				|

		52012PC0120

			Návrh ROZHODNUTIE RADY ktorým sa od členských štátov vyžaduje, aby v záujme Európskej únie ratifikovali Hongkonský medzinárodný dohovor o bezpečnom a environmentálne vhodnom recyklovaní lodí z roku 2009, alebo aby k nemu pristúpili /* COM/2012/0120 final - 2012/0056 (NLE) */

			   	DÔVODOVÁ
SPRÁVA
Vývoj a pokračovanie používania
nevhodných a nebezpečných postupov demontáže lodí poskytuje dôvody na
vážne znepokojenie. Väčšina veľkých komerčných námorných
plavidiel sa na konci svojej životnosti ešte vždy demontuje v nevyhovujúcich zariadeniach,
ktoré sa nachádzajú v Ázii (India, Pakistan a Bangladéš), obvykle pomocou
„plážovej metódy“ a so značnými vplyvmi na životné prostredie a zdravie.

Očakáva sa, že táto situácia sa zhorší,
pretože sa predpokladá, že veľké počty lodí budú v budúcich rokoch
poslané na demontáž v dôsledku nadmerného množstva lodí na svete, ktoré by
podľa odhadu malo pretrvávať aspoň 5 až 10 rokov. Okrem toho sa
očakáva, že nastávajúci vrchol v recyklácii lodí s nastávajúcim
termínom vyradenia cisternových lodí s jednoduchým trupom (2015) z prevádzky
prinesie podstatný prospech tým najmenej vyhovujúcim zariadeniam.
Súčasné právne predpisy[1] na medzinárodnej a na európskej
úrovni sa ukázali ako neúčinné, pokiaľ ide o ukončenie týchto
postupov recyklácie lodí.
Súčasné rozsiahle porušovanie predpisov
je spojené s:
·
nedostatočnou recyklačnou kapacitou v
rámci OECD najmä pre najväčšie komerčné lode,
·
veľmi silnou a nekalou súťažou medzi
nevyhovujúcimi zariadeniami a ostatnými zariadeniami na vyššej technickej
úrovni, ktoré sú schopné preniknúť iba na špecializovaný trh s osobitnými
druhmi lodí, ako sú malé lode a vládne plavidlá vrátane vojnových lodí alebo
flotily vlastníkov lodí, ktorí prijali dobrovoľné záväzky,
·
skutočnosťou, že súčasné právne
predpisy nie sú prispôsobené osobitným podmienkam lodí a medzinárodnej lodnej
dopravy.
V záujme zlepšenia
situácie zmluvné strany Bazilejského dohovoru vyzvali v roku 2004 Medzinárodnú
námornú organizáciu (IMO), aby vypracovala povinné požiadavky na recykláciu
lodí[2].
Medzinárodná námorná
organizácia v máji 2009 prijala Hongkonský dohovor o bezpečnom a vhodnom
recyklovaní lodí (ďalej len „hongkonský dohovor“). Aby tento
dohovor vstúpil do platnosti a začal prinášať efekt, potrebná je
ratifikácia dostatočným počtom veľkých vlajkových štátov a
štátov s veľkou mierou recyklácie.
Európska únia a
jej členské štáty porovnali úrovne kontroly a presadzovania ustanovené
hongkonským a bazilejským dohovorom v celom ich rozsahu. Záver, ku ktorému sa
dospelo v apríli 2010, bol taký, že „ako predbežné hodnotenie a so
zreteľom na životný cyklus možno preto dospieť k záveru, že
hongkonský dohovor zjavne ustanovuje úroveň kontroly a presadzovania,
ktorá je prinajmenšom rovnocenná úrovni, ktorú ustanovuje bazilejský dohovor
pre lode, ktoré sú odpadom podľa bazilejského dohovoru, a pre lode, na
ktoré sa uplatňuje hongkonský dohovor, a lode, s ktorými sa nakladá
podobným spôsobom, v súlade s článkom 3 ods. 4 tohto posledne uvedeného
dohovoru“[3].
V októbri 2011 zmluvné strany bazilejského
dohovoru podporili ratifikáciu hongkonského dohovoru s cieľom umožniť
jeho vstup do platnosti[4].

