Európskej komisii, a preto by transpozícia nebola užitočná.
4.           VPLYV NA ROZPOČET
Návrh ako taký nemá vplyv na rozpočet.
Dodatočné úlohy pre Komisiu sa dajú splniť z existujúcich zdrojov.
5.           NEPOVINNÉ PRVKY
Doložka
o preskúmaní/revízii/ukončení platnosti
Návrh zahŕňa doložku
o preskúmaní.
Európsky hospodársky priestor
Navrhovaný akt sa týka záležitostí EHP,
a preto by sa mal rozšíriť na Európsky hospodársky priestor.
Podrobné vysvetlenie návrhu
V článku 1 sa vymedzuje predmet a
rozsah pôsobnosti uplatňovania tohto nariadenia vychádzajúceho zo smerníc
EÚ o verejnom obstarávaní 2004/17/ES a 2004/18/ES a zo smernice o
udeľovaní koncesií podľa návrhu Komisie[7].
Článok 2
obsahuje dôležité vymedzenia pojmov, z ktorých väčšina je prevzatá zo
smerníc EÚ o verejnom obstarávaní. V texte sa vymedzuje aj „tovar a služby
spadajúce pod režim medzinárodných záväzkov“ a „tovar a služby nespadajúce
pod režim medzinárodných záväzkov“, ktoré sú pre uplatňovanie tohto
nariadenia zásadné.
V článku 3 sa na účely tohto
nariadenia stanovujú platné pravidlá pôvodu pre tovar a služby, ktoré
obstarávajú verejní obstarávatelia/obstarávatelia. Podľa medzinárodných
záväzkov EÚ sú pravidlá pôvodu tovaru v súlade s nepreferenčnými
pravidlami pôvodu vymedzenými v Colnom kódexe EÚ (nariadenie 2913/92). Pôvod
služby sa vymedzuje na základe príslušných pravidiel podľa Zmluvy o
fungovaní Európskej únie týkajúcich sa práva usadiť sa a vymedzení pojmov
stanovených v GATS (článok XXVIII).
Článok 4 obsahuje
pravidlá prístupu na trh verejného obstarávania EÚ platné pre zahraničné
tovary a služby, ktoré majú prospech zo záväzkov týkajúcich sa prístupu na trh
EÚ (uvedené ako „tovar a služby spadajúce pod režim medzinárodných
záväzkov“) a pre tovar a služby s pôvodom v najmenej rozvinutých
krajinách. S obidvoma kategóriami sa musí zaobchádzať rovnako ako s
tovarom a službami EÚ.
V článku 5 sa uvádzajú pravidlá
týkajúce sa prístupu tovarov a služieb s pôvodom v tretích krajinách, ktoré
nemajú prospech zo záväzkov týkajúcich sa prístupu na trh EÚ (uvedené ako
„tovary a služby nespadajúce pod režim medzinárodných záväzkov“). Prístup
týchto tovarov a služieb môže byť predmetom reštriktívnych opatrení, ktoré
prijali verejní obstarávatelia/obstarávatelia alebo Komisia na základe
mechanizmov stanovených týmto nariadením.
V článku 6 sa stanovujú podmienky,
na základe ktorých môže Komisia schváliť, aby jednotliví verejní
obstarávatelia/obstarávatelia vylúčili ponuky z postupov verejného
obstarávania, ak hodnota tovaru a služieb nespadajúcich pod režim
medzinárodných záväzkov presahuje 50 % celkovej hodnoty tovaru alebo služieb
zahrnutých v ponuke v prípade zákaziek s odhadovanou hodnotou, ktorá sa
rovná alebo je vyššia než 5 000 000 EUR.
Keď verejný
obstarávateľ/obstarávateľ uviedol v oznámení o vyhlásení verejného
obstarávania svoj zámer vylúčiť tovar a služby nespadajúce pod režim
medzinárodných záväzkov a dostal ponuky, ktoré patria do tejto kategórie, musí
informovať Komisiu a uviesť charakteristiky príslušných ponúk.
Podľa uverejnenia oznámení v Úradnom vestníku (TED, Tenders European
Daily) iba 7 % všetkých zákaziek uverejnených v Úradnom vestníku majú hodnotu
nad 5 miliónov EUR. Tieto zákazky však predstavujú 61 % celého trhu verejného
obstarávania EÚ. Komisia odhaduje, že každý rok dostane najviac 35 – 45
oznámení.
V prípade zákaziek s odhadovanou hodnotou,
ktorá sa rovná alebo je vyššia než 5 000 000 EUR, by rozhodnutie o
vylúčení mala prijať Komisia. Komisia by mala v prípade všetkých
zákaziek schváliť zamýšľané vylúčenie, keď príslušný tovar
a služby podliehajú vyhradeniu prístupu na trh podľa medzinárodných dohôd
o verejnom obstarávaní EÚ. Ak takáto dohoda neexistuje, Komisia schváli
vylúčenie, keď tretia krajina uplatňuje reštriktívne opatrenia
týkajúce sa obstarávania vedúce k nedostatočnej reciprocite pri otvorení
trhu medzi Úniou a príslušnou treťou krajinou. Pri posudzovaní, či
existuje nedostatočná reciprocita, Komisia preskúma, do akej miery sa
zákonmi o verejnom obstarávaní príslušnej krajiny zaisťuje
transparentnosť v súlade s medzinárodnými normami v oblasti verejného
obstarávania a predchádza akejkoľvek diskriminácii tovarov, služieb
a hospodárskych subjektov Únie. Okrem toho sa preskúma, do akej miery
verejné orgány a/alebo jednotliví obstarávatelia uplatňujú alebo prijímajú
diskriminačné postupy proti tovarom, službám a hospodárskym subjektom
Únie.
V článku 7 sa verejným
obstarávateľom/obstarávateľom ukladá osobitná povinnosť
informovať ostatných uchádzačov v postupe verejného obstarávania
o svojom rozhodnutí akceptovať ponuky s neobvykle nízkou cenou, keď
hodnota tovaru a služieb nespadajúcich pod režim medzinárodných záväzkov
presahuje 50 % celkovej hodnoty tovaru a služieb zahrnutých do ponuky.
V článku 8 sa stanovujú podmienky,
za ktorých Komisia z vlastnej iniciatívy alebo na žiadosť členského
štátu alebo zainteresovaných strán môže začať vonkajšie preskúmanie
obstarávania týkajúce sa reštriktívnych opatrení tretích krajín v oblasti
obstarávania a ako uskutočniť takéto preskúmanie.
V článku 9 sa stanovuje
mechanizmus pre konzultácie s tretími krajinami v prípadoch, keď Komisia
po uskutočnení vonkajšieho preskúmania obstarávania dospeje k záveru, že
príslušná krajina prijala alebo uplatňuje reštriktívne postupy
obstarávania. V rámci tohto mechanizmu Komisia ocení, ak príslušná krajiny
otvorí rokovania s cieľom odstrániť reštriktívne postupy obstarávania
a zaistiť transparentnosť a rovnaké zaobchádzanie pre tovar, služby a
dodávateľov EÚ. V systéme konzultácií sa zohľadňujú rôzne
situácie, ktoré sa majú zvážiť, ako napríklad existencia mechanizmu
riešenia sporov v prípade reštriktívnych postupov obstarávania ovplyvňujúcich
obstarávanie spadajúce pod režim medzinárodných záväzkov, jednostranné nápravné
opatrenia alebo uzavretie medzinárodnej dohody zabezpečujúcej rovnaké
zaobchádzanie pre dodávateľov, tovar a služby EÚ predtým ovplyvnených
reštriktívnymi postupmi obstarávania. Komisia je oprávnená prijať
vykonávací akt, ktorým sa zakazuje vylúčenie ponúk obsahujúcich tovar a
služby nespadajúce pod režim medzinárodných záväzkov s pôvodom v krajinách, s
ktorými sa uskutočňujú významné rokovania o prístupe na trh a v
prípade ktorých sú rozumné vyhliadky na odstránenie reštriktívnych postupov
obstarávania v blízkej budúcnosti.
Článkom 10 sa
Komisia splnomocňuje, aby prijala vykonávací akt týkajúci sa
„reštriktívnych opatrení“ za predpokladu, že jeho preskúmaním sa potvrdila
existencia reštriktívnych opatrení týkajúcich sa obstarávania v tretej krajine
a aby sa pokúsila uskutočniť rokovania o prístupe na trh na základe
konzultačného mechanizmu. Takéto opatrenia sa v zásade môžu skladať z
i) diskvalifikácie určitých ponúk tvorených z viac než 50 % z tovaru
alebo služieb s pôvodom v príslušnej krajine a/alebo ii) povinnej cenovej
sankcie na ten ponúkaný tovar alebo služby, ktoré pochádzajú z príslušnej
krajiny.
V článku 11 sa stanovujú pravidlá
zrušenia alebo pozastavenia prijatých reštriktívnych opatrení, ako aj
rozhodnutie Komisie zakázať verejným
obstarávateľom/obstarávateľom používať článok 6.
V článku 12 sa
stanovujú pravidlá týkajúce sa informácií, ktoré majú poskytovať
uchádzači o uplatňovaní reštriktívnych opatrení, ktoré prijala
Komisia v kontexte jednotlivých postupov verejného obstarávania.
V článku 13 sa
stanovujú podmienky, za ktorých sú verejní obstarávatelia/obstarávatelia
oprávnení zrušiť opatrenia prijaté na základe tohto nariadenia.
Cieľom tohto ustanovenia je poskytnúť verejným obstarávateľom/obstarávateľom
potrebný stupeň flexibility, aby sa uspokojili ich potreby pri obstarávaní
a aby sa súčasne zaistilo, že Komisia ich bude riadne monitorovať
prostredníctvom oznamovacej povinnosti.
V článkoch 14 a 15 sa stanovuje
delegovanie právomocí udelených Komisii s cieľom prijímať delegované
akty v súlade s článkom 14 týkajúcim sa zmien a doplnení k prílohe, v
ktorých sa má odzrkadľovať záver nových medzinárodných dohôd Únie v
oblasti verejného obstarávania.
V článku 16 sa stanovujú opravné
prostriedky pre prípad porušenia ustanovení tohto nariadenia.
V článku 17 sa určuje
príslušný postup prerokovania vo výbore pri prijímaní vykonávacích aktov. Okrem
toho sa ním Komisia splnomocňuje prijať vykonávacie opatrenia na
prijatie štandardných formulárov.
V článku 18 Komisia musí
podávať správy o vykonávaní tohto nariadenia aspoň každé tri roky od
nadobudnutia jeho účinnosti.
Článok 18
