               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli29. 4. 2016
            COM(2016) 237 final
            2016/0126(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o uzavretí Dohody medzi Spojenými štátmi americkými a Európskou úniou o ochrane osobných informácií v súvislosti s predchádzaním trestným činom, ich vyšetrovaním, odhaľovaním a stíhaním v mene Európskej únie

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

                  V novembri 2006 bola zriadená kontaktná skupina na vysokej úrovni zložená z vyšších úradníkov Komisie, predsedníctva Rady a ministerstiev spravodlivosti, vnútornej bezpečnosti a zahraničných vecí USA, aby preskúmala spôsoby, ktoré by umožnili EÚ a USA užšie a efektívnejšie spolupracovať pri výmene informácií na účely presadzovania práva a zároveň zaručiť ochranu osobných údajov a súkromia. Záverom, ku ktorému dospela kontaktná skupina na vysokej úrovni a ktorý sa uvádza v jej záverečnej správe z októbra 2009
                     1
                  , je, že najlepším riešením je medzinárodná dohoda, ktorou sú EÚ a USA viazané uplatňovať dohodnuté spoločné zásady ochrany údajov v prípade transatlantického prenosu údajov v oblasti presadzovania práva: jej výhodou by bolo ustanovenie základných zásad účinnej ochrany súkromia a osobných údajov, ktoré by sa vzťahovali na každú výmenu informácií na účely presadzovania práva, a dosiahla by sa ňou najvyššia úroveň právnej istoty.

                  Rada prijala 3. decembra 2010 rozhodnutie, ktorým sa Komisia poveruje začať rokovania o Dohode medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými o ochrane osobných údajov pri ich prenose a spracúvaní na účely predchádzania trestným činom vrátane terorizmu, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania v rámci policajnej a justičnej spolupráce v trestných veciach (ďalej len „zastrešujúca dohoda“).
                     2

                  Komisia začala rokovania 28. marca 2011. Zmluvné strany text parafovali 8. septembra 2015.

                  Zastrešujúcou dohodou sa (po prvýkrát v histórii) ustanovuje komplexný rámec zásad a záruk ochrany údajov pre prípady, keď sa osobné informácie
                     3
                   prenášajú medzi USA na jednej strane a EÚ alebo jej členskými štátmi na strane druhej na účely presadzovania práva v trestných veciach. Dvojitým cieľom je zabezpečiť vysokú úroveň ochrany údajov, a tým posilniť spoluprácu medzi zmluvnými stranami. Hoci zastrešujúca dohoda nie je sama osebe právnym základom pre akýkoľvek prenos osobných informácií do USA, dopĺňa v prípade potreby záruky ochrany údajov uvedené v existujúcich a budúcich dohodách o prenose údajov alebo vo vnútroštátnych ustanoveniach, ktorými sa takéto prenosy povoľujú.

                  Ide o zásadné zlepšenie oproti súčasnému stavu, keď sa prenos osobných údajov cez Atlantický oceán uskutočňuje na základe právnych nástrojov (medzinárodných dohôd alebo vnútroštátnych právnych predpisov), ktoré vo všeobecnosti obsahujú len slabé ustanovenia o ochrane údajov alebo takéto ustanovenia neobsahujú vôbec.

                  •
                        Súlad s existujúcimi ustanoveniami politík v oblasti tejto politiky

                  Zastrešujúcou dohodou sa posilní ochrana všetkých osobných údajov dotknutých osôb z EÚ pri ich výmene s USA na účely presadzovania práva v trestných veciach. Dohodou sa vytvorí komplexný rámec záruk ochrany údajov, čím sa doplnia existujúce dohody (dvojstranné dohody medzi členskými štátmi a USA a dohody medzi EÚ a USA), na základe ktorých sa osobné údaje zasielajú do USA na účely presadzovania práva, v prípadoch, keď nemajú požadovanú úroveň ochrany a záruk, a v rozsahu, v akom im táto úroveň chýba.

                  Navyše sa dohodou vytvára „bezpečnostná sieť“ pre budúce dohody medzi EÚ/členskými štátmi a USA, pod ktorú nemôže úroveň ochrany spadnúť. Ide o dôležitú záruku pre budúcnosť a významný posun v porovnaní so súčasnou situáciou, v ktorej sa záruky, ochrana a práva musia dohodnúť nanovo pri každej novej dohode.

                  Vo všeobecnosti bude mať zastrešujúca dohoda významnú pridanú hodnotu z hľadiska zvýšenia úrovne ochrany dotknutých osôb z EÚ v súlade s požiadavkami primárneho a sekundárneho práva EÚ. Po prvýkrát v histórii sa ňou zavedie nástroj na ochranu údajov, ktorý sa komplexným a dôsledným spôsobom vzťahuje na všetky prenosy údajov v určitej oblasti (t. j. transatlantickej výmeny údajov v oblasti policajnej a justičnej spolupráce v trestných veciach). Okrem toho sa zastrešujúcou dohodou zhmotnia v transatlantickom kontexte všeobecné požiadavky na medzinárodné prenosy údajov ktoré budú ustanovené v smernici o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií a o voľnom pohybe takýchto údajov (ďalej len „policajná smernica“)
                     4
                   po jej prijatí 14. apríla 2016. Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa zastrešujúcou dohodou vytvára tiež dôležitý precedens pre možné podobné dohody s ďalšími medzinárodnými partnermi.

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

                  Zastrešujúca dohoda by mala mať významný vplyv na spoluprácu polície a orgánov presadzovania práva so Spojenými štátmi. Vytvorí sa ňou spoločný a komplexný rámec pravidiel a záruk v oblasti ochrany údajov, čo umožní EÚ alebo jej členským štátom na jednej strane a orgánom presadzovania práva v trestných veciach v USA na druhej strane, aby navzájom účinnejšie spolupracovali. Okrem toho sa ňou zabezpečí, aby existujúce dohody obsahovali všetky potrebné ochranné opatrenia. To umožní kontinuitu spolupráce v oblasti presadzovania práva a zároveň sa tým zabezpečí väčšia právna istota pri uskutočňovaní prenosov. Táto dohoda tiež uľahčí uzavretie budúcich dohôd o prenose údajov s USA v oblasti presadzovania práva v trestných veciach, keďže záruky ochrany údajov už boli dohodnuté, a nebude preto potrebné dohadovať ich znova a znova. Napokon, stanovenie spoločných noriem v tejto kľúčovej, no zložitej oblasti spolupráce je dôležitým úspechom, ktorý môže významne prispieť k obnoveniu dôvery, pokiaľ ide o transatlantický tok údajov.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

                  Právnym základom tohto návrhu je článok 16 ZFEÚ v spojení s jej článkom 218 ods. 6 písm. a).

               •Subsidiarita

                  Zastrešujúca dohoda patrí do výlučnej právomoci EÚ podľa článku 3 ods. 2 ZFEÚ. Zásada subsidiarity sa preto neuplatňuje.

               •Proporcionalita

                  Zastrešujúcou dohodou sa ustanovujú záruky ochrany údajov, ktoré sa požadujú v smerniciach Rady na rokovania. Považujú sa za nevyhnutné prvky na zabezpečenie požadovanej úrovne ochrany v prípadoch, keď sa uskutočňuje prenos osobných údajov do tretej krajiny, a to na základe Charty základných práv Európskej únie, ako aj v rámci vyvíjajúceho sa acquis EÚ. Takúto úroveň ochrany by nebolo možné dosiahnuť pomocou podstatne menšieho katalógu príslušných záruk ani pomocou menej záväzného nástroja. Návrh preto neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľa politiky, ktorým je vytvoriť rámec pre ochranu osobných údajov pri ich prenose medzi Spojenými štátmi na jednej strane a Európskou úniou alebo jej členskými štátmi na strane druhej v súvislosti s presadzovaním práva.

               •Výber nástroja

                  Ustanovenie záväzného rámca na ochranu osobných údajov, ktorý bude dopĺňať existujúce dohody a bude základom budúcich dohôd, možno zabezpečiť len prostredníctvom medzinárodnej dohody uzatvorenej medzi EÚ a Spojenými štátmi.

                  Okrem toho, ako sa zdôrazňuje v správe kontaktnej skupiny na vysokej úrovni z októbra 2009, medzinárodná dohoda poskytuje najvyšší stupeň právnej istoty.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Hodnotenia ex post/kontrola vhodnosti existujúcich právnych predpisov

                  Irelevantné.

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

                  Komisia pravidelne informuje ústne aj písomne určený osobitný výbor Rady o pokroku v rokovaniach. Európsky parlament je pravidelne informovaný prostredníctvom svojho Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci (LIBE), a to ústne aj písomne.

               •Získavanie a využívanie expertízy

                  Touto iniciatívou sa vykonávajú smernice Rady na rokovania z 3. decembra 2010.

               •Posúdenie vplyvu

                  Nebolo potrebné žiadne posúdenie vplyvu. Navrhovaná dohoda je v súlade so smernicami Rady na rokovania.

               •
                     Vhodnosť právnych predpisov a ich zjednodušenie

                  Irelevantné.

               •Základné práva

                  Cieľom ustanovení zastrešujúcej dohody je ochrana základného práva na ochranu osobných údajov a práva na účinný prostriedok nápravy a spravodlivý proces, ako sú zakotvené v článku 8 a článku 47 Charty základných práv Európskej únie.

               4.VPLYV NA ROZPOČET

                  Navrhovaná dohoda nemá vplyv na rozpočet.

               5.INÉ PRVKY

               •Plány vykonávania a monitorovanie, hodnotenie a podávanie správ

                  Vykonávanie zo strany členských štátov bude potrebné, ale nie je potrebné očakávať žiadne významné zmeny v právnych predpisoch, keďže podstatné ustanovenia zastrešujúcej dohody do veľkej miery odzrkadľujú pravidlá, ktoré sa už uplatňujú na orgány EÚ a vnútroštátne orgány podľa práva EÚ a/alebo vnútroštátneho práva.

               •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu

                  Zastrešujúca dohoda pokrýva v súlade so smernicami Rady na rokovania päť kategórií ustanovení: (i) horizontálne ustanovenia; (ii) zásady a záruky ochrany údajov; (iii) jednotlivé práva; (iv) hľadiská uplatňovania dohody a dozoru; (v) záverečné ustanovenia.

                  i)
                        Horizontálne ustanovenia

                  i) Účel dohody (článok 1)

                  V záujme splnenia účelu tejto dohody (t. j. zabezpečiť vysokú úroveň ochrany osobných informácií a posilniť spoluprácu v oblasti presadzovania práva) sa zastrešujúcou dohodou ustanovuje rámec na ochranu osobných informácií v prípade ich prenosu medzi USA na jednej strane a EÚ alebo jej členskými štátmi na strane druhej na účely predchádzania trestným činom vrátane terorizmu, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania. Odkazom na pojmy „predchádzanie trestným činom a ich odhaľovanie, vyšetrovanie a stíhanie“ (ďalej súhrnne vyjadrené len ako „presadzovanie práva“) sa zabezpečuje, že táto dohoda bude v súlade so štruktúrou súčasného a budúceho acquis EÚ v oblasti ochrany údajov (najmä pokiaľ ide o oddelenie rozsahu pôsobnosti nariadenia o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov („všeobecného nariadenia o ochrane údajov“
                     5
                  ) a „policajnej smernice“).

                  V článku 1 sa spresňuje, že zastrešujúca dohoda samotná nie je právnym základom pre žiaden prenos osobných informácií a že vždy je nevyhnutný (samostatný) právny základ, a takisto sa objasňuje, že zastrešujúca dohoda je skutočnou dohodou v oblasti základných práv, ktorou sa ustanovuje súbor ochranných opatrení a záruk vzťahujúcich sa na takéto prenosy.

                  ii) Vymedzenie pojmov (článok 2)

                  Kľúčové pojmy zastrešujúcej dohody sú vymedzené v článku 2. Vymedzenia pojmov „osobné informácie“, „spracúvanie osobných informácií“, „zmluvné strany“, „členský štát“ a „príslušný orgán“ sú v podstate v súlade s vymedzeniami týchto pojmov v iných dohodách medzi EÚ a USA a/alebo v acquis EÚ v oblasti ochrany údajov.

                  iii) Rozsah pôsobnosti dohody (článok 3)

                  V článku 3 zastrešujúcej dohody sa vymedzuje jej rozsah pôsobnosti. Zabezpečí sa ním, že ochranné opatrenia a záruky ustanovené zastrešujúcou dohodou sa budú vzťahovať na všetky prípady výmeny údajov v rámci transatlantickej spolupráce v oblasti presadzovania práva v trestných veciach. To zahŕňa prenosy na základe vnútroštátnych právnych predpisov, dohôd medzi EÚ a USA (napr. zmluva o vzájomnej právnej pomoci medzi EÚ a USA, dohody o posilnení spolupráce v oblasti predchádzania závažnej trestnej činnosti a boja proti nej, dohody alebo dojednania o informáciách zo skríningu teroristov), ako aj osobitných dohôd, ktorými sa ustanovuje prenos osobných údajov súkromnými subjektmi na účely presadzovania práva (napr. v rámci dohody medzi EÚ a USA o záznamoch o cestujúcich
                     6
                   („PNR“) a dohody o Programe na sledovanie financovania terorizmu
                     7
                   („TFTP“)). Rozsah pôsobnosti je nastavený na „prenos údajov“, teda v zásade zahŕňa všetky prenosy údajov na účely presadzovania práva v trestných veciach medzi EÚ a USA bez ohľadu na štátnu príslušnosť alebo miesto bydliska dotknutej osoby.

