               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli26. 10. 2017
            COM(2017) 624 final
            2017/0273(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o podpise v mene Európskej únie Dohody medzi Európskou úniou a Nórskym kráľovstvom o administratívnej spolupráci, boji proti podvodom a vymáhaní pohľadávok v oblasti dane z pridanej hodnoty

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

                  Nariadenie Rady (EÚ) č. 904/2010
                     1
                   a smernica Rady 2010/24/EÚ
                     2
                   poskytujú právny rámec pre členské štáty, aby mohli spolupracovať na účely prevencie a boja proti podvodom, ako aj vymáhania pohľadávok v oblasti DPH.

                  Skúsenosti v členských štátoch však ukázali, že podvodníci často využívajú slabé miesta v kontrolách transakcií týkajúcich sa spoločností nachádzajúcich sa v tretích krajinách.

                  Pre boj proti podvodom v oblasti DPH je preto zásadná spolupráca s tretími krajinami. Konkrétne Nórsko ako člen Európskeho hospodárskeho priestoru so systémom DPH podobným systému uplatňovanému v EÚ už tradične dobre spolupracuje v oblasti DPH s členskými štátmi EÚ v oblasti DPH.

                  V roku 2009 Nórsko hralo kľúčovú rolu, keď informovalo členské štáty o podvode s DPH typu chýbajúci obchodníci v oblasti uhlíkových kreditov. V rokoch 2009 až 2012 nórske daňové orgány poskytli orgánom členských štátom informácie o podvodných transakciách v celkovej výške 2 703 miliónov EUR. Nórski úradníci sa takisto zúčastnili na mnohostranných kontrolách s niektorými členskými štátmi v sektore energetiky a boli pozvaní ako pozorovatelia do Centra pre analýzu podvodov s DPH (Pracovná oblasť Eurofiscu 4
                     3
                  ). Nórsko takisto informovalo niektoré členské štáty o transakciách chýbajúcich obchodníkov, ktorými sa zneužívali nórske platformy pre alternatívne platby.

                  Dokazuje to výhody spolupráce s Nórskom pre členské štáty. V medziach súčasného právneho rámca je však administratívna spolupráca s Nórskom príležitostná a možná iba na základe bilaterálnych dohôd medzi Nórskom a jednotlivými členskými štátmi, Dohovoru severských štátov alebo zriedkavých pozvaní Nórska, aby sa zúčastnilo ako pozorovateľ na zasadaniach Centra pre analýzu podvodov s DPH.

                  Bilaterálna dohoda medzi EÚ a Nórskom stanoví pevný právny rámec pre dobrú spoluprácu medzi Nórskom a všetkými členskými štátmi. Táto spolupráca bude mať takú istú štruktúru spolupráce, aká je v súčasnosti platná medzi členskými štátmi EÚ, a bude využívať tie isté nástroje, ako sú napríklad elektronické platformy a elektronické formuláre.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v danej oblasti politiky

                  V akčnom pláne v oblasti DPH [COM(2016) 148 final] zo 7. apríla 2016 Komisia oznámila, že lepšia spolupráca v oblasti DPH s krajinami mimo EÚ by umožnila rozšíriť systém administratívnej spolupráce v EÚ na krajiny mimo EÚ, predovšetkým s cieľom zabezpečiť efektívne zdaňovanie elektronického obchodu.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

                  Tento návrh rozhodnutia Rady sa predkladá na základe článku 113 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) v spojení s článkom 218 ods. 5 a ods. 8 druhým pododsekom.

                  V článku 3 ods. 2 ZFEÚ sa stanovuje, že Únia má okrem oblastí výlučnej právomoci Únie uvedených v článku 3 ods. 1 ZFEÚ „tiež výlučnú právomoc uzavrieť medzinárodnú dohodu, ak je jej uzavretie ustanovené v legislatívnom akte Únie alebo ak je jej uzavretie potrebné na to, aby Únia mohla vykonávať svoju vnútornú právomoc, alebo ak môžu byť uzavretím zmlúv dotknuté spoločné pravidlá alebo pozmenený rozsah ich pôsobnosti“.

                  Podľa rozsudku Súdneho dvora vo veci „AETR“ alebo „ERTA“, dohoda spadá do výlučnej právomoci EÚ, keď predmet dohody patrí do rámca vnútorných spoločných pravidiel alebo do oblasti, ktorá je už do veľkej miery pokrytá takými pravidlami, alebo keď sa prijali pravidlá v oblastiach, ktoré nepatria do spoločnej politiky, a najmä v tých oblastiach, v ktorých existujú harmonizačné opatrenia.

                  Predmet zamýšľanej dohody, t. j. administratívna spolupráca, boj proti podvodom a vymáhanie pohľadávok v oblasti DPH, spadá do rozsahu pôsobnosti vnútorných spoločných pravidiel, najmä nariadenia Rady (EÚ) č. 904/2010 zo 7. októbra 2010 o administratívnej spolupráci a boji proti podvodom v oblasti dane z pridanej hodnoty a smernice Rady 2010/24/EÚ zo 16. marca 2010 o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok vyplývajúcich z daní, poplatkov a ďalších opatrení. Únia má preto výlučnú právomoc uzatvoriť dohodu s Nórskom o administratívnej spolupráci, boji proti podvodom a vymáhaní pohľadávok v oblasti DPH.

                  Rada preto rozhodnutím z 9. decembra 2014 (článok 1) poverila Komisiu začať v mene Únie rokovania s Nórskom.

                  Obsah dohody odzrkadľuje smernice na rokovania Rady, stanovené v dodatku k rozhodnutiu Rady z 9. decembra 2014, ktorým sa Komisia poveruje začať v mene Únie rokovania o Dohode medzi Európskou úniou a Nórskom o administratívnej spolupráci, boji proti podvodom a vymáhaní pohľadávok v oblasti DPH.

                  Nástroje spolupráce zahrnuté do dohody sú tie isté ako podľa rámca EÚ s výnimkou prístupu k databázam. Prístup k databázam bol vyňatý zo znenia dohody, pretože sa považoval za neprimeraný k cieľom. Systém výmeny informácií o DPH (VIES)
                     4
                   umožňuje členským štátom prístup k informáciám týkajúcim sa transakcií v rámci EÚ, ktoré v kontexte spolupráce s Nórskom nie sú relevantné.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

               Dohoda zahŕňa administratívnu spoluprácu v oblasti DPH medzi daňovými správami členských štátov EÚ a Nórskom. O znení dohody rokovala Komisia s nórskymi orgánmi v rokoch 2015 a 2016.

               Pracovná skupina Rady pre daňové otázky bola počas celého procesu informovaná o stave rokovaní a konzultovalo sa s ňou o ich výsledkoch.

               4.ĎALŠIE PRVKY

               Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu

               Hlava I – Všeobecné ustanovenia

               Cieľom je vytvoriť rámec pre administratívnu spoluprácu pre boj proti podvodom v oblasti DPH a pomoc pri vymáhaní pohľadávok v oblasti DPH (článok 1).

               Vymedzenia pojmov (článok 3) sú v súlade s príslušnými právnymi predpismi EÚ. Dohoda preto zahŕňa vymedzenie pojmu „žiadajúci orgán“ pre administratívnu spoluprácu a boj proti podvodom podľa hlavy II [v súlade s vymedzením pojmu v nariadení Rady (EÚ) č. 904/2010], zatiaľ čo pojem „dožadujúci orgán“ sa uplatňuje na pomoc pri vymáhaní podľa hlavy III (v súlade s vymedzením pojmu v smernici Rady 2010/24/EÚ). Tie isté vymedzenia pojmov sa takisto odzrkadľujú v elektronických formulároch, ktoré v súčasnosti používajú členské štáty podľa rámca EÚ pre administratívnu spoluprácu. Používanie tých istých vymedzení pojmov preto umožní používať tie isté elektronické formuláre pre spoluprácu s Nórskom bez zásadných zmien ich grafickej úpravy.

               Takisto organizácia (článok 4) reprodukuje štruktúru stanovenú nariadením Rady č. 904/2010 a smernicou Rady 2010/24/EÚ. V tejto súvislosti možno poznamenať, že táto dohoda nestanovuje možnosť určiť „kontaktné úrady“ zodpovedné za konkrétne druhy daní, ako sa stanovuje v článku 4 ods. 3 smernice Rady 2010/24/EÚ, pretože dohoda sa uplatňuje len na DPH.

               Zmluvné strany zabezpečia, aby komunikačné systémy potrebné na výmenu informácií boli funkčné. Preto by sa mala uzatvoriť dohoda o úrovni poskytovaných služieb (článok 5), aby sa mohla stanoviť technická kvalita a kvantita služieb pre fungovanie komunikačného systému a systému na výmenu informácií. Dohoda o úrovni poskytovaných služieb nebude odkazovať na systém VIES, ktorý nie je v dohode zahrnutý medzi nástroje spolupráce s Nórskom.

               Zmluvné stany musia zabezpečiť dôvernosť a ochranu osobných údajov, ako sa stanovuje v príslušnom právnom predpise EÚ (smernica 95/46/ES). V článku 6 sa stanovujú podmienky pre: sprístupnenie údajov iba vnútroštátnym orgánom, ktoré sa zaoberajú uplatňovaním právnych predpisov v oblasti DPH, ako aj pre používanie týchto údajov; používanie týchto údajov na iné účely len vtedy, ak je to povolené právnymi predpismi týchto štátov a po povolení štátom poskytujúcim informácie; používanie vymieňaných údajov; prenos informácií tretiemu štátu a tretej krajine; prenos informácií, ktoré poskytla tretia krajina.

               Hlava II – Administratívna spolupráca a boj proti podvodom

               V hlave II sa stanovujú tie isté nástroje spolupráce (výmena informácií a administratívne vyšetrovania, spontánna výmena informácií, spätné informovanie, automatická výmena informácií, administratívne oznamovanie, prítomnosť v správnych úradoch a účasť na administratívnych vyšetrovaniach, súčasne vykonávané kontroly a Eurofisc), ako sú stanovené v nariadení Rady (EÚ) č. 904/2010 s výnimkou prístupu do databáz prostredníctvom systému VIES. Takisto sú stanovené rovnaké lehoty na poskytovanie informácií ako v európskom právnom rámci.

               Čo sa týka výmeny informácií na požiadanie, v článku 7 ods. 4 sa odkazuje na prípady, keď dodanie je zdaniteľné v štáte žiadajúceho orgánu, ale zdaniteľná osoba je usadená v štáte žiadaného orgánu. V týchto prípadoch jediným spôsobom, ako môže žiadajúci orgán vymerať DPH, je požiadať žiadaný štát o pomoc. V článku sa preto stanovuje minimálny súbor údajov, ktoré žiadaný orgán musí zaslať žiadajúcemu orgánu. Kategórie pokryté týmto ustanovením a uvedené v prílohe 1 k dohode sú: dovoz tovaru zanedbateľnej hodnoty, služby vzťahujúce sa na nehnuteľný majetok, telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania a elektronicky poskytované služby.