obsahuje pravidlá dôvernosti informácií prijatých na základe tohto nariadenia.
V článku 20 sa stanovuje
zrušenie článkov 58 a 59 smernice 2004/17/ES.
V článku 21 sa stanovuje
nadobudnutie účinnosti tohto nariadenia.
2012/0060 (COD)
Návrh
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY
o prístupe tovaru a služieb tretích krajín na
vnútorný trh verejného obstarávania Únie a o postupoch podporujúcich
rokovania o prístupe tovaru a služieb Únie na trhy verejného obstarávania
tretích krajín
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ
ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 207,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu
národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho
hospodárskeho a sociálneho výboru[8],
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[9],
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym
postupom,
keďže:
(1)       V článku 21 Zmluvy o
Európskej únii sa uvádza, že Únia má vymedziť a sledovať
spoločné politiky a činnosti a pracovať s vysokou mierou
spolupráce vo všetkých oblastiach medzinárodných vzťahov, aby okrem iného
podporila integráciu všetkých krajín do svetového hospodárstva, a to aj
prostredníctvom postupného zrušovania obmedzení v medzinárodnom obchode.
(2)       Podľa článku 206
Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) má vytvorením colnej únie Únia v
spoločnom záujme prispievať k harmonickému rozvoju svetového obchodu,
postupnému zrušovaniu obmedzení medzinárodného obchodu a k priamym
zahraničným investíciám, ako aj k znižovaniu colných a iných prekážok.
(3)       V súlade s článkom 26
Zmluvy o fungovaní Európskej únie má Únia prijať opatrenia
s cieľom nastoliť alebo zaistiť fungovanie vnútorného trhu
tvoriaceho oblasť bez vnútorných hraníc, v ktorej je zaručený
voľný pohyb tovaru, osôb, služieb a kapitálu v súlade
s ustanoveniami zmlúv.
(4)       V článku III:8
Všeobecnej dohody o clách a obchode z roku 1994 a v článku XIII Všeobecnej
dohody o obchode so službami sa verejné obstarávanie vylučuje z hlavných
viacstranných pravidiel WTO.
(5)       V kontexte Svetovej obchodnej
organizácie a prostredníctvom svojich dvojstranných vzťahov Únia obhajuje
ambiciózne otvorenie medzinárodných trhov verejného obstarávania Únie a jej
obchodných partnerov v duchu reciprocity a vzájomného prospechu.
(6)       Mnohé tretie krajiny sa
zdráhajú otvoriť svoje trhy verejného obstarávania medzinárodnej
hospodárskej súťaži alebo otvoriť tieto trhy viac než doteraz. V
dôsledku toho hospodárske subjekty Únie čelia reštriktívnym postupom
obstarávania v prípade mnohých obchodných partnerov Únie. Výsledkom týchto
reštriktívnych postupov obstarávania je strata významných obchodných
príležitostí.
(7)       Smernica Európskeho
parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov
obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva,
energetiky, dopravy a poštových služieb[10] a smernica
Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii
postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku
tovaru a verejných zákaziek na služby[11] obsahujú iba niekoľko ustanovení
týkajúcich sa vonkajšieho rozmeru politiky verejného obstarávania Únie, najmä články
58 a 59 smernice 2004/17/ES. Tieto ustanovenia majú však iba obmedzený rozsah
pôsobnosti a vinou nedostatočného usmernenia ich verejní
obstarávatelia nie veľmi uplatňujú.
(8)       V súlade s článkom 207
ZFEÚ sa spoločná obchodná politika v oblasti verejného obstarávania
zakladá na jednotných zásadách.
(9)       V záujme právnej istoty
hospodárskych subjektov a verejných obstarávateľov/obstarávateľov
Únie a tretích krajín by sa medzinárodné záväzky týkajúce sa prístupu na trh,
ktoré prijala Únia vo vzťahu k tretím krajinám v oblasti verejného
obstarávania, mali premietať do právneho poriadku EÚ, čím by sa
zaistilo ich účinné uplatňovanie. Komisia by mala vydať
usmernenie k uplatňovaniu existujúcich medzinárodných záväzkov týkajúcich
sa prístupu na trh Európskej únie. Toto usmernenie by sa malo pravidelne
aktualizovať a poskytovať ľahko použiteľné informácie.
(10)     Ciele zamerané na zlepšenie
prístupu hospodárskych subjektov EÚ na trhy verejného obstarávania niektorých
tretích krajín chránené reštriktívnymi opatreniami týkajúcimi sa obstarávania a
na zachovanie rovnakých podmienok hospodárskej súťaže v rámci Európskeho
jednotného trhu vyžadujú, aby sa v celej Európskej únii harmonizovalo
zaobchádzanie s tovarom a službami tretích krajín, na ktoré sa nevzťahujú
medzinárodné záväzky Únie.
(11)     Na tento účel by sa mali
stanoviť pravidlá týkajúce sa pôvodu, aby verejní
obstarávatelia/obstarávatelia vedeli, či sa na tovary a služby
vzťahujú medzinárodné záväzky Európskej únie. Pôvod tovaru by sa mal
určiť v súlade s článkami 22 až 26 nariadenia Európskeho
parlamentu a Rady (ES) č. 2913/1992 z 12. októbra 1992, ktorým sa
ustanovuje Colný kódex Spoločenstva[12]. Podľa
uvedeného nariadenia by sa mal tovar považovať za tovar Únie, ak sa v
plnej miere získal alebo vyrobil v Únii. Za krajinu pôvodu tovaru, na ktorého
výrobe sa podieľala jedna alebo viac tretích krajín, by sa mala
považovať krajina, v ktorej sa ako v poslednej uskutočnilo jeho
podstatné a hospodársky odôvodnené spracovanie, a to v podnikoch vybavených na
tento účel, ktorého výsledkom je nový výrobok, alebo ktoré predstavuje
dôležitý stupeň výroby. Pôvod služby by sa mal určiť na základe
pôvodu fyzickej alebo právnickej osoby, ktorá ju poskytuje. Usmernenie uvedené
v odôvodnení 9 by sa malo vzťahovať na uplatňovanie pravidiel
týkajúcich sa pôvodu v praxi.
(12)     Komisia by mala posúdiť,
či schváli, aby verejní obstarávatelia/obstarávatelia v zmysle smerníc [2004/17/ES,
2004/18/ES a smernice Európskeho parlamentu a Rady [….] z [….]….o
udeľovaní koncesií[13]] v prípade zákaziek s
odhadovanou hodnotou rovnajúcou sa alebo vyššou než 5 000 000 EUR z
postupov verejného obstarávania vylúčili tovary a služby, na ktoré sa
nevzťahujú medzinárodné záväzky prijaté Európskou úniou.
(13)     Na účel transparentnosti
by verejní obstarávatelia/obstarávatelia, ktorí zamýšľajú uplatniť
svoju právomoc v súlade s týmto nariadením a vylúčiť ponuky
obsahujúce tovary a/alebo služby s pôvodom mimo Európskej únie, v ktorých
hodnota tovarov alebo služieb nespadajúcich pod režim medzinárodných záväzkov
presahuje 50 % celkovej hodnoty tohto tovaru alebo služieb, z postupov
verejného obstarávania, o tom mali informovať hospodárske subjekty v
oznámení o vyhlásení verejného obstarávania uverejnenom v Úradnom vestníku
Európskej únie.
(14)     S cieľom umožniť,
aby o akomkoľvek vylúčení tovarov a služieb tretej krajiny, na ktoré
sa nevzťahujú medzinárodné záväzky Únie, rozhodla Komisia, by verejní
obstarávatelia/obstarávatelia mali oznámiť Komisii svoj zámer
vylúčiť takéto tovary a služby, pričom použijú štandardný formulár,
ktorý obsahuje dostatok informácií na to, aby Komisia mohla rozhodnúť.
(15)     V prípade zákaziek s
odhadovanou hodnotou rovnajúcou sa alebo vyššou než 5 000 000 EUR by
Komisia mala schváliť zamýšľané vylúčenie tovarov a/alebo
služieb, ak medzinárodná dohoda týkajúca sa prístupu na trh verejného
obstarávania medzi Úniou a krajinou, z ktorej pochádzajú tovary a/alebo služby,
ktorých vylúčenie sa navrhuje, obsahuje výslovné vyhradenie prístupu na
trh prijaté Úniou. Ak takáto dohoda neexistuje, Komisia by mala schváliť
vylúčenie, keď tretia krajina uplatňuje reštriktívne opatrenia
týkajúce sa obstarávania vedúce k nedostatočnej reciprocite pri otvorení
trhu medzi Úniou a príslušnou treťou krajinou. Nedostatočná reciprocita
by sa mala predpokladať vtedy, ak reštriktívne opatrenia týkajúce sa
obstarávania vedú k závažnej a opakujúcej sa diskriminácií hospodárskych
subjektov, tovarov a služieb EÚ.
(16)     Pri posudzovaní, či
existuje nedostatočná reciprocita, by Komisia mala preskúmať, do akej
miery sa zákonmi o verejnom obstarávaní príslušnej krajiny zaisťuje
transparentnosť v súlade s medzinárodnými normami v oblasti verejného
obstarávania a predchádza akejkoľvek diskriminácii proti tovarom, službám
a hospodárskym subjektom Únie. Okrem toho by sa malo preskúmať, do akej
miery verejné orgány a/alebo jednotliví obstarávatelia uplatňujú alebo
prijímajú diskriminačné postupy proti tovarom, službám a hospodárskym
subjektom Únie.
(17)     Komisia by mala byť
schopná zabrániť možnému zápornému vplyvu zamýšľaného vylúčenia
na obchodných rokovaniach prebiehajúcich s príslušnou krajinou. Preto keď