               Zastrešujúca dohoda sa nebude vzťahovať na prenosy osobných údajov (alebo iné formy spolupráce) medzi USA a orgánmi členských štátov zodpovednými za ochranu národnej bezpečnosti.

                  iv) Nediskriminácia (článok 4)

                  V článku 4 sa ustanovuje, že každá zmluvná strana bude zastrešujúcu dohodu vykonávať bez svojvoľného a neopodstatneného nerovnakého zaobchádzania s vlastnými štátnymi príslušníkmi a štátnymi príslušníkmi druhej zmluvnej strany.

                  Tento článok dopĺňa a posilňuje iné ustanovenia dohody (najmä články, ktorými sa poskytujú fyzickým osobám záruky, ako napr. prístup, oprava a správne prostriedky nápravy, pozri body nižšie), keďže sa ním zabezpečuje, že s európskymi štátnymi príslušníkmi sa v zásade bude zaobchádzať rovnako ako s občanmi USA, pokiaľ ide o praktické vykonávanie týchto ustanovení orgánmi USA.

                  v) Účinok dohody (článok 5)

                  Pokiaľ ide o existujúce platné dohody medzi EÚ/členskými štátmi a USA, zastrešujúca dohoda ich bude podľa potreby dopĺňať, t. j. v prípade, ak nebudú poskytovať potrebné záruky ochrany údajov, a v rozsahu, v akom ich nebudú poskytovať.
                     8

                  Účinným vykonávaním zastrešujúcej dohody (a najmä jej článkov týkajúcich sa jednotlivých práv) sa zavádza domnienka súladu s uplatniteľnými pravidlami medzinárodného prenosu údajov. Nejde ani o automatickú, ani o všeobecnú domnienku, a tak ju možno, ako všetky domnienky, vyvrátiť. Nejde o automatickú domnienku, pretože jej uplatňovanie výslovne závisí od účinného vykonávania zastrešujúcej dohody zo strany USA, konkrétnejšie – ako sa výslovne objasňuje v článku 5 ods. 2 – od účinného vykonávania článkov o právach fyzických osôb (najmä právach na prístup, opravu a správne a súdne prostriedky nápravy). Nejde ani o všeobecnú domnienku: keďže zastrešujúca dohoda nie je „samostatným“ nástrojom na uskutočňovanie prenosov, táto domnienka sa nevyhnutne uplatňuje len v „jednotlivých“ prípadoch, teda tak, že sa posúdi, či sa zastrešujúcou dohodou spolu s konkrétnym právnym základom pre prenos zabezpečuje úroveň ochrany, ktorá je v súlade s pravidlami EÚ pre ochranu údajov. Inými slovami, táto doložka na rozdiel od zistenia o primeranosti neposkytuje paušálne uznanie úrovne ochrany v USA vo všeobecnosti ani všeobecné povolenie prenosov.

                  ii)
                        Zásady a záruky ochrany údajov

                  Články opísané nižšie sa vzťahujú na dôležité zásady spracúvania osobných údajov, ako aj na kľúčové záruky a obmedzenia.

                  i) Obmedzenie účelu a využitia (článok 6)

                  V článku 6 sa v súlade s Chartou základných práv EÚ a acquis EÚ zásada obmedzenia účelu uplatňuje na všetky prenosy osobných údajov, na ktoré sa vzťahuje zastrešujúca dohoda, tak v prípade prenosov v konkrétnych prípadoch, ako aj v prípadoch, keď USA a EÚ/jej členské štáty uzatvorili dohodu, ktorou sa povoľuje hromadný prenos osobných údajov. Spracúvanie (ktoré zahŕňa prenosy) sa môže uskutočniť len na výslovne uvedené a legitímne účely v rámci rozsahu pôsobnosti zastrešujúcej dohody, t. j. na predchádzanie trestným činom vrátane terorizmu, ich vyšetrovanie, odhaľovanie alebo stíhanie.

                  Okrem toho, ďalšie spracúvanie osobných informácií orgánmi (orgánmi presadzovania práva, regulačnými alebo správnymi orgánmi), ktoré nie sú prvým prijímajúcim orgánom zmluvnej strany, je povolené pod podmienkou, že to nie je nezlučiteľné s účelmi, na ktoré boli informácie pôvodne prenesené, a že tento iný orgán dodržiava všetky ostatné ustanovenia zastrešujúcej dohody.

                  Príslušný orgán, ktorý uskutočňuje prenos, môže v konkrétnych prípadoch tiež uložiť dodatočné podmienky (napr. týkajúce sa využívania údajov).

                  Napokon, osobné informácie sa spracúvajú, len ak sú „priamo relevantn[é] a nie neúmern[é] alebo príliš rozsiahl[e] vo vzťahu k účelu takéhoto spracúvania“.

                  Článok 6 je kľúčovým ustanovením dohody: zabezpečuje sa ním uplatňovanie záruk na celý „životný cyklus“ daného súboru údajov od pôvodného prenosu z EÚ po jeho spracúvanie príslušnými orgánmi USA a naopak, ako aj prípadné ďalšie poskytnutie tohto súboru inému orgánu USA/spracúvanie iným orgánom USA, alebo v prípade prenosu údajov z USA príslušnému orgánu EÚ alebo (niektorého z) jej členských štátov, prípadné ďalšie poskytnutie týchto údajov inému orgánu EÚ alebo členského štátu/spracúvanie iným orgánom EÚ alebo členského štátu.

                  ii) Následný prenos (článok 7)

                  Obmedzenia následného prenosu podľa článku 7 znamenajú, že v prípade, keď orgán USA mieni uskutočniť prenos údajov, ktoré získal od EÚ alebo niektorého z jej členských štátov, do tretej krajiny/medzinárodnej organizácii ktorá nie je viazaná dohodou, bude musieť najprv získať súhlas od orgánu presadzovania práva v EÚ, ktorý pôvodne uskutočnil prenos údajov do Spojených štátov. Toto pravidlo platí rovnako aj v prípade, keď orgán EÚ alebo niektorého z jej členských štátov mieni uskutočniť prenos údajov, ktoré získal od USA, do tretej krajiny/medzinárodnej organizácii.

                  Pri rozhodovaní o udelení súhlasu bude musieť orgán, ktorý uskutočnil prenos, náležite zohľadniť všetky relevantné faktory vrátane účelu, na ktorý sa prenos údajov pôvodne uskutočnil, a či daná tretia krajina alebo medzinárodná organizácia poskytuje primeranú úroveň ochrany osobných informácií. Môže tiež pre prenos stanoviť osobitné podmienky.

                  Okrem toho, pokiaľ ide o články týkajúce sa obmedzenia účelu (pozri bod o článku 6 vyššie), dôb uchovávania (pozri bod o článku 12 nižšie) a citlivých údajov (pozri bod o článku 13 nižšie), týmto článkom sa výslovne zohľadňuje osobitná citlivosť hromadného prenosu údajov o osobách bez podozrenia (napr. údajov PNR všetkých cestujúcich v lietadle nezávisle od konkrétneho podozrenia) tak, že sa v ňom ustanovuje, že akýkoľvek ďalší prenos osobných informácií, ktorý je iný než prenos v konkrétnych prípadoch, sa môže uskutočniť len za osobitných podmienok stanovených v dohode, ktoré sú náležitým opodstatnením pre následný prenos náležite zdôvodní.

                  Tento článok (odsek 4) sa týka aj osobitnej situácie následného prenosu do iného štátu v rámci EÚ (napr. francúzska polícia poskytujúca nemeckej polícii informácie získané od FBI Spojených štátov), a to ustanovením, že ak podľa uplatniteľných pravidiel podliehajú takéto prenosy predchádzajúcemu súhlasu, orgán, ktorý pôvodne zaslal informácie (napr. FBI Spojených štátov), nebude môcť odmietnuť udeliť súhlas alebo stanoviť podmienky z dôvodov ochrany údajov (keďže všetky zúčastnené orgány sú viazané zastrešujúcou dohodou).

                  iii) Kvalita údajov a integrita informácií (článok 8)

                  Zmluvné strany prijmú primerané opatrenia na to, aby zabezpečili, že osobné údaje sa uchovávajú s takou úrovňou správnosti, relevantnosti, aktuálnosti a úplnosti, aká je potrebná a primeraná na ich zákonné spracúvanie. Keď prijímajúci orgán alebo orgán, ktorý uskutočňuje prenos, nadobudne opodstatnené pochybnosti o relevantnosti, aktuálnosti, úplnosti alebo správnosti prijatých alebo prenesených osobných údajov, informuje o tom prijímajúci orgán/orgán, ktorý uskutočňuje prenos, pokiaľ je to možné.

                  iv) Bezpečnosť informácií (článok 9) a Oznámenie incidentu v oblasti bezpečnosti informácií (článok 10)

                  Tieto články prispievajú k zabezpečeniu vysokej úrovne bezpečnosti osobných údajov, ktoré si vymieňajú zmluvné strany zastrešujúcej dohody.

                  Po prvé, podľa článku 9 zmluvné strany prijmú vhodné technické, bezpečnostné a organizačné opatrenia na ochranu osobných informácií pred náhodným alebo nezákonným zničením, náhodnou stratou, neoprávneným poskytnutím, zmenou, prístupom alebo iným spracúvaním. Tieto opatrenia budú zahŕňať aj skutočnosť, že prístup k osobným údajom môže mať len oprávnený personál.

                  Po druhé, podľa článku 10 sa v prípade bezpečnostného incidentu, ktorý predstavuje významné riziko škody, urýchlene prijmú primerané opatrenia na zmiernenie danej škody vrátane oznámenia orgánu, ktorý uskutočnil prenos, a ak je to vzhľadom na okolnosti incidentu vhodné, dotknutej osobe. Toto ustanovenie obsahuje vyčerpávajúci zoznam výnimiek z oznamovacej povinnosti, ktoré zároveň zodpovedajú primeraným obmedzeniam (napr. národnej bezpečnosti).

                  v) Uchovávanie záznamov (článok 11)

                  Zmluvné strany zavedú účinné spôsoby (napr. protokoly) preukazovania zákonnosti spracúvania a využívania osobných informácií.

                  Táto požiadavka predstavuje významnú záruku pre fyzické osoby, pretože orgánom presadzovania práva ukladá povinnosť preukázať, že daná operácia spracúvania údajov sa vykonala v súlade so zákonom. Povinnosti dokumentovať operácie spracúvania údajov znamená najmä to, že v prípade nezákonného spracúvania bude existovať „stopa“. Malo by sa tým uľahčiť vybavovanie sťažností a uplatňovanie nárokov v súvislosti so zákonnosťou operácií spracúvania.

                  vi) Doba uchovávania (článok 12)

                  Na spracúvanie údajov sa budú vzťahovať osobitné doby uchovávania, aby sa zabezpečilo, že údaje nebudú uchovávané dlhšie, než je nevyhnutné a primerané. Pri stanovení dĺžky týchto dôb uchovávania bude potrebné zohľadniť niekoľko prvkov, najmä účel spracúvania alebo využitie údajov, povahu údajov a dosah na práva a záujmy dotknutých osôb.

                  Spresňuje sa tiež, že ak zmluvné strany uzavrú dohodu o „hromadnom prenose údajov“, táto dohoda musí obsahovať aj osobitné ustanovenie o príslušných dobách uchovávania. Týmto ustanovením vyjadrujú zmluvné strany súhlas so zásadou, že v takýchto dohodách o hromadnom prenose sa uvedie konkrétna doba uchovávania, a preto nebudú musieť o tejto otázke opätovne rokovať.

                  Doby uchovávania budú predmetom pravidelného preskúmania s cieľom určiť, či zmenené okolnosti vyžadujú zmenu danej doby.

                  S cieľom zabezpečiť transparentnosť sa doby uchovávania budú musieť uverejniť alebo inak sprístupniť verejnosti.

                  vii) Osobitné kategórie údajov (článok 13)

                  Spracúvanie osobných údajov, ktoré odhaľujú rasový alebo etnický pôvod, politické názory, náboženské alebo iné presvedčenie, členstvo v odborových organizáciách, alebo osobných informácií týkajúcich sa zdravia alebo sexuálneho života sa môže uskutočňovať, len ak sa uplatňujú primerané záruky v súlade s právom (napr. maskovanie informácií po vykonaní účelu, na ktorý boli údaje spracúvané, alebo požiadavka povolenia dozorného orgánu na prístup k informáciám).

                  V dohodách, ktorými sa umožňuje „hromadný prenos“ osobných údajov, sa budú musieť spresniť normy a podmienky, za ktorých možno spracúvať osobitné kategórie údajov.

                  Ustanovenia týkajúce sa osobitných kategórií údajov sú v súlade s požiadavkou, aby bolo spracúvanie priamo relevantné a nie neúmerné, ustanovenou v článku 6 o obmedzeniach účelu a využitia.

                  viii) Automatizované rozhodovanie (článok 15)

                  Spracúvanie údajov, ktorého výsledkom môžu byť rozhodnutia, ktoré majú negatívny vplyv na fyzickú osobu (napr. v súvislosti s profilovaním), sa nesmie zakladať výlučne na automatizovanom spracúvaní osobných informácií okrem prípadov, keď to umožňuje vnútroštátne právo a keď existujú primerané záruky vrátane možnosti domáhať sa ľudského zásahu.

                  ix) Transparentnosť (článok 20)

                  Fyzické osoby majú právo dostať informácie (prostredníctvom všeobecných alebo individuálnych oznamov a s výhradou „primeraných obmedzení“), pokiaľ ide o účel spracúvania a ďalšie možné využitie ich osobných údajov, právne predpisy alebo pravidlá, podľa ktorých sa takéto spracúvanie uskutočňuje, totožnosť tretej strany, ktorej sa môžu ich osobné údaje poskytnúť, ako aj prístup, opravu a dostupné prostriedky nápravy.