               Čo sa týka automatickej výmeny informácií (článok 11), zmluvné strany určia v spoločnom výbore (článok 41) kategórie informácií, ktoré sa majú vymieňať.

               Účasť Nórska na sieti Eurofisc (článok 15) neumožní styčným úradníkom Eurofiscu, ktorí boli určení príslušným orgánom jedného štátu, prístup k databázam iného štátu. Okrem toho nórsky styčný úradník Eurofiscu nebude zastávať úlohu predsedu ani koordinátora v pracovných oblastiach, ani nebude mať právo hlasovať.

               Podľa článku 17 daňová správa môže odmietnuť vykonať administratívne vyšetrovania, keď žiadosť znamená pre žiadaný orgán neprimerané administratívne zaťaženie a keď žiadajúci orgán nevyčerpal domáce zdroje informácií. Okrem toho platí, že bankové tajomstvo by sa nemalo používať ako dôvod pre odmietnutie administratívnej pomoci.

               Spoločný výbor prijme formuláre pre výmenu informácií. Na účely tejto dohody sa môžu, s výhradou určitých drobných jazykových zmien, takisto používať elektronické formuláre, ktoré v súčasnosti používajú členské štáty na základe nariadenia Rady (EÚ) č. 904/2010 a smernice Rady 2010/24/EÚ. Súčasná verzia elektronických formulárov totiž odkazuje iba na „členské štáty“ a „transakcie v rámci Spoločenstva“.

               Hlava III – Vymáhanie

               V hlave III sa stanovujú nástroje pre pomoc pri vymáhaní podobné nástrojom podľa smernice 2010/24/EÚ: výmena informácií (vrátane prítomnosti v správnych úradoch a účasti na administratívnych vyšetrovaniach v žiadanom štáte), pomoc pri oznamovaní dokumentov, ako aj opatrenia na vymáhanie a predbežné opatrenia.

               Podmienky a spôsoby, ktorými sa riadia tieto druhy pomoci pri vymáhaní, sú takisto v súlade s podmienkami a spôsobmi stanovenými v smernici 2010/24/EÚ.

               Rozsah pôsobnosti tejto dohody je však obmedzený na pohľadávky v oblasti DPH a na správne sankcie, pokuty, poplatky, prirážky, úroky a náklady súvisiace s takýmito pohľadávkami [v súlade s článkom 2 ods. 1 písm. b) dohody]. Na rozdiel od smernice 2010/24/EÚ sa rozsah pôsobnosti tejto dohody nevzťahuje na iné dane a poplatky. Toto obmedzenie rozsahu pôsobnosti je v súlade s rokovacím mandátom, ktorý udelila Rada.

               Napriek uvedenému a s cieľom uľahčiť pomoc pri vymáhaní iných daní a znížiť administratívneho zaťaženia sa v článku 40 ods. 4 stanovuje, že elektronická komunikačná sieť a štandardné formuláre prijaté na vykonávanie tejto dohody (zodpovedajúce štandardným formulárom, ktoré sa v súčasnosti používajú na pomoc pri vymáhaní medzi členskými štátmi EÚ) sa môžu takisto používať na pomoc pri vymáhaní súvisiacom s inými pohľadávkami, ak je takáto pomoc pri vymáhaní možná podľa iných dvojstranných alebo mnohostranných právne záväzných nástrojov o administratívnej spolupráci medzi štátmi. Táto možnosť – nie povinnosť – používať komunikačnú sieť a štandardné formuláre pre iné dane môže byť v praxi užitočná, keďže neplatenie daní nie je zvyčajne obmedzené len na dlhy v oblasti DPH. Dohoda preto umožňuje používať jeden formulár žiadosti pre pomoc pri vymáhaní súvisiacu s pohľadávkami v oblasti DPH (na základe tejto dohody) a súvisiacu s inými daňami (na základe iných dohôd). Je vecou každého členského štátu, aby v konzultácii s Nórskom rozhodol, či a ako chce využívať možnosť, ktorá sa ponúka v článku 40 ods. 4.

               Článok 23 tejto dohody zahŕňa výmenu informácií bez predchádzajúcej žiadosti. Na základe tohto ustanovenia štát môže informovať štát usadenia alebo trvalého pobytu o nevybavenom vrátení „daní alebo poplatkov“ osobe usadenej alebo s trvalým pobytom v inom štáte. Toto ustanovenie je podobné článku 6 smernice 2010/24/EÚ, ktorý sa týka výmeny informácií bez predchádzajúcej žiadosti o nadchádzajúcom vrátení „daní alebo poplatkov iných ako daň z pridanej hodnoty“.

               V tejto dohode (články 25 a 29) boli zavedené jednotné nástroje (jednotný formulár na oznamovanie a jednotný exekučný titul v žiadanom štáte) zavedené smernicou 2010/24/EÚ (články 8 a 12). Tieto štandardné formuláre, ktoré sa už používajú medzi všetkými členskými štátmi EÚ, sa budú takisto uplatňovať na účely oznamovania a vymáhania vo vzťahoch s Nórskom. Automatický preklad týchto formulárov sa rozšíri na nórsky jazyk.

               S cieľom umožniť rýchle a hladké vykonávanie pomoci pri vymáhaní s Nórskom sa v článku 40 ods. 5 tejto dohody stanovuje, že pokiaľ spoločný výbor neprijme podrobné pravidlá pre vykonávanie hlavy III, príslušné orgány budú využívať pravidlá, vrátane štandardných formulárov, ktorá sa už prijali na vykonávanie smernice Rady 2010/24/EÚ.

               Hlava IV – Vykonávanie a uplatňovanie

               Článkom 41 sa zriaďuje spoločný výbor, ktorý sa skladá zo zástupcov zmluvných strán. Spoločný výbor zabezpečuje riadne fungovanie a vykonávanie dohody. Pracuje na základe jednomyseľnosti a prijme svoj rokovací poriadok.

               Na účely tejto dohody Nórsko bude používať elektronické formuláre a sieť CCN/CSI
                  5
               , ktoré sú komponenty Únie v rámci európskeho informačného systému uvedeného v bode A prílohy k nariadeniu (EÚ) č. 1286/2013 (Fiscalis 2020)
                  6
               . V závislosti od technického riešenia prijatého s cieľom pripojiť Nórsko k sieti CCN/CSI spoločný výbor rozhodne o finančnom príspevku, ktorý Nórsko bude platiť do všeobecného rozpočtu Európskej únie.

               V spoločnom výbore zastupuje Európsku úniu Komisia a členské štáty sa môžu zúčastniť na zasadnutiach. Prijímanie rozhodnutí spoločným výborom si však vyžaduje predchádzajúce prijatie pozície Európskej únie v súlade s pravidlami stanovenými v článku 113 ZFEÚ (jednomyseľne). Komisia bude takéto rozhodnutia následne sledovať a obhajovať v spoločnom výbore.

               Hlava V – Záverečné ustanovenia

               Táto dohoda bude súčasťou acquis EÚ a bude mať prednosť pred inými dvojstrannými alebo mnohostrannými právne záväznými nástrojmi o administratívnej pomoci v tej istej oblasti. To znamená, že v prípadoch nezlučiteľnosti sa budú uplatňovať ustanovenia tejto dohody.

               2017/0273 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o podpise v mene Európskej únie Dohody medzi Európskou úniou a Nórskym kráľovstvom o administratívnej spolupráci, boji proti podvodom a vymáhaní pohľadávok v oblasti dane z pridanej hodnoty

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 113 v spojení s jej článkom 218 ods. 5 a článkom 218 ods. 8 druhým pododsekom,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Dňa 9. decembra 2014 Rada poverila Komisiu začať rokovania o Dohode medzi Európskou úniou a Nórskom o administratívnej spolupráci, boji proti podvodom a vymáhaní pohľadávok v oblasti DPH.

               (2)Znenie dohody, ktoré je výsledkom rokovaní, náležite odzrkadľuje smernice na rokovania vydané Radou.

               (3)S európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov sa konzultovalo v súlade s článkom 28 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001
                  7
               .

               (4)Dohoda by sa mala podpísať,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Týmto sa v mene Únie schvaľuje podpis Dohody medzi Európskou úniou a Nórskym kráľovstvom o administratívnej spolupráci, boji proti podvodom a vymáhaní pohľadávok v oblasti dane z pridanej hodnoty.

               Text dohody je pripojený k tomuto rozhodnutiu.

               Článok 2

               Predseda Rady sa týmto poveruje určiť osobu(-y) splnomocnenú(-é) podpísať dohodu v mene Únie.

               Článok 3

               Komisia za pomoci zástupcov členských štátov zastupuje Úniu v spoločnom výbore zriadenom podľa článku 41 dohody.

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť tretím dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)
                  Nariadenie Rady (EÚ) č. 904/2010 zo 7. októbra 2010 o administratívnej spolupráci a boji proti podvodom v oblasti dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 268, 12.10.2010, s. 1).

                     (2)
                  Smernica Rady 2010/24/EÚ zo 16. marca 2010 o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok vyplývajúcich z daní, poplatkov a ďalších opatrení (Ú. v. EÚ L 84, 31.3.2010, s. 1).

                     (3)
                  Eurofisc je sieť pre multilaterálnu a rýchlu výmenu cielených informácií medzi členskými štátmi EÚ. Je rozdelená do tematických oblastí, ktoré sa nazývajú pracovné oblasti. Je upravená v kapitole X nariadenia Rady (EÚ) č. 904/2010.

                     (4)
                  VIES je systém výmeny informácií o DPH. Informácie, ktoré sú k dispozícii prostredníctvom VIES, ako aj používanie systému je upravené v kapitole V nariadenia Rady (EÚ) č. 904/2010.

                     (5)
                  Spoločná komunikačná sieť a spoločné systémové rozhranie (CCN/CSI).

                     (6)
                  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1286/2013 z 11. decembra 2013, ktorým sa stanovuje akčný program na zlepšenie fungovania daňových systémov v Európskej únii na obdobie rokov 2014 – 2020 (Fiscalis 2020) a ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 1482/2007/ES (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 25).

                     (7)
                  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (Ú. v. ES L 8, 12.1.2001, s. 1).