sa krajina zapája do významných rokovaní s Úniou týkajúcich sa prístupu na trh
v oblasti verejného obstarávania a Komisia sa domnieva, že v blízkej budúcnosti
sú primerané vyhliadky na zrušenie reštriktívnych postupov obstarávania,
Komisia môže a mala by byť schopná prijať vykonávací akt s
ustanovením, že tovary a služby z uvedenej krajiny by sa nemali
vylúčiť z postupov verejného obstarávania na obdobie jedného roka.
(18)     Vzhľadom na skutočnosť,
že prístup tovarov a služieb tretej krajiny na trh verejného obstarávania Únie
patrí do rozsahu pôsobnosti spoločnej obchodnej politiky, členské
štáty alebo ich verejní obstarávatelia/obstarávatelia by nemali mať možnosť
obmedzovať prístup tovarov alebo služieb tretej krajiny do svojich
postupov verejného obstarávania inými opatreniami, než sú stanovené v tomto
nariadení.
(19)     Vzhľadom na väčšie
ťažkosti pre verejných obstarávateľov/obstarávateľov
posúdiť vysvetlenia uchádzačov v kontexte ponúk obsahujúcich tovary
a/alebo služby s pôvodom mimo Európskej únie, v ktorých hodnota tovarov alebo
služieb nespadajúcich pod režim medzinárodných záväzkov presahuje 50 %
celkovej hodnoty týchto tovarov alebo služieb, je vhodné zabezpečiť
zvýšenú transparentnosť pri zaobchádzaní s ponukami s neobvykle nízkou
cenou. Popri pravidlách stanovených v článku 69 smernice o verejnom
obstarávaní a článku 79 smernice o obstarávaní subjektov pôsobiacich v
odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb by
verejný obstarávateľ/obstarávateľ, ktorý zamýšľa prijať
takúto ponuku s neobvykle nízkou cenou, mal o tejto skutočnosti
písomne informovať ostatných uchádzačov a uviesť dôvody
účtovania neobvykle nízkej ceny alebo nákladov. To týmto uchádzačom umožní,
aby prispeli k presnejšiemu posúdeniu, či úspešný uchádzač bude
schopný vykonať zákazku v plnej miere podľa podmienok uvedených v
súťažných podkladoch. Vďaka týmto dodatočným informáciám by sa
dosiahli spravodlivejšie podmienky na trhu verejného obstarávania EÚ.
(20)     Komisia by mala mať
možnosť z vlastnej iniciatívy alebo na žiadosť zainteresovaných strán
alebo členského štátu kedykoľvek iniciovať vonkajšie preskúmanie
obstarávania týkajúce sa reštriktívnych postupov, ktoré údajne uplatňuje
tretia krajina. Treba zohľadniť najmä skutočnosť, že
Komisia schválila niekoľko zamýšľaných vylúčení tretej krajiny
podľa článku 6 ods. 2 tohto nariadenia. Takýmito vyšetrovacími
postupmi by nemalo byť dotknuté nariadenie Rady (ES) č. 3286/94
z 22. decembra 1994 stanovujúce postupy spoločenstva v
oblasti spoločnej obchodnej politiky s cieľom zaistiť
uplatňovanie práv Spoločenstva podľa pravidiel medzinárodného
obchodu, najmä tých, ktoré boli vytvorené pod záštitou Svetovej obchodnej
organizácie[14].
(21)     Ak má Komisia na základe
dostupných informácií dôvod domnievať sa, že tretia krajina prijala alebo
uplatňuje reštriktívne postupy obstarávania, mala by byť schopná
začať vyšetrovanie. Ak sa existencia reštriktívnych postupov
obstarávania v tretej krajine potvrdí, Komisia by mala príslušnú krajinu
vyzvať, aby sa zapojila do konzultácií s cieľom zlepšiť
príležitosť prístupu k verejnému obstarávaniu pre hospodárske subjekty,
tovary a služby v rámci verejného obstarávania v uvedenej krajine.
(22)     Ak konzultácie s príslušnou
krajinou nevedú k dostatočnému zlepšeniu príležitostí na prístup k
verejnému obstarávaniu pre hospodárske subjekty, tovary a služby EÚ, Komisia by
mala prijať primerané reštriktívne opatrenia.
(23)     Takéto opatrenia môžu
zahŕňať povinné vylúčenie niektorých tovarov a služieb
tretej krajiny z postupov verejného obstarávania v Európskej únii alebo môžu na
ponuky obsahujúce tovary alebo služby s pôvodom v uvedenej krajine uložiť
povinnú cenovú sankciu. S cieľom zabrániť obchádzaniu týchto opatrení
môže byť takisto potrebné vylúčiť niektoré právnické osoby
kontrolované zo zahraničia alebo v zahraničnom vlastníctve usadené v
Európskej únii, ktoré nie sú zapojené do významných obchodných operácií tak,
aby mali priame a účinné spojenie s ekonomikou príslušného členského
štátu. Vhodné opatrenia by nemali byť neprimerané k reštriktívnym postupom
týkajúcim sa obstarávania, ktorým zodpovedajú.
(24)     Je nevyhnutné, aby verejní
obstarávatelia/obstarávatelia mali prístup k sortimentu vysoko kvalitných
výrobkov, ktoré spĺňajú ich požiadavky týkajúce sa obstarávania, a to
za konkurencieschopné ceny. Preto by verejní obstarávatelia/obstarávatelia mali
mať možnosť zrušiť opatrenia obmedzujúce prístup tovaru a
služieb nespadajúcich pod režim medzinárodných záväzkov, ak nie je k dispozícii
tovar a služby Únie a/alebo tovar a služby spadajúce pod režim
medzinárodných záväzkov, ktoré by vyhovovali požiadavkám verejného
obstarávateľa/obstarávateľa týkajúcim sa ochrany verejných potrieb,
napríklad zdravia a verejnej bezpečnosti, alebo by uplatňovanie
opatrenia viedlo k neprimeranému zvýšeniu ceny alebo nákladov zákazky.
(25)     V prípade, že verejní
obstarávatelia/obstarávatelia nesprávne uplatňujú výnimky z opatrení
obmedzujúcich prístup k tovarom a službám nespadajúcim pod režim medzinárodných
záväzkov, Komisia by mala mať možnosť uplatniť opravný
mechanizmus podľa článku 3 smernice Rady 89/665/EHS o koordinácii
zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa
uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov
a prác[15] alebo podľa
článku 8 smernice Rady 92/13/EHS, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne
predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov
Spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo
vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore[16].
Na ten istý účel by zmluvy uzatvorené s hospodárskym subjektom v rozpore s
rozhodnutiami Komisie o zamýšľaných vylúčeniach oznámených verejnými
obstarávateľmi/obstarávateľmi alebo v rozpore s opatreniami
obmedzujúcimi prístup tovarov a služieb nespadajúcich pod režim medzinárodných
záväzkov mali byť vyhlásené za neplatné v zmysle smernice Európskeho
parlamentu a Rady 2007/66/ES[17].
(26)     Vzhľadom na celkovú
politiku Únie týkajúcu sa najmenej rozvinutých krajín stanovenú okrem iného v
nariadení Rady (ES) č. 732/2008 z 22. júla 2008, ktorým sa uplatňuje
systém všeobecných colných preferencií od 1. januára 2009, je vhodné
zaobchádzať s týmito tovarmi a službami z týchto krajín rovnako ako
s tovarmi a službami Únie.
(27)     S cieľom premietnuť
do právneho poriadku Európskej únie medzinárodné záväzky týkajúce sa prístupu
na trh prijaté v oblasti verejného obstarávania po prijatí tohto nariadenia by
v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Komisia mala byť
splnomocnená prijať akty s cieľom zmeniť a doplniť zoznam
medzinárodných dohôd priložený k tomuto nariadeniu. Je osobitne dôležité, že
Komisia by počas prípravných prác mala uskutočniť vhodné
konzultácie, a to aj na expertnej úrovni. Pri príprave a vypracúvaní
delegovaných aktov by Komisia mala zabezpečiť, aby sa príslušné
dokumenty súčasne, včas a primerane postúpili Európskemu parlamentu a
Rade.
(28)     V záujme zaistenia
jednotných podmienok vykonávania tohto nariadenia by sa Komisii mali
udeliť vykonávacie právomoci. Tieto právomoci by sa mali využívať
v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011
zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady
mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie
vykonávacích právomocí Komisie.
(29)     Na prijímanie
vykonávacích aktov pre vypracúvanie štandardných formulárov na uverejnenie
oznámení, predkladanie oznámení Komisii a pôvod tovarov a služieb by sa mal
používať konzultačný postup. Tieto rozhodnutia nemajú žiadny vplyv
ani z finančného hľadiska ani na povahu a rozsah pôsobnosti
povinností vyplývajúcich z tohto nariadenia. Naopak, tieto akty sú
charakterizované výlučne administratívnym účelom a slúžia na
uľahčenie uplatňovania pravidiel stanovených týmto nariadením.
(30)     Komisia by mala každé tri roky
predkladať správu o uplatňovaní tohto nariadenia.
(31)     V súlade so zásadou proporcionality je na dosiahnutie základného
cieľa, ktorým je vytvoriť spoločnú vonkajšiu politiku v oblasti
verejného obstarávania, potrebné a vhodné stanoviť pravidlá týkajúce sa
zaobchádzania s tovarom a službami, na ktoré sa nevzťahujú medzinárodné
záväzky Európskej únie. Toto nariadenie o prístupe hospodárskych subjektov,
tovarov a služieb tretích krajín nepresahuje rámec toho, čo je potrebné na
dosiahnutie sledovaných cieľov, a je v súlade s tretím odsekom článku
5 Zmluvy o Európskej únii,

PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Kapitola I
Všeobecné ustanovenia
Článok 1
Predmet a rozsah pôsobnosti

1.           V tomto nariadení sa
stanovujú pravidlá týkajúce sa prístupu tovarov a služieb tretích krajín do
verejného obstarávania na vykonávanie stavebných prác alebo na dielo, dodávanie
tovarov a poskytovanie služieb verejnými
obstarávateľmi/obstarávateľmi Únie a stanovujú sa postupy na podporu
vyjednávaní o prístupe tovarov a služieb Únie na trhy verejného obstarávania
tretích krajín.
2.           Toto nariadenie sa
uplatňuje na zákazky, na ktoré sa vzťahujú tieto právne akty:
(a)
smernica [2004/17/ES];
(b)
smernica [2004/18/ES];
(c)
smernica [201./… (o udeľovaní koncesií)].
Toto nariadenie sa uplatňuje na verejné
obstarávanie, v ktorom sa tovary alebo služby obstarávajú na vládne účely,
a nie na ďalší komerčný predaj alebo na použitie vo výrobe tovarov
alebo poskytovaní služieb na komerčný predaj.
Článok 2
Vymedzenie pojmov

1.           Na účely tohto
nariadenia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
(a)
„dodávateľ“ predstavuje akúkoľvek fyzickú
alebo právnickú osobu, ktorá na trhu ponúka tovar,
(b)
„poskytovateľ služieb“ predstavuje
akúkoľvek fyzickú alebo právnickú osobu, ktorá na trhu ponúka vykonanie
stavebných prác alebo realizáciu diela alebo poskytovanie služieb,
(c)
„verejný obstarávateľ/obstarávateľ“
predstavuje „verejného obstarávateľa“ podľa vymedzenia v [článku
1 ods. 9 smernice 2004/18/ES a „obstarávateľa“ podľa vymedzenia v
článku 2 smernice 2004/17/ES a článkov 3 a 4 smernice 20.. o
udeľovaní koncesií],
(d)
„tovary alebo služby spadajúce pod režim
medzinárodných záväzkov“ predstavujú tovary alebo služby s pôvodom v krajine, s
ktorou Únia uzavrela medzinárodnú dohodu v oblasti verejného obstarávania
vrátane záväzkov týkajúcich sa prístupu na trh a na ktoré sa uplatňuje
príslušná dohoda. Zoznam príslušných dohôd je uvedený v prílohe I k tomuto
nariadeniu;
(e)
„tovary alebo služby nespadajúce pod režim
medzinárodných záväzkov“ predstavujú tovary alebo služby s pôvodom v krajine, s
ktorou Únia neuzavrela medzinárodnú dohodu v oblasti verejného obstarávania ani
záväzky týkajúce sa prístupu na trh alebo tovary alebo služby s pôvodom v
krajine, s ktorou Únia takúto dohodu uzavrela, ale na ktoré sa príslušná dohoda
neuplatňuje,
(f)
„opatrenie“ predstavuje akýkoľvek právny
predpis alebo nariadenie alebo postup alebo ich kombináciu,
(g)
„zainteresované strany“ predstavujú
spoločnosť alebo firmu vytvorenú v súlade so zákonom členského
štátu, ktorá má svoje sídlo, ústrednú správu alebo hlavné miesto činnosti
v rámci Únie, priamo dotknuté výrobou tovarov alebo poskytovaním služieb
podliehajúcich reštriktívnym opatreniam tretích krajín týkajúcich sa
obstarávania.
2.           Na účely tohto
nariadenia
(a)
pojem „krajina“ sa môže vzťahovať na
akýkoľvek štát alebo osobitné colné územie bez toho, aby toto názvoslovie
malo vplyv na zvrchovanosť,
(b)
pojem „hospodársky subjekt“ sa vzťahuje
rovnako na pojmy dodávateľ a poskytovateľ služieb,
(c)
hospodársky subjekt, ktorý predložil ponuku, sa
označuje ako „uchádzač“,
(d)
vykonanie stavebných prác a/alebo diela v zmysle
smerníc [2004/17/ES, 2004/18/ES a smernice 201./.. o udeľovaní koncesií]
sa na účely tohto nariadenia považuje za poskytovanie služby,
(e)
„povinná cenová sankcia“ sa vzťahuje na
povinnosti obstarávateľov zvýšiť na základe určitých výnimiek
cenu služieb a/alebo tovarov s pôvodom v určitých tretích krajinách
ponúkaných v zadávacích konaniach.
Článok 3
Pravidlá pôvodu

1.           Pôvod tovaru sa určí v
súlade s článkami 22 až 26 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES)
č. 2913/1992 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex
Spoločenstva[18].

2.           Pôvod služby sa určí na
základe pôvodu fyzickej alebo právnickej osoby, ktorá ju poskytuje. Za pôvod
poskytovateľa služieb sa považuje:
(a)
v prípade fyzickej osoby krajina, ktorej
občanom je táto osoba alebo v ktorej má právo na trvalý pobyt,
(b)
v prípade právnickej osoby ktorákoľvek z
týchto možností:
(1)
ak sa služba poskytuje inak než prostredníctvom
obchodnej prítomnosti v rámci Únie, krajina, v ktorej je právnická osoba
zriadená alebo inak organizovaná podľa zákonov uvedenej krajiny a na území
ktorej sa právnická osoba zaoberá významnými obchodnými operáciami;
(2)
ak sa služba poskytuje prostredníctvom obchodnej
prítomnosti v rámci Únie, členský štát, v ktorom je právnická osoba
zriadená a na území ktorého sa zaoberá významnými obchodnými operáciami
spôsobom, ktorý má priame a účinné spojenie s ekonomikou príslušného
členského štátu.
Na účely bodu 2, ak sa právnická osoba
nezaoberá významnými obchodnými operáciami spôsobom, ktorý má priame a
účinné spojenie s ekonomikou príslušného členského štátu, pôvod
fyzickej alebo právnickej osoby, ktorá vlastní alebo kontroluje právnickú
osobu, ktorá poskytuje službu.
Právnická osoba poskytujúca služby, sa pokladá za
osobu, ktorá je:
„vlastnená“ osobami danej krajiny, ak viac než 50 %
základného imania v nej vlastnia osoby z uvedenej krajiny a „ovládaná“ osobami
danej krajiny, ak takéto osoby majú právomoc vymenovať väčšinu jej
riaditeľov alebo inak zo zákona riadiť jej činnosť.
3.           Na účely tohto
nariadenia sa s tovarmi alebo službami s pôvodom v krajinách Európskeho
hospodárskeho priestoru iných než členské štáty zaobchádza ako s tovarmi
alebo službami s pôvodom v týchto členských štátoch.
Kapitola II
Zaobchádzanie s tovarmi a službami
spadajúcimi a nespadajúcimi pod režim medzinárodných záväzkov, ponuky
s neobvykle nízkou cenou
Článok 4
Zaobchádzanie s tovarmi
a službami spadajúcimi pod režim medzinárodných záväzkov

Pri zadávaní zákaziek na vykonanie stavebných
prác a/alebo zákaziek na dielo, na dodávky tovaru alebo poskytovanie služieb
verejní obstarávatelia/obstarávatelia zaobchádzajú s tovarmi
a službami spadajúcimi pod režim medzinárodných záväzkov rovnako ako
s tovarmi a službami s pôvodom v Európskej únii.
S tovarmi a službami s pôvodom v najmenej
rozvinutých krajinách vymenovaných v prílohe I k nariadeniu (ES)
č. 732/2008 sa zaobchádza ako s tovarmi a službami spadajúcimi
pod režim medzinárodných záväzkov.
Článok 5
Pravidlá prístupu na trh pre
tovary a služby nespadajúce pod režim medzinárodných záväzkov

Tovary a služby
nespadajúce pod režim medzinárodných záväzkov môžu podliehať reštriktívnym
opatreniam prijatým Komisiou:
a)           na žiadosť jednotlivých
obstarávateľov podľa pravidiel ustanovených v článku 6,
b)           podľa pravidiel
ustanovených v článkoch 10 a 11.
Článok 6
Splnomocnenie verejných
obstarávateľov/obstarávateľov na vylúčenie ponúk obsahujúcich
tovary a služby nespadajúce pod režim medzinárodných záväzkov