Na európskej úrovni
Komisia prijala v roku 2007 Zelenú knihu o lepšej demontáži lodí a v roku 2008
oznámenie, v ktorom sa navrhuje stratégia EÚ pre lepšiu demontáž lodí[5]. V tejto stratégiou sa navrhli opatrenia na zlepšenie podmienok
demontáže lodí čo najskôr, a to aj vrátane prechodného obdobia pred
vstupom do platnosti hongkonského dohovoru[6], to
znamená, pripraviť určenie opatrení týkajúcich sa kľúčových
prvkov dohovoru, podporovať dobrovoľné kroky zo strany priemyselného
odvetvia, poskytovať technickú pomoc a podporu rozvojovým krajinám a
lepšie presadzovať súčasné právne predpisy.
Vo svojich záveroch týkajúcich sa stratégie EÚ
pre recykláciu lodí Rada schválila hongkonský dohovor, pričom zdôraznila,
že dohovor predstavuje veľký úspech medzinárodného spoločenstva a
zabezpečuje komplexný systém kontroly a presadzovania od výroby po koniec
životnosti. Rada dôrazne nabádala členské štáty, aby ratifikovali dohovor
ako prvoradú záležitosť s cieľom umožniť, aby vstúpil do
platnosti čo najskôr a priniesol skutočnú a účinnú zmenu
v praxi[7].
2012/0056 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTIE RADY
ktorým sa od členských štátov vyžaduje,
aby v záujme Európskej únie ratifikovali Hongkonský medzinárodný dohovor o
bezpečnom a environmentálne vhodnom recyklovaní lodí z roku 2009, alebo
aby k nemu pristúpili
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 192 ods. 1 v spojení s článkom
218 ods. 6 písm. a) bod v) a článok 218 ods. 8 prvý pododsek,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
so zreteľom na súhlas Európskeho
parlamentu,
keďže:
(1)       Lode, ktoré predstavujú
odpad, podliehajú na medzinárodnej úrovni Bazilejskému dohovoru o riadení
pohybov nebezpečných odpadov cez hranice štátov a ich zneškodňovaní.
Na európskej úrovni podliehajú tieto lode nariadeniu Európskeho parlamentu a
Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu[8]. Uvedeným nariadením sa
vykonáva bazilejský dohovor, ako aj zmena a doplnenie[9] tohto dohovoru prijaté v roku
1995, ktoré ešte nenadobudli platnosť a ktorými sa zakazuje vývoz
nebezpečného odpadu z členských štátov Európskej únie do
nečlenských krajín Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj
(OECD). Vzhľadom na to, že lode obsahujú nebezpečné materiály, vo
všeobecnosti sa klasifikujú ako nebezpečný odpad a preto sa ne
vzťahuje zákaz vývozu na recykláciu do zariadení v krajinách, ktoré
nie sú členmi OECD.
(2)       Snaha o uplatňovanie
existujúcich právnych predpisov na lode čelí na medzinárodnej a na
európskej úrovni značným ťažkostiam.
(3)       Hongkonský medzinárodný
dohovor o bezpečnom a environmentálne vhodnom recyklovaní lodí z roku 2009
(ďalej len „dohovor“) bol prijatý pod záštitou Medzinárodnej námornej
organizácie (IMO) 15. mája 2009 ako výsledok rokovaní Medzinárodnej konferencie
o bezpečnej a environmentálne vhodnej recyklácii lodí[10].
(4)       Dohovor má za cieľ
zabezpečiť, aby lode, ktoré sa demontujú po dosiahnutí svojej
prevádzkovej životnosti, nepredstavovali žiadne zbytočné riziká pre
ľudské zdravie, bezpečnosť a životné prostredie. Dohovor sa
zaoberá celkovo otázkami v súvislosti s demontážou lodí, ako aj obavami
vyvolanými v dôsledku pracovných a environmentálnych podmienok na mnohých
miestach demontáže lodí vo svete.
(5)       Environmentálne vhodné
riadenie demontáže lodí je prioritou pre Európsku úniu[11] a včasné vykonávanie
dohovoru je jedným z kľúčových opatrení navrhovaných v oznámení
Komisie „Stratégia EÚ pre lepšiu demontáž lodí“[12].
(6)       Doteraz však žiadny
členský štát neratifikoval tento dohovor ani k nemu nepristúpil a
podpísali ho len tri členské štáty. Ratifikácia dohovoru členskými
štátmi alebo pristúpenie k nemu by malo veľkú váhu na medzinárodnej scéne
a urýchlilo by vstup dohovoru do platnosti.
(7)       Pokiaľ ide o recykláciu
lodí, niektoré ustanovenia dohovoru patria do výhradnej právomoci Únie.
(8)       Únia nemôže ratifikovať
dohovor, pretože iba štáty môžu byť jeho zmluvnými stranami.
(9)       Rada by preto mala
požiadať členské štáty, aby v záujme Únie ratifikovali dohovor alebo
aby k nemu pristúpili,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Po nadobudnutí účinnosti nariadenia
Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. XX (o recyklácii lodí) na
účely vykonávania Hongkonského medzinárodného dohovoru o bezpečnom a
environmentálne vhodnom recyklovaní lodí (ďalej len „dohovor“) prijatého
15. mája 2009 pod záštitou Medzinárodnej námornej organizácie členské
štáty v častiach patriacich do výlučnej právomoci Únie ratifikujú
tento dohovor alebo k nemu pristúpia.
Článok 2
Členské štáty prijmú potrebné opatrenia
na bezodkladné uloženie svojich listín o ratifikácii dohovoru alebo o
pristúpení k nemu u generálneho tajomníka Medzinárodnej námornej organizácie,
v každom prípade najneskôr do troch rokov odo dňa nadobudnutia
účinnosti tohto rozhodnutia.
Pokrok v ratifikácii alebo pristúpení sa
preskúma najneskôr do piatich rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tohto
rozhodnutia.
Článok 3
Toto
rozhodnutie je určené členským štátom.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
[1]               Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006
zo 14. júna 2006 o preprave odpadu na európskej úrovni a Bazilejský dohovor o
riadení pohybov nebezpečných odpadov cez hranice štátov a ich
zneškodňovaní na medzinárodnej úrovni.
[2]               Rozhodnutie VII/26 o environmentálne vhodnom riadení
demontáže lodí prijaté počas 7. konferencie zmluvných strán bazilejského
dohovoru.
[3]               Príspevok Európskej únie a jej členských štátov je
k dispozícii na webovej adrese
http://archive.basel.int/ships/oewg-vii12-comments/comments/eu.doc
[4]               Rozhodnutie X/ AA o environmentálne vhodnej demontáži
lodí prijaté počas 10. konferencie zmluvných strán bazilejského dohovoru.
[5]               Oznámenie KOM(2008) 767 v konečnom znení z 19.
novembra 2008 predstavujúce stratégiu EÚ pre lepšiu demontáž lodí a posúdenie
jej vplyvu v pracovnom dokumente útvarov Komisie SEK(2008) 2846.
[6]               Hongkonský medzinárodný dohovor o bezpečnom a
environmentálne vhodnom recyklovaní lodí.
[7]               Závery prijaté Radou 21. októbra 2009 sú k dispozícii na
webovej stránke http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/envir/110626.pdf.
[8]               Ú. v. EÚ L 190, 12.7.2006, s. 1.
[9]               Zmena a doplnenie Bazilejského dohovoru („zmena a
doplnenie o zákaze“) prijatá rozhodnutím III/1 zmluvných strán Bazilejského
dohovoru.
[10]             Záverečný akt konferencie (SR/CONF/45).
[11]             Závery Rady z 20. novembra 2006.
[12]             KOM(2008) 767 v konečnom
znení.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli1. 4. 2016
            COM(2016) 172 final
            2016/0090(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY,
            ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v rámci Výboru pre vládne obstarávanie, pokiaľ ide o návrh rozhodnutia o rozhodcovských konaniach podľa článku XIX ods. 8 revidovanej Dohody o vládnom obstarávaní

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

               Revidovaná Dohoda WTO o vládnom obstarávaní (Agreement on Government Procurement, ďalej len „dohoda GPA“), ktorá nadobudla platnosť 6. apríla 2014, stanovuje prepracovaný právny rámec uplatňovaný zmluvnými stranami dohody GPA na obstarávanie v rozsahu jej pôsobnosti. V tejto súvislosti revidovaná dohoda stanovuje možnosť zmluvných strán dohody GPA využiť rozhodcovské konania v prípadoch, keď boli vznesené námietky týkajúce sa navrhovanej opravy, presunu subjektu z jednej prílohy do druhej, vyškrtnutia subjektu alebo inej úpravy príloh zmluvnej strany k dodatku I a túto námietku nebolo možné vyriešiť prostredníctvom konzultácií. V článku XIX ods. 8 revidovanej dohody sa stanovuje, že Výbor GPA musí prijať rozhodcovské konania na uľahčenie riešenia uvedených námietok.

               V súvislosti s nadobudnutím platnosti revidovanej Dohody GPA zmluvné strany podrobne diskutovali o obsahu takýchto rozhodcovských konaní, zvažujúc rôzne možnosti, ktoré sa majú uplatniť v prípade námietok voči navrhovanej úprave rozsahu pôsobnosti obstarávania zmluvnej strany a dospeli v tejto záležitosti ku konsenzu. V tejto súvislosti bol vypracovaný návrh rozhodnutia o rozhodcovských konaniach. Aby mohol byť tento návrh rozhodnutia prijatý, je potrebné, aby Rada Komisii umožnila vyjadriť v rámci Výboru GPA stanovisko Únie k prijatiu rozhodnutia.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami politík v oblasti tejto politiky

                  Ide o štandardný postup, ktorý sa uplatňuje, keď Komisia potrebuje vyjadriť v rámci Výboru GPA stanovisko Únie k rozhodnutiam, ktoré majú za následok zmeny v právach a povinnostiach Únie.

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

               Neuplatňuje sa.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

               V článku 218 ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) sa stanovuje, že ak je v rámci orgánu zriadeného medzinárodnou dohodou potrebné prijať rozhodnutie s právnymi účinkami, Rada by mala na návrh Komisie prijať rozhodnutie, ktorým sa stanoví pozícia, ktorá sa má prijať v mene Únie. Rozhodnutie Výboru GPA, ktorým sa prijímajú rozhodcovské konania podľa článku XIX ods. 8 revidovanej GPA, spadá do rozsahu pôsobnosti článku 218 ods. 9 ZFEÚ, pretože sa prijíma v rámci orgánu zriadeného medzinárodnou dohodou a bude mať právne účinky.

               •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci)

               Únia má výlučnú právomoc v záležitostiach súvisiacich s obchodom. Najväčší pákový efekt vo vzťahu k tretím krajinám je možné zabezpečiť zosúladenými opatreniami na úrovni Únie.

