				|

		52011PC0395

			Návrh ROZHODNUTIE RADY o uzavretí Dohody o vedeckej a technologickej spolupráci medzi Európskou úniou na jednej strane a Alžírskou demokratickou ľudovou republikou na druhej strane /* KOM/2011/0395 v konečnom znení - 2011/0175 (NLE) */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
1.           KONTEXT NÁVRHU
Euro-stredomorská dohoda o pridružení
(ďalej len „dohoda o pridružení“) medzi Európskym spoločenstvom a
jeho členskými štátmi na jednej strane a Alžírskou demokratickou
ľudovou republikou (ďalej len „Alžírskom“) na druhej strane bola
podpísaná 22. apríla 2002. V článku 50 písm. d) tejto dohody sa spolupráca
v oblasti vedeckého a technologického výskumu považuje za oblasť
osobitného záujmu a možností a v článku 51 písm. a) sa zase konkrétne
ustanovuje nadviazanie stálych vzťahov medzi vedeckými spoločenstvami
oboch strán.
Hoci Alžírsko nie je súčasťou
európskej susedskej politiky, ktorá vymedzuje rámec pre vzťahy medzi
Európskou úniou a jej susedmi, táto politika dáva vykonávaniu dohody o
pridružení nový rámec. V oznámení Komisie KOM(2004) 373 v konečnom znení z
12. mája 2004 sa vedecká a technická spolupráca, výskum a vývoj pokladajú za
hlavné vektory našich vzťahov so stredomorskými krajinami. Vedecký výskum
sa v strategickom dokumente (2007-2013) v rámci uvedenej európskej susedskej
politiky považuje za základný prvok pri budovaní vedomostnej spoločnosti,
ktorý zároveň prispieva k odstraňovaniu nezamestnanosti v kontexte
otvorenia ekonomiky.
Alžírske orgány vyjadrili svoj záujem
začať rokovania zamerané na dosiahnutie dohody o vedeckej a
technologickej spolupráci medzi ES a Alžírskom listom z 30. mája 2006. Listom z
8. januára 2007 Európska komisia súhlasila s uskutočnením prieskumnej a
hodnotiacej návštevy v Alžírsku zameranej na dojednanie dohody o spolupráci.
Prieskumné rokovania sa konali v priebehu roka 2008. Rada na návrh Komisie
poverila 16. novembra 2009 Komisiu, aby v mene Únie prerokovala s Alžírskou
demokratickou ľudovou republikou dohodu o vedeckej a technologickej
spolupráci a vydala príslušné smernice na rokovania. Výsledkom rokovaní je návrh znenia dohody uvedený v prílohe,
ktorý bol parafovaný 14. októbra 2010.
Uzatvorenie dohody vo vedeckej a
technologickej oblasti by napomohlo obojstranné záujmy Únie a Alžírska,
pokiaľ sa ňou umožní napredovanie a zintenzívnenie spolupráce s touto
krajinou v uvedenej oblasti. Samotná spolupráca prispeje k rozvoju a
konkurencieschopnosti Alžírska a daného regiónu, aj k nadviazaniu užších
vzťahov medzi obomi stranami v záujme EÚ. Dohoda o vedeckej a
technologickej spolupráci by bola najvhodnejším nástrojom posilnenia spolupráce
a účasti Alžírska na rámcovom programe a zintenzívnenia dialógu vo
vedeckej a technologickej oblasti.
Na základe uvedených skutočností Komisia
žiada Radu, aby:
–
prijala uzavretie Dohody o vedeckej a technologickej
spolupráci medzi Európskou úniou na jednej strane a Alžírskou demokratickou
ľudovou republikou na druhej strane;
–
oznámila alžírskym orgánom, že Európska únia
dokončila svoje postupy, ktoré sú potrebné na to, aby táto dohoda
nadobudla platnosť.
2.           PRÁVNE PRVKY NÁVRHU
Článok 186 v spojení s článkom 218
ods. 6 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
2011/0175 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTIE RADY
o uzavretí Dohody o vedeckej a technologickej
spolupráci medzi Európskou úniou na jednej strane a Alžírskou demokratickou
ľudovou republikou na druhej strane
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 186 v spojení
s jej článkom 218 ods. 6 a ods. 7,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu[1],
keďže:
(1)
Rada 16. novembra 2009 povolila Komisii, aby v mene
Únie rokovala o dohode o vedeckej a technologickej spolupráci s Alžírskou
demokratickou ľudovou republikou. Výsledkom rokovaní je dohoda parafovaná
14. októbra 2010.