                  Zvýšením informovanosti fyzických osôb o tom, prečo sa ich údaje spracúvajú a kto toto spracúvanie uskutočňuje, sa prispieva k tomu, aby mohli uplatňovať svoje právo na prístup, opravu alebo prostriedky nápravy (pozri body o článkoch 16 až 19 nižšie).

                  iii)
                        Jednotlivé práva

                  Tieto práva sú mimoriadne dôležité z hľadiska ochrany dotknutých osôb, ktoré budú môcť po prvýkrát uplatňovať všeobecne uplatniteľné práva v prípade každého transatlantického prenosu osobných údajov v oblasti presadzovania práva v trestných veciach.

                  i) Prístup a oprava (článok 16 a článok 17)

                  Právo na prístup oprávňuje každú fyzickú osobu žiadať o prístup k svojim osobným údajom a dosiahnuť ho. Dôvody na obmedzenie prístupu sú uvedené vo vyčerpávajúcom zozname a sú primerané (napr. ochrana národnej bezpečnosti, zabránenie ohrozeniu vyšetrovania alebo stíhania trestných činov, ochrana práv a slobôd tretích osôb). Prístup k osobným údajom sa nesmie podmieniť neprimeranými výdavkami.

                  Právo na opravu oprávňuje každú fyzickú osobu požiadať o korekciu alebo opravu svojich osobných údajov v prípade, že sú nesprávne alebo boli spracúvané nenáležite. Môže to zahŕňať doplnenie, vymazanie, blokovanie alebo iné opatrenia alebo spôsoby nápravy nesprávností alebo nenáležitého spracúvania.

                  Ak príslušný orgán prijímajúcej krajiny na základe žiadosti fyzickej osoby, oznámenia poskytovateľa osobných informácií alebo svojho vlastného vyšetrovania dospeje k záveru, že informácie sú nesprávne alebo boli spracúvané nenáležite, prijme opatrenia sledujúce doplnenie, vymazanie alebo blokovanie alebo iné opatrenia sledujúce korekciu alebo opravu.

                  Ak to umožňujú vnútroštátne právne predpisy, môže fyzická osoba poveriť orgán dozoru (t. j. vnútroštátny orgán na ochranu údajov dotknutej osoby z EÚ), aby v jej mene požiadal o opravu. Táto možnosť nepriameho výkonu práv prostredníctvom orgánu a v rámci právneho systému, ktorý dobre poznajú, by mala konkrétne pomôcť dotknutým osobám pri presadzovaní ich práv.

                  Ak sa žiadosť o prístup alebo opravu zamietne alebo sa jej vyhovie len čiastočne, dožiadaný orgán poskytne fyzickej osobe (alebo jej náležite splnomocnenému zástupcovi) odpoveď obsahujúcu dôvody zamietnutia alebo obmedzenia prístupu alebo opravy. Cieľom povinnosti poskytnúť fyzickej osobe odôvodnenú odpoveď je umožniť a uľahčiť výkon jej práva na správne a súdne prostriedky nápravy v prípade, keď orgán presadzovania práva zamietne alebo obmedzí prístup/opravu.

                  ii) Správne prostriedky nápravy (článok 18)

                  Ak fyzická osoba nesúhlasí s odpoveďou na jej žiadosť o prístup/opravu jej osobných údajov, bude mať právo na správny prostriedok nápravy. Pokiaľ ide o prístup a opravu, dotknutá osoba môže v záujme uľahčenia účinného výkonu svojho práva poveriť orgán dozoru (t. j. vnútroštátny orgán na ochranu údajov dotknutej osoby z EÚ) alebo iného zástupcu, ak to umožňujú príslušné vnútroštátne právne predpisy.

                  Orgán, u ktorého sa žiada o nápravu, poskytne dotknutej osobe písomnú odpoveď, v ktorej uvedie prípadné prijaté opatrenia na zlepšenie alebo nápravu.

                  iii) Súdne prostriedky nápravy (článok 19)

                  Občania zmluvných strán majú právo na súdny prostriedok nápravy v prípade (i) zamietnutia prístupu, (ii) zamietnutia opravy alebo (iii) nezákonného poskytnutia orgánmi druhej zmluvnej strany.

                  Na strane USA sa táto skutočnosť premietla do zákona o súdnych prostriedkoch nápravy (Judicial Redress Act), ktorý prezident Obama podpísal 24. februára 2016. Týmto zákonom sa príslušné tri dôvody na súdny prostriedok nápravy, ktoré sú ustanovené v zákone USA o ochrane súkromia z roku 1974, no v súčasnosti vyhradené len pre občanov USA a osoby s trvalým pobytom v USA, rozširujú na občanov „zahrnutých krajín“
                     9
                  . V štvrtom odôvodnení preambuly zastrešujúcej dohody sa spresňuje, že toto rozšírenie sa bude vzťahovať aj na údaje vymieňané na základe takých dohôd ako dohoda o PNR a dohoda o TFTP. Článkom 19 sa preto v spojení s prijatým zákonom o súdnych prostriedkoch nápravy výrazne zlepší súdna ochrana občanov EÚ.

                  Hoci zákon o súdnych prostriedkoch nápravy obsahuje viacero obmedzení (predovšetkým sa bude vzťahovať iba na údaje občanov „zahrnutých krajín“, ktorých údaje preniesli orgány presadzovania práva EÚ, teda najmä, ale nielen na údaje občanov EÚ), článok 19 zastrešujúcej dohody predstavuje odpoveď na dlhodobú požiadavku EÚ.

                  Toto ustanovenie zodpovedá politickým usmerneniam predsedu Junckera, v ktorých uviedol, že „Spojené štáty musia [...] zaručiť, aby všetci občania EÚ mali právo uplatniť si svoje práva na ochranu údajov na súdoch USA bez ohľadu na to, či majú pobyt na území USA. Odstránenie tejto diskriminácie bude základným predpokladom pre obnovu dôvery v transatlantické vzťahy“. Takisto reaguje na uznesenie Európskeho parlamentu z 12. marca 2014 o programe sledovania Národnej bezpečnostnej agentúry USA, ktorým Parlament vyzval na okamžité obnovenie rokovaní s USA o „zastrešujúcej dohode“ s cieľom „stanoviť jasné práva pre občanov EÚ na rovnakom právnom základe[,] ako sú práva občanov USA (...)“ a zabezpečiť „účinné a vymožiteľné (...) justičné prostriedky pre všetkých občanov EÚ v USA bez diskriminácie“.
                     10

                  V článku 19 ods. 3 sa spresňuje, že rozšírením uvedených troch dôvodov pre súdny prostriedok nápravy nie sú dotknuté iné súdne preskúmania, ktoré sú inak dostupné v súvislosti so spracúvaním údajov (napr. podľa zákona o správnom konaní, zákona o ochrane súkromia v elektronických komunikáciách alebo zákona o slobode informácií). Tieto iné právne základy pre súdne prostriedky nápravy sú k dispozícii všetkým dotknutým osobám z EÚ, ktorých sa týka prenos údajov na účely presadzovania práva, bez ohľadu na ich štátnu príslušnosť alebo miesto bydliska.

                  iv)
                        Aspekty týkajúce sa uplatňovania zastrešujúcej dohody a dozoru

                  i) Zodpovednosť (článok 14)

                  Zavedú sa opatrenia na podporu zodpovednosti orgánov, ktoré spracúvajú osobné údaje, na ktoré sa vzťahuje zastrešujúca dohoda. Najmä v prípadoch, keď prijímajúci orgán ďalej poskytuje osobné údaje iným orgánom, týmto iným orgánom by sa mali oznámiť záruky uplatniteľné podľa tejto dohody, ako aj prípadné ďalšie (obmedzujúce) podmienky, ktoré sa vzťahujú na prenos podľa článku 6 ods. 3 (o obmedzení účelu a využitia). Závažné pochybenie sa rieši primeranými a odrádzajúcimi trestnými, občianskoprávnymi alebo správnymi sankciami.

                  Opatrenia na podporu zodpovednosti zahŕňajú podľa potreby prerušenie prenosu osobných údajov subjektom zmluvných strán, na ktoré sa nevzťahuje zastrešujúca dohoda, ak účinne nechránia osobné informácie s ohľadom na účel tejto dohody (a osobitne jej ustanovenia o obmedzení účelu a následnom prenose). Toto ustanovenie sa vzťahuje na situáciu, keď orgán EÚ zasiela osobné údaje federálnemu orgánu USA (t. j. orgánu, na ktorý sa vzťahuje táto dohoda) a tieto údaje sa následne prenášajú orgánu presadzovania práva na štátnej úrovni. V zmysle svojich ústavných pravidiel majú Spojené štáty obmedzenú možnosť zaväzovať svoje federatívne štáty na medzinárodnej úrovni.
                     11
                   Avšak s cieľom zabezpečiť kontinuitu ochrany údajov, ktoré sa preniesli federálnym orgánom USA a ktoré sa potom poskytnú orgánom presadzovania práva na štátnej úrovni, sa v tomto článku (i) odkazuje v rámci jeho rozsahu na iné orgány zmluvných strán (t. j. orgány, na ktoré sa nevzťahuje táto dohoda, ako napr. orgány jednotlivých štátov USA); (ii) uvádza, že sa im musia oznámiť záruky poskytované na základe zastrešujúcej dohody; (iii) ustanovuje, že prenosy týmto orgánom sa v prípade potreby prerušia, ak účinne nechránia osobné údaje s ohľadom na účel zastrešujúcej dohody a osobitne jej článkov o obmedzení účelu a následnom prenose.

                  S cieľom zabezpečiť, aby príslušné orgány presadzovania práva boli zodpovedné za dodržiavanie zastrešujúcej dohody, je tento článok dôležitým stavebným prvkom účinného systému presadzovania a dozoru podľa tejto dohody. Uľahčí sa tým aj uplatňovanie nárokov fyzických osôb v prípadoch pochybenia (a následnej zodpovednosti verejných orgánov).

                  Napokon, orgány EÚ budú môcť vyjadriť znepokojenie, pokiaľ ide o plnenie povinností podľa článku 14 (vrátane opatrení prijatých v tejto súvislosti) partnermi z USA, a získavať od nich relevantné informácie v tomto ohľade. Účinnému vykonávaniu tohto článku sa bude venovať osobitná pozornosť aj v rámci spoločného preskúmania (pozri bod o článku 23 nižšie).

                  ii) Účinný dozor (článok 21)

                  Zmluvné strany zabezpečia, aby existoval jeden alebo viacero orgánov verejnej moci, ktoré vykonávajú funkcie a právomoci nezávislého dozoru vrátane preskúmania, vyšetrovania a zásahu. Tieto orgány majú právomoc prijímať sťažnosti fyzických osôb týkajúce sa opatrení, ktorými sa vykonáva zastrešujúca dohoda, a konať na ich základe a postúpiť zistené prípady porušovania právnych predpisov súvisiacich s touto dohodou na začatie stíhania alebo disciplinárneho konania. Vzhľadom na osobitosti systému USA budú funkcie dozoru, ktoré v EÚ vykonávajú orgány na ochranu údajov, súčasne vykonávať viaceré orgány dozoru (vrátane hlavných úradníkov pre ochranu súkromia, generálnych inšpektorov, výboru pre dozor nad ochranou súkromia a občianskych slobôd atď.).

                  Tento článok dopĺňa záruky dostupné na základe ustanovení týkajúcich sa prístupu, opravy a správnych prostriedkov nápravy. Predovšetkým umožňuje fyzickým osobám podávať sťažnosti nezávislým orgánom v súvislosti s tým, ako druhá zmluvná strana vykonáva zastrešujúcu dohodu.

                  iii) Spolupráca medzi orgánmi dozoru (článok 22)

                  Orgány dozoru budú spolupracovať s cieľom zabezpečiť účinné vykonávanie tejto dohody, a najmä pokiaľ ide o systém nepriameho výkonu práva na prístup, na opravu alebo na správne prostriedky nápravy (pozri body o článkoch 16 až 18 vyššie).

                  Zriadia sa tiež národné kontaktné miesta, ktoré budú pomáhať pri určovaní orgánu dozoru, na ktorý sa treba obrátiť v konkrétnom prípade. V spojení so žiadosťami o pomoc a spoluprácu je najmä vzhľadom na existenciu viacerých rôznych orgánov dozoru v USA naplánované vytvorenie centrálneho „vstupného miesta“, ktoré bude prispievať k účinnému vybavovaniu týchto žiadostí.

                  iv) Spoločné preskúmanie (článok 23)

                  Zmluvné strany budú uskutočňovať pravidelné spoločné preskúmania vykonávania a účinnosti zastrešujúcej dohody, pričom sa osobitne zamerajú na účinné vykonávanie článkov týkajúcich sa jednotlivých práv (prístup, oprava, správne a súdne prostriedky nápravy), ako aj na otázku prenosov údajov územným celkom, na ktoré sa nevzťahuje dohoda (t. j. štáty USA). Prvé spoločné preskúmanie sa uskutoční najneskôr tri roky po nadobudnutí platnosti tejto dohody a potom sa uskutočňuje pravidelne.