               •Proporcionalita

               Neuplatňuje sa.

               •Výber nástroja

               V článku 218 ods. 9 ZFEÚ sa stanovuje, že ak je v rámci orgánu zriadeného medzinárodnou dohodou potrebné prijať rozhodnutie s právnymi účinkami, Rada by mala na návrh Komisie prijať rozhodnutie, ktorým sa stanoví pozícia, ktorá sa má prijať v mene Únie.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov

               Neuplatňuje sa.

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

               Neuplatňuje sa.

               •Získavanie a využívanie expertízy

               Neuplatňuje sa.

               •Posúdenie vplyvu

               Prijatie rozhodnutia o rozhodcovských konaniach v rámci medzinárodnej dohody, ktorej je Únia zmluvnou stranou, si nevyžaduje posúdenie vplyvu.

               •Vhodnosť právnych predpisov a ich zjednodušenie

               Neuplatňuje sa.

               •Základné práva

               Neuplatňuje sa.

               4.VPLYV NA ROZPOČET

               Žiadny.

               5.INÉ PRVKY

               •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ

               Neuplatňuje sa.

               •Vysvetľujúce dokumenty (v prípade smerníc)

               Neuplatňuje sa.

               •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu

               Obsah návrhu rozhodnutia o rozhodcovských konaniach podľa článku XIX ods. 8 revidovanej dohody GPA

               Uplatňovanie rozhodcovských konaní

               Návrh rozhodnutia o rozhodcovských konaniach stanovuje hmotnoprávne a časové podmienky, za ktorých zmluvné strany dohody GPA môžu úpravu rozsahu pôsobnosti obstarávania navrhovanú jednou zo zmluvných strán predložiť na rozhodcovské konanie. Objasňuje sa v ňom aj postup, ktorý sa má uplatniť, keď viaceré zmluvné strany vznesú námietku voči rovnakej úprave, aby bolo možné dohodnúť sa na jednom rozhodcovskom konaní.

               Menovanie rozhodcov

               V návrhu rozhodnutia sa uvádza počet rozhodcov a požiadavky, ktoré musia splniť, aby mohli byť menovaní. Konkrétne sa v ňom stanovuje, že občania zmluvných strán, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, a vládni úradníci tretích strán by nemali byť menovaní za rozhodcov.

               Účasť tretích strán

               Podľa návrhu rozhodnutia sú tretie strany oprávnené zúčastňovať sa na rozhodcovských konaniach, keď majú podstatný záujem na navrhovanej úprave predloženej na rozhodcovské konanie a keď oznámili svoj záujem Výboru pre vládne obstarávanie. V návrhu rozhodnutia sa stanovujú práva týchto tretích strán.

               Postupy

               Pracovné postupy, ktorými sa majú riadiť vymenovaní rozhodcovia, sú stanovené v návrhu rozhodnutia. Tieto postupy sa týkajú prijímania harmonogramu rozhodcovských konaní, vedenia zásadných rokovaní so zmluvnými stranami a zaobchádzania s dôvernými informáciami predloženými zmluvnými stranami. V návrhu rozhodnutia sa stanovuje spôsob, akým sa majú viesť zásadné stretnutia a rokovania rozhodcov.

               Rozhodnutie rozhodcov

               Návrh rozhodnutia naznačuje body obsahu, formu a harmonogram rozhodnutia rozhodcov a v príslušných prípadoch možnosť zmluvných strán požiadať rozhodcov o stanovenie úrovne kompenzačného vyrovnania, aby sa dosiahla porovnateľná úroveň rozsahu pôsobnosti obstarávania zmluvnej strany vykonávajúcej úpravu a zachovala rovnováha práv a záväzkov vyplývajúcich z dohody GPA.

               Stanovisko Komisie k návrhu rozhodnutia o rozhodcovských konaniach

               V návrhu rozhodnutia sa stanovujú podmienky, za ktorých zmluvné strany budú môcť na rozhodcovské konania predložiť námietky týkajúce sa úpravy rozsahu pôsobnosti obstarávania navrhnutej zmluvnou stranou v prípadoch, keď nezhody nemožno vyriešiť prostredníctvom konzultácií. Stanovuje procedurálny rámec, ktorý so sebou prinesie jednoznačnosť, právnu istotu a efektívnosť pri riešení námietok voči navrhovaným úpravám rozsahu pôsobnosti.

               Odporúčanie

               Komisia odporúča, aby Výbor GPA pripojený návrh rozhodnutia o rozhodcovských konaniach prijal.

               Z toho dôvodu sa navrhuje, aby Komisia bola poverená vyjadriť v rámci Výboru pre vládne obstarávanie pozíciu Únie v prospech prijatia návrhu rozhodnutia Výboru GPA o rozhodcovských konaniach podľa článku XIX ods. 8 revidovanej dohody GPA.

               2016/0090 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY,

               ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v rámci Výboru pre vládne obstarávanie, pokiaľ ide o návrh rozhodnutia o rozhodcovských konaniach podľa článku XIX ods. 8 revidovanej Dohody o vládnom obstarávaní

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 4 prvý pododsek v spojení s jej článkom 218 ods. 9,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)V revidovanej dohode o vládnom obstarávaní (ďalej len „dohoda GPA“), ktorá nadobudla platnosť 6. apríla 2014, sa stanovuje prepracovaný právny rámec uplatňovaný zmluvnými stranami dohody GPA na obstarávanie v rozsahu jej pôsobnosti. V dohode GPA sa stanovuje možnosť zmluvných strán dohody GPA využiť rozhodcovské konania v prípadoch, keď boli vznesené námietky týkajúce sa navrhovanej opravy, presunu subjektu z jednej prílohy do druhej, vyškrtnutia subjektu alebo inej úpravy príloh zmluvnej strany k dodatku I a námietku sa nepodarilo vyriešiť prostredníctvom konzultácií.

               (2)Podľa článku XIX ods. 8 dohody GPA má Výbor pre vládne obstarávanie prijať rozhodcovské konania na uľahčenie riešenia uvedených námietok.

               (3)Zmluvné strany dohody GPA podrobne diskutovali o možnom obsahu takýchto rozhodcovských konaní, pokiaľ ide o rôzne možnosti, ktoré sa majú uplatniť v prípade námietok voči navrhovanej úprave rozsahu pôsobnosti obstarávania niektorej zmluvnej strany. Zmluvné strany dohody GPA dospeli v tejto záležitosti ku konsenzu.

               (4)Dohodnuté rozhodcovské konania sú stanovené v návrhu rozhodnutia o rozhodcovských konaniach podľa článku XIX ods. 8 dohody GPA.

               (5)V návrhu rozhodnutia o rozhodcovských konaniach sa stanovujú podmienky, ktoré sa majú splniť, aby bolo možné využiť rozhodcovské konania, a stanovuje pravidlá menovania rozhodcov, účasti tretích strán v rozhodcovských konaniach, priebehu konaní a rozhodovania rozhodcov.

               (6)Očakáva sa, že prijatie rozhodnutia o rozhodcovských konaniach bude mať pozitívny vplyv na platný právny rámec dohody GPA, keďže jeho účelom je uľahčenie riešenia vznesených námietok týkajúcich sa navrhovanej opravy, presunu subjektu z jednej prílohy do druhej, vyškrtnutia subjektu alebo inej úpravy príloh zmluvnej strany k dodatku I k dohode GPA.