(2)
Dohodu podpísali zástupcovia strán dohody dňa
............... s výhradou jej neskoršieho uzavretia a po jej podpise sa
predbežne uplatňuje v súlade s článkom 218 ods. 5 Zmluvy o fungovaní
Európskej únie.
(3)
Dohoda by sa mala uzavrieť v mene Únie,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
1.           Týmto sa v mene Únie uzatvára
Dohoda o vedeckej a technologickej spolupráci medzi Európskou úniou na jednej
strane a Alžírskou demokratickou ľudovou republikou na druhej strane.
2.           Znenie dohody je pripojené
k tomuto rozhodnutiu.
Článok 2
Predseda Rady vykoná oznámenie v mene
Únie uvedené v článku 7 ods. 2 dohody.
Článok 3
Komisia prijme stanovisko Únie, ktoré sa má
zaujať v rámci spoločného výboru zriadeného článkom 4 ods. 2
dohody v súvislosti s technickými zmenami a doplneniami dohody podľa
článku 4 ods. 2 písm. a) dohody.
Článok 4
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť
dňom jeho prijatia. Uverejní sa v Úradnom vestníku Európskej únie.
V …
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
PRÍLOHA
DOHODA
medzi Európskou úniou a Alžírskou demokratickou
ľudovou republikou
o vedeckej a technologickej spolupráci
Európska únia,
            (ďalej
len „Únia“)
            na
jednej strane
A
Alžírska
demokratická ľudová republika
            (ďalej
len „Alžírsko“)
            na
strane druhej,
ďalej len
„strany dohody“,
SO ZRETEĽOM
na význam vedy a techniky pre hospodársky a sociálny rozvoj oboch strán a odkaz
v článku 51 Euro-stredomorskej dohody o pridružení medzi Európskym
spoločenstvom a jej členskými štátmi na jednej strane a Alžírskou
demokratickou ľudovou republikou na druhej strane, ktorá nadobudla
platnosť 1. septembra 2005;
SO ZRETEĽOM
na európsku susedskú politiku a stratégiu Európskej únie zamerané na posilnenie
vzťahov so susedskými krajinami;
KEĎŽE Únia
a Alžírsko sa zaviazali k spoločnej realizácii výskumu, technologického
vývoja a demonštračných činností v rôznych oblastiach spoločného
záujmu a bolo by pre nich vzájomne výhodné, keby sa recipročne
podieľali na činnostiach druhej strany v oblasti výskumu a vývoja;
SO ŽELANÍM
stanoviť oficiálny rámec spolupráce v oblasti vedeckého a technologického
výskumu, ktorý by umožnil rozšíriť a zintenzívniť spoluprácu v
oblastiach spoločného záujmu a podporiť využívanie výsledkov tejto
spolupráce so zreteľom na spoločné hospodárske a sociálne záujmy
strán dohody;
SO ŽELANÍM
otvoriť Európsky výskumný priestor nečlenským krajinám Európskej
únie, a najmä partnerským stredomorským krajinám;
sa dohodli
takto:
Článok 1
Rozsah pôsobnosti a zásady
1.         Strany
podporujú, rozvíjajú a uľahčujú spoluprácu medzi Úniou a Alžírskom v
oblastiach spoločného záujmu, kde vyvíjajú činnosti v oblasti
vedeckého a technického vývoja.
2.         Spolupráca
sa riadi týmito zásadami:
a)         podporou
znalostnej spoločnosti s cieľom posilniť hospodársky a sociálny
rozvoj oboch strán;
b)         obojstranným
prospechom založeným na celkovej rovnováhe výhod;
c)         recipročným
prístupom k činnostiam programov a projektov zameraných na výskum
a na vývoj technológií realizovaných oboma stranami;
d)         včasnou
výmenou informácií, ktoré môžu uľahčiť činnosti v rámci
spolupráce;
e)         primeranou
výmenou a ochranou práv duševného vlastníctva;
f)          účasťou
a financovaním v súlade s príslušnými uplatniteľnými
ustanoveniami a právnymi predpismi strán dohody.