1.           Pri zákazkách
v odhadovanej hodnote od 5 000 000 EUR bez
dane z pridanej hodnoty (DPH) alebo viac Komisia posúdi na žiadosť
verejných obstarávateľov/obstarávateľov, či
sa z postupov zadávania verejných
zákaziek majú vylúčiť ponuky zahŕňajúce tovar alebo služby s pôvodom mimo Únie, ak hodnota tovarov alebo služieb
nespadajúcich pod režim medzinárodných záväzkov presahuje 50 %
z celkovej hodnoty tovarov alebo služieb,
ktoré tvoria ponuku, a to za ďalej uvedených podmienok.
2.           Ak verejní
obstarávatelia/obstarávatelia majú v úmysle požiadať o vylúčenie
ponúk z postupov zadávania verejných zákaziek na základe odseku 1, uvedú túto
skutočnosť v oznámení o vyhlásení verejného obstarávania, ktoré
uverejnia v súlade s článkom 35 smernice 2004/18/ES alebo podľa
článku 42 smernice 2004/17/ES alebo článku 26 smernice o udeľovaní
koncesií.
Verejní obstarávatelia/obstarávatelia vyžadujú od
uchádzačov, aby poskytli informácie o pôvode tovaru a/alebo služieb
uvedených v ponuke a o ich hodnote. Uznajú vlastné vyhlásenia
uchádzačov ako predbežný dôkaz, že ponuky nemožno podľa odseku 1
vylúčiť. Verejný obstarávateľ môže uchádzača
kedykoľvek počas konania požiadať, aby predložil všetky
požadované dokumenty alebo ich časti, ak zo situácie vyplýva, že je to
potrebné na zaistenie riadneho priebehu konania. Komisia môže prijať
vykonávacie akty, ktorými sa ustanovujú štandardné formuláre pre vyhlásenie o
pôvode tovaru a služieb. Tieto vykonávacie akty sa prijmú v súlade
s konzultačným postupom uvedeným v článku 17
ods. 3.
Ak verejní obstarávatelia/obstarávatelia dostanú
ponuky, ktoré spĺňajú podmienky podľa odseku 1, pre ktoré majú
v úmysle požiadať o vylúčenie ponuky z uvedeného dôvodu,
oznámia to Komisii. Počas postupu oznamovania verejný
obstarávateľ/obstarávateľ môže pokračovať vo svojej analýze
ponúk.
Oznámenie sa pošle na štandardnom formulári
pomocou elektronických prostriedkov. Komisia prijme vykonávacie akty, ktorými
sa zavádzajú štandardné formuláre. Tieto vykonávacie akty sa prijmú
v súlade s konzultačným postupom uvedeným
v článku 17 ods. 3. Štandardný formulár musí obsahovať
tieto informácie:
(a)
meno a kontaktné údaje verejného
obstarávateľa/obstarávateľa,
(b)
opis predmetu zákazky,
(c)
názov a kontaktné údaje hospodárskeho
subjektu, ktorého ponuka by bola vylúčená,
(d)
informácia o pôvode hospodárskeho subjektu,
tovarov a/alebo služieb a o ich hodnote.
Komisia môže požiadať verejného
obstarávateľa/obstarávateľa o dodatočné informácie.
Tieto informácie sa musia poskytnúť
v lehote ôsmich pracovných dní, pričom prvým dňom je prvý
pracovný deň nasledujúci po dni, kedy dostane žiadosť o
dodatočné informácie. Ak v tejto lehote Komisia nedostane žiadne
informácie, lehota stanovená v odseku 3 sa pozastaví až dovtedy, keď
Komisia požadované informácie dostane.
3.           V prípade zmlúv
uvedených v odseku 1 Komisia prijme v lehote dvoch mesiacov, ktorá sa začína
prvým pracovným dňom nasledujúcim po dni, kedy dostane oznámenie,
vykonávacie akty týkajúce sa schválenia zamýšľaného vylúčenia ponuky.
Tieto vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným
v článku 17 ods. 2. Táto lehota sa môže v riadne odôvodnených
prípadoch jedenkrát predĺžiť najviac o dva mesiace, najmä ak
informácie uvedené v oznámení alebo v dokumentoch, ktoré sú k nemu
priložené, sú neúplné alebo nepresné alebo ak v oznámených
skutočnostiach došlo k podstatným zmenám. Ak na konci tejto
dvojmesačnej lehoty alebo predĺženého obdobia Komisia neprijala
rozhodnutie, ktorým sa vylúčenie schvaľuje alebo neschvaľuje,
predpokladá sa, že Komisia vylúčenie neschválila.
4.           Pri prijímaní vykonávacích
aktov podľa odseku 3 Komisia schváli zamýšľané vylúčenie ponuky
v týchto prípadoch:
(a)
ak medzinárodná dohoda týkajúca sa prístupu na trh
verejného obstarávania medzi Úniou a krajinou, v ktorej majú dané tovary
a/alebo služby pôvod, obsahuje pri týchto tovaroch a/alebo službách,
v prípade ktorých je navrhnuté vylúčenie, výslovné vyhradenie
prístupu na trh prijaté Úniou,
(b)
keď dohoda uvedená v písmene a) neexistuje a
tretia krajina naďalej uplatňuje pri obstarávaní reštriktívne
opatrenia, ktoré vedú k nedôslednej týkajúcej sa otvárania trhu medzi
Úniou a dotknutou treťou krajinou.
Chýbajúca dôsledná reciprocita v zmysle
písmena b) nastáva vtedy, keď reštriktívne opatrenia pri obstarávaní vedú
k vážnej alebo opakovanej diskriminácii hospodárskych subjektov, tovarov
a služieb Únie.
Pri prijímaní vykonávacích aktov podľa odseku
3 Komisia neschváli zamýšľané vylúčenie ponuky, ak by sa tým porušili
medzinárodne dohodnuté záväzky Únie týkajúce sa prístupu na trh.
5.           Pri posudzovaní, či
existuje nedôsledná reciprocita, Komisia preskúma tieto otázky:
(a)
do akej miery zákony danej krajiny o verejnom
obstarávaní zaručujú transparentnosť v súlade s medzinárodnými
normami v oblasti verejného obstarávania a vylučujú akúkoľvek
diskrimináciu tovarov, služieb a hospodárskych subjektov Únie,
(b)
do akej miery verejné orgány a/alebo jednotliví
obstarávatelia naďalej uplatňujú alebo prijímajú diskriminačné
praktiky proti tovarom, službám a hospodárskym subjektom Únie.
6.           Pred prijatím rozhodnutia
podľa odseku 3 si Komisia vypočuje dotknutého uchádzača alebo
dotknutých uchádzačov.
7.           Verejní
obstarávatelia/obstarávatelia, ktorí vylúčili ponuky podľa odseku 1,
uvedú túto skutočnosť v oznámení o výsledku verejného
obstarávania, ktoré uverejnia podľa článku 35 smernice 2004/18/ES,
článku 42 smernice 2004/17/ES alebo článku 27 smernice o udeľovaní
koncesií. Komisia prijme vykonávacie akty, ktorými sa zavádzajú štandardné
formuláre na oznámenia o výsledku verejného obstarávania. Tieto
vykonávacie akty sa prijmú v súlade s konzultačným postupom
uvedeným v článku 17 ods. 3.
8.           Odsek 1 sa neuplatňuje,
keď Komisia prijala vykonávací akt o dočasnom prístupe tovarov a
služieb z krajiny zapojenej do podstatných rokovaní s Úniou na trh,
ako sa uvádza v článku 9 ods. 4.
Kapitola III
Pravidlá týkajúce sa ponúk
s neobvykle nízkou cenou
Článok 7
Ponuky s neobvykle
nízkou cenou

Ak podľa článku 69 smernice o
verejnom obstarávaní alebo podľa článku 79 smernice o obstarávaní
vykonávanom subjektmi činnými v odvetviach vodného hospodárstva,
energetiky, dopravy a poštových služieb verejný obstarávateľ/obstarávateľ
zamýšľa po overení vysvetlení uchádzača uznať ponuku
s neobvykle nízkou cenou, ktorá zahŕňa tovary a/alebo služby s
pôvodom mimo Únie a v ktorej hodnota tovarov alebo služieb nespadajúcich
pod režim medzinárodných záväzkov presahuje 50 % celkovej hodnoty tovarov
alebo služieb predstavujúcich ponuku, informuje o tejto skutočnosti
písomne ostatných uchádzačov, pričom neobvykle nízku cenu alebo
účtované náklady zdôvodní.
Verejný obstarávateľ/obstarávateľ
nemusí informácie poskytnúť, ak by ich zverejnenie bránilo presadzovaniu
práva, alebo ak by bolo iným spôsobom v rozpore s verejným záujmom, alebo by
spôsobilo ujmu oprávneným obchodným záujmom verejných alebo súkromných
hospodárskych subjektov, alebo by mohlo brániť spravodlivej hospodárskej
súťaži medzi týmito subjektmi.
Kapitola IV
Vyšetrovania uskutočňované
Komisiou, konzultácie a opatrenia, ktorými sa dočasné obmedzuje
prístup tovarov a služieb, ktoré nespadajú pod režim medzinárodných
záväzkov, na trh verejného obstarávania v EÚ
Článok 8
Vyšetrovanie týkajúce sa
prístupu hospodárskych subjektov, tovarov a služieb EÚ na trhy verejného
obstarávania v tretích krajinách

1.           Komisia môže začať
kedykoľvek z vlastnej iniciatívy alebo na žiadosť zainteresovaných
strán alebo členského štátu vyšetrovanie externého obstarávania zamerané
na údajné reštriktívne opatrenia týkajúce sa obstarávania, ak sa domnieva, že
je to v záujme Únie.
Komisia prihliadne najmä na to, či počet
zamýšľaných vylúčení ponúk bol schválený podľa článku 6
ods. 3 tohto nariadenia.
Ak by sa malo začať vyšetrovanie,
Komisia uverejní oznámenie v Úradnom vestníku Európskej únie,
pričom vyzve zainteresované strany a členské štáty, aby
v stanovenej lehote poskytli Komisii všetky príslušné informácie.
2.           Vyšetrovanie uvedené v odseku
1 sa vykonáva na základe kritérií ustanovených v článku 6.
3.           Komisia vyhodnotí, či
dotknutá tretia krajina naďalej uplatňuje reštriktívne opatrenia
týkajúce sa obstarávania, na základe informácií, ktoré poskytli zainteresované
strany a členské štáty a/alebo na základe skutočností, ktoré zistila
počas vyšetrovania, a hodnotenie uzavrie v lehote deviatich
mesiacov od začatia vyšetrovania. V riadne odôvodnených prípadoch môže
byť táto lehota predĺžená o tri mesiace.
4.           Keď v dôsledku
vyšetrovania externého obstarávania Komisia dospeje k záveru, že dotknutá
tretia krajina neuplatňuje údajné reštriktívne opatrenia týkajúce sa
obstarávania, prijme rozhodnutie, ktorým sa vyšetrovanie skončí. Tieto
vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným
v článku 17 ods. 2.
Článok 9
Konzultácie
s treťou krajinou

1.           Keď výsledkom
vyšetrovania je zistenie, že tretia krajina naďalej uplatňuje
reštriktívne opatrenia týkajúce sa obstarávania, Komisia ju pozve, ak to
pokladá z hľadiska záujmu Únie za opodstatnené, na konzultácie so
zreteľom na cieľ zaistiť, aby sa hospodárske subjekty, tovary a
služby Únie mohli zúčastňovať na postupoch verejného
obstarávania na zadávanie verejných zákaziek v uvedenej krajine za
rovnakých podmienok, aké sa poskytujú vnútroštátnym hospodárskym subjektom,
tovarom a službám tejto krajiny, a takisto s cieľom zaistiť
uplatňovanie zásad transparentnosti a rovnakého zaobchádzania.
V prípade, keď príslušná krajina odmietne
pozvanie na účasť na konzultáciách, Komisia pri prijímaní vykonávacích
aktov podľa článku 10 s cieľom obmedziť prístup,
tovarov a služieb s pôvodom v danej tretej krajine prijme rozhodnutie na
základe dostupných skutočností.
2.           Ak daná krajina je zmluvnou
stranou Dohody WTO o vládnom obstarávaní alebo uzavrela dohodu o obchode s EÚ,
ktorá obsahuje ustanovenia o verejnom obstarávaní, Komisia postupuje
v súlade s konzultačnými mechanizmami a/alebo postupmi na riešenie
sporov ustanovenými v uvedenej dohode, keď sa reštriktívne postupy
týkajú obstarávania, na ktoré sa vzťahujú záväzky týkajúce sa prístupu na
trh prijaté dotknutou krajinou voči Únii.
3.           Keď po začatí
konzultácií dotknutá krajina prijme uspokojivé nápravné/opravné opatrenia, ale
bez prijatia nových záväzkov o prístupe na trh, Komisia môže konzultácie
pozastaviť alebo ukončiť.
Komisia monitoruje uplatňovanie týchto
nápravných/opravných opatrení, ak je to vhodné na základe informácií
poskytnutých v časových intervaloch, ktoré môže požadovať od
dotknutej tretej krajiny.
Keď sú nápravné/opravné opatrenia, ktoré
dotknutá tretia krajina prijala, zrušené, pozastavené alebo nesprávne
vykonávané, Komisia môže:
(i) obnoviť alebo znovu začať
konzultácie s dotknutou treťou krajinou a/alebo
(ii) konať podľa článku 10
s cieľom prijať vykonávacie akty, aby sa obmedzil prístup tovarov
a služieb s pôvodom v tretej krajine.
Vykonávacie akty uvedené v tomto odseku 1 sa
prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 17 ods. 2.
4.           Ak sa zdá, že po začatí
konzultácií je najvhodnejším nástrojom na skončenie reštriktívnych postupov
pri obstarávaní uzavretie medzinárodnej dohody, vyjednávania sa uskutočnia
v súlade s ustanoveniami článkov 207 a 218 Zmluvy o fungovaní Európskej
únie. Ak sa krajina zapojila do podstatných vyjednávaní s Európskou úniou o
prístupe na trh v oblasti verejného obstarávania, Komisia môže prijať
vykonávací akt, ktorým sa ustanoví, aby tovary a služby z tejto krajiny nemohli
byť vylúčené z postupov zadávania zákaziek podľa článku 6.
5.           Komisia môže
ukončiť konzultácie, ak dotknutá krajina prijme medzinárodné záväzky
dohodnuté s Úniou, a to v ktoromkoľvek z týchto rámcov:
(a)
pristúpenie k Dohode WTO o vládnom obstarávaní,
(b)
uzavretie dvojstrannej dohody s Úniou, ktorá
zahŕňa záväzky týkajúce sa prístupu na trh v oblasti verejného
obstarávania alebo
(c)
rozšírenie svojich záväzkov týkajúcich sa prístupu
na trh prijatých podľa Dohody WTO o vládnom obstarávaní alebo podľa
dvojstrannej dohody uzavretej s Úniou v tomto rámci.
Konzultácie sa môžu skončiť aj v
prípadoch, keď reštriktívne opatrenia týkajúce sa obstarávania sa v čase
prijatia týchto záväzkov naďalej uplatňujú a ak dohoda o týchto
záväzkoch zahŕňa podrobné ustanovenia týkajúce sa postupného
ukončenia týchto postupov.
6.           V situácii, keď
konzultácie s treťou krajinou nevedú do 15 mesiacov odo dňa
začatia konzultácií s príslušnou treťou krajinou k uspokojivým
výsledkom, Komisia tieto konzultácie ukončí a konajúc podľa
článku 10 zváži prijatie vykonávacích aktov na obmedzenie prístupu tovarov
a služieb, ktorých pôvod je v tretej krajine, na trh.
Článok 10
Prijatie opatrení, ktorými sa
obmedzuje prístup tovarov a služieb nespadajúcich pod režim medzinárodných
záväzkov na trh verejného obstarávania EÚ