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli26. 10. 2017
            COM(2017) 624 final
            PRÍLOHA
            k
            návrhu rozhodnutia Rady
            o podpise v mene Európskej únie Dohody medzi Európskou úniou a Nórskym kráľovstvom o administratívnej spolupráci, boji proti podvodom a vymáhaní pohľadávok v oblasti dane z pridanej hodnoty

               Dohoda medzi Európskou úniou a Nórskym kráľovstvom o administratívnej spolupráci, boji proti podvodom a vymáhaní pohľadávok v oblasti dane z pridanej hodnoty

               EURÓPSKA ÚNIA, ďalej len „Únia“,

               a

               NÓRSKE KRÁĽOVSTVO, ďalej len „Nórsko“,

               ďalej len „zmluvné strany“,

               ŽELAJÚC SI zabezpečenie správneho stanovenia, výmeru a výberu dane z pridanej hodnoty (DPH) a vymáhania pohľadávok v oblasti DPH, zabránenie dvojitému zdaneniu alebo nezdaneniu, ako aj boj proti podvodom súvisiacim s DPH;

               S VEDOMÍM, že boj proti cezhraničným podvodom v oblasti DPH a daňovým únikom si vyžaduje úzku spoluprácu medzi príslušnými orgánmi zodpovednými za uplatňovanie právnych predpisov v tejto oblasti;

               UZNÁVAJÚC, že cezhraničné podvody v oblasti DPH a daňové úniky majú osobitné prvky a mechanizmy, ktoré ich odlišujú od iných druhov daňových podvodov, a preto požadujúc osobitné právne nástroje pre administratívnu spoluprácu, najmä pre vzájomnú výmenu informácií;

               MAJÚC ZA CIEĽ prispieť k práci siete Eurofisc, ktorá slúži na výmenu cielených informácií na boj proti cezhraničným podvodom v oblasti DPH, s výhradou obmedzení podľa tejto dohody;

               S VEDOMÍM, že všetky zmluvné strany by mali uplatňovať pravidlá týkajúce sa dôvernosti a ochrany osobných údajov v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES
                  1
                o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov, a to aj v kontexte Eurofiscu;

               KEĎŽE posúdenie správneho uplatňovania DPH splatnej z telekomunikačných služieb, služieb rozhlasového a televízneho vysielania a elektronicky poskytovaných služieb môže byť účinné iba prostredníctvom medzinárodnej spolupráce;

               VZHĽADOM na to, že Európska únia a Nórsko sú susedmi a dynamickými obchodnými partnermi a že sú takisto zmluvnými stranami Dohody o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“), ktorá má za cieľ podporovať trvalé a vyvážené upevňovanie obchodných a hospodárskych vzťahov medzi zmluvnými stranami s rovnakými podmienkami hospodárskej súťaže a dodržiavanie rovnakých pravidiel, a s cieľom vytvoriť homogénny Európsky hospodársky priestor;

               UZNÁVAJÚC, že hoci daňové záležitosti nepatria do rozsahu pôsobnosti Dohody o EHP, spolupráca s cieľom účinnejšie uplatňovať a presadzovať výber DPH je v záujme Európskej únie a Nórska;

               SA DOHODLI TAKTO:

               Hlava I

               Všeobecné ustanovenia

               Článok 1

               Cieľ

               Cieľom tejto dohody je vytvoriť rámec pre administratívnu spoluprácu medzi členskými štátmi Únie a Nórskom, aby sa orgánom zodpovedným za uplatňovanie právnych predpisov v oblasti DPH umožnilo navzájom si pomáhať pri zabezpečovaní súladu s týmito právnymi predpismi a pri ochrane príjmov z DPH.

               Článok 2

               Rozsah pôsobnosti

               1.Táto dohoda stanovuje pravidlá a postupy pri spolupráci:

               a)s cieľom vymieňať si akékoľvek informácie, ktoré môžu pomôcť pri uskutočňovaní správneho výmeru DPH, monitorovaní riadneho uplatňovania DPH a boji proti podvodom v oblasti DPH;

               b)pri vymáhaní:

               i)pohľadávok súvisiacich s DPH;

               ii)správnych sankcií, pokút, poplatkov a prirážok súvisiacich s pohľadávkami uvedenými v bode i) uloženými správnymi orgánmi, ktoré sú príslušné vyberať DPH alebo vykonávať administratívne vyšetrovania súvisiace s DPH, alebo potvrdenými na žiadosť týchto správnych orgánov správnymi alebo súdnymi orgánmi;

               iii)úrokov a nákladov súvisiacich s pohľadávkami uvedenými v bodoch i) a ii).

               2.Táto dohoda nemá vplyv na uplatňovanie pravidiel o administratívnej spolupráci a boji proti podvodom a pomoci pri vymáhaní pohľadávok v oblasti DPH medzi členskými štátmi Únie.

               3.Táto dohoda nemá vplyv na uplatňovanie pravidiel o vzájomnej pomoci v trestných veciach.

               Článok 3

               Vymedzenie pojmov

               Na účely tejto dohody sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

               a)„DPH“ je daň z pridanej hodnoty podľa smernice Rady 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty pre Úniu a daň z pridanej hodnoty podľa nórskeho zákona č. 58 z 19. júna 2009 týkajúceho sa dane z pridanej hodnoty pre Nórsko;

               b)„štát“ je členský štát Únie alebo Nórsko;

               c)„štáty“ sú členské štáty Únie a Nórsko;

               d)„tretia krajina“ je krajina, ktorá nie je ani členský štát Únie, ani Nórsko;

               e)„príslušný orgán“ je orgán určený podľa článku 4 ods. 1;

               f)„ústredný kontaktný úrad“ je úrad určený podľa článku 4 ods. 2 ako úrad s hlavnou zodpovednosťou za kontakty na účely uplatňovania hlavy II alebo hlavy III;

               g)„kontaktné oddelenie“ je akékoľvek oddelenie iné ako ústredný kontaktný úrad určené ako také podľa článku 4 ods. 3 s cieľom žiadať o vzájomnú pomoc alebo ju poskytovať podľa hlavy II alebo hlavy III;

               h)„príslušný úradník“ je akýkoľvek úradník určený podľa článku 4 ods. 4, ktorý môže bezprostredne vymieňať informácie podľa hlavy II;

               i)„žiadajúci orgán“ je ústredný kontaktný úrad, kontaktné oddelenie alebo príslušný úradník, ktorý žiada o pomoc podľa hlavy II za príslušný orgán;

               j)„dožadujúci orgán“ je ústredný kontaktný úrad alebo kontaktné oddelenie štátu, ktorý(-é) žiada o pomoc podľa hlavy III;

               k)„žiadaný orgán“ je ústredný kontaktný úrad, kontaktné oddelenie alebo – pokiaľ ide o spoluprácu podľa hlavy II – príslušný úradník, ktorý(-é) prijíma(-jú) žiadosť od žiadajúceho alebo dožadujúceho orgánu;

               l)„osoba“ je:

               i)fyzická osoba;

               ii)právnická osoba;

               iii)pokiaľ to platné právne predpisy tak ustanovujú, združenie osôb uznané za spôsobilé vykonávať právne úkony, ktoré však nemá právne postavenie právnickej osoby, alebo

               iv)akýkoľvek iný právny inštitút akejkoľvek povahy a formy, s právnou subjektivitou alebo bez nej, ktorý podlieha DPH alebo je povinný platiť pohľadávky uvedené v článku 2 ods. 1 písm. b);

               m)„spoločný výbor“ je výbor zodpovedný za zabezpečenie riadneho fungovania a vykonávania tejto dohody podľa článku 41;

               n)„administratívne vyšetrovanie“ sú všetky kontroly, overovania a ostatné kroky prijaté štátmi pri vykonávaní svojich povinností s cieľom zabezpečenia náležitého uplatňovania právnych predpisov v oblasti DPH;

               o)„spontánna výmena“ je nesystematické oznamovanie informácií ďalšiemu štátu kedykoľvek a bez predchádzajúcej žiadosti o informácie;

               p)„automatická výmena“ je systematické oznamovanie vopred určených informácií ďalšiemu štátu bez predchádzajúceho požiadania;

               q)„súčasne vykonávaná kontrola“ je koordinovaná kontrola daňovej povinnosti jednej zdaniteľnej osoby alebo viacerých navzájom prepojených zdaniteľných osôb, vykonávaná aspoň dvomi štátmi, ktoré majú spoločné či dopĺňajúce sa záujmy;

               r)„elektronickými prostriedkami“ znamená používanie elektronického zariadenia na spracovanie (vrátane digitálnej kompresie) a uchovávanie údajov, ako aj používanie káblov, rádiového prenosu, optických technológií a iných elektromagnetických prostriedkov;

               s)„sieť CCN/CSI“ je spoločná platforma založená na spoločnej komunikačnej sieti (ďalej len „CCN“) a spoločnom systémovom rozhraní (ďalej len „CSI“), ktoré vyvinula Únia na zabezpečenie všetkých prenosov elektronickými prostriedkami medzi príslušnými orgánmi v oblasti daní;

               t)„telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania a elektronicky poskytované služby“ sú služby podľa vymedzenia v článkoch 6a, 6b a 7 vykonávacieho nariadenia Rady (EÚ) č. 282/2011
                  2
               , ktorým sa ustanovujú vykonávacie opatrenia smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty.

               Článok 4

               Organizácia

               1.Každý štát určí príslušný orgán zodpovedný za uplatňovanie tejto dohody.

               2.Každý štát určí:

               a)jeden ústredný kontaktný úrad s najvyššou zodpovednosťou za uplatňovanie hlavy II tejto dohody a

               b)jeden ústredný kontaktný úrad s najvyššou zodpovednosťou za uplatňovanie hlavy III tejto dohody.

               3.Každý príslušný orgán môže určiť priamo alebo delegovaním:

               a)kontaktné oddelenia na bezprostrednú výmenu informácií podľa hlavy II tejto dohody;

               b)kontaktné oddelenia, ktoré žiadajú o vzájomnú pomoc alebo ju poskytujú podľa hlavy III tejto dohody vo vzťahu k ich konkrétnej územnej alebo operačnej pôsobnosti.

               4.Každý príslušný orgán môže určiť priamo alebo delegovaním príslušných úradníkov, ktorí si môžu bezprostredne vymieňať informácie podľa hlavy II tejto dohody.

               5.Ústredné kontaktné úrady aktualizujú zoznam kontaktných oddelení a príslušných úradníkov a sprístupňujú ho ostatným ústredným kontaktným úradom.

               6.Ak kontaktné oddelenie alebo príslušný úradník pošle alebo dostane žiadosť o pomoc podľa tejto dohody, informuje o tom svoj ústredný kontaktný úrad.

               7.Ak ústredný kontaktný úrad, kontaktné oddelenie alebo príslušný úradník dostane žiadosť o vzájomnú pomoc, ktorá si vyžaduje kroky mimo jeho právomoci, bezodkladne takúto žiadosť postúpi príslušnému ústrednému kontaktnému úradu alebo kontaktnému oddeleniu a informuje o tom žiadajúci alebo dožadujúci orgán. V takomto prípade lehota ustanovená v článku 8 začína v deň po dni, keď bola žiadosť o pomoc postúpená príslušnému ústrednému kontaktnému úradu alebo príslušnému kontaktnému oddeleniu.

               8.Každý štát oznámi na účely tejto dohody Európskej komisii do jedného mesiaca po podpise tejto dohody svoj príslušný orgán a bezodkladne ju informuje o jeho akejkoľvek zmene. Európska komisia aktualizuje zoznam príslušných orgánov a sprístupňuje ho spoločnému výboru.

               Článok 5

               Dohoda o úrovni poskytovaných služieb

               Podľa postupu stanoveného spoločným výborom sa uzatvorí dohoda o úrovni poskytovaných služieb zabezpečujúca technickú kvalitu a kvantitu služieb pre fungovanie komunikačného systému a systému na výmenu informácií.