Článok 2
Pravidlá spolupráce
1.         Právne
subjekty so sídlom v Alžírsku, ako sú vymedzené v prílohe I, vrátane
fyzických osôb alebo súkromných alebo verejných právnických osôb, sa
podieľajú na vykonávaní nepriamych činností spolupráce rámcového
programu Európskej únie v oblasti výskumu, technologického vývoja a
demonštračných činností (ďalej len „rámcový program“) v súlade s pravidlami
a podmienkami ustanovenými alebo uvedenými v prílohách I a II.
Právne subjekty
so sídlom v členských štátoch Únie podľa prílohy I sa
zúčastňujú na alžírskych výskumných programoch a projektoch
venovaných obdobným témam ako rámcový program v súlade s pravidlami a podmienkami
ustanovenými alebo uvedenými v prílohách I a II.
2.         Spolupráca
môže prebiehať aj v tejto podobe:
a)         pravidelné
diskusie o smerovaní a prioritách politík a prognózach v oblasti výskumu
v Alžírsku a Únii;
b)         diskusie
o spolupráci, vývoji a vyhliadkach;
c)         včasné
poskytnutie informácií, ktoré sa týkajú realizácie programov a výskumných
projektov v Alžírsku a Únii a výsledkov práce vykonanej v rámci tejto
dohody;
d)         spoločné
stretnutia;
e)         návštevy
a výmeny výskumných pracovníkov, inžinierov a technikov aj na účely
odbornej prípravy;
f)          výmeny
a spoločné využívanie vybavenia, materiálu a testovacích
služieb;
g)         kontakty
medzi vedúcimi programov alebo projektov Alžírska a Únie;
h)         účasť
odborníkov na seminároch, sympóziách a pracovných poradách;
i)          výmeny
informácií o postupoch, legislatíve, iných právnych predpisoch a programoch
súvisiacich so spoluprácou na základe tejto dohody;
j)          odborná
príprava v oblasti výskumu a technologického vývoja;
k)         recipročný
prístup k informáciám z oblasti vedy a technológií v rámci
spolupráce upravenej touto dohodou;
l)          v
akejkoľvek inej podobe, ktorú by prijal spoločný výbor Európskej únie
a Alžírska pre vedeckú a technologickú spoluprácu podľa vymedzenia v
článku 4 a ktorá by sa považovala za zodpovedajúcu politikám a postupom
uplatňovaným oboma stranami dohody;
m)        podpora
zhodnocovania výsledkov výskumu a podpora rozvoja inovačných podnikov, aby
sa podporilo šírenie nových poznatkov a inovácia;
n)         pomoc
pri riadení vedeckého výskumu a podpora zavedenia informačného systému týkajúceho
sa výskumu;
o)         preskúmanie
možností spolupráce v oblasti zriadenia škôlok, inkubátorov a začínajúcich
projektov a vytvorenia výskumných centier, najmä prostredníctvom iných
európskych programov ako rámcového programu;
p)         podpora
spolupráce prostredníctvom výskumných a vývojových projektov;
q)         prístup
k výskumným infraštruktúram;
r)          možnosti
spolufinancovania a koordinácie výskumných činností.
Článok 3
Prehĺbenie spolupráce
Strany dohody
vynaložia v rámci svojich platných právnych predpisov maximálne úsilie, aby
uľahčili voľný pohyb a pobyt výskumných pracovníkov
zúčastňujúcich sa na činnostiach upravených touto dohodou a
cezhraničný pohyb tovaru určeného na použitie pri týchto
činnostiach.
Článok 4
Spravovanie dohody
Spoločný výbor Európskej únie a Alžírska pre
vedeckú a technologickú spoluprácu
1.         Koordinácia
a uľahčenie činností na základe tejto dohody sa pre Alžírsko
zrealizuje prostredníctvom Ministerstva vysokoškolského vzdelávania a vedeckého
výskumu a pre Úniu prostredníctvom Európskej komisie, ktoré konajú ako
oprávnení výkonní zástupcovia strán dohody (ďalej len „výkonní
zástupcovia“).