                  V každej delegácii budú zástupcovia orgánov na ochranu údajov a orgánov presadzovania práva/justičných orgánov, výsledky spoločných preskúmaní sa sprístupnia verejnosti.

                  v)
                        Záverečné ustanovenia

                  Zastrešujúca dohoda obsahuje niekoľko záverečných ustanovení, ktoré sa týkajú:

               oznámenia akýchkoľvek zákonov, ktoré sa vecne týkajú vykonávania tejto dohody, druhej zmluvnej strane. USA oznámia EÚ konkrétne všetky opatrenia týkajúce sa uplatňovania ustanovení zákona o súdnych prostriedkoch nápravy (článok 24),

               konzultácií v prípade sporov týkajúcich sa výkladu alebo uplatňovania tejto dohody (článok 25),

               možnosti jednej zmluvnej strany pozastaviť vykonávanie dohody v prípade závažného porušenia dohody druhou stranou (článok 26),

               územnej pôsobnosti dohody s cieľom zohľadniť osobitné postavenie Spojeného kráľovstva, Írska a Dánska (článok 27),

               neobmedzenej doby platnosti dohody (ktorá je odôvodnená povahou zmluvy ako rámca pre ochranné opatrenia a záruky, ako aj vzhľadom na možnosť pozastaviť vykonávanie dohody a vypovedať ju) (článok 28),

               možnosti každej strany vypovedať dohodu oznámením druhej zmluvnej strane, pričom sa uvádza, že osobné informácie prenesené pred vypovedaním dohody sa budú naďalej spracúvať v súlade s pravidlami zastrešujúcej dohody (článok 29 ods. 2 a 3),

               nadobudnutia platnosti dohody prvým dňom mesiaca nasledujúceho po dni, keď si zmluvné strany vymenia oznámenia o ukončení vnútorných schvaľovacích postupov (článok 29 ods. 1),

               jazykovej doložky (ktorá sa nachádza bezprostredne nad podpisom), v ktorej sa ustanovuje, že (i) dohoda sa podpíše v angličtine a EÚ ju vyhotoví v 23 úradných jazykoch EÚ; (ii) znenie dohody sa môže po jej podpísaní autentifikovať v ktoromkoľvek úradnom jazyku EÚ výmenou diplomatických nót s USA; (iii) v prípade rozdielu má pred ostatnými jazykovými verziami prednosť anglické znenie.

               2016/0126 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o uzavretí Dohody medzi Spojenými štátmi americkými a Európskou úniou o ochrane osobných informácií v súvislosti s predchádzaním trestným činom, ich vyšetrovaním, odhaľovaním a stíhaním v mene Európskej únie

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 16 v spojení s jej článkom 218 ods. 6 písm. a),

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu,
                  12

               po konzultácii s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov,

               keďže:

               (1)Dohoda medzi Spojenými štátmi americkými a Európskou úniou o ochrane osobných informácií v súvislosti s predchádzaním trestným činom, ich vyšetrovaním, odhaľovaním a stíhaním („dohoda“) bola v súlade s rozhodnutím Rady […] z […]
                  13
                podpísaná XX. XXXX 2016 s výhradou jej uzavretia k neskoršiemu dátumu.

               (2)Zámerom dohody je ustanoviť komplexný rámec zásad a záruk ochrany údajov pre prípady, keď sa osobné informácie prenášajú medzi USA na jednej strane a EÚ alebo jej členskými štátmi na strane druhej na účely presadzovania práva v trestných veciach. Cieľom je zabezpečiť vysokú úroveň ochrany údajov, a tým posilniť spoluprácu medzi zmluvnými stranami. Hoci zastrešujúca dohoda nie je sama osebe právnym základom pre akýkoľvek prenos osobných informácií do USA, dopĺňa v prípade potreby záruky ochrany údajov uvedené v existujúcich a budúcich dohodách o prenose údajov alebo vo vnútroštátnych ustanoveniach, ktorými sa takéto prenosy povoľujú.

               (3)Únia má právomoc vo vzťahu k všetkým ustanoveniam dohody. Únia konkrétne prijala smernicu Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/XXX/EÚ
                  14
                o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií a o voľnom pohybe takýchto údajov.

               (4)Európska únia má výlučnú právomoc v rozsahu, v akom môže dohoda ovplyvniť spoločné pravidlá Únie alebo pozmeniť ich rozsah pôsobnosti.

               (5)V súlade s článkom 6a Protokolu č. 21 o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ktorý je pripojený k ZEÚ a ZFEÚ, tieto členské štáty nie sú viazané pravidlami stanovenými v dohode, ktoré sa týkajú spracúvania osobných údajov pri vykonávaní činností, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tretej časti hlavy V kapitoly 4 (Justičná spolupráca v trestných veciach) alebo kapitoly 5 (Policajná spolupráca) ZFEÚ, ak tieto členské štáty nie sú viazané pravidlami, na základe ktorých sa musí dohoda dodržiavať.

               (6)V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

               (7)Dohoda by sa mala schváliť v mene Únie,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Týmto sa v mene Únie schvaľuje Dohoda medzi Spojenými štátmi americkými a Európskou úniou o ochrane osobných informácií v súvislosti s predchádzaním trestným činom, ich vyšetrovaním, odhaľovaním a stíhaním.

               Text dohody je pripojený k tomuto rozhodnutiu.

               Článok 2

               Predseda Rady určí osobu splnomocnenú vykonať v mene Únie oznámenie podľa článku 29 ods. 1 dohody s cieľom vyjadriť súhlas Európskej únie s tým, že bude viazaná dohodou.

               Článok 3

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
                  15

               V Bruseli

                        Za Radu

                        predseda

                     (1)
                  Správy kontaktnej skupiny na vysokej úrovni pre výmenu informácií a ochranu súkromia a osobných údajov, Brusel 23. novembra 2009, 15851/09, JAI 822 DATAPROTECT 74 USA 102.

                     (2)
                  Popri prijatí reformy EÚ v oblasti ochrany údajov a nového „štítu na ochranu osobných údajov medzi EÚ a USA“, pokiaľ ide o prenosy údajov v obchodnej oblasti, je uzavretie zmysluplnej a komplexnej zastrešujúcej dohody ústredným prvkom stratégie stanovenej v oznámení Komisie s názvom „Obnovenie dôvery v toky údajov medzi EÚ a USA“ (COM(2013) 846) z 27. novembra 2013, ktoré je dostupné na adrese

                     http://ec.europa.eu/justice/data-protection/files/com_2013_846_en.pdf

                  , čo sa opätovne potvrdilo v politických usmerneniach predsedu Junckera a v oznámení Komisie Európskemu parlamentu a Rade s názvom „Transatlantické toky údajov: Obnovenie dôvery prostredníctvom silných záruk“, COM(2016) 117 final z 29. februára 2016, dostupnom na adrese:

                     http://ec.europa.eu/justice/data-protection/files/privacy-shield-adequacy-communication_en.pdf

                  .

                     (3)
                  Pojem „osobné informácie“ použitý v zastrešujúcej dohode je synonymom pojmu „osobné údaje“, ktorý sa používa v EÚ.

                     (4)
                  Návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií a o voľnom pohybe takýchto údajov, COM/2012/010 final – 2012/0010 (COD), dostupný na adrese:

                     http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SK/TXT/PDF/?uri=CELEX:52012PC0010&from=sk

                     (5)
                  Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov a o voľnom pohybe takýchto údajov (všeobecné nariadenie o ochrane údajov), COM(2012) 11 final – 2012/0011 (COD), dostupný na adrese:

                     http://ec.europa.eu/justice/data-protection/document/review2012/com_2012_11_sk.pdf

                  .

                     (6)
                  Dohoda medzi Spojenými štátmi americkými a Európskou úniou o využívaní osobných záznamov o cestujúcich a ich postupovaní Ministerstvu vnútornej bezpečnosti Spojených štátov amerických, Ú. v. EÚ L 215, 11.8.2012, s. 5.

                     (7)
                  Dohoda medzi Európskou úniou a Spojenými štátmi americkými o spracovaní a zasielaní údajov obsiahnutých vo finančných správach z Európskej únie do Spojených štátov amerických na účely Programu na sledovanie financovania terorizmu, Ú. v. EÚ L 195, 27.7.2010, s. 5.

                     (8)
                  Vo štvrtom odôvodnení preambuly sa uvádza, že zastrešujúcou dohodou sa nemenia alebo nepodmieňujú dohody, v ktorých sa ustanovuje, že poskytujú primeranú úroveň ochrany údajov, ani sa ňou inak neodchyľuje od takýchto dohôd, s výnimkou ustanovenia o súdnych prostriedkoch nápravy v článku 19, ktoré sa bude uplatňovať aj na ne. Týka sa to dohôd o PNR a TFTP.

                     (9)
                  Podľa zákona USA o súdnych prostriedkoch nápravy je „zahrnutou krajinou“ krajina, ktorá i) uzavrela dohodu s USA, ktorou sa ustanovujú primerané opatrenia na ochranu súkromia v prípade poskytnutia informácií na účely presadzovania práva (alebo ktorá poskytla informácie na účely presadzovania práva a prijala primerané opatrenia na ochranu súkromia vo vzťahu k týmto poskytnutým informáciám); ii) povoľuje prenos osobných údajov na komerčné účely prostredníctvom dohody s USA alebo ináč; iii) ktorej politiky v oblasti prenosu osobných údajov na komerčné účely neohrozujú záujmy Spojených štátov v oblasti národnej bezpečnosti. Označenie krajiny ako „zahrnutej krajiny“ vykonáva generálny prokurátor USA.

                     (10)
                  Pozri bod 57 a bod BJ uznesenia z 12. marca 2014 o programe sledovania Národnej bezpečnostnej agentúry Spojených štátov amerických, orgánoch sledovania v jednotlivých členských štátoch a ich vplyve na základné práva občanov EÚ a na transatlantickú spoluprácu v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí, (2013/2188(INI)), dostupné na adrese

                     http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P7-TA-2014-0230+0+DOC+XML+V0//SK

                  .

                     (11)
                  Vo federatívnej republike existuje rozdelenie právomocí medzi federálnu vládu a vlády jednotlivých štátov (pozri v tejto súvislosti aj článok 5 ods. 2 zastrešujúcej dohody).

                     (12)
                  Súhlas z [dátum], Ú. v. EÚ C [...], [...], s. [...].

                     (13)
                  Ú. v. EÚ...

                     (14)
                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady o ochrane fyzických osôb pri spracúvaní osobných údajov príslušnými orgánmi na účely predchádzania trestným činom, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania alebo na účely výkonu trestných sankcií a o voľnom pohybe takýchto údajov a o zrušení rámcového rozhodnutia Rady 2008/977/SVV.

                     (15)
                  Dátum nadobudnutia platnosti dohody pre Európsku úniu uverejní Generálny sekretariát Rady v Úradnom vestníku Európskej únie.

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli29. 4. 2016
            COM(2016) 237 final
            PRÍLOHA
            DOHODA MEDZI SPOJENÝMI ŠTÁTMI AMERICKÝMIA EURÓPSKOU ÚNIOU O OCHRANE OSOBNÝCH INFORMÁCIÍ V SÚVISLOSTI S PREDCHÁDZANÍM TRESTNÝM ČINOM, ICH VYŠETROVANÍM, ODHAĽOVANÍM A STÍHANÍM
            k
            návrhu rozhodnutia Rady
            o uzavretí Dohody medzi Spojenými štátmi americkými a Európskou úniou o ochrane osobných informácií v súvislosti s predchádzaním trestným činom, ich vyšetrovaním, odhaľovaním a stíhaním v mene Európskej únie

               DOHODA MEDZI SPOJENÝMI ŠTÁTMI AMERICKÝMI A

               EURÓPSKOU ÚNIOU O OCHRANE OSOBNÝCH INFORMÁCIÍ V SÚVISLOSTI S PREDCHÁDZANÍM TRESTNÝM ČINOM, ICH VYŠETROVANÍM, ODHAĽOVANÍM A STÍHANÍM

               OBSAH

                  Preambula

                  Článok 1:
                     Účel

                  Článok 2:
                     Vymedzenie pojmov

                  Článok 3:
                     Rozsah pôsobnosti

                  Článok
                     4:
                     Nediskriminácia

               Článok 5:
                     Účinok dohody

                  Článok 6:
                     Obmedzenie účelu a využitia

                  Článok 7:
                     Následný prenos

               Článok 8:
                     Zachovanie kvality a integrity informácií

                  Článok 9:
                     Bezpečnosť informácií

               Článok 10:
                     Oznámenie incidentu v oblasti bezpečnosti informácií

               Článok 11:
                     Uchovávanie záznamov

               Článok 12:
                     Doba uchovávania

                  Článok 13:
                     Osobitné kategórie osobných informácií

               Článok 14:
                     Zodpovednosť

                  Článok 15:
                     Automatizované rozhodnutia

                  Článok 16:
                     Prístup

               Článok 17:
                     Oprava

               Článok 18:
                     Správne prostriedky nápravy

               Článok 19:
                     Súdne prostriedky nápravy

               Článok 20:
                     Transparentnosť

               Článok 21:
                     Účinný dozor

               Článok 22:
                     Spolupráca medzi orgánmi dozoru

                  Článok 23:
                     Spoločné preskúmanie

               Článok 24:
                     Oznamovanie

               Článok 25:
                     Konzultácie

               Článok 26:
                     Pozastavenie vykonávania

               Článok 27:
                     Územná pôsobnosť

               Článok 28:
                     Doba platnosti

               Článok 29:
                     Nadobudnutie platnosti a vypovedanie

               Súc si vedomé, že Spojené štáty a Európska únia sú odhodlané zaručiť vysokú úroveň ochrany osobných informácií, ktoré sa vymieňajú v súvislosti s predchádzaním trestným činom vrátane terorizmu, ich vyšetrovaním, odhaľovaním a stíhaním;