               Článok 6

               Dôvernosť a ochrana osobných údajov

               1.Každé informácie získané štátom podľa tejto dohody sa považujú za dôverné a ochraňované takým istým spôsobom ako informácie získané podľa vnútroštátneho práva a – do miery potrebnej na ochranu osobných údajov – v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES
                  3
               , ako aj záruky, ktoré môžu byť špecifikované štátom poskytujúcim informácie, ako sa požaduje podľa jeho právnych predpisov.

               2.Takéto informácie môžu byť sprístupnené osobám alebo orgánom (vrátane súdov a správnych a dozorných orgánov), ktoré sa zaoberajú uplatňovaním právnych predpisov v oblasti DPH, a na účely uskutočňovania správneho výmeru DPH, ako aj na účely uplatňovania výkonu vrátane opatrení na vymáhanie alebo predbežných opatrení, pokiaľ ide o vymáhanie pohľadávok v oblasti DPH.

               3.Informácie uvedené v odseku 1 sa môžu takisto používať na účely stanovenia a výkonu vrátane vymáhania iných daní a povinných príspevkov sociálneho zabezpečenia. Ak vymieňané informácie odhalia alebo pomôžu dokázať existenciu rozporu s daňovým právom, môžu sa takisto používať na ukladanie administratívnych alebo trestných sankcií. Informácie môžu používať iba uvedené osoby alebo orgány, a to iba na účely uvedené v predchádzajúcich vetách. Môžu ich sprístupniť vo verejných súdnych konaniach alebo v súdnych rozhodnutiach.

               4.Bez ohľadu na odseky 1 a 2 štát, ktorý informácie poskytuje na základe odôvodnenej žiadosti, povolí ich použitie na iné účely ako účely uvedené v článku 2 ods. 1 štátom, ktorý informácie prijíma, ak na základe právnych predpisov štátu, ktorý informácie poskytuje, možno tieto informácie využívať na podobné účely. Žiadaný orgán prijme alebo odmietne každú takúto žiadosť do jedného mesiaca.

               5.Správy, vyhlásenia a akékoľvek iné dokumenty alebo ich overené kópie alebo výpisy z nich získané štátom na základe pomoci ustanovenej touto dohodou sa môžu používať ako dôkaz v uvedenom štáte rovnako ako ekvivalentné dokumenty, ktoré poskytne orgán uvedeného štátu.

               6.Informácie, ktoré poskytne štát inému štátu, môže tento iný štát zasielať ďalšiemu štátu s výhradou predchádzajúceho povolenia príslušného orgánu, z ktorého informácie pochádzajú. Štát, z ktorého informácie pochádzajú, môže proti takémuto poskytnutiu informácií namietať do desiatich pracovných dní odo dňa, keď mu túto skutočnosť oznámil štát, ktorý chce uvedené informácie poskytnúť inému štátu.

               7.Štáty môžu zasielať informácie získané v súlade s touto dohodou tretím krajinám za predpokladu, že sú splnené tieto podmienky:

               a)zasielanie informácií podlieha vnútroštátnym právnym predpisom zasielajúceho štátu, ktorými sa implementuje článok 25 smernice 95/46/ES o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov, najmä pokiaľ ide o primeranú úroveň ochrany poskytovanej v dotknutej tretej krajine;

               b)príslušný orgán, od ktorého informácie pochádzajú, s takýmto zaslaním informácií súhlasil;

               c)zasielanie je povolené dojednaniami o pomoci medzi štátom, ktorý informácie zasiela, a touto konkrétnou treťou krajinou.

               8.Ak štát prijíma informácie od tretej krajiny, štáty si môžu vymieňať uvedené informácie, pokiaľ to umožňujú dojednania o pomoci s uvedenou konkrétnou treťou krajinou.

               9.Každý štát okamžite informuje iné dotknuté štáty v súvislosti s akýmkoľvek narušením dôvernosti, zlyhaním záruk osobných údajov a prípadnými sankciami a následne uloženými nápravnými opatreniami.

               10.Osoby, ktoré sú náležite akreditované Bezpečnostným akreditačným orgánom Európskej komisie, môžu mať prístup k týmto informáciám iba v rozsahu, v akom je to potrebné na zabezpečenie starostlivosti o sieť CCN, jej údržbu a vývoj.

               Hlava II

               Administratívna spolupráca a boj proti podvodom

               Kapitola 1

               Výmena informácií na požiadanie

               Článok 7

               Výmena informácií a administratívne vyšetrovania

               1.Na požiadanie žiadajúceho orgánu žiadaný orgán oznamuje informácie uvedené v článku 2 ods. 1 písm. a) týkajúce sa jednotlivého prípadu alebo prípadov.

               2.Na účely oznamovania informácií uvedeného v odseku 1 žiadaný orgán zabezpečí vykonávanie akýchkoľvek administratívnych vyšetrovaní potrebných na získanie takýchto informácií.

               3.Žiadosť uvedená v odseku 1 môže obsahovať odôvodnenú žiadosť o administratívne vyšetrovanie. Ak žiadaný orgán dospeje k záveru, že administratívne vyšetrovanie nie je potrebné, bezodkladne o svojich dôvodoch informuje žiadajúci orgán.

               4.Ak žiadaný orgán odmietne administratívne vyšetrovanie týkajúce sa súm, ktoré zdaniteľná osoba priznala v súvislosti s dodaniami tovaru alebo poskytnutiami služieb uvedenými v prílohe 1, ktoré uskutočnila zdaniteľná osoba usadená v štáte žiadaného orgánu a ktoré sú zdaniteľné v štáte žiadajúceho orgánu, žiadaný orgán poskytne žiadajúcemu orgánu prinajmenej dátumy a hodnoty všetkých príslušných dodaní a poskytnutí služieb, ktoré zdaniteľná osoba za posledné dva roky uskutočnila v štáte žiadajúceho orgánu.

               5.Aby bolo možné získať požadované informácie alebo vykonať požadované administratívne vyšetrovanie, žiadaný orgán alebo administratívny orgán, na ktorý sa žiadaný orgán obráti, postupuje akoby konal za seba alebo na požiadanie ďalšieho orgánu svojho vlastného štátu.

               6.Na žiadosť žiadajúceho orgánu mu žiadaný orgán oznamuje akékoľvek relevantné informácie, ktoré získa alebo má, rovnako ako aj výsledky administratívnych vyšetrovaní v podobe správ, vyhlásení a ostatných dokumentov alebo ich overených kópií alebo výpisov z nich.

               7.Originály dokumentov sa poskytujú iba vtedy, ak to nie je v rozpore s platnými ustanoveniami v štáte žiadaného orgánu.

               Článok 8

                Lehota na poskytovanie informácií

               1.Žiadaný orgán poskytuje informácie uvedené v článku 7 tak rýchlo, ako je to len možné, no najneskôr tri mesiace po dni prijatia žiadosti. Pokiaľ však žiadaný orgán už uvedenú informáciu má, lehota sa znižuje maximálne na jeden mesiac.

               2.V niektorých osobitných kategóriách prípadov si môžu žiadaný a žiadajúci orgán dohodnúť iné lehoty než tie, ktoré sú ustanovené v odseku 1.

               3.Pokiaľ žiadaný orgán nie je schopný odpovedať na žiadosť v lehotách uvedených v odsekoch 1 a 2, okamžite písomne informuje žiadajúci orgán o dôvodoch, prečo tak neurobil, pričom uvedie, kedy bude pravdepodobne schopný odpovedať.

               Kapitola 2

               Výmena informácií bez predchádzajúcej žiadosti

               Článok 9

               Druhy výmeny informácií

               Výmena informácií bez predchádzajúcej žiadosti je buď spontánna, ako sa stanovuje v článku 10, alebo automatická, ako sa stanovuje v článku 11.

               Článok 10

               Spontánna výmena informácií

               Príslušný orgán štátu pošle bez predchádzajúcej žiadosti príslušnému orgánu iného štátu informácie uvedené v článku 2 ods. 1 písm. a), ktoré sa neoznámili v rámci automatickej výmeny uvedenej v článku 11 a s ktorými je oboznámený, v týchto prípadoch:

               a)pokiaľ sa zdaňovanie považuje za uskutočňované v štáte určenia a informácie od štátu pôvodu sú nevyhnutné pre účinnosť kontrolného systému štátu určenia;

               b)pokiaľ má štát dôvody domnievať sa, že došlo alebo pravdepodobne došlo k porušeniu právnych predpisov v oblasti DPH v uvedenom inom štáte;

               c)pokiaľ existuje riziko daňovej straty v uvedenom inom štáte.

               Článok 11

               Automatická výmena informácií

               1.Kategórie informácií, ktoré podliehajú automatickej výmene, určí spoločný výbor v súlade s článkom 41.

               2.Štát sa môže zdržať účasti na automatickej výmene informácií vo vzťahu k jednej alebo viacerým kategóriám informácií uvedeným v odseku 1, pokiaľ by si takéto zhromažďovanie informácií na takúto výmenu vyžadovalo uloženie nových povinností osobám povinným platiť DPH, alebo by sa ňou tomuto štátu spôsobilo neprimerané administratívne zaťaženie.

               3.Každý štát písomne oznámi spoločnému výboru svoje rozhodnutie prijaté v súlade s predchádzajúcim odsekom.

               Kapitola 3

               Iné formy spolupráce

               Článok 12

               Administratívne oznamovanie

               1.Žiadaný orgán na žiadosť žiadajúceho orgánu a v súlade s pravidlami upravujúcimi oznamovanie obdobných aktov v štáte žiadaného orgánu, oznamuje adresátovi všetky akty a rozhodnutia, ktoré pochádzajú od žiadajúcich orgánov a týkajú sa uplatňovania právnych predpisov v oblasti DPH na území štátu žiadajúceho orgánu.

               2.Žiadosti o oznamovanie obsahujú predmet aktu alebo rozhodnutia, ktorý sa má oznamovať, a uvádza sa v nich meno, adresa a akékoľvek iné relevantné informácie potrebné na určenie adresáta.

               3.Žiadaný orgán okamžite informuje žiadajúci orgán o svojich úkonoch v súvislosti s vybavením žiadosti o oznámenie a oznámi mu najmä deň oznámenia rozhodnutia alebo aktu adresátovi.

               Článok 13

               Prítomnosť v správnych úradoch a účasť na administratívnych vyšetrovaniach

               1.Na základe dohody medzi žiadajúcim orgánom a žiadaným orgánom a v súlade s mechanizmami stanovenými žiadaným orgánom úradníci poverení žiadajúcim orgánom môžu byť s cieľom výmeny informácií uvedenej v článku 2 ods. 1 písm. a) prítomní v úradoch žiadaného orgánu alebo na akomkoľvek inom mieste, kde takéto orgány vykonávajú svoje úlohy. Pokiaľ sú žiadané informácie obsiahnuté v dokumentoch, ku ktorým úradníci žiadaného orgánu majú prístup, úradníci žiadajúceho orgánu dostanú kópie dokumentov obsahujúcich žiadané informácie.