1.           Ak sa pri vyšetrovaní
podľa článku 8 a po vykonaní postupu predpokladaného v článku 9
zistí, že reštriktívne opatrenia týkajúce sa obstarávania prijaté alebo
naďalej uplatňované touto treťou krajinou vedú
k nedostatočnej reciprocite pri otvorenosti trhu medzi Úniou a
príslušnou treťou krajinou, ako sa uvádza v článku 6, Komisia môže
prijať vykonávacie akty s cieľom dočasne obmedziť
prístup tovarov a služieb s pôvodom v tretej krajine, ktoré
nespadajú pod režim medzinárodných záväzkov, na trh. Tieto vykonávacie akty sa
prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 17 ods.
2.
2.           Opatrenia prijaté podľa
odseku 1 môžu mať niektorú z týchto foriem:
(a)
vylúčenie ponúk, z ktorých viac než 50 %
z celkovej hodnoty tvoria výrobky alebo služby nespadajúce pod režim
medzinárodných záväzkov a s pôvodom v krajine prijímajúcej alebo
uplatňujúcej reštriktívny postup obstarávania a/alebo
(b)
povinná cenová sankcia na tú časť ponuky,
ktorá pozostáva z tovarov alebo služieb nespadajúcich pod režim medzinárodných
záväzkov a s pôvodom v krajine, ktorá prijíma alebo naďalej
uplatňuje reštriktívny postup obstarávania.
3.           Opatrenia prijaté podľa
odseku 1 sa môžu obmedziť najmä na:
(a)
verejné obstarávanie určitými vymedzenými
kategóriami verejných obstarávateľov/obstarávateľov,
(b)
verejné obstarávanie určitých vymedzených
kategórií tovarov alebo služieb,
(c)
verejné obstarávanie, pri ktorom obstarávacia hodnota
presahuje určité vymedzené prahové hodnoty alebo sa nachádza v ich
rámci.
Článok 11
Odobratie alebo pozastavenie
opatrení

1.           Keď
sa Komisia domnieva, že dôvody, ktoré v súlade s článkom 9 ods. 4
a článkom 10 oprávňovali prijatie opatrení, už neplatia, môže
prijať vykonávací akt na:
(a)
zrušenie opatrení alebo
(b)
pozastavenie uplatňovania opatrení až na jeden
rok.
Na účely písmena b) môže Komisia
uplatňovanie opatrení kedykoľvek obnoviť prostredníctvom
vykonávacieho aktu.
2.           Vykonávacie
akty uvedené v tomto článku sa prijmú v súlade s postupom preskúmania
uvedeným v článku 17 ods. 2.
Článok 12
Informácie pre
uchádzačov

1.           Ak verejní
obstarávatelia/obstarávatelia vykonávajú verejné obstarávanie podliehajúce
reštriktívnym opatreniam prijatým podľa článku 10 alebo obnoveným
podľa článku 11, uvedú túto skutočnosť v oznámení o
vyhlásení verejného obstarávania, ktoré uverejnia podľa článku 35
smernice 2004/18/ES alebo článku 42 smernice 2004/17/ES. Komisia prijme
vykonávacie akty, ktorými sa zavádzajú vzorové formuláre v súlade
s konzultačným postupom uvedeným v článku 17
ods. 3.         Keď sa vylúčenie ponuky zakladá na
uplatňovaní opatrení prijatých podľa článku 10 alebo obnovených
podľa článku 11, verejní obstarávatelia/obstarávatelia musia
o tom informovať neúspešných uchádzačov.
Článok 13
Výnimky

1.           Verejní
obstarávatelia/obstarávatelia sa môžu rozhodnúť, že opatrenia podľa
článku 10 pri postupe verejného obstarávania neuplatnia v týchto
situáciách:
(a)
neexistujú dostupne tovary alebo služby Únie
a/alebo tovary a služby spadajúce pod režim medzinárodných záväzkov, ktoré
zodpovedajú požiadavkám obstarávateľa alebo
(b)
uplatňovanie tohto opatrenia by viedlo k
neúmernému nárastu ceny zákazky alebo nákladov na zákazku.
2.           Keď verejný
obstarávateľ/obstarávateľ nemá v úmysle uplatňovať
opatrenia prijaté podľa článku 10 tohto nariadenia alebo obnovené
podľa článku 11, uvedie svoj úmysel v oznámení o vyhlásení verejného
obstarávania, ktorý uverejní podľa článku 35 smernice 2004/18/ES
alebo článku 42 smernice 2004/17/ES. Komisii to oznámi najneskôr do
desiatich kalendárnych dní od dátumu uverejnenia oznámenia o vyhlásení
verejného obstarávania.
Toto oznámenie sa pošle elektronicky na
štandardnom formulári. Komisia prijme vykonávacie akty, ktorými sa ustanovujú
štandardné formuláre na oznámenie o vyhlásení verejného obstarávania a
oznámenie v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 17 ods. 3.
Oznámenie obsahuje tieto údaje:
(a)
meno a kontaktné údaje verejného
obstarávateľa/obstarávateľa,
(b)
opis predmetu zákazky,
(c)
informácie o pôvode hospodárskych subjektov,
tovarov a/alebo služieb, ktoré majú byť povolené,
(d)
skutočnosť, na ktorej sa zakladá
rozhodnutie neuplatňovať reštriktívne opatrenia, pričom
využívanie tejto výnimky sa podrobne zdôvodní,
(e)
prípadne akékoľvek ďalšie informácie,
ktoré verejný obstarávateľ/obstarávateľ pokladá za užitočné.
Komisia môže požiadať dotknutého verejného
obstarávateľa/obstarávateľa o dodatočné informácie.
3.           V prípade, že verejný
obstarávateľ/obstarávateľ vykonáva podľa článku 31 smernice
2004/18/ES alebo článku 40 ods. 3 bod 2 smernice 2004/17/ES verejné
obstarávanie a rozhodne sa neuplatňovať opatrenie prijaté podľa
článku 10 tohto nariadenia alebo opatrenie obnovené podľa článku
11, musí uviesť toto použitie v oznámení o výsledku verejného
obstarávania uverejnenom podľa článku 35 smernice 2044/18/ES alebo
článku 43 smernice 2004/17/ES a oznámiť túto skutočnosť
Komisii najneskôr do desiatich kalendárnych dní po uverejnení oznámenia
o výsledku verejného obstarávania.
Oznámenie sa pošle na štandardnom formulári pomocou
elektronických prostriedkov. Komisia prijme vykonávacie akty, ktorými sa
ustanovujú štandardné formuláre na oznámenia o vyhlásení výsledku verejného
obstarávania a oznámenia v súlade s konzultačným postupom uvedeným v
článku 17 ods. 2. Oznámenie obsahuje tieto údaje:
(a)
meno a kontaktné údaje verejného
obstarávateľa/obstarávateľa,
(b)
opis predmetu zákazky,
(c)
informácia o pôvode hospodárskeho subjektu,
tovarov a/alebo služieb, ktorým je povolený prístup,
(d)
skutočnosť, na ktorej sa zakladá
rozhodnutie neuplatňovať reštriktívne opatrenia, pričom
využívanie tejto výnimky sa podrobne zdôvodní,
(e)
prípadne akékoľvek ďalšie informácie,
ktoré obstarávateľ pokladá za užitočné.
Kapitola V
Delegované a vykonávacie právomoci,
podávanie správ a záverečné ustanovenia
Článok 14
Zmeny a
doplnenia prílohy

Komisia musí byť splnomocnená
prijímať delegované akty v súlade s článkom 14, ktoré sa týkajú zmien
a doplnení prílohy, aby sa zohľadnili nové medzinárodné dohody, ktoré Únia
uzavrela v oblasti verejného obstarávania.
Článok 15
Výkon delegovania právomocí