               Želajúc si vytvoriť trvalý právny rámec na uľahčenie výmeny informácií, ktoré sú nevyhnutné na predchádzanie trestným činom vrátane terorizmu, ich vyšetrovanie, odhaľovanie a stíhanie ako prostriedok na ochranu svojich demokratických spoločností a spoločných hodnôt;

               Želajúc si stanoviť ochranné normy pre výmenu osobných informácií na základe existujúcich aj budúcich dohôd medzi USA a EÚ a jej členskými štátmi v oblasti predchádzania trestným činom vrátane terorizmu, ich vyšetrovania, odhaľovania a stíhania;

               Uznávajúc, že v niektorých existujúcich dohodách medzi zmluvnými stranami, ktoré sa týkajú spracúvania osobných informácií, sa ustanovuje, že poskytujú primeranú úroveň ochrany v rámci svojho rozsahu právomoci, zmluvné strany potvrdzujú, že táto dohoda sa nemá vykladať tak, že sa ňou menia alebo podmieňujú uvedené dohody alebo sa ňou inak odchyľuje od uvedených dohôd; poznamenávajú však, že záväzky stanovené v článku 19 tejto dohody o súdnych prostriedkoch nápravy by sa vzťahovali na všetky prenosy, ktoré patria do pôsobnosti tejto dohody, a že tým nie je dotknuté žiadne budúce preskúmanie alebo zmena uvedených dohôd za podmienok v nich stanovených;

               Berúc na vedomie, že dlhodobé tradície rešpektovania súkromia fyzických osôb u oboch zmluvných strán, ako sa napríklad odrážajú v Zásadách ochrany súkromia a osobných údajov na účely presadzovania práva (Principles on Privacy and Personal Data Protection for Law Enforcement Purposes), ktoré vypracovala kontaktná skupina EÚ a USA na vysokej úrovni pre výmenu informácií a ochranu súkromia a osobných údajov, Charte základných práv Európskej únie a príslušných právnych predpisoch EÚ, Ústave a príslušných zákonoch Spojených štátov a Zásadách spravodlivých postupov v oblasti informácií (Fair Information Practice Principles) Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj a

               Uznávajúc zásady proporcionality a nevyhnutnosti, relevantnosti a opodstatnenosti, ako ich zmluvné strany uplatňujú vo svojich právnych rámcoch;

               SPOJENÉ ŠTÁTY AMERICKÉ A EURÓPSKA ÚNIA SA DOHODLI TAKTO:

               Článok 1: Účel dohody

               1.
                     Účelom tejto dohody je zabezpečiť vysokú úroveň ochrany osobných informácií a posilniť spoluprácu medzi Spojenými štátmi a Európskou úniou a jej členskými štátmi v súvislosti s predchádzaním trestným činom vrátane terorizmu, ich vyšetrovaním, odhaľovaním alebo stíhaním.

               2.
                     Na tento účel sa touto dohodou stanovuje rámec pre ochranu osobných informácií, ktoré sa prenášajú medzi Spojenými štátmi na jednej strane a Európskou úniou alebo jej členskými štátmi na strane druhej.

               3.
                     Táto dohoda samotná nie je právnym základom pre žiaden prenos osobných informácií. Právny základ takýchto prenosov sa musí vždy vyžadovať.

               Článok 2: Vymedzenie pojmov

               Na účely tejto dohody sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

               1.„Osobné informácie“ sú informácie, ktoré sa týkajú identifikovanej alebo identifikovateľnej fyzickej osoby. Identifikovateľná osoba je osoba, ktorú možno identifikovať priamo alebo nepriamo, najmä odkazom na identifikačné číslo alebo na jeden či viaceré prvky, ktoré sú špecifické pre fyzickú, fyziologickú, mentálnu, ekonomickú, kultúrnu alebo sociálnu identitu tejto osoby.

               2.„Spracúvanie osobných informácií“ je operácia alebo súbor operácií, ktoré zahŕňajú získavanie, uchovávanie, využívanie, zmenu, usporadúvanie alebo štruktúrovanie, poskytovanie alebo šírenie či manipuláciu.

               3.„Zmluvné strany“ sú Európska únia a Spojené štáty americké.

               4.„Členský štát“ je členský štát Európskej únie.

               5.„Príslušný orgán“ je v prípade Spojených štátov vnútroštátny orgán presadzovania práva USA príslušný v oblasti predchádzania trestným činom vrátane terorizmu, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania, a v prípade Európskej únie orgán Európskej únie a orgán členského štátu príslušný v oblasti predchádzania trestným činom vrátane terorizmu, ich vyšetrovania, odhaľovania alebo stíhania.

               Článok 3: Rozsah pôsobnosti

               1.
                     Táto dohoda sa vzťahuje na osobné informácie, ktoré sa prenášajú medzi príslušnými orgánmi jednej zmluvnej strany a príslušnými orgánmi druhej zmluvnej strany alebo iným spôsobom v súlade s dohodou uzavretou medzi Spojenými štátmi a Európskou úniou alebo jej členskými štátmi na predchádzanie trestným činom vrátane terorizmu, ich odhaľovanie, vyšetrovanie a stíhanie.

               2.
                     Táto dohoda nemá vplyv na prenosy alebo iné formy spolupráce medzi orgánmi členských štátov a Spojených štátov zodpovedných za ochranu národnej bezpečnosti, ktoré nie sú uvedené v článku 2 ods. 5, a tieto prenosy alebo iné formy spolupráce ňou nie sú dotknuté.

               Článok 4: Nediskriminácia

               Každá zmluvná strana plní svoje záväzky podľa tejto dohody na účely ochrany osobných informácií svojich štátnych príslušníkov a štátnych príslušníkov druhej zmluvnej strany bez ohľadu na ich štátnu príslušnosť a bez svojvoľnej a neopodstatnenej diskriminácie.

               Článok 5: Účinok dohody

               1.
                     Táto dohoda podľa potreby dopĺňa, ale nenahrádza ustanovenia týkajúce sa ochrany osobných informácií v medzinárodných zmluvách medzi zmluvnými stranami alebo medzi Spojenými štátmi a členskými štátmi, ktoré upravujú otázky patriace do pôsobnosti tejto dohody.

               2.
                     Zmluvné strany prijmú všetky opatrenia potrebné na vykonávanie tejto dohody, najmä svojich záväzkov týkajúcich sa prístupu, opravy a správnych a súdnych prostriedkov nápravy pre fyzické osoby, ktoré sú v nej ustanovené. Fyzické osoby a subjekty môžu uplatňovať ochranu a prostriedky nápravy stanovené v tejto dohode spôsobmi stanovenými v príslušných vnútroštátnych právnych predpisoch zmluvných strán. V Spojených štátoch sa záväzky uplatňujú v súlade s ich základnými zásadami federalizmu.

               3.
                     Na základe uvedenia odseku 2 do účinnosti sa spracúvanie osobných informácií Spojenými štátmi alebo Európskou úniou a jej členskými štátmi vo veciach patriacich do pôsobnosti tejto dohody považuje za spracúvanie v súlade s ich príslušnými právnymi predpismi na ochranu údajov, ktoré obmedzujú alebo podmieňujú medzinárodné prenosy osobných informácií, a nevyžaduje sa žiadne ďalšie povolenie podľa uvedených právnych predpisov.

               Článok 6: Obmedzenie účelu a využitia

               1.
                     Prenos osobných informácií musí byť na konkrétne účely, ktoré sú prípustné podľa právneho základu prenosu, ako sa ustanovuje v článku 1.

               2.
                     Následné spracúvanie osobných informácií zmluvnou stranou nesmie byť nezlučiteľné s účelmi, na ktoré boli prenesené. Zlučiteľné spracúvanie zahŕňa spracúvanie za podmienok stanovených v existujúcich medzinárodných dohodách a písomných medzinárodných rámcoch na predchádzanie závažným trestným činom, ich odhaľovanie, vyšetrovanie alebo stíhanie. Každé takéto spracúvanie osobných informácií inými vnútroštátnym orgánmi presadzovania práva, regulačnými orgánmi alebo správnymi orgánmi musí byť v súlade s ustanoveniami tejto dohody.

               3.
                     Týmto článkom nie je dotknutá možnosť príslušného orgánu, ktorý prenos uskutočňuje, vyžadovať v konkrétnom prípade splnenie ďalších podmienok v rozsahu, v akom to umožňuje právny rámec prenosu. Takéto podmienky nezahŕňajú všeobecné podmienky ochrany údajov, teda uložené podmienky, ktoré nesúvisia s konkrétnymi okolnosťami daného prípadu. Ak sa na informácie vzťahujú podmienky, prijímajúci príslušný orgán ich dodrží. Príslušný orgán poskytujúci informácie tiež môže vyžadovať od príjemcu, aby poskytol informácie o využití prenesených informácií.

               4.
                     Ak Spojené štáty na jednej strane a Európska únia alebo členský štát na druhej strane uzavrú dohodu o inom prenose osobných informácií ako v konkrétnych prípadoch, vyšetrovaniach alebo stíhaniach, určia v danej dohode účely, na ktoré sa informácie prenášajú a spracúvajú.

               5.
                     Zmluvné strany vo svojich právnych predpisoch zabezpečia, aby sa osobné informácie spracúvali spôsobom, ktorý je priamo relevantný a nie neúmerný alebo príliš rozsiahly vo vzťahu k účelu takéhoto spracúvania.

               Článok 7: Následný prenos

               1.
                     Keď príslušný orgán jednej zmluvnej strany uskutoční prenos osobných informácií týkajúcich sa konkrétneho prípadu príslušnému orgánu druhej zmluvnej strany, prenos týchto informácií štátu, ktorý nie je viazaný touto dohodou, alebo medzinárodnej organizácii sa môže uskutočniť len v prípade, že s tým súhlasí príslušný orgán, ktorý pôvodne poskytol tieto informácie.

               2.
                     Príslušný orgán, ktorý uskutočnil pôvodný prenos informácií, pri poskytovaní súhlasu podľa odseku 1 náležite zohľadní všetky relevantné faktory vrátane závažnosti trestného činu, účelu, na ktorý sa údaje pôvodne preniesli, a skutočnosti, či daný štát, ktorý nie je viazaný touto dohodou, alebo daná medzinárodná organizácia zaručuje primeranú úroveň ochrany osobných informácií. Môže tiež pre prenos stanoviť osobitné podmienky.

               3.
                     Ak Spojené štáty na jednej strane a Európska únia alebo členský štát na druhej strane uzavrú dohodu o inom prenose osobných informácií ako v konkrétnych prípadoch, vyšetrovaniach alebo stíhaniach, následný prenos osobných informácií sa môže uskutočniť len za osobitných podmienok stanovených v takej dohode, ktoré predstavujú náležité odôvodnenie následného prenosu. V dohode sa tiež stanovia primerané mechanizmy informovania medzi príslušnými orgánmi.

               4.
                     Žiadne ustanovenie tohto článku nemožno vykladať tak, že je ním dotknutá akákoľvek požiadavka, povinnosť alebo prax, podľa ktorej sa vyžaduje predchádzajúci súhlas príslušného orgánu, ktorý uskutočnil pôvodný prenos informácií, pred tým, ako sa uskutoční následný prenos informácií štátu alebo subjektu viazanému touto dohodou, pokiaľ úroveň ochrany údajov v danom štáte alebo subjekte nie je dôvodom na odopretie súhlasu na prenos alebo uloženie podmienok na uskutočnenie prenosu.

               Článok 8: Zachovanie kvality a integrity informácií

               Zmluvné strany prijmú primerané opatrenia na to, aby zabezpečili, že osobné informácie sa uchovávajú s takou úrovňou správnosti, relevantnosti, aktuálnosti a úplnosti, aká je potrebná a primeraná na ich zákonné spracúvanie. Na tento účel príslušné orgány zavedú postupy, ktorých cieľom je zabezpečiť kvalitu a integritu osobných informácií, a to vrátane:

               a)
                     opatrení uvedených v článku 17;

               b)
                     keď príslušný orgány, ktorý uskutočňuje prenos, nadobudne opodstatnené pochybnosti o relevantnosti, aktuálnosti, úplnosti alebo správnosti takýchto osobných informácií alebo posúdenia, ktoré preniesol, informuje o tom prijímajúci príslušný orgán, pokiaľ je to možné;

               c)
                     keď prijímajúci príslušný orgán nadobudne opodstatnené pochybnosti o relevantnosti, aktuálnosti, úplnosti alebo správnosti osobných informácií doručených od orgánu verejnej moci alebo posúdenia vykonaného príslušným orgánom, ktorý uskutočnil prenos, pokiaľ ide o správnosť informácií alebo spoľahlivosť zdroja, informuje o tom príslušný orgán, ktorý uskutočnil prenos, pokiaľ je to možné.

               Článok 9: Bezpečnosť informácií

               Zmluvné strany zabezpečia zavedenie primeraných technických, bezpečnostných a organizačných opatrení na ochranu osobných informácií proti všetkým týmto rizikám:

                  a)
                     náhodné alebo nezákonné zničenie;

                  b)
                     náhodná strata a

                  c)
                     neoprávnené poskytnutie, zmena, prístup alebo iné spracúvanie.