2.         Výkonní
zástupcovia zriadia spoločný výbor s názvom „spoločný výbor
Európskej únie a Alžírska pre vedeckú a technologickú spoluprácu“ (ďalej
len „spoločný výbor“), ku ktorého úlohám patrí:
a)         zabezpečenie,
hodnotenie a preverovanie vykonávania tejto dohody, ako aj úprava príloh k
tejto dohode alebo prijatie nových príloh s cieľom zohľadniť
vývoj politík strán dohody v oblasti vedy, s podmienkou, že každá zo strán
dohody dodrží svoje vnútorné postupy na tento účel;
b)         každoročné
určovanie potenciálnych sektorov, v ktorých by sa mala rozvíjať
a zlepšovať spolupráca, a preskúmanie všetkých opatrení, ktoré
by sa na tento účel mohli prijať;
c)         pravidelné
preskúmanie budúceho smerovania a priorít politík v oblasti výskumu a
plánovania v Alžírsku a v Únii a perspektív budúcej spolupráce na základe
tejto dohody;
d)         predkladanie
odporúčaní stranám dohody v súvislosti s vykonávaním tejto
dohody vrátane určovania a odporúčania ďalších
činností uvedených v článku 2 ods. 2 a konkrétnych opatrení
na zlepšenie vzájomného prístupu podľa ustanovení článku 1 ods. 2;
e)         technické
zmeny a doplnenia tejto dohody podľa potreby, za predpokladu schválenia
uvedených zmien a doplnení v rámci vlastných schvaľovacích postupov
každej strany dohody.
3.         Spoločný
výbor, ktorý je zložený z výkonných zástupcov, prijme svoj rokovací poriadok.
4.         Spoločný
výbor zasadá zvyčajne raz za rok striedavo na území Únie a v Alžírsku.
Mimoriadne zasadania sa konajú vždy podľa potreby a po dohode medzi
stranami dohody. Závery a odporúčania spoločného výboru sa zasielajú
na vedomie Asociačnému výboru Euro-stredomorskej dohody medzi Európskou
úniou a Alžírskou demokratickou ľudovou republikou.
Článok 5
Financovanie
Účasť
na výskumnej činnosti na základe tejto dohody sa riadi podmienkami
vymedzenými v prílohe I a podlieha zákonom, iným právnym predpisom, politikám a
podmienkam vykonávania programov platným na území každej strany dohody.
Ak jedna strana
dohody poskytuje v súvislosti s nepriamymi činnosťami
spolupráce finančnú pomoc účastníkom druhej strany dohody, všetky
granty a finančné alebo iné príspevky od jednej strany
účastníkom druhej strany na podporu týchto činností sú oslobodené od
daní a cla v súlade s príslušnými zákonmi a inými právnymi predpismi
platnými na území každej strany dohody v čase poskytovania týchto
grantov a finančných alebo iných príspevkov.
Článok 6
Šírenie a použitie výsledkov a informácií
Na šírenie a
využívanie výsledkov a informácií získaných na základe výskumných činností
a/alebo výmenou v rámci tejto dohody, ako aj na riadenie, prideľovanie a
uplatňovanie príslušných práv duševného vlastníctva sa vzťahujú
podmienky uvedené v prílohe II k tejto dohode.
Článok 7
Záverečné ustanovenia
1.         Prílohy
I a II sú neoddeliteľnou súčasťou tejto dohody. Otázky alebo
spory týkajúce sa výkladu alebo vykonávania tejto dohody sa riešia vzájomnou
dohodou oboch strán dohody.
2.         Táto
dohoda nadobudne platnosť, keď si strany dohody navzájom oznámia
dokončenie svojich vnútorných postupov potrebných na jej uzatvorenie. Až
do skončenia uvedených postupov strany dohody túto dohodu po jej podpise
uplatňujú dočasne. Ak jedna zo strán dohody oznámi druhej, že dohodu
neuzavrie, vyjadruje sa týmto vzájomný súhlas s tým, aby projekty a
činnosti, ktoré sa začali realizovať počas doby
dočasného uplatňovania, ktoré v čase uvedeného oznámenia ešte
prebiehajú, pokračovali v súlade s podmienkami ustanovenými v tejto
dohode, až kým sa nedokončia.
3.         Každá
zo strán dohody môže túto dohodu kedykoľvek vypovedať so
šesťmesačnou výpovednou lehotou. Projekty a činnosti
prebiehajúce v čase vypovedania tejto dohody pokračujú až do ich
dokončenia za podmienok ustanovených v tejto dohode.
4.         Táto
dohoda platí po počiatočnom období dovtedy, kým ktorákoľvek zo
strán dohody neoznámi písomne druhej strane svoj zámer vypovedať túto
dohodu. Platnosť dohody sa v takom prípade končí šesť mesiacov
po doručení uvedeného oznámenia.