               2.Na základe dohody medzi žiadajúcim orgánom a žiadaným orgánom a v súlade s mechanizmami stanovenými žiadaným orgánom úradníci poverení žiadajúcim orgánom môžu byť s cieľom výmeny informácií uvedenej v článku 2 ods. 1 písm. a) prítomní pri administratívnych vyšetrovaniach vykonávaných na území štátu žiadaného orgánu. Takéto administratívne vyšetrovania vykonávajú výlučne úradníci žiadaného orgánu. Úradníci žiadajúceho orgánu nevykonávajú kontrolné právomoci zverené úradníkom žiadaného orgánu. Môžu mať však prístup do tých istých priestorov a k tým istým dokumentom ako úradníci žiadaného orgánu prostredníctvom sprostredkovania zo strany úradníkov žiadaného orgánu a výlučne na účely prebiehajúceho administratívneho vyšetrovania.

               3.Úradníci žiadajúceho orgánu prítomní v inom štáte v súlade s odsekmi 1 a 2 musia byť vždy schopní predložiť písomné poverenie uvádzajúce ich totožnosť a ich úradnú funkciu.

               Článok 14

               Súčasne vykonávané kontroly

               1.Štáty môžu súhlasiť s uskutočnením súčasne vykonávaných kontrol vždy, keď považujú takéto kontroly za účinnejšie ako kontroly vykonávané iba jedným štátom.

               2.Štát nezávisle určuje zdaniteľné osoby, ktoré plánuje navrhnúť na súčasne vykonávanú kontrolu. Príslušný orgán uvedeného štátu oznámi príslušnému orgánu v ostatných dotknutých štátoch prípady navrhované na súčasne vykonávanú kontrolu. Svoju voľbu odôvodní poskytnutím informácií, ktoré viedli k jeho rozhodnutiu, do takej miery, pokiaľ je to len možné. Uvedie časové obdobie, počas ktorého by sa takéto kontroly mali vykonať.

               3.Príslušný orgán, ktorý dostane návrh na súčasne vykonávanú kontrolu, potvrdí svoj súhlas alebo oznámi svoje odôvodnené odmietnutie zodpovedajúcemu orgánu druhého štátu, v zásade do dvoch týždňov od prijatia návrhu, ale najneskôr do jedného mesiaca od prijatia návrhu.

               4.Každý dotknutý príslušný orgán vymenuje zástupcu, ktorý na kontrolu dohliada a koordinuje ju.

               Kapitola 4

               Eurofisc

               Článok 15

               Účasť Nórska na Eurofiscu

               1.S cieľom podporovať a uľahčovať mnohostrannú spoluprácu v boji proti podvodom v oblasti DPH sa Nórsko pozve na účasť v sieti Eurofisc stanovenej v kapitole X nariadenia Rady (EÚ) č. 904/2010
                  4
                o administratívnej spolupráci a boji proti podvodom v oblasti dane z pridanej hodnoty, a to na základe podmienok stanovených v tejto kapitole.

               2.Účasť Nórska na sieti Eurofisc neumožní styčným úradníkom Eurofiscu, ktorí boli určení príslušným orgánom jedného štátu, prístup k databázam iného štátu.

               Článok 16

               Styční úradníci Eurofiscu

               1.Príslušný orgán Nórska určí prinajmenej jedného styčného úradníka Eurofiscu zodpovedného za výmenu informácií v pracovných oblastiach Eurofiscu, na ktorých sa Nórsko zúčastňuje.

               2.Styční úradníci Eurofiscu sú príslušnými úradníkmi v zmysle článku 4 ods. 4. Naďalej sa zodpovedajú len svojim vnútroštátnym orgánom.

               3.Nórski styční úradníci Eurofiscu nebudú určení ako koordinátori pre pracovnú oblasť, ani ako predseda Eurofiscu, ani sa zúčastňovať na hlasovaniach podľa rokovacieho poriadku Eurofiscu.

               Kapitola 5

               Všeobecné ustanovenia

               Článok 17

                Podmienky upravujúce výmenu informácií

               1.Žiadaný orgán poskytne žiadajúcemu orgánu informácie uvedené v článku 2 ods. 1 písm. a) alebo administratívne oznámenie uvedené v článku 12 za podmienky, že:

               a)množstvo a povaha žiadostí o informácie podaných žiadajúcim orgánom nespôsobuje žiadanému orgánu neprimerané administratívne zaťaženie;

               b)žiadajúci orgán vyčerpal svoje zvyčajné zdroje informácií, ktoré mohol použiť za daných okolností na získanie žiadaných informácií bez toho, aby riskoval ohrozenie dosiahnutia želaného cieľa.

               2.Táto dohoda neukladá žiadny záväzok vykonávať vyšetrovania alebo poskytovať informácie v súvislosti s konkrétnym prípadom, ak zákony alebo administratívna prax štátu, ktorý by mal dodávať informácie, nedovoľujú uvedenému štátu vykonávať tieto vyšetrovania, ani zhromažďovať alebo používať uvedené informácie na vlastné účely.

               3.Žiadaný orgán môže odmietnuť poskytovať informácie, pokiaľ žiadajúci orgán nie je z právnych dôvodov schopný podobné informácie poskytovať. Žiadaný orgán informuje spoločný výbor o dôvodoch odmietnutia žiadosti.

               4.Poskytovanie informácií sa môže odmietnuť, pokiaľ by viedlo k zverejneniu obchodného, priemyselného alebo profesionálneho tajomstva alebo obchodného postupu či informácií, ktorých zverejnenie by bolo v rozpore s verejným poriadkom.

               5.Odseky 2, 3 a 4 by sa v žiadnom prípade nemali vykladať tak, že umožňujú žiadanému orgánu odmietnuť poskytnúť informácie len z dôvodu, že dané informácie má banka, iná finančná inštitúcia alebo osoba poverená či konajúca v zastúpení alebo ako správca, alebo že sa vzťahujú na vlastnícke podiely nejakej právnickej osoby.

               6.Žiadaný orgán informuje žiadajúci orgán o dôvodoch odmietnutia žiadosti o pomoc.

               Článok 18

               Spätné informovanie

               Ak príslušný orgán poskytne informácie podľa článku 7 alebo 10, môže požiadať príslušný orgán, ktorý tieto informácie prijal, aby k prijatým informáciám poskytol spätnú väzbu. V prípade takejto žiadosti príslušný orgán, ktorý prijme informáciu, poskytne bez toho, aby boli dotknuté pravidlá o daňovom tajomstve a ochrane údajov uplatniteľné v jeho štáte, spätnú väzbu čo najskôr za predpokladu, že to nespôsobí neprimerané administratívne zaťaženie.

               Článok 19

               Jazyk

               Žiadosti o pomoc vrátane žiadostí o oznamovanie a pripojených dokumentov sa vypracujú v jazyku dohodnutom medzi žiadaným a žiadajúcim orgánom.

               Článok 20

               Štatistické údaje

               Zmluvné strany oznámia spoločnému výboru každoročne do 30. júna elektronickými prostriedkami zoznam štatistických údajov týkajúcich sa uplatňovania tejto hlavy.

               Článok 21

               Štandardné formuláre a spôsoby komunikácie

               1.Všetky informácie oznamované podľa článkov 7, 10, 11, 12 a 18, ako aj štatistiky podľa článku 20 sa poskytujú používaním štandardného formulára uvedeného v článku 41 ods. 2 písm. d).

               2.Štandardné formuláre sa zasielajú, pokiaľ je to možné, elektronickými prostriedkami.

               3.V prípadoch, keď žiadosť nebola podaná úplne prostredníctvom elektronických systémov, žiadaný orgán potvrdí prijatie žiadosti elektronickými prostriedkami bezodkladne, ale v každom prípade najneskôr do piatich pracovných dní po jej prijatí.

               4.V prípadoch, keď orgán prijal žiadosť alebo informácie, ktorých príjemcom nemal byť on, bezodkladne zašle elektronickými prostriedkami odosielateľovi správu, ale v každom prípade najneskôr do piatich pracovných dní po jej, resp. ich prijatí.

               Hlava III

               Pomoc pri vymáhaní

               Kapitola 1

               Výmena informácií

               Článok 22

               Žiadosť o informácie

               1.Na žiadosť dožadujúceho orgánu poskytuje žiadaný orgán všetky informácie, pri ktorých je možné predvídať, že budú pre dožadujúci orgán relevantné pri vymáhaní jeho pohľadávok uvedených v článku 2 ods. 1 písm. b).

               Na účely poskytnutia týchto informácií zabezpečuje žiadaný orgán vykonanie všetkých administratívnych vyšetrovaní, ktoré sú potrebné na ich získanie.

               2.Žiadaný orgán nie je povinný poskytovať informácie:

               a)ktoré by nemohol získať na účely vymáhania podobných pohľadávok vo svojom mene;

               b)ktorými by sa mohlo porušiť akékoľvek obchodné, priemyselné alebo služobné tajomstvo;

               c)ktorých zverejnenie by mohlo mať za následok ohrozenie bezpečnosti alebo by mohlo byť v rozpore s verejným poriadkom štátu žiadaného orgánu.

               3.Odsek 2 sa v nijakom prípade nemôže vykladať tak, že sa ním povoľuje žiadanému orgánu odmietnuť poskytnutie informácií len z dôvodu, že tieto informácie má banka, iná finančná inštitúcia, poverenec alebo osoba poverená či konajúca v zastúpení alebo ako správca, alebo že sa vzťahujú na vlastnícke podiely nejakej osoby.

               4.Žiadaný orgán informuje dožadujúci orgán o dôvodoch zamietnutia žiadosti o poskytnutie informácií.

               Článok 23

               Výmena informácií bez predchádzajúcej žiadosti

               Ak sa vrátenie daní alebo poplatkov týka osoby usadenej alebo s trvalým pobytom v inom štáte, na území ktorého sa uplatňuje táto dohoda, štát, z ktorého sa má vrátenie uskutočniť, môže informovať štát usadenia alebo trvalého pobytu o nevybavenom vrátení.

               Článok 24

               Prítomnosť v správnych úradoch a účasť na administratívnych vyšetrovaniach

               1.Na základe dohody medzi dožadujúcim orgánom a žiadaným orgánom a v súlade s mechanizmami stanovenými žiadaným orgánom môžu úradníci poverení dožadujúcim orgánom v záujme podpory vzájomnej pomoci ustanovenej v tejto hlave:

               a)byť prítomní v úradoch, v ktorých úradníci žiadaného štátu vykonávajú svoju činnosť;

               b)byť prítomní na administratívnych vyšetrovaniach vykonávaných na území žiadaného štátu;

               c)pomáhať príslušným úradníkom žiadaného štátu počas súdneho konania v tomto štáte.

               2.Pokiaľ je to povolené na základe uplatniteľných právnych predpisov v žiadanom štáte, môže sa v dohode podľa odseku 1 písm. b) ustanoviť, že úradníci dožadujúceho orgánu môžu klásť otázky jednotlivcom a skúmať záznamy.