               Takéto opatrenia zahŕňajú primerané záruky týkajúce sa povolenia vyžadovaného na prístup k osobným informáciám.

               Článok 10: Oznámenie incidentu v oblasti bezpečnosti informácií

               1.
                     Po zistení incidentu zahŕňajúceho náhodnú stratu alebo zničenie, alebo neoprávnený prístup, poskytnutie alebo zmenu osobných informácií, ktorý predstavuje významné riziko škody, prijímajúci príslušný orgán urýchlene posúdi pravdepodobnosť a rozsah škody spôsobenej vo vzťahu k fyzickým osobám a integrite programu príslušného orgánu, ktorý uskutočnil prenos, a bezodkladne prijme primerané opatrenia na zmiernenie takejto škody.

               2.
                     Opatrenia na zmiernenie škody zahŕňajú oznámenie príslušnému orgánu, ktorý uskutočnil prenos. Oznámenie však môže:

                  a) zahŕňať primerané obmedzenia, pokiaľ ide o ďalšie zasielanie oznámenia;

                  b) byť odložené alebo opomenuté, ak by mohlo ohroziť národnú bezpečnosť;

                  c) byť odložené, ak by mohlo ohroziť operácie na účely verejnej bezpečnosti.

               3.
                     Opatrenia na zmiernenie škody tiež zahŕňajú oznámenie adresované fyzickej osobe, ak je to vhodné vzhľadom na okolnosti incidentu, s výnimkou prípadov, keď by takéto oznámenie mohlo ohroziť:

                  a) verejnú alebo národnú bezpečnosť;

                  b) úradné zisťovanie, vyšetrovanie alebo konanie;

                  c) predchádzanie trestným činom, ich odhaľovanie, vyšetrovanie alebo stíhanie;

                  d) práva a slobody tretích osôb, najmä ochranu obetí a svedkov.

               4.
                     Príslušné orgány zapojené do prenosu osobných informácií môžu uskutočniť konzultácie o incidente a reakcii naň.

               Článok 11: Uchovávanie záznamov

               1.
                     Zmluvné strany zavedú účinné spôsoby preukazovania zákonnosti spracúvania osobných informácií, ktoré môžu zahŕňať používanie protokolov, ako aj iných foriem záznamov.

               2.
                     Príslušné orgány môžu používať protokolovanie a záznamy na zabezpečenie riadneho fungovania dotknutých databáz alebo súborov, na zabezpečenie integrity a bezpečnosti údajov a v prípade potreby na dodržiavanie postupov zálohovania.

               Článok 12: Doba uchovávania

               1.
                     Zmluvné strany stanovia vo svojich platných právnych rámcoch konkrétne doby uchovávania pre záznamy, ktoré obsahujú osobné informácie, ktorých cieľom je zabezpečiť, aby sa osobné informácie neuchovávali dlhšie, ako je nevyhnutné a primerané. Pri týchto dobách uchovávania sa zohľadnia účely spracúvania, povaha údajov a orgán, ktorých ich spracúva, vplyv na príslušné práva a záujmy dotknutých osôb a ďalšie relevantné právne okolnosti.

               2.
                     Ak Spojené štáty na jednej strane a Európska únia alebo členský štát na druhej strane uzavrú dohodu o inom prenose osobných informácií ako v konkrétnych prípadoch, vyšetrovaniach alebo stíhaniach, obsahuje daná dohoda osobitné ustanovenie o dobách uchovávania, na ktorom sa zmluvné strany dohodnú.

               3.
                     Zmluvné strany stanovia postupy pravidelného preskúmania doby uchovávania s cieľom určiť, či zmenené okolnosti vyžadujú zmenu danej doby.

               4.
                     Zmluvné strany tieto doby uchovávania uverejnia alebo inak sprístupnia verejnosti.

               Článok 13: Osobitné kategórie osobných informácií

               1.
                     Spracúvanie osobných informácií, ktoré odhaľujú rasový alebo etnický pôvod, politické názory, náboženské alebo iné presvedčenie, členstvo v odborových organizáciách, alebo osobných informácií týkajúcich sa zdravia alebo sexuálneho života sa môže uskutočňovať len za primeraných záruk v súlade s právom. Takéto primerané záruky môžu zahŕňať: obmedzenie účelov, na ktoré sa informácie môžu spracúvať, ako napríklad spracúvanie len v jednotlivých prípadoch; maskovanie, vymazanie alebo blokovanie informácií po dosiahnutí účelu, na ktoré sa spracúvali; obmedzenie personálu, ktorý má prístup k informáciám; požiadavka špecializovaného školenia personálu, ktorý má prístup k informáciám; požiadavka povolenia dozorného orgánu na prístup k informáciám; alebo iné ochranné opatrenia. Pri týchto zárukách sa náležite zohľadní povaha informácií, najmä ich citlivosť, a účel, na ktorý sa spracúvajú.

               2.
                     Ak Spojené štáty na jednej strane a Európska únia alebo členský štát na druhej strane uzavrú dohodu o inom prenose osobných informácií ako v konkrétnych prípadoch, vyšetrovaniach alebo stíhaniach, v danej dohode podrobne stanovia normy a podmienky, za ktorých sa takéto informácie môžu spracúvať, pričom sa náležite zohľadní povaha informácií a účel, na ktorý sa využívajú.

               Článok 14: Zodpovednosť

               1.
                     Zmluvné strany zavedú opatrenia na presadzovanie zodpovednosti za spracúvanie informácií v rámci pôsobnosti tejto dohody svojimi príslušnými orgánmi a akýmikoľvek inými svojimi orgánmi, ktorým sa osobné informácie prenesú. Takéto opatrenia zahŕňajú oznámenie záruk vzťahujúcich sa na prenos osobných informácií podľa tejto dohody a prípadných podmienok uložených príslušným orgánom, ktorý uskutočňuje prenos, podľa článku 6 ods. 3. Závažné pochybenie sa rieši primeranými a odrádzajúcimi trestnými, občianskoprávnymi alebo správnymi sankciami.

               2.
                     Opatrenia stanovené v odseku 1 zahŕňajú podľa potreby prerušenie prenosu osobných údajov orgánom územných celkov zmluvných strán, na ktoré sa nevzťahuje táto dohoda a ktoré účinne nechránili osobné informácie, pričom sa zohľadní účel tejto dohody a osobitne jej ustanovenia o obmedzení účelu a využitia a následnom prenose.

               3.
                     Keď má jedna zmluvná strana podozrenie, že sa tento článok riadne nevykonáva, môže požiadať druhú zmluvnú stranu o poskytnutie relevantných informácií v prípade potreby vrátane informácií o opatreniach prijatých podľa tohto článku.

               Článok 15: Automatizované rozhodnutia

               Rozhodnutie s významne nepriaznivými dôsledkami na relevantné záujmy fyzickej osoby sa nesmie zakladať výlučne na automatizovanom spracúvaní osobných informácií bez ľudskej účasti okrem prípadov, keď to umožňuje vnútroštátne právo a keď existujú primerané záruky vrátane možnosti domáhať sa ľudského zásahu.

               Článok 16: Prístup

               1.
                     Zmluvné strany zabezpečia, aby mala každá fyzická osoba možnosť žiadať o prístup k svojim osobným informáciám a aby sa jej s výhradou obmedzení stanovených v odseku 2 vyhovelo. O takýto prístup možno žiadať a možno ho dosiahnuť u príslušného orgánu v súlade s príslušným právnym rámcom štátu, v ktorom sa žiada o nápravu.

               2.
                     Získanie takýchto informácií v konkrétnom prípade môže byť podmienené primeranými obmedzeniami stanovenými vo vnútroštátnom práve, pričom sa zohľadnia oprávnené záujmy dotknutej fyzickej osoby, s cieľom:

                  a) chrániť práva a slobody tretích osôb vrátane ich súkromia;

                  b) chrániť verejnú a národnú bezpečnosť;

               c) chrániť informácie citlivé z hľadiska presadzovania práva;

                  d) zabrániť mareniu úradného alebo súdneho zisťovania, vyšetrovania alebo konania;

               e) zabrániť ohrozeniu predchádzania trestným činom, ich odhaľovania, vyšetrovania alebo stíhania alebo výkonu trestných sankcií;

               f) inak chrániť záujmy stanovené v právnych predpisoch týkajúcich sa práva na informácie a prístupu verejnosti k dokumentom.

               3.
                     Prístup fyzickej osoby k jej osobným informáciám sa nesmie podmieniť neprimeranými výdavkami.

               4.
                     Ak to umožňujú príslušné vnútroštátne právne predpisy, môže fyzická osoba poveriť orgán dozoru alebo iného zástupcu, aby v jej mene požiadal o prístup.

               5.
                     Ak sa prístup zamietne alebo obmedzí, dožiadaný príslušný orgán bez zbytočného odkladu poskytne fyzickej osobe alebo jej náležite splnomocnenému zástupcovi podľa odseku 4 dôvody zamietnutia alebo obmedzenia prístupu.

               Článok 17: Oprava

               1.
                     Zmluvné strany zabezpečia, aby každá fyzická osoba mala právo žiadať o korekciu alebo opravu svojich osobných informácií, ktoré považuje za nesprávne alebo ktoré boli nenáležite spracúvané. Korekcia alebo oprava môže zahŕňať doplnenie, vymazanie, blokovanie alebo iné opatrenia alebo spôsoby riešenia nesprávností alebo nenáležitého spracúvania. O takúto korekciu alebo opravu možno žiadať a možno ju dosiahnuť u príslušného orgánu v súlade s príslušným právnym rámcom štátu, v ktorom sa žiada o nápravu.

               2.
                     Ak prijímajúci príslušný orgán dospeje na základe:

                  a)
                     žiadosti podľa odseku 1;

                  b)
                     oznámenia poskytovateľa alebo

                  c)
                     vlastného vyšetrovania alebo zisťovania

               k záveru, že informácie, ktoré získal na základe tejto dohody, sú nesprávne alebo boli nenáležite spracúvané, prijme opatrenia na ich doplnenie, vymazanie, blokovanie alebo iné vhodné spôsoby korekcie alebo opravy.

               3.
                     Ak to umožňujú príslušné vnútroštátne právne predpisy, môže fyzická osoba poveriť orgán dozoru alebo iného zástupcu, aby v jej mene požiadal o korekciu alebo opravu.

               4.
                     Ak sa korekcia alebo oprava zamietne alebo obmedzí, dožiadaný príslušný orgán bez zbytočného odkladu poskytne fyzickej osobe alebo jej náležite splnomocnenému zástupcovi podľa odseku 3 odpoveď obsahujúcu dôvody zamietnutia alebo obmedzenia korekcie alebo opravy.

               Článok 18: Správne prostriedky nápravy

               1.
                     Zmluvné strany zabezpečia, aby každá fyzická osoba mala právo na správny prostriedok nápravy, keď sa domnieva, že jej žiadosť o prístup podľa článku 16 alebo o opravu nesprávnych informácií alebo nenáležitého spracúvania podľa článku 17 bola neopodstatnene zamietnutá. O takúto nápravu možno žiadať a možno ju dosiahnuť u príslušného orgánu v súlade s príslušným právnym rámcom štátu, v ktorom sa žiada o nápravu.

               2.
                     Ak to umožňujú príslušné vnútroštátne právne predpisy, môže fyzická osoba poveriť orgán dozoru alebo iného zástupcu, aby v jej mene požiadal o nápravu.

               3.
                     Príslušný orgán, u ktorého sa žiada o nápravu, uskutoční zodpovedajúce zisťovanie a overovanie a bez zbytočného odkladu zašle odpoveď o výsledku vrátane prípadných prijatých opatrení na zlepšenie alebo nápravu v písomnej forme vrátane elektronických prostriedkov. Oznámenie o postupe pri žiadosti o ďalší správny prostriedok nápravy sa stanoví podľa článku 20.

               Článok 19: Súdne prostriedky nápravy

               1.
                     Zmluvné strany stanovia vo svojich platných právnych rámcoch, že každý občan zmluvnej strany má – s výhradou prípadnej požiadavky vyčerpať najprv správne prostriedky nápravy – právo na súdne preskúmanie, pokiaľ ide o:

               a)
                     zamietnutie prístupu k záznamom obsahujúcim jeho osobné informácie zo strany príslušného orgánu;

               b)
                     zamietnutie zmeny záznamov obsahujúcich jeho osobné informácie zo strany príslušného orgánu a

               c)
                     nezákonné poskytnutie takýchto informácií, ktoré sa uskutočnilo vedome alebo úmyselne, a to vrátane možnosti náhrady škody.

               2.
                     O takéto súdne preskúmanie možno žiadať a možno ho dosiahnuť v súlade s príslušným právnym rámcom štátu, v ktorom sa žiada o nápravu.

               3.
                     Odsekmi 1 a 2 nie je dotknuté akékoľvek iné súdne preskúmanie dostupné v súvislosti so spracúvaním osobných informácií fyzickej osoby podľa právnych predpisov štátu, v ktorom sa žiada o nápravu.

               4.
                     V prípade pozastavenia uplatňovania alebo vypovedania tejto dohody článok 26 ods. 2 ani článok 29 ods. 3 nepredstavujú základ pre súdny prostriedok nápravy, ktorý už nie je dostupný podľa právnych predpisov dotknutej zmluvnej strany.