1.           Právomoc prijímať
delegované akty sa Komisii udeľuje za podmienok stanovených v tomto
článku.
2.           Delegovanie právomoci uvedené
v článku 14 sa Komisii udeľuje na neurčitý čas od [dátum
nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia].
3.           Európsky parlament alebo Rada
môžu delegovanie právomoci uvedené v článku 14 kedykoľvek
odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa delegovaná právomoc špecifikovaná
v uvedenom rozhodnutí ukončí. Rozhodnutie nadobúda účinnosť
dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej
únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený.
Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré už nadobudli
účinnosť.
4.           Komisia hneď po prijatí
delegovaného aktu túto skutočnosť oznámi súčasne Európskemu parlamentu
a Rade.
5.           Delegovaný akt prijatý
podľa tohto článku nadobúda účinnosť iba vtedy, keď
Európsky parlament alebo Rada nevzniesli námietky v lehote dvoch mesiacov po
oznámení tohto aktu Európskemu parlamentu a Rade, alebo ak Európsky parlament
a Rada informovali pred uplynutím tejto lehoty Komisiu o tom, že nevznesú
námietky. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota
predĺži na dva mesiace.
Článok 16
Vykonávanie

1.           V prípade, keď
verejní obstarávatelia/obstarávatelia nesprávne uplatňujú výnimky
ustanovené v článku 13, Komisia môže uplatniť opravný mechanizmus
uvedený v článku 3 smernice 89/665/EHS alebo článku 8 smernice 92/13/EHS.
2.           Zmluvy, ktoré sa s
hospodárskym subjektom uzavreli v rozpore s vykonávacími aktmi Komisie
prijatými podľa článku 6 po zamýšľanom vylúčení oznámenom
verejnými obstarávateľmi/obstarávateľmi alebo s opatreniami prijatými
podľa článku 10 alebo obnovenými podľa článku 11, sa
vyhlásia za neúčinné v zmysle smernice 2007/66/ES.
Článok 17
Komitologický postup

1.           Komisii pomáha Poradný výbor
pre verejné obstarávanie zriadený rozhodnutím Rady 71/306/EHS[19]
a výbor zriadený na základe článku 7 nariadenia o prekážkach
obchodu[20]. Tieto výbory sú výbormi
v zmysle článku 3 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2.           Keď sa uvádza odkaz na
tento odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011 a
príslušným výborom je výbor vytvorený nariadením o prekážkach obchodu.
3.           Keď sa uvádza odkaz na
tento odsek, uplatňuje sa článok 4 nariadenia (EÚ) č. 182/2011 a
príslušným výborom je výbor zriadený rozhodnutím Rady 71/306/EHS.
Článok 18
Dôvernosť

1.           Informácie získané podľa
tohto nariadenia sa používajú iba na účel, na ktorý boli vyžiadané.
2.           Komisia, Rada, Európsky
parlament ani členské štáty, ani ich zamestnanci nesmú zverejniť informáciu
dôvernej povahy, ktorá bola získaná podľa tohto nariadenia, bez výslovného
povolenia od poskytovateľa takých informácií.
3.           Poskytovateľ informácie
môže požiadať, aby sa s poskytnutými informáciami zaobchádzalo ako
s dôvernými a musí byť k nim pripojené zhrnutie informácií,
ktoré nemá dôvernú povahu, alebo vyhlásenie o dôvodoch, prečo tieto
informácie nie je možné zhrnúť.
4.           Ak sa zdá, že žiadosť
o dôverné zaobchádzanie nie je opodstatnená a ak poskytovateľ nie je
ochotný informáciu zverejniť alebo povoliť jej zverejnenie vo
všeobecnej alebo stručnej forme, nemusí sa na predmetnú informáciu
prihliadať.
5.           Odsekmi 1 až 5 sa orgánom
Únie nebráni zverejniť všeobecné informácie. Pri tomto zverejnení sa musí
zohľadniť legitímny záujem dotknutých strán o nevyzradenie ich
obchodných tajomstiev.
Článok 19
Podávanie správ

Do 1. januára 2017 a najmenej každé tri roky
po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia Komisia predloží Európskemu
parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tohto nariadenia a o pokroku dosiahnutom
pri medzinárodných vyjednávaniach týkajúcich sa prístupu hospodárskych
subjektov EÚ do postupov zadávania verejnej zákazky v tretích krajinách
realizovaných podľa tohto nariadenia. Na tento účel členské
štáty poskytnú Komisii na požiadanie príslušné informácie.
Článok 20
Zrušujúce ustanovenia

Články 58 a 59 smernice 2004/17/ES sa
zrušujú s účinnosťou od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia.
Článok 21
Nadobudnutie účinnosti

Toto nariadenie nadobúda účinnosť
šesťdesiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej
únie.
Toto nariadenie je záväzné
v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských
štátoch.
V Bruseli 21. 3. 2012
Za Európsky parlament                                 Za
Radu
predseda                                                        predseda
PRÍLOHA
Zoznam
medzinárodných dohôd, ktoré Únia uzavrela v oblasti verejného obstarávania
vrátane záväzkov o prístupe na trh
Mnohostranná dohoda:
- Dohoda o vládnom verejnom obstarávaní (Ú. v.
EÚ L 336, 23. 12. 1994)
Bilaterálne dohody:
- Dohoda o voľnom obchode medzi Európskym
spoločenstvom a Mexikom (Ú. v. ES L 276, 28. 10. 2000, Ú. v ES L 157,
30. 6. 2000)
- Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a
Švajčiarskou konfederáciou o určitých aspektoch verejného
obstarávania (Ú. v. ES L 114, 30. 4. 2002)
- Dohoda o voľnom obchode medzi Európskym
spoločenstvom a Čile (Ú. v. ES L 352, 30. 12. 2002)
- Dohoda o
stabilizácii a pridružení medzi Európskym spoločenstvom a jeho
členskými štátmi na jednej strane a Bývalou juhoslovanskou republikou
Macedónsko na strane druhej (Ú. v. EÚ L 87, 20. 3. 2004)
- Dohoda
o stabilizácii a pridružení uzatvorená medzi Európskym
spoločenstvom a Chorvátskom (Ú. v. EÚ L 26, 28. 1. 2005)
- Dohoda
o stabilizácii pridružení uzatvorená medzi Európskym spoločenstvom
a jeho členskými štátmi na jednej strane a Čiernou Horou na
strane druhej (Ú. v. EÚ L 345, 28. 12. 2007)
- Dohoda
o stabilizácii a pridružení uzatvorená medzi Európskym
spoločenstvom a Albánskom (Ú. v. EÚ L 107, 28. 4. 2009)
- Dohoda o
voľnom obchode medzi Európskou úniou a Južnou Kóreou (Ú. v. EÚ L 127, 14. 5.
2011)
[1]                      Články 58 a 59 smernice 2004/17 o postupoch verejného
obstarávania služieb.
[2]               Smernica 2004/18/ES pre subjekty v takzvaných klasických
odvetviach (Ú. v. EÚ L 134, 30.4.2004, s. 1) a smernica 2004/17/ES pre subjekty
pôsobiace v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových
služieb (Ú. v. EÚ L 134, 30.4.2004, s. 114).
[3]               KOM(2011) 895 v konečnom
znení a KOM(2011) 896 v konečnom znení.
[4]               Okrem
online odpovedí prišli aj písomné stanoviská.
[5]               Koncepcia A: Od verejného
obstarávateľa/obstarávateľa EÚ by sa v zásade požadovalo, aby
vylúčil tovar, služby a spoločnosti tretích krajín, na ktoré sa
nevzťahujú medzinárodné záväzky EÚ.
[6]               Koncepcia B: Na základe oznámenia Komisii by verejný
obstarávateľ/obstarávateľ EÚ mali variant, na základe ktoré by mohli
rozhodnúť o vylúčení tovaru, služieb a spoločností tretích
krajín, na ktoré sa nevzťahujú medzinárodné záväzky EÚ. Komisii by sa
okrem toho zveril špecifický nástroj na vykonávanie prieskumov týkajúcich sa
situácie prístupu na trh pre tovar, služby a spoločnosti EÚ a na ukladanie
reštriktívnych opatrení na tovar a služby s pôvodom v tretích krajinách,
keď tovar, služby a spoločnosti EÚ nemajú dostatočný prístup na
trhy verejného obstarávania v týchto krajinách.
[7]               KOM(2011) 897 v konečnom znení.
[8]               Ú. v. EÚ C, , s. .
[9]               Ú. v. EÚ C, , s. .
[10]             Ú. v. EÚ L 134, 30.4.2004, s. 1.
[11]             Ú. v. EÚ L 134, 30.4.2004, s. 114.
[12]             Ú. v. ES L 302, 19.10.1992, s. 1.
[13]             Ú. v. EÚ L ... .
[14]             Ú. v. ES L 349, 31.12.1994.
[15]             Ú. v. ES L 395, 30.12.1989, s. 33.
[16]             Ú. v. ES L 76, 23.3.1992, s. 14.
[17]             Ú. v. EÚ L 335, 20.12.2007, s. 31.
[18]             Ú. v. ES L 302, 19.10.1992, s. 1.
[19]             Ú. v. ES L 185, 16.08.1971, s. 15.
[20]             Ú. v. ES L 349, 31.12.1994, s. 71.