5.         Ak sa
jedna zo strán dohody rozhodne upraviť svoje výskumné programy a
projekty uvedené v odseku 1 článku 1, výkonný zástupca tejto strany
oboznámi s presným obsahom vykonaných zmien výkonného zástupcu druhej strany.
Odchylne od odseku 3 tohto článku sa táto dohoda môže vypovedať za
vzájomne dohodnutých podmienok, ak jedna zo strán oznámi druhej strane do
jedného mesiaca po prijatí zmien uvedených v tomto odseku svoj zámer
vypovedať túto dohodu.
6.         Táto
dohoda sa na jednej strane vzťahuje na územia, na ktorých sa
uplatňuje Zmluva o Európskej únii a Zmluva o fungovaní
Európskej únie, a to za podmienok, ktoré sú v týchto zmluvách ustanovené, a na
strane druhej na územie Alžírskej demokratickej ľudovej republiky. Týmto
ustanovením sa nevylučuje vykonávanie činností spolupráce na šírom
mori, vo vesmíre a na území tretích krajín v súlade s medzinárodným právom.
NA DÔKAZ TOHO
ďalej podpísané osoby, riadne splnomocnené na tento účel Európskou
úniou a Alžírskou demokratickou ľudovou republikou, podpísali túto dohodu.
V … v dvoch
vyhotoveniach dňa … v anglickom, bulharskom, českom, dánskom, estónskom,
fínskom, francúzskom, gréckom, holandskom, litovskom, lotyšskom,
maďarskom, maltskom, nemeckom, poľskom, portugalskom, rumunskom,
slovenskom, slovinskom, španielskom, švédskom, talianskom a arabskom jazyku,
pričom každé znenie je rovnako autentické.
 ZA EURÓPSKU ÚNIU:     ||   || ZA ALŽÍRSKU DEMOKRATICKÚ ĽUDOVÚ REPUBLIKU:
PRÍLOHA I
Pravidlá a podmienky účasti právnych
subjektov usadených v členských štátoch Európskej únie a v Alžírsku
Na účely
tejto dohody sa za „právny subjekt“ považuje každá fyzická osoba alebo každá
právnická osoba zriadená podľa práva štátu, v ktorom je usadená, alebo
podľa práva Únie alebo medzinárodného práva, ktorá má právnu subjektivitu
a je oprávnená mať práva a povinnosti akéhokoľvek druhu vo svojom
mene.
I.
Pravidlá a podmienky účasti právnych subjektov usadených v Alžírsku na
nepriamych činnostiach rámcového programu
1.         Účasť
právnych subjektov usadených v Alžírsku na nepriamych činnostiach
rámcového programu sa riadi podmienkami ustanovenými Európskym parlamentom a
Radou v súlade s článkom 183 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
2.         Únia
môže poskytnúť finančné prostriedky právnym subjektom usadeným v
Alžírsku, zúčastňujúcim sa na nepriamych činnostiach uvedených v
bode 1 podľa pravidiel a podmienok stanovených rozhodnutím (rozhodnutiami)
prijatým(-i) Európskym parlamentom a Radou v súlade s článkom 183 Zmluvy o
fungovaní Európskej únie, nariadením Únie o rozpočtových pravidlách a
každým iným uplatniteľným právnym predpisom Únie.
3.         Vykonávanie
kontrol a auditov Európskou komisiou alebo Európskym dvorom audítorov alebo pod
vedením týchto inštitúcií musí byť ustanovené v dohode o grante alebo v
zmluve, ktorú Únia uzavrie s právnym subjektom usadeným v Alžírsku s
cieľom vykonať nepriamu činnosť, alebo v rozhodnutí o
poskytnutí grantu prijatom Úniou.
            Príslušné
orgány Alžírska poskytnú v duchu spolupráce a spoločných záujmov primeranú
a uskutočniteľnú pomoc, ktorá by mohla byť potrebná alebo
užitočná pri vykonávaní uvedených kontrol a auditov a činností
spojených s vymáhaním.