               3.Úradníci poverení dožadujúcim orgánom, ktorí využívajú možnosti uvedené v odsekoch 1 a 2, musia byť kedykoľvek schopní predložiť písomné poverenie, v ktorom je uvedená ich totožnosť a úradná funkcia.

               Kapitola 2

               Pomoc pri oznamovaní dokumentov

               Článok 25

               Žiadosť o oznámenie určitých dokumentov týkajúcich sa pohľadávok

               1.Na žiadosť dožadujúceho orgánu oznamuje žiadaný orgán adresátovi všetky dokumenty vrátane dokumentov súdnej povahy, ktoré pochádzajú zo štátu dožadujúceho orgánu a ktoré sa týkajú pohľadávky, ako je uvedená v článku 2 ods. 1 písm. b), alebo jej vymáhania.

               K žiadosti o oznámenie sa prikladá štandardný formulár, ktorý obsahuje minimálne tieto informácie:

               a)meno, adresu a ďalšie údaje potrebné na identifikáciu adresáta;

               b)účel oznámenia a lehotu, v ktorej by sa malo oznámenie vykonať;

               c)opis priloženého dokumentu a povahy dotknutej pohľadávky a jej výšku;

               d)meno, adresu a ďalšie kontaktné údaje týkajúce sa:

               i)úradu zodpovedného v súvislosti s priloženým dokumentom, a ak je odlišný, aj

               ii)úradu, na ktorom je možné získať ďalšie informácie týkajúce sa oznámeného dokumentu alebo možností napadnúť platobnú povinnosť.

               2.Dožadujúci orgán zasiela žiadosť o oznámenie podľa tohto článku len v prípade, ak nemôže uskutočniť oznámenie v súlade s predpismi upravujúcimi oznamovanie dotknutých dokumentov vo svojom štáte alebo ak by takéto oznámenie spôsobilo neprimerané ťažkosti.

               3.Žiadaný orgán bezodkladne informuje dožadujúci orgán o každom opatrení prijatom na základe jeho žiadosti o oznámenie, a najmä o dátume, keď bol dokument oznámený adresátovi.

               Článok 26

               Spôsoby oznamovania

               1.Žiadaný orgán zabezpečuje, aby sa oznámenie v žiadanom štáte uskutočnilo v súlade s uplatniteľnými vnútroštátnymi zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi postupmi.

               2.Odsekom 1 nie je dotknutá žiadna iná forma oznámenia, ktoré vykonáva príslušný orgán dožadujúceho štátu v súlade s platnými pravidlami tohto štátu.

               Príslušný orgán zriadený v dožadujúcom štáte môže osobe v inom štáte, na ktorého území sa uplatňuje táto dohoda, priamo oznámiť akýkoľvek dokument doporučene alebo elektronicky.

               Kapitola 3

               Opatrenia na vymáhanie alebo predbežné opatrenia

               Článok 27

               Žiadosť o vymáhanie

               1.Na žiadosť dožadujúceho orgánu vymáha žiadaný orgán pohľadávky, na ktoré sa vzťahuje exekučný titul v štáte dožadujúceho orgánu.

               2.Len čo dožadujúci orgán získa akékoľvek relevantné informácie týkajúce sa záležitosti, v súvislosti s ktorou vznikla žiadosť o vymáhanie, postupuje ich žiadanému orgánu.

               Článok 28

               Podmienky, ktoré sa vzťahujú na žiadosť o vymáhanie

               1.Dožadujúci orgán nemôže požiadať o vymáhanie, ak a pokým je pohľadávka a/alebo nástroj umožňujúci jej vymáhanie v štáte dožadujúceho orgánu napadnutý, s výnimkou prípadov, na ktoré sa vzťahuje článok 31 ods. 4 tretí pododsek.

               2.Predtým ako dožadujúci orgán podá žiadosť o vymáhanie, musí uplatniť vhodné postupy vymáhania, ktoré sú dostupné v štáte dožadujúceho orgánu, s výnimkou týchto situácií:

               a)ak je zrejmé, že v uvedenom štáte sa nenachádzajú žiadne aktíva, ktoré by sa mohli vymáhať, alebo že takéto postupy nebudú viesť k úplnej úhrade pohľadávky, pričom dožadujúci orgán má konkrétne informácie o tom, že dotknutá osoba má aktíva v štáte žiadaného orgánu;

               b)ak by použitie takýchto postupov v štáte dožadujúceho orgánu spôsobilo neprimerané ťažkosti.

               Článok 29

               Exekučný titul v štáte žiadaného orgánu a ďalšie sprievodné dokumenty

               1.Ku každej žiadosti o vymáhanie je priložený jednotný exekučný titul v štáte žiadaného orgánu.

               Tento jednotný exekučný titul zohľadňuje podstatné prvky pôvodného exekučného titulu v štáte dožadujúceho orgánu a predstavuje jediný základ pre opatrenia na vymáhanie a predbežné opatrenia v štáte žiadaného orgánu. V tomto štáte sa nepožaduje nijaký úkon uznania, doplnenia alebo nahradenia.

               Jednotný exekučný titul obsahuje minimálne tieto informácie:

               a)informácie dôležité na identifikovanie pôvodného exekučného titulu, opis pohľadávky vrátane jej povahy, obdobie, na ktoré sa pohľadávka vzťahuje, akékoľvek dátumy dôležité pre exekučné konanie, ako aj výšku pohľadávky a jej jednotlivé zložky ako istina, naakumulovaný úrok atď.;

               b)meno a ďalšie údaje potrebné na identifikáciu dlžníka;

               c)meno, adresu a ďalšie kontaktné údaje týkajúce sa:

               i)úradu zodpovedného za stanovenie pohľadávky, a ak sa líši, aj

               ii)úradu, na ktorom je možné získať ďalšie informácie týkajúce sa pohľadávky alebo možností napadnúť platobnú povinnosť.

               2.K žiadosti o vymáhanie pohľadávky sa môžu priložiť ďalšie dokumenty týkajúce sa tejto pohľadávky, ktoré boli vydané v štáte dožadujúceho orgánu.

               Článok 30

               Vybavenie žiadosti o vymáhanie

               1.Na účely vymáhania v štáte žiadaného orgánu sa s každou pohľadávkou, v súvislosti s ktorou sa podala žiadosť o vymáhanie, zaobchádza tak, akoby išlo o pohľadávku uvedeného štátu, pokiaľ nie je v tejto dohode stanovené inak. Ak sa v tejto dohode nestanovuje inak, žiadaný orgán využíva právomoci a postupy stanovené v zákonoch, iných právnych predpisoch alebo správnych opatreniach uvedeného štátu, ktoré sa vzťahujú na rovnaké pohľadávky.

               Štát žiadaného orgánu nie je povinný dať pohľadávkam, o ktorých vymáhanie bolo požiadané, prednosť pred podobnými pohľadávkami, ktoré vzniknú v štáte žiadaného orgánu, ak sa nedohodlo inak alebo ak sa neustanovuje inak v právnych predpisoch uvedeného štátu. Štát, ktorý pri vykonávaní tejto dohody dáva pohľadávkam, ktoré vzniknú v inom štáte, prednosť, nesmie odmietnuť dať za rovnakých podmienok takú istú prednosť rovnakým alebo podobným pohľadávkam ostatných členských štátov Únie.

               Štát žiadaného orgánu vymáha pohľadávku vo svojej mene.

               2.Žiadaný orgán vyvinie úsilie, aby riadne informoval dožadujúci orgán o každom opatrení prijatom na základe žiadosti o vymáhanie.

               3.Od dátumu prijatia žiadosti o vymáhanie účtuje žiadaný orgán úrok z omeškania v súlade so zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi opatreniami uplatniteľnými na svoje vlastné pohľadávky.

               4.Žiadaný orgán môže v prípadoch, ak to umožňujú uplatniteľné zákony, iné právne predpisy alebo správne opatrenia, poskytnúť dlžníkovi čas na zaplatenie alebo povoliť platbu v splátkach a môže v tejto súvislosti účtovať úrok. Žiadaný orgán informuje dožadujúci orgán o takomto rozhodnutí.

               5.Bez toho, aby bol dotknutý článok 37 ods. 1, žiadaný orgán poukáže dožadujúcemu orgánu sumy vymožené v súvislosti s pohľadávkou a úrok uvedený v odsekoch 3 a 4 tohto článku.

               Článok 31

               Spory

               1.Spory týkajúce sa pohľadávky, pôvodného exekučného titulu v štáte dožadujúceho orgánu alebo jednotného exekučného titulu v štáte žiadaného orgánu, ako aj spory týkajúce sa platnosti oznámenia, ktoré zaslal dožadujúci orgán, patria do pôsobnosti orgánov štátu dožadujúceho orgánu, ktoré sú v tejto veci príslušné. Ak v priebehu procesu vymáhania zainteresovaná strana napadne pohľadávku, pôvodný exekučný titul v štáte dožadujúceho orgánu alebo jednotný exekučný titul v štáte žiadaného orgánu, žiadaný orgán oznámi tejto strane, že sa musí obrátiť na orgán štátu dožadujúceho orgánu, ktorý je v tejto veci príslušný, v súlade s jeho platnými zákonmi.

               2.Spory týkajúce sa exekučných opatrení prijatých v štáte žiadaného orgánu alebo týkajúce sa platnosti oznámenia, ktoré zaslal orgán žiadaného štátu, sa predkladajú orgánu tohto štátu, ktorý je v tejto veci príslušný, v súlade s jeho zákonmi a inými právnymi predpismi.

               3.Ak bola pohľadávka napadnutá v zmysle odseku 1, dožadujúci orgán o tom informuje žiadaný orgán a uvedie rozsah, v akom pohľadávka napadnutá nebola.

               4.Hneď ako žiadaný orgán dostane od dožadujúceho orgánu alebo zainteresovanej strany informácie uvedené v odseku 3, preruší exekučné konanie v rozsahu, v akom bola pohľadávka napadnutá, až do rozhodnutia orgánu, ktorý je v tejto veci príslušný, pokiaľ dožadujúci orgán nepožiada inak v súlade s tretím pododsekom tohto odseku.

               Bez toho, aby bol dotknutý článok 33, môže žiadaný orgán na žiadosť dožadujúceho orgánu alebo v prípade, že to žiadaný orgán z iného dôvodu považuje za potrebné, prijať predbežné opatrenia na zabezpečenie vymáhania do tej miery, do akej to umožňujú uplatniteľné zákony alebo iné právne predpisy.

               Dožadujúci orgán môže v súlade so zákonmi, inými právnymi predpismi a správnymi postupmi platnými vo svojom štáte požiadať žiadaný orgán o vymáhanie napadnutej pohľadávky alebo napadnutej časti pohľadávky, pokiaľ takýto postup umožňujú zákony, iné právne predpisy a správne postupy platné v štáte žiadaného orgánu. Každá takáto žiadosť musí byť odôvodnená. Ak je následný výsledok sporu v prospech dlžníka, dožadujúci orgán je povinný uhradiť všetky vymožené sumy spolu s akoukoľvek prípadnou dlhovanou kompenzáciou v súlade so zákonmi platnými v štáte žiadaného orgánu.