Dôležité právne oznámenie

|

52007PC0796

Návrh nariadenia Rady, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 3286/94 stanovujúce postupy Spoločenstva v oblasti spoločnej obchodnej politiky s cieľom zaistenia uplatňovania práv Spoločenstva podľa pravidiel medzinárodného obchodu, najmä tých, ktoré boli vytvorené pod záštitou Svetovej obchodnej organizácie  /* KOM/2007/0796 v konečnom znení - ACC 2007/0277 */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 13.12.2007KOM(2007) 796 v konečnom znení2007/0277 (ACC)NávrhNARIADENIA RADY,ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 3286/94 stanovujúce postupy Spoločenstva v oblasti spoločnej obchodnej politiky s cieľom zaistenia uplatňovania práv Spoločenstva podľa pravidiel medzinárodného obchodu, najmä tých, ktoré boli vytvorené pod záštitou Svetovej obchodnej organizácie(predložen ý Komisiou)DÔVODOVÁ SPRÁVANariadenie Rady (ES) č. 3286/1994 („nariadenie o obchodných prekážkach“) je jedným z dostupných nástrojov obchodnej politiky na monitorovanie dodržiavania záväzkov vyplývajúcich z medzinárodných obchodných dohôd zameraných na odstraňovanie prekážok v obchode zo strany našich obchodných partnerov. Nariadenie o prekážkach v obchode poskytuje na tieto účely podnikom Spoločenstva, „priemyslu Spoločenstva“ alebo ich združeniam právo podať Komisii sťažnosť v prípade obchodných prekážok. Pokiaľ je sťažnosť prípustná, začne sa vyšetrovanie zamerané na existenciu domnelých prekážok a ich nepriaznivých účinkov na obchod alebo ujmy spôsobenej „priemyslu Spoločenstva“. Ak sa podozrenia potvrdia a nemožno dosiahnuť zmierlivé riešenie, postup môže napokon vyústiť do rozhodnutia Spoločenstva začať formálne konanie na riešenie sporu v zmysle podmienok medzinárodnej dohody s daným obchodným partnerom.Podmienky na podanie sťažnosti v zmysle nariadenia o obchodných prekážkach sú rozdielne pre podniky Spoločenstva a priemysel Spoločenstva, čo otvára dve možnosti.Prvá je pre „priemysel Spoločenstva“ , t. j. výrobcov, ktorí reprezentujú podstatnú časť celkovej výroby rovnakých, podobných alebo priamo súťažiacich tovarov a služieb Spoločenstva a ktorých sa dotkla obchodná prekážka. Táto možnosť sa týka obchodných prekážok, ktoré spôsobujú ujmu (alebo ňou hrozia) na trhu Spoločenstva a môže byť použitá proti obchodným praktikám, proti ktorým medzinárodná dohoda medzi Spoločenstvom a treťou krajinou ustanovuje obchodné pravidlá a právo konania. Táto možnosť nie je ovplyvnená týmto návrhom.Druhá je otvorená pre všetky podniky Spoločenstva. Môže sa použiť v prípade prekážok, ktoré spôsobujú negatívne obchodné dôsledky na trhu tretej krajiny, ale článok 4 ods. 1 obmedzuje prípustnosť sťažnosti na obchodné praktiky, pri ktorých mnohostranná alebo viacstranná dohoda medzi Spoločenstvom a danou treťou krajinou ustanovuje obchodné pravidlá a právo konania. V praxi to znamená, že sťažnosti na domnelé porušenia bilaterálnych dohôd treťou krajinou sú prípustné iba v prípade podozrenia, že porušujú aj multilaterálne pravidlá, najmä pravidlá WTO.V roku 2005 Európska komisia zadala vypracovanie štúdie o využívaní nariadenia o obchodných prekážkach počas prvých desiatich rokov jeho platnosti a o možných zlepšeniach tohto nástroja obchodnej politiky. Jedným z odporúčaní bolo zrušiť zákaz, aby sa podniky Spoločenstva mohli pri podávaní sťažností v rámci nariadenia o obchodných prekážkach opierať výlučne o dvojstranné dohody. Toto odporúčanie Európska komisia schválila vo svojom oznámení Globálna Európa: pevnejšie partnerstvo na zabezpečenie prístupu na trh pre európskych vývozcov [1] ako jeden z návrhov, ako sa vyrovnať s obchodnými prekážkami a tým zlepšiť prístup na trh pre našich vývozcov a prispieť k rastu a zamestnanosti v Spoločenstve.Tento zákaz fakticky vylučuje možnosť opierať sa o dvojstranné dohody pri konaní proti porušeniu tzv. „záväzkov WTO plus“, najmä tých, ktoré sa týkajú netarifných prekážok a ktoré zatiaľ nie sú upravené pravidlami WTO.Toto obmedzenie možno vysvetliť historickými dôvodmi. Pred uzavretím obchodnej dohody s Mexikom v roku 2000 bol mechanizmom na riešenie sporov v rámci dvojstranných zmlúv tradičný diplomatický postup, ktorý v značnej miere závisel od schopnosti strán dohodnúť sa na riešení, preto nebol dostatočne efektívny pri presadzovaní obchodných pravidiel. Tieto historické dôvody už pominuli. Od prijatia nariadenia o obchodných prekážkach Spoločenstvo fakticky vstúpilo do početných dvojstranných dohôd, ktoré stanovujú hmotnoprávne pravidlá platné na obchod medzi Spoločenstvom a príslušnou treťou krajinou a zahŕňajú účinné a záväzné mechanizmy na riešenie sporov vytvorené podľa vzoru mechanizmu WTO na riešenie sporov, ktoré slúžia na presadzovanie týchto pravidiel[2]. Spoločenstvo v súčasnosti taktiež vedie rokovania o dvojstranných obchodných dohodách, ktorých cieľom je určiť hmotnoprávne záväzky zabezpečujúce širšiu možnosť prístupu na trh a zabezpečiť dodržiavanie týchto záväzkov podobnými záväznými mechanizmami na riešenie sporov[3].Vzhľadom na vývoj dvojstranných dohôd obsahujúcich hmotnoprávne obchodné pravidlá a mechanizmy na riešenie sporov súdnou cestou už nie je dôvod vyžadovať od podnikov Spoločenstva, aby do svojich sťažností na základe nariadenia o obchodných prekážkach zahŕňali aj nároky vyplývajúce z pravidiel WTO, aby sa mohli opierať o záväzky vyplývajúce z dvojstranných dohôd proti obchodným prekážkam, ktoré majú negatívny vplyv na obchod.2007/0277 (ACC)NávrhNARIADENIA RADY,ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 3286/94 stanovujúce postupy Spoločenstva v oblasti spoločnej obchodnej politiky s cieľom zaistenia uplatňovania práv Spoločenstva podľa pravidiel medzinárodného obchodu, najmä tých, ktoré boli vytvorené pod záštitou Svetovej obchodnej organizácieRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 133,so zreteľom na návrh Komisie[4],keďže:(1) Nariadenie Rady (ES) č. 3286/94[5] poskytuje každému podniku Spoločenstva procedurálne prostriedky na účely žiadosti, aby Komisia vyšetrila prekážky v obchode prijaté alebo zachovávané treťou krajinou, ak tieto prekážky majú vplyv na trh danej tretej krajiny a negatívne obchodné dôsledky pre daný podnik Spoločenstva.(2) V zmysle článku 4 ods. 1 nariadenia (ES) č. 3286/94 však sťažnosť podaná podnikom Spoločenstva je prípustná iba vtedy, ak medzinárodné obchodné pravidlá zakotvené v mnohostrannej alebo viacstrannej obchodnej dohode priznávajú právo konania proti domnelej obchodnej prekážke. To znamená, že sťažnosti na základe podozrenia z porušovania dvojstranných záväzkov treťou krajinou sa musia vzťahovať aj na porušenie mnohostranných alebo viacstranných pravidiel, aby boli prípustné.(3) Od prijatia nariadenia (ES) č. 3286/94 Spoločenstvo uzavrelo viacero dvojstranných dohôd obsahujúcich hmotnoprávne pravidlá platné pre obchod medzi Spoločenstvom a tretími krajinami, ktoré významne presahujú rámec pravidiel WTO. Tieto dohody okrem toho obsahujú účinné a záväzné mechanizmy na riešenie sporov pre rozhodovanie v sporoch týkajúcich sa uvedených záväzkov „WTO plus“.(4) Opieranie sa podnikov Spoločenstva o dvojstranné dohody pri podávaní sťažností podľa nariadenia (ES) č. 3286/94 by napomohlo sledovať dodržiavanie záväzkov obsiahnutých v týchto dohodách, vyrovnať sa s obchodnými prekážkami a tým zlepšiť prístup na trh pre vývozcov a prispieť k rastu a zamestnanosti v Spoločenstve[6].(5) Vzhľadom na tieto tendencie a s cieľom znížiť administratívnu záťaž pre podniky Spoločenstva, by sa právo týchto podnikov na podávanie sťažností na obchodné prekážky malo rozšíriť tak, aby zahŕňalo domnelé prekážky v obchode, pri ktorých právo na konanie priznávajú výlučne medzinárodné obchodné pravidlá zakotvené v dvojstrannej obchodnej dohode,PRIJALA TOTO NARIADENIE:Článok 1V článku 4 nariadenia (ES) č. 3286/94 sa ods. 1 nahrádza týmto textom:„1. Každý podnik Spoločenstva alebo každé združenie s právnou subjektivitou, či bez nej, pokiaľ konajú v záujme jedného alebo viacerých podnikov Spoločenstva a domnievajú sa, že tieto podniky Spoločenstva utrpeli nepriaznivými vplyvmi na obchod v dôsledku prekážok v obchode, ktoré majú vplyv na trh tretej krajiny, môžu podať písomnú sťažnosť.“Článok 2Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.V Bruseli […]za Radupredseda [1] Oznámenie Komisie Rade, Európskemu parlamentu, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Globálna Európa – Pevnejšie partnerstvo na zabezpečenie prístupu na trh pre európskych vývozcov - KOM(2007) 183 v konečnom znení, 18.4.2007.[2] Pozri napr. rozhodnutie Spoločnej rady EÚ a Mexika č. 2/2000 o liberalizácii tarifných a netarifných prekážok obchodu s tovarom (Ú. V. ES L 157, 30.6.2000, s. 10); rozhodnutie Spoločnej rady EÚ a Mexika č. 2/2001 o liberalizácii obchodu so službami (Ú. V. ES L 70, 12.3.2001, s. 7); dohodu, ktorou sa zakladá pridruženie medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Čilskou republikou na strane druhej (Ú. v. ES L 352, 30.12.2002, s. 3); asociačné dohody s krajinami EuroMed, ktoré sa majú doplniť o mechanizmus riešenia sporov súdnou cestou; v súčasnosti je táto otázka predmetom rokovaní.[3] Okrem iného prebiehajú rokovania s krajinami AKT, Južnou Kóreou, Indiou, krajinami ASEAN, Radou pre spoluprácu v Perzskom zálive, s Mercosur-om, Andským spoločenstvom a Strednou Amerikou.[4] Ú. v. EÚ C […], […], s. […].[5] Nariadenie Rady (ES) č. 3286/94 z 22. decembra 1994 stanovujúce postupy Spoločenstva v oblasti spoločnej obchodnej politiky s cieľom zaistenia uplatňovania práv Spoločenstva podľa pravidiel medzinárodného obchodu, najmä tých, ktoré boli vytvorené pod záštitou Svetovej obchodnej organizácie (Ú. v. ES L 349, 31.12.1994, s. 71).[6] Oznámenie Komisie Rade, Európskemu parlamentu, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov – Globálna Európa – Pevnejšie partnerstvo na zabezpečenie prístupu na trh pre európskych vývozcov, KOM(2007) 183 v konečnom znení, 18.4.2007.