II. Pravidlá
a podmienky účasti právnych subjektov usadených v členských štátoch
Európskej únie na alžírskych výskumných programoch a projektoch
1.         Každý
právny subjekt zriadený na území Únie podľa vnútroštátneho práva
niektorého z členských štátov Únie alebo podľa práva Únie sa
môže zúčastňovať na alžírskych projektoch alebo programoch
v oblasti výskumu a vývoja v spolupráci s alžírskymi právnymi
subjektmi.
2.         Práva
a povinnosti právnych subjektov usadených v Únii zúčastňujúcich sa na
alžírskych výskumných projektoch v rámci programov v oblasti výskumu a vývoja,
a pravidlá a podmienky uplatniteľné na predkladanie a posudzovanie návrhov
a na prideľovanie a uzatváranie zmlúv v rámci týchto projektov podliehajú
alžírskym zákonom, iným právnym predpisom a vládnym smerniciam, ktorými sa
riadi realizácia programov v oblasti výskumu a vývoja, platným pre alžírske
právne subjekty a zaručujúcim rovnaké zaobchádzanie, s prihliadnutím na
povahu spolupráce v tejto oblasti medzi Alžírskom a Úniou.
            Financovanie
právnych subjektov usadených v Únii, ktoré sa zúčastňujú na
príslušných alžírskych projektoch v rámci programov v oblasti výskum a vývoja
podliehajú alžírskym zákonom, iným právnym predpisom a vládnym smerniciam,
ktorými sa riadi realizácia uvedených programov, platným pre právne subjekty
usadené mimo Alžírska.
III.
Informácie o možnostiach účasti
Alžírsko a
Európska komisia budú pravidelne poskytovať právnym subjektom usadeným na
území oboch strán dohody informácie o prebiehajúcich programoch a o možnostiach
účasti na nich.
PRÍLOHA II
Zásady prideľovania práv duševného
vlastníctva
I.          Žiadosť
Na účely
tejto dohody má pojem „duševné vlastníctvo“ význam určený v článku 2
Dohovoru o založení Svetovej organizácie duševného vlastníctva, podpísaného 14.
júla 1967 v Štokholme.
Na účely
tejto dohody znamenajú „znalosti“ výsledky vrátane informácií, ktoré môžu alebo
nemôžu byť chránené, rovnako ako autorské práva alebo práva týkajúce sa
takýchto informácií vyplývajúce z patentových prihlášok alebo priznaní
patentov, dizajnov, odrôd rastlín, dodatočných ochranných osvedčení
alebo podobných foriem ochrany.
II.        Práva
duševného vlastníctva právnych subjektov strán dohody zúčastňujúcich
sa na nepriamych činnostiach spolupráce
1.         Každá
strana dohody zabezpečí, že s právami a povinnosťami v oblasti
duševného vlastníctva právnych subjektov usadených na území druhej strany
dohody, ktoré sa zúčastňujú nepriamych činností spolupráce
vykonávaných v súlade s touto dohodou a so súvisiacimi právami a
povinnosťami vyplývajúcimi z tejto účasti, bude zaobchádzať v
súlade s príslušnými zákonmi a inými právnymi predpismi a medzinárodnými
dohovormi platnými pre obe strany dohody vrátane Dohody o obchodných aspektoch
práva duševného vlastníctva, prílohy 1C k Dohode o založení Svetovej obchodnej
organizácie z Marakéšu, ako aj Parížskeho aktu z 24. júla 1971 Bernského
dohovoru o ochrane literárnych a umeleckých diel a Štokholmského aktu zo 14.
júla 1967 Parížskeho dohovoru na ochranu priemyselného vlastníctva.
2.         Každá
strana dohody zabezpečí účastníkom nepriamych činností
spolupráce druhej strany dohody rovnaké zaobchádzanie v oblasti duševného
vlastníctva, aké sa podľa príslušných pravidiel účasti na každom
výskumnom programe alebo projekte alebo podľa jej platných zákonov
a iných právnych predpisov uplatňuje na účastníkov prvej strany
dohody.
III. Práva
duševného vlastníctva strán dohody
1.         Ak sa
strany dohody nedohodli inak, na znalosti, ktoré strany dohody získali
počas činností vykonávaných v zmysle článku 2 tejto dohody, sa
uplatňujú tieto pravidlá:
a)         Strana
dohody, ktorá získa takéto znalosti, je ich vlastníkom. Ak sa nedá zistiť
podiel práce strán dohody, strany dohody sú spoločnými vlastníkmi takýchto
znalostí.
b)         Strana
dohody, ktorá je vlastníkom znalostí, umožní druhej strane dohody prístup k nim
na účel vykonávania činností uvedených v článku 2 tejto dohody.