               Ak štát dožadujúceho orgánu a štát žiadaného orgánu iniciovali postup na účely dosiahnutia vzájomnej dohody a ak výsledok tohto postupu môže mať vplyv na pohľadávku, v súvislosti s ktorou sa o požiadalo o pomoc, opatrenia na vymáhanie sa prerušia alebo pozastavia do ukončenia tohto postupu, pokiaľ sa netýka prípadu, ktorý je bezodkladne naliehavý z dôvodu podvodov alebo platobnej neschopnosti. Ak sa opatrenia na vymáhanie prerušili alebo pozastavili, uplatňuje sa druhý pododsek.

               Článok 32

               Zmena alebo stiahnutie žiadosti o pomoc pri vymáhaní

               1.Dožadujúci orgán bezodkladne žiadanému orgánu oznamuje každú následnú zmenu vo svojej žiadosti o vymáhanie alebo jej stiahnutie spolu s dôvodmi, ktoré k zmene alebo stiahnutiu vedú.

               2.Ak zmena v žiadosti vyplýva z rozhodnutia vecne príslušného orgánu uvedeného v článku 31 ods. 1, dožadujúci orgán oznamuje toto rozhodnutie spolu so zmeneným jednotným exekučným titulom v štáte žiadaného orgánu. Žiadaný orgán následne prijme ďalšie opatrenia na vymáhanie na základe zmeneného nástroja.

               Opatrenia na vymáhanie alebo predbežné opatrenia, ktoré už boli prijaté na základe pôvodného jednotného exekučného titulu v štáte žiadaného orgánu, sa môžu aj naďalej uplatňovať na základe zmeneného nástroja, pokiaľ zmena v žiadosti nie je spôsobená neplatnosťou pôvodného exekučného titulu v štáte dožadujúceho orgánu alebo pôvodného jednotného exekučného titulu v štáte žiadaného orgánu.

               Články 29 a 31 sa uplatňujú v súvislosti so zmeneným nástrojom.

               Článok 33

               Žiadosť o predbežné opatrenia

               1.Žiadaný orgán na žiadosť dožadujúceho orgánu prijíma, ak to umožňujú jeho vnútroštátne právne predpisy a v súlade so svojimi správnymi postupmi, predbežné opatrenia s cieľom zabezpečiť vymáhanie v prípade, keď sa pohľadávka alebo exekučný titul v štáte dožadujúceho orgánu napadnú v čase podania žiadosti alebo keď pohľadávka ešte nie je predmetom exekučného titulu v štáte dožadujúceho orgánu, pokiaľ predbežné opatrenia sú možné v podobnej situácii aj podľa vnútroštátnych právnych predpisov a správnych postupov štátu dožadujúceho orgánu.

               K žiadosti o predbežné opatrenia v štáte žiadaného orgánu sa prikladá dokument, ak existuje, ktorý je vystavený s cieľom umožniť prijať predbežné opatrenia v štáte dožadujúceho orgánu a ktorý sa týka pohľadávky, v súvislosti s ktorou sa žiada o vzájomnú pomoc. V štáte žiadaného orgánu nepodlieha tento dokument nijakému úkonu uznania, doplnenia alebo nahradenia.

               2.K žiadosti o predbežné opatrenia môžu byť priložené ďalšie dokumenty týkajúce sa pohľadávky.

               Článok 34

               Pravidlá, ktoré sa vzťahujú na žiadosť o predbežné opatrenia

               Na uplatňovanie článku 33 sa primerane vzťahuje článok 27 ods. 2, článok 30 ods. 1 a 2 a články 31 a 32.

               Článok 35

               Obmedzenie povinností žiadaného orgánu

               1.Žiadaný orgán nie je povinný poskytovať pomoc ustanovenú v článkoch 27 až 33, ak by vymáhanie pohľadávky z dôvodu situácie dlžníka spôsobilo vážne ekonomické alebo sociálne ťažkosti v štáte žiadaného orgánu, pokiaľ takúto výnimku pri vnútroštátnych pohľadávkach umožňujú zákony, iné právne predpisy a správne postupy platné v tomto štáte.

               2.Žiadaný orgán nie je povinný poskytovať pomoc ustanovenú v článku 22 a článkoch 24 až 33, ak sa pôvodná žiadosť o pomoc podľa článku 22, 24, 25, 27 alebo 33 týka pohľadávok, pri ktorých medzi dátumom splatnosti pohľadávky v štáte dožadujúceho orgánu a dátumom pôvodnej žiadosti o pomoc uplynulo viac ako päť rokov.

               V prípadoch, keď sú pohľadávka alebo pôvodný exekučný titul v štáte dožadujúceho orgánu napadnuté, sa však za začiatok päťročnej lehoty považuje okamih, keď sa v štáte dožadujúceho orgánu stanoví, že už nie je možné ďalej túto pohľadávku alebo exekučný titul spochybňovať.

               Okrem toho v prípadoch, keď štát dožadujúceho orgánu povolil odloženie platby alebo splátkový kalendár, sa za začiatok päťročnej lehoty považuje okamih, keď uplynula celá lehota splatnosti.

               V takýchto prípadoch však žiadaný orgán nie je povinný poskytovať pomoc v súvislosti s pohľadávkami, pri ktorých uplynulo viac ako desať rokov od dátumu splatnosti pohľadávky v štáte dožadujúceho orgánu.

               3.Štát nie je povinný poskytovať pomoc, ak celková suma pohľadávok upravených v tejto dohode, v súvislosti s ktorými sa žiada o pomoc, je nižšia ako 1 500 EUR.

               4.Žiadaný orgán informuje dožadujúci orgán o dôvodoch zamietnutia žiadosti o pomoc.

               Článok 36

                Premlčanie

               1.Na premlčacie lehoty sa vzťahujú výlučne zákony platné v štáte dožadujúceho orgánu.

               2.Pokiaľ ide o pozastavenie, prerušenie alebo predĺženie premlčacích lehôt, všetky kroky prijaté pri vymáhaní pohľadávok žiadaným orgánom alebo v jeho mene na základe žiadosti o pomoc, ktorých účinkom je pozastavenie, prerušenie alebo predĺženie premlčacej lehoty podľa právnych predpisov platných v štáte žiadaného orgánu, majú rovnaký účinok v štáte dožadujúceho orgánu pod podmienkou, že zodpovedajúci účinok je stanovený v právnych predpisoch platných v štáte dožadujúceho orgánu.

               Ak pozastavenie, prerušenie alebo predĺženie premlčacej lehoty nie je možné podľa právnych predpisov platných v štáte žiadaného orgánu, všetky kroky prijaté pri vymáhaní pohľadávok žiadaným orgánom alebo v jeho mene na základe žiadosti o pomoc, ktorých účinkom, ak by ich vykonal dožadujúci orgán vo svojom štáte alebo ak by sa vykonali v jeho mene, by bolo pozastavenie, prerušenie alebo predĺženie premlčacej lehoty podľa právnych predpisov platných v tomto štáte, sa považujú za prijaté v štáte dožadujúceho orgánu, pokiaľ ide o uvedený účinok.

               Prvým a druhým pododsekom nie je dotknuté právo štátu dožadujúceho orgánu prijímať opatrenia, ktorých účinkom je pozastavenie, prerušenie alebo predĺženie premlčacej lehoty v súlade s právnymi predpismi platnými v tomto štáte.

               3.Dožadujúci orgán a žiadaný orgán sa navzájom informujú o každom úkone, ktorým sa prerušuje, pozastavuje alebo predlžuje premlčacia lehota týkajúca sa pohľadávky, v súvislosti s ktorou sa žiadalo o opatrenia na vymáhanie alebo predbežné opatrenia, alebo ktorý môže mať takýto účinok.

               Článok 37

               Náklady

               1.V súlade so zákonmi a inými právnymi predpismi svojho štátu sa žiadaný orgán usiluje od dotknutej osoby vymôcť okrem súm uvedených v článku 30 ods. 5 aj náklady, ktoré mu vznikli v súvislosti s vymáhaním, ktoré si ponechá.

               2.Štáty sa zriekajú všetkých vzájomných nárokov na náhradu nákladov vzniknutých pri poskytovaní akejkoľvek vzájomnej pomoci, ktorú si navzájom poskytujú podľa tejto dohody.

               Ak však vymáhanie spôsobí vznik osobitného problému, zahŕňa veľmi vysoké sumy nákladov alebo sa týka boja proti organizovanej trestnej činnosti, dožadujúci a žiadaný orgán sa môžu dohodnúť na spôsobe náhrady nákladov v takýchto osobitných prípadoch.

               3.Bez ohľadu na odsek 2 je štát dožadujúceho orgánu zodpovedný voči štátu žiadaného orgánu za všetky náklady a všetky straty, ktoré vznikli v dôsledku opatrení považovaných za neodôvodnené, pokiaľ ide buď o podstatu pohľadávky, alebo platnosť exekučného titulu a/alebo nástroja na predbežné opatrenia, ktoré vydal dožadujúci orgán.

               Kapitola 4

               Všeobecné pravidlá, ktoré sa vzťahujú na všetky druhy žiadostí o pomoc

               Článok 38

               Používanie jazykov

               1.Všetky žiadosti o pomoc, štandardné formuláre na oznamovanie a jednotné exekučné tituly v štáte žiadaného orgánu sa zasielajú v úradnom jazyku alebo v jednom z úradných jazykov štátu žiadaného orgánu, prípadne je k nim priložený preklad do úradného jazyka alebo jedného z úradných jazykov štátu žiadaného orgánu. Skutočnosť, že niektoré ich časti sú napísané v inom jazyku, než je úradný jazyk – alebo jeden z úradných jazykov – tohto štátu, nemá vplyv na ich platnosť alebo na platnosť postupu, pokiaľ sa na tomto inom jazyku dohodnú dotknuté štáty.

               2.Dokumenty, v súvislosti s ktorými sa žiada o oznámenie podľa článku 25, môžu byť žiadanému orgánu zaslané v úradnom jazyku štátu dožadujúceho orgánu.

               3.Ak sú k žiadosti priložené iné dokumenty než dokumenty uvedené v odsekoch 1 a 2, žiadaný orgán môže v prípade potreby požiadať dožadujúci orgán o preklad týchto dokumentov do úradného jazyka alebo jedného z úradných jazykov štátu žiadaného orgánu, alebo do akéhokoľvek iného jazyka, na ktorom sa dotknuté štáty dohodnú.

               Článok 39

               Štatistické údaje

               Zmluvné strany oznámia spoločnému výboru každoročne do 30. júna elektronickými prostriedkami zoznam štatistických údajov týkajúcich sa uplatňovania tejto hlavy.