               (7)Je preto vhodné stanoviť pozíciu, ktorá sa má zaujať v mene Únie v rámci Výboru pre vládne obstarávanie v súvislosti s návrhom rozhodnutia o rozhodcovských konaniach,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Únie v rámci Výboru pre vládne obstarávanie, je schváliť prijatie návrhu rozhodnutia o rozhodcovských konaniach podľa článku XIX ods. 8 revidovanej Dohody WTO o vládnom obstarávaní.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli1. 4. 2016
            COM(2016) 172 final
            PRÍLOHA
            knávrhu rozhodnutia Rady,
            ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v rámci Výboru pre vládne obstarávanie, pokiaľ ide o návrh rozhodnutia o rozhodcovských konaniach podľa článku XIX ods. 8 revidovanej Dohody o vládnom obstarávaní

               DODATOK

               NÁVRH ROZHODNUTIA O ROZHODCOVSKÝCH KONANIACH PODĽA ČLÁNKU XIX ODS. 8 REVIDOVANEJ DOHODY GPA

               Výbor pre vládne obstarávanie (ďalej len „výbor“),

               Poznamenávajúc, že v článku XIX ods. 8 revidovanej Dohody o vládnom obstarávaní (ďalej len „dohoda“) sa od výboru vyžaduje, aby vypracoval rozhodcovské konania na uľahčenie riešenia námietok podľa článku XIX ods. 2 tejto dohody a

               potvrdzujúc význam článku XIX ods. 8 písm. b) a c) dohody pre tieto rozhodcovské konania a pripomínajúc záväzok strán prijať rozhodnutia podľa článku XIX ods. 8 písm. b) a c) dohody

               týmto prijíma tieto rozhodcovské konania na uľahčenie riešenia námietok podľa článku XIX ods. 2 tejto dohody:

               Uplatňovanie rozhodcovských konaní

               1.
                     Podľa článku XIX ods. 7 tejto dohody, ak zmluvná strana vykonávajúca úpravy a zmluvná strana vznášajúca námietky nie sú schopné vyriešiť námietku voči navrhovanej úprave podľa článku XIX ods. 1 tejto dohody, zmluvná strana vykonávajúca úpravy alebo akákoľvek zmluvná strana vznášajúca námietky môže predložiť navrhovanú úpravu na rozhodcovské konanie, pričom uvedie dôvody svojej žiadosti oznámením výboru najneskôr 45 dní od dátumu distribúcie oznámenia o navrhnutej úprave podľa článku XIX ods. 1 tejto dohody.

               2.
                     Ak dve alebo viaceré zmluvné strany predložia na rozhodcovské konanie tú istú navrhovanú úpravu pred vymenovaním všetkých rozhodcov, zmluvná strana vykonávajúca úpravu a všetky zmluvné strany vznášajúce námietky sa dohodnú na jednom rozhodcovskom konaní, v rámci ktorého sa budú riešiť všetky námietky voči tej istej navrhovanej úprave. Ak boli po vymenovaní všetkých rozhodcov prijaté ďalšie žiadosti týkajúce sa tej istej navrhovanej úpravy, zmluvná strana vykonávajúca úpravy a všetky zmluvné strany vznášajúce námietky sa dohodnú na jednom rozhodcovskom konaní vždy, keď to bude možné.

               Menovanie rozhodcov

               3.
                     Rozhodcovské konanie vedú rozhodcovia. Pokiaľ sa zmluvné strany, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, nedohodnú inak, rozhodcovia sú traja. Rozhodcovia musia spĺňať požiadavky stanovené pre členov porôt podľa článku 8 ods. 1, 2 a 9 Dohovoru o pravidlách a postupoch pri urovnávaní sporov.

               4.
                     Sekretariát výboru navrhne na žiadosť zmluvnej strany, ktorá je účastníkom rozhodcovského konania, kandidátov na rozhodcov. Zmluvné strany, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, môžu s týmto návrhom nesúhlasiť iba zo závažných dôvodov. Občania zmluvných strán, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, a vládni úradníci tretích strán nesmú byť vymenovaní za rozhodcov, pokiaľ sa zmluvné strany, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, nedohodnú inak.

               5.
                     Ak sa zmluvné strany, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, nedohodnú, kto by mal byť vymenovaný za rozhodcu do 20 dní potom, čo navrhovanú úpravu predložili na rozhodcovské konanie, generálny riaditeľ vymenuje na žiadosť zmluvnej strany, ktorá je účastníkom rozhodcovského konania, rozhodcov do 10 dní po konzultácii so zmluvnými stranami, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, a predsedom výboru.

               Účasť tretej strany

               6.
                     Každá zmluvná strana dohody, ktorá má podstatný záujem na navrhovanej úprave predloženej na rozhodcovské konanie a ktorá oznámila svoj záujem výboru (ďalej len „tretia strana“) do 10 dní po predložení navrhovanej úpravy na rozhodcovské konanie, bude vyzvaná, aby zaslala písomné stanovisko, zúčastnila sa na zásadných rokovaniach rozhodcov so zmluvnými stranami, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, predložila ústne stanoviská, pričom bude oprávnená odpovedať na otázky rozhodcov.

               Postupy

               7.
                     Rozhodcovia v rámci konaní uplatňujú príslušné ustanovenia dohody a riadia sa rozhodnutím prijatým výborom v súlade s článkom XIX ods. 8 písm. b) dohody, akonáhle je prijaté. Okrem toho sa uplatnia tieto pracovné postupy:

               a)
                     Sekretariát výboru bezodkladne odošle rozhodcom príslušné oznámenie a námietku podľa článku XIX ods. 1 alebo 2 dohody. Do 10 dní od vymenovania rozhodcov a po konzultáciách so zmluvnými stranami, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, rozhodcovia prijmú harmonogram rozhodcovských konaní. Harmonogram by mal byť založený na harmonograme uvedenom v prílohe k tomuto rozhodnutiu.

               b)
                     Pokiaľ sa zmluvné strany, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, nedohodnú na tom, že to nie je potrebné, rozhodcovia usporiadajú s nimi zásadné rokovania. Pred podstatným zasadnutím zmluvné strany, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, zašlú písomné stanoviská, v ktorých uvedú skutkové okolnosti veci a svoje argumenty.

               c)
                     Ak niektorá zo zmluvných strán, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, predloží rozhodcom informácie, ktoré označila za dôverné, rozhodcovia, ostatné zmluvné strany, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, a tretie strany zaobchádzajú s týmito informáciami ako s dôvernými. Na žiadosť niektorej zo zmluvných strán, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, rozhodcovia zavedú dodatočné postupy nevyhnutné na zachovanie dôvernosti takýchto informácií.

               d)
                     Ak niektorá zo zmluvných strán, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, označí informácie vo svojich písomných stanoviskách za dôverné, táto zmluvná strana na požiadanie druhej zmluvnej strany, ktorá je účastníkom rozhodcovského konania, alebo tretej strany poskytne nedôverné zhrnutie informácií obsiahnutých v jej stanovisku, ktoré môžu byť zverejnené.

               e)
                     Na zásadnom rokovaní rozhodcovia požiadajú zmluvnú stranu, ktorá požiadala o rozhodcovské konanie, aby prostredníctvom ústneho podania uviedla svoje tvrdenia. Zmluvná strana, voči ktorej bolo vedené rozhodcovské konanie, sa následne vyzve, aby predložila svoje stanovisko prostredníctvom ústneho podania.