               Článok 20: Transparentnosť

               1.
                     Zmluvné strany ustanovia oznámenie adresované fyzickej osobe týkajúce sa jej osobných informácií, ktoré môžu príslušné orgány uverejniť v rámci uverejňovania všeobecných oznamov alebo doručiť dotknutej osobe vo forme a v lehote stanovenej v právnych predpisoch, ktoré sa vzťahujú na orgán, ktorý toto oznámenie vykonáva, a to pokiaľ ide o:

                  a)
                     spôsoby spracúvania takýchto informácií týmto orgánom;

                  b)
                     účely, na ktoré sa informácie môžu vymieňať s inými orgánmi;

                  c)
                     právne predpisy alebo pravidlá, podľa ktorých sa takéto spracúvanie uskutočňuje;

                  d)
                     tretie strany, ktorým sa takéto informácie poskytujú, a

                  e)
                     prístup, korekciu alebo opravu a dostupné prostriedky nápravy.

               2.
                     Na takúto požiadavku oznámenia sa vzťahujú primerané obmedzenia podľa vnútroštátnych právnych predpisov, pokiaľ ide o otázky stanovené v článku 16 ods. 2 písm. a) až f).

               Článok 21: Účinný dozor

               1.
                     Zmluvné strany zabezpečia, aby existoval jeden alebo viacero orgánov verejného dozoru, ktoré:

               a)
                     vykonávajú funkcie a právomoci nezávislého dozoru vrátane preskúmania, vyšetrovania a zásahu, podľa potreby aj z vlastného podnetu;

               b)
                     majú právomoc prijímať sťažnosti fyzických osôb týkajúce sa opatrení, ktorými sa vykonáva táto dohoda, a konať na ich základe a

               c)
                     majú právomoc postúpiť zistené prípady porušovania právnych predpisov súvisiacich s touto dohodou na začatie stíhania alebo disciplinárneho konania, ak je to vhodné.

               2.
                     Európska únia stanoví, že dozor podľa tohto článku vykonávajú jej orgány na ochranu údajov a orgány na ochranu údajov členských štátov.

               3.
                     Spojené štáty stanovia, že dozor podľa tohto článku vykonávajú súčasne viaceré orgány, medzi ktoré okrem iného patria generálni inšpektori, hlavní úradníci pre ochranu súkromia, úrady pre zodpovednosť vlády, výbory pre dozor nad ochranou súkromia a občianskych slobôd a iné príslušné výkonné a legislatívne orgány na preskúmavanie súkromných a občianskych slobôd.

               Článok 22: Spolupráca medzi orgánmi dozoru

               1.
                     Konzultácie medzi orgánmi, ktoré vykonávajú dozor podľa článku 21, sa uskutočňujú podľa potreby vzhľadom na výkon funkcií v súvislosti s touto dohodou a s cieľom zabezpečiť účinné vykonávanie ustanovení článkov 16, 17 a 18.

               2.
                     Zmluvné strany zriadia národné kontaktné miesta, ktoré budú pomáhať pri určovaní orgánu dozoru, na ktorý sa treba obrátiť v konkrétnom prípade.

               Článok 23: Spoločné preskúmanie

               1.
                     Zmluvné strany uskutočnia pravidelné spoločné preskúmania politík a postupov, ktorými vykonávaj túto dohodu, a ich účinnosť. V rámci spoločných preskúmaní venujú osobitnú pozornosť účinnému vykonávaniu ochrany podľa článku 14 o zodpovednosti, článku 16 o prístupe, článku 17 o oprave, článku 18 o správnych prostriedkoch nápravy a článku 19 o súdnych prostriedkoch nápravy.

               2.
                     Prvé spoločné preskúmanie sa uskutoční najneskôr tri roky po nadobudnutí platnosti tejto dohody a potom sa uskutočňuje pravidelne. Zmluvné strany spoločne vopred určia spôsoby a podmienky preskúmania a navzájom si oznámia zloženie svojich delegácií, ktoré zahŕňajú zástupcov z orgánov verejného dozoru uvedených v článku 21 o účinnom dozore a z orgánov presadzovania práva a justičných orgánov. Zistenia spoločného preskúmania sa zverejnia.

               3.
                     Ak zmluvné strany alebo Spojené štáty a členský štát uzavrú inú dohodu, ktorej predmet patrí do pôsobnosti tejto dohody a v ktorej sa ustanovujú spoločné preskúmania, takéto spoločné preskúmania sa nezdvojujú a v prípade relevantnosti sa ich zistenia zahrnú do zistení spoločného preskúmania tejto dohody.

               Článok 24: Oznamovanie

               1.
                     Spojené štáty oznámia Európskej únii každé označenie zo strany orgánov USA v súvislosti s článkom 19 a každú jeho zmenu.

               2.
                     Zmluvné strany vynaložia primerané úsilie na vzájomné oznamovanie prijatia akýchkoľvek zákonov alebo právnych predpisov, ktoré sa vecne týkajú vykonávania tejto dohody, podľa možnosti pred tým, ako nadobudnú účinnosť.

               Článok 25: Konzultácie

               V prípade akýchkoľvek sporov týkajúcich sa výkladu alebo uplatňovania tejto dohody uskutočnia zmluvné strany konzultácie s cieľom dosiahnuť vzájomne prijateľné riešenie.

               Článok 26: Pozastavenie vykonávania

               1.
                     V prípade závažného porušenia tejto dohody môže ktorákoľvek zo zmluvných strán celkom alebo sčasti pozastaviť vykonávanie tejto dohody písomným oznámením doručeným diplomatickou cestou druhej zmluvnej strane. Písomné oznámenie sa zašle až po tom, ako zmluvné strany napriek konzultáciám trvajúcim primeranú dobu nedospeli k riešeniu, a pozastavenie vykonávania je účinné od dvadsiateho dňa od doručenia oznámenia. Pozastavenie vykonávania môže ukončiť pozastavujúca zmluvná strana písomným oznámením druhej zmluvnej strane. Ukončenie pozastavenia vykonávania je účinné bezodkladne po doručení oznámenia.

               2.
                     Bez ohľadu na prípadné pozastavenie vykonávania tejto dohody sa osobné údaje patriace do pôsobnosti tejto dohody a prenesené pred pozastavením jej vykonávania ďalej spracúvajú v súlade s touto dohodou.

               Článok 27: Územná pôsobnosť

                        1.
                              Táto dohoda sa uplatňuje v Dánsku, Spojenom kráľovstve alebo Írsku, iba ak Európska komisia písomne oznámi Spojeným štátom, že Dánsko, Spojené kráľovstvo alebo Írsko rozhodli, že sa táto dohoda bude vzťahovať na ich štát.

                        2.
                              Ak Európska komisia oznámi Spojeným štátom, že sa dohoda bude uplatňovať v Dánsku, Spojenom kráľovstve alebo Írsku, pred nadobudnutím platnosti tejto dohody, začne sa táto dohoda v týchto štátoch uplatňovať odo dňa nadobudnutia platnosti.

                        3.
                              Ak Európska komisia oznámi Spojeným štátom, že sa dohoda bude uplatňovať v Dánsku, Spojenom kráľovstve alebo Írsku, po nadobudnutí platnosti tejto dohody, začne sa táto dohoda v týchto štátoch uplatňovať od prvého dňa mesiaca nasledujúceho po doručení oznámenia Spojeným štátom.

               Článok 28: Doba platnosti dohody

               Táto dohoda sa uzaviera na dobu neurčitú.

               Článok 29: Nadobudnutie platnosti a vypovedanie

               1.
                     Táto dohoda nadobúda platnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po dni, keď si zmluvné strany vymenia oznámenia o ukončení vnútorných postupov potrebných na nadobudnutie platnosti.

               2.
                     Ktorákoľvek zo zmluvných strán môže vypovedať dohodu písomným oznámením doručeným diplomatickou cestou druhej zmluvnej strane. Vypovedanie nadobúda účinnosť tridsať dní odo dňa doručenia takéhoto oznámenia.

               3.
                     Bez ohľadu na prípadné vypovedanie tejto dohody sa osobné informácie patriace do pôsobnosti tejto dohody a prenesené pred jej vypovedaním ďalej spracúvajú v súlade s touto dohodou.

               NA DÔKAZ TOHO dolupodpísaní splnomocnení zástupcovia podpísali túto dohodu.

               V ___ (dňa) ___ ___ 201_ v dvoch pôvodných vyhotoveniach v anglickom jazyku. Táto dohoda sa v súlade s právom EÚ vyhotoví v EÚ aj v bulharskom, českom, dánskom, estónskom, fínskom, francúzskom, gréckom, holandskom, chorvátskom, írskom, litovskom, lotyšskom, maďarskom, maltskom, nemeckom, poľskom, portugalskom, rumunskom, slovenskom, slovinskom, španielskom, švédskom a talianskom jazyku. Tieto ďalšie jazykové znenia sa môžu autentifikovať výmenou diplomatických nót medzi Spojenými štátmi a Európskou úniou. V prípade rozdielu má pred ostatnými jazykovými verziami prednosť anglické znenie.