               Článok 40

               Štandardné formuláre a spôsoby komunikácie

               1.Žiadosti o informácie podľa článku 22 ods. 1, žiadosti o oznámenie podľa článku 25 ods. 1, žiadosti o vymáhanie podľa článku 27 ods. 1 alebo žiadosti o predbežné opatrenia podľa článku 33 ods. 1 a oznamovanie štatistických údajov podľa článku 39 sa zasielajú elektronickými prostriedkami prostredníctvom štandardného formulára, pokiaľ tomu nebránia technické dôvody. Tieto formuláre sa používajú, pokiaľ je to možné, aj na ďalšiu komunikáciu v súvislosti so žiadosťou.

               Jednotný exekučný titul v štáte žiadaného orgánu a dokument umožňujúci prijať predbežné opatrenia v štáte dožadujúceho orgánu, ako aj ďalšie dokumenty uvedené v článkoch 29 a 33 sa tiež zasielajú elektronickými prostriedkami, pokiaľ tomu nebránia technické dôvody.

               K štandardným formulárom sa môžu prípadne priložiť správy, výkazy a ďalšie dokumenty alebo overené kópie alebo výpisy z týchto dokumentov, ktoré sa takisto zasielajú elektronickými prostriedkami, pokiaľ tomu nebránia technické dôvody.

               Štandardné formuláre a komunikácia elektronickými prostriedkami sa môžu používať aj pri výmene informácií podľa článku 23.

               2.Odsek 1 sa nevzťahuje na informácie a dokumenty získané v dôsledku prítomnosti úradníkov v správnych úradoch v inom štáte alebo účasti na administratívnych vyšetrovaniach v inom štáte podľa článku 24.

               3.Ak sa komunikácia neuskutočňuje elektronickými prostriedkami alebo prostredníctvom štandardných formulárov, neovplyvňuje to platnosť získaných informácií ani opatrení prijatých v rámci vybavovania žiadosti o pomoc.

               4.Elektronická komunikačná sieť a štandardné formuláre prijaté na vykonávanie tejto dohody sa takisto môžu používať na pomoc pri vymáhaní týkajúcu sa iných pohľadávok než pohľadávok uvedených v článku 2 ods. 1 písm. b), ak je takáto pomoc pri vymáhaní možná na základe iných dvojstranných alebo mnohostranných právne záväzných nástrojov o administratívnej spolupráci medzi štátmi.

               5.Pokiaľ spoločný výbor neprijme žiadne podrobné pravidlá pre vykonávanie tejto hlavy, príslušné orgány budú používať pravidlá, vrátane štandardných formulárov, ktoré sú v súčasnosti prijaté na vykonávanie smernice Rady 2010/24/EÚ
                  5
               , pričom pojem „členský štát“ sa bude vykladať ako zahŕňajúci Nórsko.

               Bez ohľadu na predchádzajúci pododsek štát žiadaného orgánu používa menu euro pre prevod súm, ktoré sa vymohli, do štátu dožadujúceho orgánu, pokiaľ sa dotknuté štáty nedohodli inak. Štáty, ktorých oficiálnou menou nie je euro, sa dohodnú s Nórskom na mene pre prevod súm, ktoré sa vymohli, a oznámia to spoločnému výboru.

               Hlava IV

               Vykonávanie a uplatňovanie

               Článok 41

               Spoločný výbor

               1.Zmluvné strany týmto zriaďujú spoločný výbor zložený zo zástupcov zmluvných strán. Spoločný výbor zabezpečuje riadne fungovanie a vykonávanie tejto dohody.

               2.Spoločný výbor vydáva odporúčania na podporu cieľov tejto dohody a prijíma rozhodnutia, ktorými sa:

               a)určí periodicita, praktické opatrenia a presné kategórie informácií, ktoré podliehajú automatickej výmene uvedenej v článku 11;

               b)preskúmajú výsledky automatickej výmeny informácií pre každú kategóriu určenú podľa písmena a), aby sa zabezpečilo, že k tomuto druhu výmeny dochádza len vtedy, keď je najefektívnejším prostriedkom výmeny informácií;

               c)určia nové kategórie informácií, ktoré sa majú vymieňať podľa článku 11, ak by automatická výmena bola najefektívnejším spôsobom spolupráce;

               d)prijme štandardný formulár pre oznamovanie informácií podľa článku 21 ods. 1 a článku 40 ods. 1;

               e)určí, čo by sa malo zasielať prostredníctvom siete CCN/CSI alebo inými prostriedkami;

               f)určí suma a modality finančného príspevku, ktorým má Nórsko prispieť do všeobecného rozpočtu Európskej únie v súvislosti s nákladmi, ktoré vznikli jeho účasťou na európskych informačných systémoch, pričom sa zohľadnia rozhodnutia uvedené v písmenách d) a e);

               g)prijmú vykonávacie pravidlá o praktických opatreniach týkajúcich sa organizácie kontaktov medzi ústrednými kontaktnými úradmi a kontaktnými oddeleniami uvedenými v článku 4 ods. 2 písm. b) a článku 4 ods. 3 písm. b);

               h)určia praktické opatrenia medzi ústrednými kontaktnými úradmi na účely vykonávania článku 4 ods. 5;

               i)prijmú vykonávacie pravidlá týkajúce sa prepočtu súm, ktoré sa majú vymôcť, a prevodu súm, ktoré sa vymohli;

               j)prijme postup pre uzavretie dohody o úrovni poskytovaných služieb uvedenej v článku 5;

               k)zmenia odkazy na právne akty Únie a Nórske, ktorú sú zahrnuté v tejto dohode.

               3.Spoločný výbor pracuje na základe jednomyseľnosti. Rozhodnutia spoločného výboru sú pre zmluvné strany záväzné. Spoločný výbor prijme svoj rokovací poriadok.

               4.Spoločný výbor zasadá najmenej raz za dva roky. Každá zmluvná strana môže požiadať o zvolanie zasadnutia. Spoločnému výboru predsedá striedavo každá zo zmluvných strán. Dátum a miesto zasadnutia, ako aj jeho program, sa určia dohodou medzi zmluvnými stranami.

               5.Ak si zmluvná strana želá revidovanie dohody, predloží návrh spoločnému výboru, ktorý vydá odporúčania najmä v súvislosti so začatím rokovaní podľa pravidiel pre medzinárodné rokovania zmluvných strán.

               Článok 42

               Urovnávanie sporov

               Každý spor medzi zmluvnými stranami týkajúci sa výkladu alebo uplatňovania tejto dohody sa vyrieši konzultáciami v rámci spoločného výboru. Zmluvné strany v záujme vyriešenia sporu predložia spoločnému výboru príslušné informácie, ktoré sú potrebné na dôkladné preskúmanie danej záležitosti.

               Hlava V

               Záverečné ustanovenia

               Článok 43

                Územná pôsobnosť

               Táto dohoda sa vzťahuje na územie Nórska, ako sa stanovuje v článku 1 až 2 nórskeho zákona č. 58 z 19. júna 2009 týkajúceho sa dane z pridanej hodnoty, a na územia, na ktorých sa uplatňuje Zmluva o Európskej únii a Zmluva o fungovaní Európskej únie a za podmienok stanovených v týchto zmluvách, s výnimkou všetkých území uvedených v článku 6 smernice 2006/112/ES.

               Článok 44

               Nadobudnutie platnosti, trvanie a vypovedanie

               1.Túto dohodu schvália zmluvné strany v súlade so svojimi vlastnými vnútornými právnymi postupmi.

               2.Táto dohoda nadobúda platnosť prvým dňom druhého mesiaca nasledujúceho po dni, keď si zmluvné strany navzájom oznámia, že ukončili vnútorné právne postupy uvedené v odseku 1.

               3.Táto dohoda sa uzatvára na dobu neurčitú. Ktorákoľvek zmluvná strana môže druhej zmluvnej strane písomne oznámiť svoj úmysel túto dohodu vypovedať. Vypovedanie nadobudne účinnosť šesť mesiacov odo dňa tohto oznámenia.

               4.Oznámenia vykonané podľa tohto článku sa zasielajú v prípade Únie Generálnemu sekretariátu Rady Únie a v prípade Nórska ministerstvu zahraničných vecí.

               Článok 45

               Prílohy

               Prílohy k tejto dohode tvoria jej neoddeliteľnú súčasť.

               Článok 46

               Vzťah k dvojstranným alebo mnohostranným dohodám alebo k dojednaniam medzi štátmi

               Ustanovenia tejto dohody majú prednosť pred ustanoveniami akéhokoľvek dvojstranného alebo mnohostranného právne záväzného nástroja o administratívnej spolupráci, boji proti podvodom a vymáhaní pohľadávok v oblasti DPH, ktorý bol uzavretý medzi členským(-i) štátom(-tmi) Únie a Nórskom, pokiaľ tieto ustanovenia nie sú zlučiteľné s ustanoveniami tejto dohody.

               Článok 47

               Autentické znenie

               Táto dohoda je vypracovaná v dvoch vyhotoveniach v nórskom, anglickom, bulharskom, českom, dánskom, estónskom, fínskom, francúzskom, gréckom, holandskom, chorvátskom, írskom, litovskom, lotyšskom, maďarskom, maltskom, nemeckom, poľskom, portugalskom, rumunskom, slovenskom, slovinskom, španielskom, švédskom a talianskom jazyku, pričom všetky znenia sú rovnako autentické.

               Článok 48

               Rozšírenie dohody na nové členské štáty EÚ

               Ak sa krajina stane členským štátom Únie, znenie dohody v jazyku nového pristupujúceho členského štátu určenom Radou Únie sa overí na základe výmeny listov medzi Úniou a Nórskom.

               Podpisy

               PRÍLOHA 1

               Zoznam dodaní tovaru a poskytnutí služieb, na ktoré sa uplatňuje článok 7 ods. 4:

               1.dovoz tovaru zanedbateľnej hodnoty (článok 23 smernice Rady 2009/132/ES
                  6
               );

               2.služby vzťahujúce sa na nehnuteľný majetok (článok 47 smernice 2006/112/ES);

               3.telekomunikačné služby, služby rozhlasového a televízneho vysielania a elektronicky poskytované služby [článok 3 písm. t) tejto dohody].

                     (1)
                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31).

                     (2)
                  Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) č. 282/2011 z 15 marca 2011, ktorým sa ustanovujú vykonávacie opatrenia smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 77, 23.3.2011, s. 1).

                     (3)
                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31).

                     (4)
                  Nariadenie Rady (EÚ) č. 904/2010 zo 7. októbra 2010 o administratívnej spolupráci a boji proti podvodom v oblasti dane z pridanej hodnoty (Ú. v. EÚ L 268, 12.10.2010, s. 1).

                     (5)
                  Smernica Rady 2010/24/EÚ zo 16. marca 2010 o vzájomnej pomoci pri vymáhaní pohľadávok vyplývajúcich z daní, poplatkov a ďalších opatrení (Ú. v. EÚ L 84, 31.3.2010, s. 1).

                     (6)
                  Smernica Rady 2009/132/ES z 19. októbra 2009, ktorou sa určuje rozsah platnosti článku 143 písm. b) a c) smernice 2006/112/ES vzhľadom na oslobodenie od dane z pridanej hodnoty na finálny dovoz určitého tovaru (Ú. v. EÚ L 292, 10.11.2009, s. 5).