               f)
                     Zásadné rokovania rozhodcov sú verejné, pokiaľ niektorá zo zmluvných strán, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, nepožiada, aby bolo zasadnutie neverejné na účel ochrany informácií označených ako dôverné.

               g)
                     Rozhodcovia môžu kedykoľvek položiť zmluvným stranám, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, a tretím stranám otázky a požiadať ich o objasnenie buď v priebehu zasadnutia, alebo písomne.

               h)
                     Písomné stanoviská zmluvných strán, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, vrátane všetkých odpovedí na otázky položené rozhodcami sa sprístupnia druhej zmluvnej strane alebo ostatným zmluvným stranám, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, ako aj tretím stranám. Zmluvné strany, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, predkladajú písomné znenie svojich ústnych vyhlásení, ktoré odzneli na zasadnutí rozhodcov, rozhodcom, druhej zmluvnej strane alebo zmluvným stranám, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, a tretím stranám.

               i)
                     Písomné stanoviská, odpovede na otázky a písomné znenia ústnych vyhlásení tretích strán sa sprístupnia rozhodcom, zmluvným stranám, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, a iným tretím stranám a budú uvedené v správe rozhodcov.

               j)
                     Rokovania rozhodcov sú dôverné.

               k)
                     Rozhodcovia môžu vyhľadávať informácie z akéhokoľvek vhodného zdroja a konzultovať s expertmi. Rozhodcovia poskytnú zmluvným stranám, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, a tretím stranám všetky informácie poskytnuté odborníkom alebo prijaté od odborníkov. Zmluvné strany, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, budú mať príležitosť predložiť pripomienky ku všetkým informáciám prijatým od odborníkov.

               l)
                     Akékoľvek dodatočné postupy špecifické pre rozhodcovské konanie budú určené rozhodcami po konzultácii so zmluvnými stranami, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania.

               m)
                     S výhradou odseku 7 písm. c) nič nebráni zmluvnej strane, ktorá je účastníkom rozhodcovského konania, alebo tretej strane zverejniť vyhlásenia o jej vlastných stanoviskách.

               8.
                     Pravidlá výkonu pre Dohovor o pravidlách a postupoch pri urovnávaní sporov sa uplatňujú na všetky osoby vykonávajúce funkciu rozhodcu podľa týchto postupov a, ako sa uvádza v pravidlách vykonávania a príslušných ustanoveniach Služobného poriadku, všetkých členov sekretariátu, ktorí boli prizvaní pomáhať rozhodcom.

               9.
                     Ak zmluvné strany, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, dospejú k vzájomne dohodnutému riešeniu námietok voči navrhnutej úprave, bezodkladne to oznámia rozhodcom. Po prijatí oznámenia rozhodcovia ukončia konanie vo vzťahu k týmto zmluvným stranám. Podrobnosti o každom vzájomne dohodnutom riešení sa oznámia výboru, pričom ktorákoľvek zmluvná strana dohody sa môže vyjadriť.

               Rozhodnutie rozhodcov

               10.
                     Rozhodcovia musia na základe svojho mandátu určiť:

               a)
                     v prípade navrhnutého vyškrtnutia podľa článku XIX ods. 1 písm. a) dohody, či boli vládna kontrola alebo vládny vplyv na obstarávanie v rozsahu jej pôsobnosti, vykonávané subjektom, ktorý má byť vyškrtnutý, účinne odstránené alebo

               b)
                     v prípade akejkoľvek inej navrhovanej úpravy podľa článku XIX ods. 1 písm. b), či navrhovaná úprava zachováva rovnováhu práv a povinností a porovnateľnú úroveň vzájomne dohodnutého rozsahu pôsobnosti stanoveného v tejto dohode a v prípade potreby aj úroveň kompenzačného vyrovnania.

               11.
                     Rozhodcovia vydajú správu obsahujúcu ich odôvodnené rozhodnutie zmluvným stranám, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, do 90 dní alebo, v prípade, že rozhodcovia upravili harmonogram, najneskôr do 120 dní od:

               a)
                     vymenovania rozhodcov, keď sa rozhodcovské konanie vedie podľa odseku 1 alebo

               b)
                     žiadosti, keď sa rozhodcovské konanie vedie podľa odseku 12.

               Lehota stanovená v tomto odseku sa môže predĺžiť vzájomnou dohodou zmluvných strán, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania. Sekretariát výboru rozošle správu zmluvným stranám dohody bezodkladne po jej preklade.

               12.
                     Pokiaľ rozhodcovia prijmú zamietavé rozhodnutie podľa odseku 10 písm. a) a pokiaľ rozhodcovia neprijmú rozhodnutie o kompenzačnom vyrovnaní podľa odseku 10 písm. b), ktorákoľvek zmluvná strana, ktorá je účastníkom rozhodcovského konania, môže požiadať po 30 dňoch a najneskôr 60 dní po rozoslaní správy rozhodcov, aby tí istí rozhodcovia, ak sú k dispozícii, určili úroveň kompenzačného vyrovnania, ktoré by viedlo k porovnateľnej úrovni rozsahu pôsobnosti a k zachovaniu rovnováhy práv a povinností podľa tejto dohody. Rozhodcovia sa pritom riadia rozhodnutím prijatým výborom v súlade s článkom XIX ods. 8 písm. c) dohody, akonáhle je prijaté. Ak nie je niektorý z pôvodných rozhodcov k dispozícii, vymenuje sa náhradník v súlade s odsekmi 3 až 5.

               Vykonávanie

               13.
                     Zmluvné strany, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, akceptujú rozhodnutie rozhodcov ako konečné.

               14.
                     Na účely článku XIX ods. 7 písm. b) bodu i) dohody sú rozhodcovské konania ukončené:

               a)
                     keď je zmluvným stranám dohody rozoslaná správa podľa odseku 11, ktorá neoprávňuje na ďalšie konanie podľa odseku 12 alebo

               b)
                     keď zmluvné strany, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, neuplatnia právo, ktoré majú na základe odseku 12, po uplynutí lehoty stanovenej v uvedenom odseku.

               Príloha

               Navrhovaný časový harmonogram rozhodcovského konania

               Rozhodcovia stanovia harmonogram prijatý na základe odseku 7 písm. a) na základe týchto skutočností:

               a)
                     Prijatie písomných stanovísk zmluvných strán, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania:

               1.
                     Žiadajúca zmluvná strana:
                     ---------- 2 týždne

               2.
                     Požiadaná zmluvná strana:
                     ---------- 2 týždne

               b)
                     Prijatie podaní tretích strán:
                     ---------- 1 týždeň

               c)
                     Zásadné rokovania rozhodcov:
                     ---------- 1-2 týždne

               d)
                     Odpovede na otázky adresované zmluvným stranám.
                  a tretím stranám, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského
                  konania:
                     ---------- 1-2 týždne

               e)
                     Vydanie a distribúcia správy rozhodcov o ich
                   rozhodnutí:
                     ---------- 4 týždne

               V súlade s ustanoveniami odseku 11 rozhodcovia môžu uvedený harmonogram zmeniť a naplánovať ďalšie zasadnutia so zmluvnými stranami, ktoré sú účastníkmi rozhodcovského konania, a to po konzultácii s nimi.