Dôležité právne oznámenie

|

52009PC0183

Návrh rozhodnutie Rady, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2007/250/ES , ktorým sa Spojené kráľovstvo oprávňuje na zavedenie osobitného opatrenia odchylne od článku 193 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (Iba anglické znenie je autentické)  /* KOM/2009/0183 v konečnom znení */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 21.4.2009KOM(2009) 183 v konečnom zneníNávrhROZHODNUTIE RADY,ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2007/250/ES , ktorým sa Spojené kráľovstvo oprávňuje na zavedenie osobitného opatrenia odchylne od článku 193 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty(Iba anglické znenie je autentické)(predložená Komisiou)DÔVODOVÁ SPRÁVA1. SÚVISLOSTI NÁVRHUPodľa článku 395 smernice 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty[1] (ďalej len: „smernica o DPH“) môže Rada jednomyseľne na návrh Komisie oprávniť ktorýkoľvek členský štát, aby zaviedol osobitné opatrenia odchyľujúce sa od ustanovení tejto smernice s cieľom zjednodušiť výber dane z pridanej hodnoty (DPH) alebo zabrániť určitým daňovým únikom alebo vyhýbaniu sa daňovej povinnosti.Spojené kráľovstvo listom, ktorý zaevidoval generálny sekretariát Komisie 28. júla 2008, požiadalo o oprávnenie predĺžiť odchyľujúce sa opatrenie, schválené pôvodne rozhodnutím Rady 2007/250/ES zo 16. apríla 2007[2].Komisia v súlade s článkom 395 ods. 2 smernice o DPH listom zo 17. marca 2009 informovala ostatné členské štáty o žiadosti predloženej Spojeným kráľovstvom. Listom z 20. marca 2009 oznámila Spojenému kráľovstvu, že má všetky informácie potrebné na to, aby jeho žiadosť zvážila spôsobom opísaným v nasledujúcich odsekoch.Spojené kráľovstvo malo na základe rozhodnutia Rady 2007/250/ES povolenie do 30. apríla 2009 uplatňovať režim prenesenia daňovej povinnosti pri niektorých dodávkach mobilných telefónov a integrovaných obvodov v prípade, keď zdaniteľná suma bola rovná alebo vyššia ako 5 000 GBP. Za týchto okolností mala zdaniteľná osoba, ktorej sa tovar dodával, povinnosť zaplatiť DPH pri realizácii dodávky. Výsledkom bolo, že dodávateľ tovaru neúčtoval DPH zákazníkovi vtedy, ak sa zákazník mohol kvalifikovať ako zdaniteľná osoba na účely DPH. Takýto zákazník mohol za predpokladu, že mal plné právo na odpočítanie dane, DPH zodpovedajúcu dodávke priznať a súčasne odpočítať, v dôsledku čoho sa do štátnej pokladnice žiadna DPH neodviedla. Preto plnú sumu DPH do pokladnice musel zaplatiť maloobchodník, ktorý dodával tovar nezdaniteľným zákazníkom. Táto situácia sa odlišovala od všeobecného systému platby DPH po častiach, podľa ktorého každá zdaniteľná osoba (s právom na odpočítanie) v reťazci platí do pokladnice tú časť celkovej sumy DPH, ktorá zodpovedá rozdielu medzi sumou DPH, ktorú prijal od svojho zákazníka, a sumou DPH, ktorú zaplatil svojmu dodávateľovi.Spojené kráľovstvo požiadalo o túto výnimku, aby mohlo riešiť daňové podvody zo strany dodávateľov, ktorí v bežnom režime vyúčtujú DPH a potom zmiznú bez toho, aby splatnú DPH zaplatili, ale nechajú zákazníkovi faktúru platnú na účely odpočítania. Dôsledkom bol rozmach podvodov v rámci Spoločenstva na báze chýbajúceho subjektu (Missing Trader Intra-Community Fraud, MTIC), zneužívanie systému DPH, v ktorom sú oslobodené dodávky v členskom štáte odoslania dodávané zdaniteľným zákazníkom v inom členskom štáte, a dokonca aj podvody kolotočového typu, pri ktorom sa tovar niekoľkokrát dodáva medzi členskými štátmi.Na základe tejto situácie a po preukázaní historickej závažnosti tohto problému sa Spojenému kráľovstvu udelilo povolenie uplatňovať režim prenesenia daňovej povinnosti so stanovenou hranicou 5 000 GBP a pri obmedzenom množstve druhov výrobkov, ktoré sú najčastejšie predmetom podvodu. Zámerom je odstrániť možnosti podvodu s chýbajúcim subjektom, keďže by sa žiadna DPH neúčtovala.Na túto výnimku, ktorej cieľom je zabrániť určitým druhom daňových únikov alebo podvodov a ktorá mala za následok dodatočné bremeno pri dodržiavaní právnych predpisov, sa však vzťahovalo niekoľko podmienok a povolila sa len na krátke obdobie, pretože podľa ôsmeho odôvodnenia rozhodnutia Rady 2007/250/ES sa nedalo s istotou určiť, či sa ciele opatrenia podarí dosiahnuť.Objavili sa otázky týkajúce sa možného dôsledku opatrenia v tom, že sa podvody preorientujú na iné výrobky alebo na maloobchodnú úroveň. V tejto súvislosti sa v rozhodnutí Rady Spojenému kráľovstvu uložila povinnosť zaviesť primerané kontroly a podávať správy, aby sa zabezpečili potrebné informácie, a informovať Komisiu o týchto konkrétnych opatreniach, o monitorovaní situácie a jej celkovom hodnotení. Pochybnosti vyvstali takisto v súvislosti s dôsledkom opatrení v tom, že sa podvody presunú do iných členských štátov, a teda by sa prejavil na fungovaní systému DPH na vnútornom trhu. Tieto dôsledky bolo treba dôkladne posúdiť.V tejto súvislosti malo Spojené kráľovstvo ďalej povinnosť Komisii do 31. marca 2009 predložiť správu o celkovom hodnotení fungovania príslušných opatrení a predovšetkým o účinnosti opatrení a o všetkých dôkazoch toho, že daňové úniky sa preorientovali na iné výrobky alebo na maloobchodnú úroveň.Spojené kráľovstvo však v čase, keď podalo žiadosť o obnovenie výnimky, nebolo schopné poskytnúť potrebné informácie a odôvodnenia a predovšetkým nemohlo špecifikovať, do akej miery výnimka viedla k zníženiu počtu podvodov na báze chýbajúceho subjektu alebo podvodov kolotočového typu pri výrobkoch, na ktoré sa výnimka vzťahovala. Podstatné zníženie počtu týchto druhov podvodov sa v skutočnosti zaznamenalo už pred tým, ako sa zaviedol režim prenesenia daňovej povinnosti. Doteraz takisto chýba dôkladné posúdenie možného presunutia podvodov na maloobchodný sektor alebo do iných členských štátov, pričom všetky strany sú si vedomé skutočnosti, že lehota Spojeného kráľovstva na predloženie správy bola 31. marca 2009. Komisia zastáva názor, že správa by mala byť k dispozícii všetkým členským štátom.Spojené kráľovstvo tvrdí, že potrebuje viac času na to, aby mohlo lepšie posúdiť opatrenia a ich úspešnosť pri boji proti podvodom na báze chýbajúceho subjektu a podvodom kolotočového typu tak, aby sa nezaoberalo len teoretickými úvahami uvedenými už v oznámení Komisie o možných opatreniach zameraných na zmenu systému DPH s cieľom boja proti podvodom[3]. Spojené kráľovstvo nenavrhlo hodnotiace kritériá, ktoré by toto tvrdenie opodstatnili. Treba však poznamenať, že v pôvodnom návrhu prvej výnimky[4] Komisia navrhla konečný termín 31. december 2009, ale Rada sa usilovala skrátiť obdobie uplatňovania výnimky z dôvodov jej možných negatívnych vplyvov a jednohlasne sa dohodla na konečnom dátume 30. apríl 2009.Komisia chcela Spojenému kráľovstvu poskytnúť poslednú možnosť lepšie zdôvodniť jeho žiadosť o predĺženie súčasnej výnimky na dlhšie obdobie a mala v pláne znovu vziať do úvahy pôvodnú žiadosť a navrhnúť predĺženie opatrenia do 31. decembra 2009. Rada ECOFIN na svojom zasadnutí 10. marca 2009 však dosiahla politickú dohodu o predĺžení súčasnej výnimky na obdobie dlhšie ako do konca tohto roka a nakoniec sa dohodla na predĺžení o dva roky do 30. apríla 2011.Toto predĺženie sa nemá vnímať ako základ žiadneho ďalšieho predĺženia opatrenia, pretože inak by sa časom stalo takmer trvalým opatrením. Komisia je však ochotná preskúmať možnosť povoliť pilotný projekt podobne zacieleného využívania režimu prenesenia daňovej povinnosti v ktoromkoľvek členskom štáte, ktorý by o to prejavil záujem, vrátane Spojeného kráľovstva, na základe návrhu právneho predpisu o zmene a doplnení smernice DPH v tejto súvislosti. Vzhľadom na to, že vplyv opatrenia nie je istý, a vzhľadom na skutočnosť, že sa odchyľuje od základných princípov systému DPH, teda platby po častiach, je vytvorenie osobitného právneho základu takéhoto pilotného projektu podľa všetkého zo strednodobého hľadiska jediným riešením a je v súlade so zásadami konkretizovanými v oznámení Komisie o možných opatreniach zameraných na zmenu systému DPH s cieľom boja proti podvodom[5]. Ak by sa vopred vymedzili hodnotiace kritériá, výsledkom pilotného projektu by mohlo byť doteraz chýbajúce hodnotenie užitočnosti a primeranosti uplatňovania režimu prenesenia daňovej povinnosti zacieleného na konkrétny sektor. S ohľadom na nastávajúce voľby do Európskeho parlamentu, by ale nebolo možné, aby Rada prijala takýto návrh pred koncom roka 2009, v dôsledku čoho by mohlo nastať prerušenie uplatňovania dotknutého opatrenia v Spojenom kráľovstve. Tieto mimoriadne faktické okolnosti sú ďalším dôvodom predĺženia lehoty do 30. apríla 2011 v prípade, ak sa uvedený návrh smernice neprijme pred týmto dátumom.2. KONZULTÁCIE SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVUNebolo potrebné využiť externý odborný posudok.Účelom predĺženia platnosti rozhodnutia Rady 2007/250/ES je boj proti daňovým podvodom a únikom v oblasti DPH a je pravdepodobné, že bude mať pozitívne dôsledky na príjmy DPH v Spojenom kráľovstve. V prvom období jeho uplatňovania však nebolo možné, aby Spojené kráľovstvo jasne preukázalo, že podvodom sa zabránilo alebo sa ich počet znížil na základe výnimky. Predĺžením na krátke obdobie by sa vytvorili podmienky pre správne odôvodnenie žiadosti o predĺženie.3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHURozhodnutím sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2007/250/ES, ktorým sa Spojené kráľovstvo oprávňuje na zavedenie osobitného opatrenia odchyľujúceho sa od článku 193 smernice o DPH, pokiaľ ide o využívanie režimu prenesenia daňovej povinnosti pri domácich dodávkach mobilných telefónov a integrovaných obvodov.Toto rozhodnutie sa zakladá na článku 395 smernice o DPH.Toto rozhodnutie sa týka udelenia oprávnenia členskému štátu na základe jeho vlastnej žiadosti a neustanovuje sa ním žiadna povinnosť.Vzhľadom na prísne časové obmedzenie sa osobitné opatrenie považuje za primerané vytýčenému cieľu.Podľa článku 395 smernice o DPH je výnimka zo spoločných pravidiel o DPH možná iba na základe povolenia Rady konajúcej jednomyseľne na návrh Komisie. Rozhodnutie Rady je jediný primeraný nástroj, keďže môže byť určené jednému členskému štátu.4. VPLYV NA ROZPOčETNávrh nemá žiadny negatívny vplyv na rozpočet Spoločenstva.5. DODATOčNÉ INFORMÁCIENávrhom sa mení a dopĺňa doložka o platnosti v rozhodnutí Rady 2007/250/ES.NávrhROZHODNUTIE RADY,ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady 2007/250/ES , ktorým sa Spojené kráľovstvo oprávňuje na zavedenie osobitného opatrenia odchylne od článku 193 smernice 2006/112/ES o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty(Iba anglické znenie je autentické)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty[6], a najmä na jej článok 395 ods. 1,so zreteľom na návrh Komisie[7],keďže:(1) Spojené kráľovstvo listom, ktorý zaevidoval generálny sekretariát Komisie 28. júla 2008, požiadalo o oprávnenie naďalej uplatňovať osobitné opatrenie odchyľujúce sa od článku 193 smernice Rady 2006/112/ES, pokiaľ ide o osobu povinnú zaplatiť daň z pridanej hodnoty (DPH) daňovým orgánom, ktoré sa pôvodne ustanovilo v rozhodnutí Rady 2007/250/ES zo 16. apríla 2007[8].(2) Komisia v súlade s článkom 395 ods. 2 smernice 2006/112/EHS listom zo 17. marca 2009 informovala ostatné členské štáty o žiadosti predloženej Spojeným kráľovstvom. Listom z 20. marca 2009 Komisia oznámila Spojenému kráľovstvu, že má všetky informácie, ktoré považuje za potrebné na posúdenie žiadosti.(3) Osoba povinná zaplatiť daň z pridanej hodnoty na základe článku 193 smernice 2006/112/ES je zdaniteľná osoba, ktorá dodáva tovar. Podľa súčasnej výnimky však Spojené kráľovstvo mohlo za určitých podmienok uplatňovať režim prenesenia daňovej povinnosti, pri ktorom sa povinnosť zaplatiť DPH preniesla na zdaniteľnú osobu, ktorej sa tovar, teda mobilné telefóny a integrované obvody, dodával, za predpokladu, že zdaniteľná suma dodávky sa rovnala 5 000 GBP alebo bola vyššia.(4) Účelom tohto odchyľujúceho sa opatrenia bol boj proti určitým agresívnym formám daňových únikov, a predovšetkým podvodom „kolotočového“ typu, pri ktorých sa tovar dodal niekoľko krát bez zaplatenia DPH daňovým orgánom a zákazníkovi sa zaslala platná faktúra na účely odpočítania DPH. Uplatňovaním režimu prenesenia daňovej povinnosti bez toho, aby zákazník dodávateľovi skutočne zaplatil DPH, by sa zabránilo tomuto druhu daňových únikov.(5) V čase, keď sa výnimka navrhla, nebolo možné určiť, či sa vytýčené ciele podarí dosiahnuť a či nebude mať negatívne dôsledky, a preto sa povolilo iba krátke obdobie jej uplatňovania. V tejto súvislosti Spojené kráľovstvo ešte nemohlo potvrdiť, či súčasná úprava skutočne umožnila zabrániť týmto druhom daňových únikov. Okrem toho má Spojené kráľovstvo aj problém splniť si povinnosť vyhodnotiť celkové fungovanie opatrenia, predovšetkým možný presun daňových únikov na iné výrobky alebo na maloobchodnú úroveň a jeho vplyv na fungovanie vnútorného trhu.(6) Komisia chápe, že Spojené kráľovstvo ešte nie je schopné poskytnúť potrebné informácie a že potrebuje dodatočný čas, aby mohlo odôvodniť svoju žiadosť o predĺženie pôvodnej výnimky na dlhšie obdobie.(7) Komisia vo svojom pôvodnom návrhu rozhodnutia Rady 2007/250/ES[9] navrhla dátum ukončenia uplatňovania výnimky 31. december 2009, ktorý Rada zmenila na 30. apríl 2009, a preto považovala za prijateľné predĺžiť uplatňovania opatrenia do pôvodného dátumu. Avšak Rada ECOFIN na svojom zasadnutí 10. marca 2009 dosiahla dohodu, že uplatňovanie výnimky by sa v Spojenom kráľovstve malo predĺžiť o dva roky.(8) Vzhľadom na zjavnú závažnosť podvodov v oblasti DPH v Spojenom kráľovstve, ako vyplýva z informácií, ktoré spolu s pôvodnou žiadosťou Spojené kráľovstvo poskytlo, opatrenie je aj naďalej primerané, pretože predĺženie je obmedzené na opodstatnené obdobie a nepredstavuje základ celkového opatrenia všeobecného režimu prenesenia daňovej povinnosti ani začiatok dlhodobejšieho uplatňovania tejto výnimky.(9) Na základe oznámenia Komisie o možných opatreniach zameraných na zmenu systému DPH s cieľom boja proti podvodom[10] a vzhľadom na to, že takéto opatrenia by v praxi mohli zahŕňať podobné opatrenie vo forme návrhu Komisie zmeniť smernicu 2006/112/ES tak, aby sa do nej zahrnula možnosť pilotného projektu dostupná všetkým členským štátom, platnosť tohto rozhodnutia by mala uplynúť, ak takéto opatrenie nadobudne účinnosť pred určeným dátumom.(10) Výnimka nemá žiadny nepriaznivý vplyv na vlastné zdroje Spoločenstva pochádzajúce z DPH,PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:Článok 1Článok 4 rozhodnutia Rady 2007/250/ES sa nahrádza týmto:Platnosť tohto rozhodnutia uplynie 30. apríla 2011 alebo dátumom nadobudnutia účinnosti zmeny a doplnenia smernice 2006/112/ES, ktorým sa umožní takéto opatrenie v podobe pilotného projektu.Článok 2Toto rozhodnutie je určené Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska.V BruseliZa Radupredseda [1] Ú. v. EÚ L 347, 11.12.2006, s. 1.[2] Ú. v. EÚ L 109, 26.4.2007, s. 42.[3] KOM(2008) 109 v konečnom znení, 22.2.2008.[4] KOM(2006) 555 v konečnom znení, 28.9.2006.[5] KOM(2008) 109 v konečnom znení, 22.2.2008.[6] Ú. v. EÚ L 347, 11.12.2006, s. 1.[7] Ú. v. EÚ C [...], [...], s. [...].[8] Ú. v. EÚ L 109, 26.4.2007, s. 42.[9] KOM(2006) 555 v konečnom znení, 28.9.2006.[10] KOM(2008) 109 v konečnom znení, 22.2.2008.