				|

		52012PC0666

			Návrh ROZHODNUTIE RADY ktorým sa mení a dopĺňa vykonávacie rozhodnutie 2009/1008/EÚ, ktorým sa Lotyšsku povoľuje predĺžiť uplatňovanie osobitného opatrenia odchyľujúceho sa od článku 193 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty /* COM/2012/0666 final - 2012/0315 (NLE) */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
1.           KONTEXT NÁVRHU
Dôvody a ciele návrhu
Podľa článku 395 ods. 1 smernice
Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z
pridanej hodnoty (ďalej len „smernica o DPH“) Rada môže jednomyseľne
na návrh Komisie oprávniť ktorýkoľvek členský štát, aby zaviedol
osobitné opatrenia odchyľujúce sa od tejto smernice na zjednodušenie
výberu DPH alebo na zamedzenie určitým daňovým únikom alebo vyhýbaniu
sa dani.
Listom, ktorý Komisia zaevidovala 20. apríla
2012, Lotyšská republika (ďalej len „Lotyšsko“) požiadala o povolenie
naďalej uplatňovať opatrenie odchyľujúce sa od článku
193 smernice o DPH. V súlade s článkom 395 ods. 2 smernice o DPH Komisia
listom z 30. júla 2012 informovala o žiadosti Lotyšska ostatné
členské štáty (Španielsko však bolo informované listom z 31. júla
2012). Listom z 2. augusta 2012 Komisia oznámila Lotyšsku, že má všetky
informácie, ktoré považuje za potrebné na posúdenie žiadosti.
Všeobecný kontext
Lotyšsko žiada o schválenie
predĺženia súčasného uplatňovania mechanizmu prenesenia
daňovej povinnosti pri dodávkach dreva. Na základe informácií, ktoré
Lotyšsko poskytlo, majú na trhu s drevom v Lotyšsku podľa
všetkého stále dominantné postavenie malé spoločnosti a individuálni
dodávatelia, ktorí často zaniknú bez toho, aby odviedli daňovým
úradom daň, pričom však zákazníkovi zanechajú platnú faktúru, ktorá
ho oprávňuje na odpočet DPH.
Na základe mechanizmu prenesenia daňovej
povinnosti sa povinnosť zaplatiť daňovým orgánom DPH prenáša na
zákazníka, pokiaľ spĺňa požiadavky na to, aby sa považoval za
zdaniteľnú osoba na účely DPH. V praxi to znamená, že
dodávateľ dreva neúčtuje DPH svojmu zákazníkovi, ktorý za
predpokladu, že má plné právo na odpočet, by zároveň zodpovedajúcu
DPH priznal a odpočítal, v dôsledku nevzniká potreba riadne
odviesť platbu do štátnej pokladnice. Systém sa uplatňuje na území
Lotyšska a nemá žiadny vplyv na cezhraničné transakcie.
Toto odchyľujúce sa opatrenie, ktoré sa
odchyľuje od ustanovení v tom čase uplatniteľnej šiestej
smernice[1]
(ktorá sa bez podstatných zmien obsahu nahradila smernicou o DPH), sa
pôvodne povolilo v Akte o pristúpení[2]
z roku 2003, konkrétne v kapitole 7 bode 1 písm. b) prílohy VIII na obdobie do
30. apríla 2005. Platnosť tohto opatrenia sa rozhodnutím Rady 2006/42/ES z
24. januára 2006[3]
následne predĺžila do 31. decembra 2009 a rozhodnutím Rady
2009/1008/EÚ zo 7. decembra 2009[4]
do 31. decembra 2012.
Komisia usudzuje, že situácia, na ktorej sa
zakladala pôvodná odchýlka, pretrváva. Lotyšsko tvrdí, že celý rad
ukazovateľov potvrdzuje, že miera rizika výskytu podvodu v oblasti
DPH je v tomto sektore naďalej vysoká. Odchýlka by sa preto mala
povoliť na ďalšie obmedzené obdobie.
Keďže však odchýlka platí už pomerne dlhé
obdobie, Lotyšsko by malo v prípade, že zvažuje jej ďalšie predĺženie
aj po roku 2015, predložiť Komisii spolu so žiadosťou o takého
predĺženie aj hodnotiacu správu, a to najneskôr do 1. apríla 2015.
Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu
Podobné odchýlky v súvislosti s článkom
193 smernice o DPH boli udelené iným členským štátom.
Súlad s ostatnými politikami
a cieľmi Únie
Neuplatňuje sa.
2.           VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO
ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU
Konzultácie so zainteresovanými stranami
Neopodstatnené.
Získavanie a využívanie expertízy
Externá expertíza nebola potrebná.
Posúdenie vplyvu
Rozhodnutie je zamerané na boj proti vyhýbaniu
sa povinnosti platiť DPH na trhu s drevom v Lotyšsku, a má preto
potenciálny pozitívny vplyv.
Vzhľadom na úzky rozsah pôsobnosti danej
odchýlky a na jej dočasné uplatňovanie budú účinky
v každom prípade obmedzené.
3.           PRÁVNY ZÁKLAD NÁVRHU
Zhrnutie navrhovaného opatrenia
Oprávnenie pre Lotyšsko predĺžiť
uplatňovanie opatrenia odchyľujúceho sa od článku 193 smernice o
DPH, pokiaľ ide o využívanie mechanizmu prenesenia daňovej povinnosti
pri transakciách s drevom.
Právny základ
Článok 395 smernice o DPH.
Zásada subsidiarity
V súlade s článkom 395 smernice o DPH
musí členský štát, ktorý chce zaviesť opatrenia odchyľujúce sa
od uvedenej smernice, získať povolenie od Rady, ktoré má podobu
rozhodnutia Rady. Návrh je teda v súlade so zásadou subsidiarity.
Zásada proporcionality
Návrh je v súlade so zásadou proporcionality
z tohto(týchto) dôvodu(-ov).
Toto rozhodnutie sa týka povolenia
udeľovaného členskému štátu na základe jeho vlastnej žiadosti a
neukladá sa ním žiadna povinnosť.
Vzhľadom na obmedzený rozsah pôsobnosti
odchýlky je osobitné opatrenie úmerné sledovanému cieľu.
Výber nástrojov
Podľa článku 395 smernice o DPH je
odchýlka od spoločných pravidiel o DPH možná iba na základe povolenia Rady
konajúcej jednomyseľne na návrh Komisie. Okrem toho je rozhodnutie Rady
najvhodnejším nástrojom, pretože môže byť určené jednotlivým
členským štátom.
4.           VPLYV NA ROZPOČET
Návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet Únie.
5.           NEPOVINNÉ PRVKY
Doložka
o preskúmaní/revízii/ukončení platnosti
Návrh obsahuje doložku o ukončení
platnosti.
2012/0315 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTIE RADY
ktorým sa mení a dopĺňa
vykonávacie rozhodnutie 2009/1008/EÚ, ktorým sa Lotyšsku povoľuje
predĺžiť uplatňovanie osobitného opatrenia odchyľujúceho sa
od článku 193 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z
pridanej hodnoty
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie,
so zreteľom na smernicu Rady 2006/112/ES
z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty[5], a najmä na jej článok 395
ods. 1,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
keďže:
(1)       Lotyšsko listom, ktorý
Komisia zaevidovala 20. apríla 2012, požiadalo o povolenie naďalej
uplatňovať opatrenie odchyľujúce sa od ustanovení smernice
2006/112/ES, ktoré sa vzťahujú na osoby povinné zaplatiť daň z
pridanej hodnoty (ďalej len „DPH“) daňovým úradom.
(2)       V súlade
s článkom 395 ods. 2 smernice 2006/112/ES Komisia listom
z 30. júla 2012 informovala ostatné členské štáty o žiadosti
Lotyšska. Španielsko však bolo o danej žiadosti informované listom
z 31. júla 2012. Listom z 2. augusta 2012 Komisia oznámila Lotyšsku, že má
všetky informácie, ktoré považuje za potrebné na posúdenie žiadosti.
(3)       Trh s drevom v Lotyšsku
naďalej ovládajú malé miestne spoločnosti a individuálni dodávatelia.
Povaha trhu a príslušných podnikov viedli k výskytu daňových
podvodov, ktoré daňové orgány môžu len ťažko kontrolovať. S cieľom
bojovať proti tomuto zneužívaniu sa do lotyšského zákona o DPH preto
zahrnulo osobitné ustanovenie, v ktorom sa uvádza, že pokiaľ ide o
transakcie s drevom, osobou povinnou platiť daň je zdaniteľná
osoba, pre ktorú sa vykonáva zdaniteľná dodávka tovaru alebo služieb.
Opatrenie sa odchyľuje od článku 193 smernice 2006/112/ES,
v ktorom sa ustanovuje, že v rámci vnútorného systému má
zvyčajne povinnosť plať daň zdaniteľná
osoba, ktorá dodáva tovar alebo poskytuje služby.
(4)       Právna a skutková
situácia, ktorá opodstatnila odchyľujúce sa opatrenie podľa
vykonávacieho rozhodnutia Rady 2009/1008/EÚ zo 7. decembra 2009, ktorým sa
Lotyšskej republike povoľuje predĺžiť uplatňovanie
opatrenia odchyľujúceho sa od článku 193 smernice 2006/112/ES o
spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty[6],
sa nezmenila. Na základe informácií, ktoré Lotyšsko poskytlo, je miera rizika
výskytu podvodu v oblasti DPH v tomto sektore podľa všetkého
naďalej vysoká. Lotyšsku by sa preto malo povoliť
uplatňovať toto opatrenie v ďalšom dočasnom období.
(5)       V prípade, ak by
Lotyšsko zvažovalo ďalšie predĺženie odchyľujúceho sa opatrenia
aj po roku 2015, malo by Komisii spolu s príslušnou žiadosťou
predložiť aj správu o uplatňovaní predmetného opatrenia,
a to najneskôr do 30. marca 2015.
(6)       Odchýlka nemá žiadny
negatívny vplyv na vlastné zdroje Únie pochádzajúce z DPH.
(7)       Rozhodnutie 2009/1008/EÚ by
sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Rozhodnutie 2009/1008/EÚ sa mení a
dopĺňa takto:
(1)        V článku 2 sa dátum „31.
decembra 2012“ nahrádza dátumom „31. decembra 2015“;
(2)        Vkladá sa tento článok 2a:
„Článok 2a
Prípadná žiadosť o predĺženie
opatrenia stanoveného v tomto rozhodnutí sa Komisii predloží najneskôr 30.
marca 2015 a doplní sa správou o uplatňovaní daného opatrenia.“
Článok 2
Toto
rozhodnutie je určené Lotyšskej republike.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
[1]               Smernica Rady 77/388/EHS zo 17. mája 1977 o zosúladení
právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu –
spoločný systém dane z pridanej hodnoty: jednotný vymeriavací základ (Ú.
v. ES L 145, 13.6.1977).
[2]               Ú. v. EÚ L 236, 23.9.2003, s. 33.
[3]               Ú. v. EÚ L 25, 28.1.2006, s. 31.
[4]               Ú. v. EÚ L 347, 24.12.2009, s. 30.
[5]               Ú. v. EÚ L 347, 11.12.2006, s. 1.
[6]               Ú. v. EÚ L 347, 24.12.2009, s. 30.


				|

		52012PC0607

			Návrh ROZHODNUTIE RADY o stanovisku, ktoré má zaujať Európska únia v rámci administratívneho výboru Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov k návrhu predpisu o zdokonalených detských zadržiavacích systémoch /* COM/2012/0607 final - 2012/0291 (NLE) */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
1.           KONTEXT NÁVRHU
·
Dôvody a ciele návrhu
Európska hospodárska komisia Organizácie
spojených národov (ďalej len „EHK OSN“) vypracúva na medzinárodnej úrovni
harmonizované požiadavky, ktorých cieľom je odstrániť technické
prekážky obchodu s motorovými vozidlami a so systémami používanými v
takýchto vozidlách medzi zmluvnými stranami revidovanej dohody z roku 1958
a zabezpečiť, aby takéto vozidlá a systémy ponúkali vysokú
úroveň bezpečnosti a ochrany životného prostredia.
EHK OSN nedávno dokončila návrh predpisu
o jednotných ustanoveniach týkajúcich sa schvaľovania zdokonalených
detských zadržiavacích systémov používaných v motorových vozidlách[1]. Cieľom tohto návrhu
predpisu je stanoviť vysokú úroveň bezpečnosti pre deti sediace
v takýchto zariadeniach počas jazdy v motorovom vozidle.
Na úrovni EÚ je používanie vhodných detských zadržiavacích
systémov v motorových vozidlách povinné na základe článku 2 smernice Rady
91/671/EHS týkajúcej sa povinného používania bezpečnostných pásov a detských
zadržiavacích systémov vo vozidlách[2].
Cieľom tohto návrhu je vymedziť
stanovisko Únie k uvedenému návrhu predpisu EHK OSN, ktorý sa týka
zdokonalených detských zadržiavacích systémov, a tak umožniť, aby Únia
zastúpená Komisiou hlasovala za prijatie tohto návrhu.
V neskoršej etape sa prijmú opatrenia na to,
aby sa mohol návrh EHK OSN o zdokonalených detských zadržiavacích systémoch
uplatňovať v rámci Európskej únie na typové schvaľovanie
takýchto systémov, ako aj na ich používanie občanmi EÚ.
·
Všeobecný kontext
V nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES)
č. 661/2009 z 13. júla 2009 o požiadavkách typového schvaľovania na
všeobecnú bezpečnosť motorových vozidiel, ich prípojných vozidiel a
systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto
vozidlá[3]
sa stanovujú základné požiadavky na typové schvaľovanie detských
zadržiavacích systémov, a to prostredníctvom priameho odkazu na predpis EHK OSN
č. 44 – Jednotné ustanovenia pre schválenie zadržiavacích zariadení pre
deti cestujúce v motorových vozidlách („detské zadržiavacie systémy“)[4]. Bolo potrebné zahrnúť
priamy odkaz na špecifické požiadavky na typové schvaľovanie detských
zadržiavacích systémov v rámci EHK OSN, a preto je nutné tak urobiť aj na
úrovni EÚ.
Z tohto dôvodu sa teraz plánuje, že Únia bude
v záujme zabezpečenia spoločných harmonizovaných požiadaviek na
medzinárodnej úrovni, ktoré uľahčia medzinárodný obchod,
hlasovať za prijatie uvedeného návrhu predpisu EHK OSN. Európske
spoločnosti sa tak budú môcť riadiť len jedným súborom požiadaviek,
ktoré sú uznávané na celom svete, t. j. v krajinách, ktoré sú
zmluvnými stranami revidovanej dohody EHK OSN z roku 1958, a ktoré sa
týkajú opatrení v súvislosti s novou generáciou detských zadržiavacích
systémov.
·
Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu
Smernica Rady 77/541/EHS o aproximácii
právnych predpisov členských štátov o bezpečnostných pásoch a
zadržiavacích systémoch motorových vozidiel[5],
pokiaľ ide o požiadavky na detské zadržiavacie systémy stanovené v
prílohe XVII.
Smernica Rady 91/671/EHS týkajúca sa povinného
používania bezpečnostných pásov a detských zadržiavacích systémov vo
vozidlách, vrátane ustanovení o používaní detských zadržiavacích systémov v
motorových vozidlách.
Nariadenie (ES) č. 661/2009 o všeobecnej
bezpečnosti, pokiaľ ide o priamy odkaz na predpis EHK OSN č. 44
– Jednotné ustanovenia pre schválenie zadržiavacích zariadení pre deti
cestujúce v motorových vozidlách („detské zadržiavacie systémy“).
·
Súlad s ostatnými politikami
a cieľmi Únie
Návrh je v súlade s cieľmi
smernice 91/671/EHS o používaní bezpečnostných pásov a detských
zadržiavacích systémov, a preto je v súlade s cieľom EÚ
zabezpečiť vysokú úroveň bezpečnosti na cestách pre deti
prepravované v motorových vozidlách.
2.           VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO
ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU
 ·                         Konzultácie so zainteresovanými stranami
 Európska komisia pri vypracúvaní návrhu konzultovala so zainteresovanými stranami. Počas vypracúvania návrhu sa uskutočnili všeobecné konzultácie neformálnej pracovnej skupiny EHK OSN zameranej na detské zadržiavacie systémy v rámci pracovnej skupiny pre pasívnu bezpečnosť (GRSP), ako aj informovanie a následné rokovania v technickom výbore zaoberajúcom sa motorovými vozidlami. ·                         Posúdenie vplyvu Európska komisia dala v súvislosti s nariadením (ES) č. 661/2009 vypracovať posúdenie vplyvu, ktoré zahŕňa detské zadržiavacie systémy. Ustanovenia týkajúce sa zdokonalených detských zadržiavacích systémov majú dodatočný charakter. Neformálna pracovná skupina EHK OSN zameraná na detské zadržiavacie systémy v rámci pracovnej skupiny pre pasívnu bezpečnosť (GRSP) sprístupnila ďalšiu príslušnú analýzu siedmeho rámcového programu prostredníctvom projektov CASPER (projekt vyššej bezpečnosti detí na európskych cestách, „Child Advanced Safety Project for European Roads“) a EPOCh (Umožniť ochranu starších detí, „Enable Protection for Older Children“).
3.           PRÁVNE PRVKY NÁVRHU
·
Zhrnutie navrhovaného opatrenia
Návrh umožní Únii zastúpenej Komisiou
hlasovať za návrh uvedeného predpisu EHK OSN o zdokonalených detských
zadržiavacích systémoch.
·
Právny základ
V snahe prispôsobiť sa osobitostiam
Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa predtým používaný právny základ uvedený v
odôvodnení 1 nahradil priamym odkazom na článok 218 ods. 9, keďže
bolo potrebné upraviť proces prípravy na zasadnutia pracovnej skupiny
WP29, v dôsledku čoho sa zmenila právna forma, ktorou je rozhodnutie Rady
a nie rozhodnutie Komisie, ktoré sa v prípravnom procese používalo posledných
14 rokov.
·
Zásada subsidiarity
Požiadavky na detské zadržiavacie systémy sa
na úrovni EÚ zosúladili. Nové ustanovenia majú pre novú generáciu detských
zadržiavacích systémov doplnkový charakter. Hlasovať za prijatie
medzinárodných nástrojov, ako sú návrhy predpisov EHK OSN, a za ich
začlenenie do systému Únie pre typové schválenie systémov používaných v
motorových vozidlách môže len Únia. Takto sa nielen zabraňuje fragmentácii
vnútorného trhu, ale zároveň sa zabezpečuje aj rovnaká úroveň
bezpečnostných noriem v celej EÚ. Ďalšou výhodou sú úspory z rozsahu:
výrobky sa môžu vyrábať pre celý európsky a dokonca medzinárodný trh
namiesto toho, aby bolo nutné ich upravovať tak, aby im mohlo byť
udelené vnútroštátne typové schválenie v každom jednom členskom štáte
alebo na iných územiach v rámci EHK OSN.
Návrh je preto v súlade so zásadou
subsidiarity.
·
Zásada proporcionality
Návrh je v súlade so zásadou proporcionality,
pretože nepresahuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie cieľa
zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu a zároveň na dosiahnutie
vysokej úrovne bezpečnosti a ochrany verejnosti.
·
Výber nástrojov
Navrhovaný nástroj: rozhodnutie Rady.
Rozhodnutie Rady sa považuje za primeraný
nástroj, keďže je v súlade s požiadavkami stanovenými
v článku 218 ods. 9 ZFEÚ.
4.           VPLYV NA ROZPOČET
Návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet Únie.
2012/0291 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTIE RADY
o stanovisku, ktoré má zaujať Európska
únia v rámci administratívneho výboru Európskej hospodárskej komisie
Organizácie Spojených národov k návrhu predpisu o zdokonalených detských
zadržiavacích systémoch
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 114 v spojení s jej článkom 218
ods. 9,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
keďže:
(1)       Rozhodnutím Rady 97/836/ES[6] pristúpila Únia k Dohode
Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov (EHK OSN), ktorá
sa týka prijatia jednotných technických predpisov pre kolesové vozidlá,
vybavenie a časti, ktoré môžu byť namontované a/alebo použité na
kolesových vozidlách a o podmienkach pre vzájomné uznávanie schválení udelených
na základe týchto predpisov („revidovaná dohoda z roku 1958“).
(2)       Cieľom štandardizovaných
požiadaviek uvedených v návrhu predpisu EHK OSN o jednotných ustanoveniach
týkajúcich sa schvaľovania zdokonalených detských zadržiavacích systémov
používaných v motorových vozidlách[7]
je odstrániť prekážky obchodu s detskými zadržiavacími systémami
určenými do motorových vozidiel medzi zmluvnými stranami revidovanej
dohody EHK OSN z roku 1958 a zabezpečiť, aby takéto systémy
ponúkali vysokú úroveň bezpečnosti a ochrany.
(3)       Je vhodné určiť
stanovisko, ktorá sa má v mene Únie zaujať v administratívnom výbore
revidovanej dohody z roku 1958, pokiaľ ide o prijatie návrhu predpisu EHK
OSN,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Stanovisko, ktoré má zaujať Európska únia
zastúpená Komisiou v rámci administratívneho výboru revidovanej dohody z roku
1958, spočíva v hlasovaní v prospech návrhu predpisu EHK OSN
o jednotných ustanoveniach týkajúcich sa schvaľovania zdokonalených
detských zadržiavacích systémov používaných v motorových vozidlách, tak ako sa
uvádza v dokumente ECE TRANS/ WP.29/2012/53.
Článok 2
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť v
deň jeho oznámenia.
Článok 3
Toto rozhodnutie je určené Európskej
komisii.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
[1]               Dokument
EHK OSN ECE TRANS/WP.29/2012/53.
[2]               Ú. v. ES L 373, 31.12.1991, s. 26.
[3]               Ú. v. EÚ L 200, 31.7.2009, s. 1 .
[4]               Ú. v. EÚ L 233, 9.9.2011, s. 95 .
[5]               Ú. v. ES L 220, 29.8.1977, s. 95.
[6]               Ú. v. ES L 346, 17.12.1997, s. 78.
[7]               Dokument EHK OSN ECE TRANS/WP.29/2012/53.