Takéto prístupové práva k znalostiam sa udeľujú bez licenčného
poplatku.
2.         Ak sa
strany dohody nedohodli inak, na ich vedecké literárne diela sa uplatňujú
tieto pravidlá:
a)         V
prípade, keď niektorá strana dohody uverejní vedecké a technické údaje,
informácie a výsledky prostredníctvom časopisov, článkov, správ,
kníh vrátane videonahrávok a softvéru, ktoré vyplývajú z činností
vykonávaných podľa tejto dohody alebo s nimi súvisia, udeľuje sa
druhej strane dohody celosvetová, nevýhradná, neodvolateľná a bezplatná
licencia na prekladanie, reprodukovanie, úpravu, prenos a verejné šírenie
takýchto prác.
b)         Všetky
kópie údajov a informácií chránených autorským právom, ktoré budú verejne
distribuované a pripravené podľa tohto oddielu, budú obsahovať meno
(-á) autora (-ov) diela, pokiaľ si autor výslovne neželá neuvádzať
svoje meno. Musia takisto jasne a
zreteľne uvádzať poďakovanie za spoluprácu a vzájomnú podporu
strán dohody.
3.         Ak sa
strany dohody nedohodli inak, na informácie, ktoré nezverejňujú, sa
uplatňujú tieto pravidlá:
a)         Pri
oznamovaní informácií súvisiacich s činnosťami vykonávanými
podľa tejto dohody druhej strane dohody, označí každá zúčastnená
strana insígniami alebo poznámkami o dôvernosti informácie, ktoré si želá,
aby sa nezverejnili.
b)         Strana
dohody prijímajúca informácie môže na svoju vlastnú zodpovednosť
oznámiť nezverejnené informácie orgánom alebo osobám, ktoré patria do jej
právomoci, na vymedzené účely vykonávania tejto dohody.
c)         Na
základe predchádzajúceho písomného súhlasu strany dohody, ktorá poskytuje
nezverejnené informácie, prijímajúca strana dohody môže šíriť takéto
nezverejnené informácie vo väčšom rozsahu ako je to inak povolené
v písm. b). Strany dohody spolupracujú na vypracovaní postupov podávania
žiadostí a získavania predchádzajúceho písomného súhlasu so šírením informácií
vo väčšom rozsahu a každá strana dohody bude udeľovať takýto
súhlas v rozsahu, aký jej umožňujú jej vnútorné politiky, zákony a iné
právne predpisy.
d)         Nezverejnené
informácie, ktoré nemajú dokumentárny charakter, alebo iné dôverné informácie
poskytnuté na seminároch alebo iných stretnutiach zástupcov strán dohody
zorganizovaných podľa tejto dohody, alebo informácie, ktoré sú získané
počas pracovného pomeru personálu, využívania zariadení alebo vykonávania
nepriamych činností spolupráce, ostanú dôverné, ak prijímateľ týchto
nezverejnených alebo iných tajných či výsadných informácií bol v čase
ich prijatia oboznámený so skutočnosťou, že príslušné informácie sú
dôverné, v súlade s písm. a).
e)         Každá
zo zmluvných strán sa snaží zabezpečiť, aby nezverejnené informácie,
ktoré prijíma na základe písmen a) a d), boli chránené tak, ako sa
stanovuje v tejto dohode. Ak jedna zo strán dohody zistí, že nie je schopná,
alebo je možné dôvodne očakávať, že nebude schopná dodržať
ustanovenia o nešírení informácií stanovené v písmenách a) a d), informuje o
tom bezodkladne druhú stranu dohody. Zmluvné strany sa potom dohodnú na
ďalšom vhodnom postupe.
[1]               Ú. v. EÚ C […], […], s. […].


				|

		52013PC0441

			Návrh ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa zavádza zjednodušený režim kontroly osôb na vonkajších hraniciach vychádzajúci z jednostranného uznávania niektorých dokladov Chorvátskom a Cyprom za rovnocenné ich národným vízam za účelom tranzitu cez ich územie alebo zamýšľaného pobytu na ich území, ktorého trvanie počas akéhokoľvek obdobia 180 dní neprekročí 90 dní a ktorým sa zrušujú rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 895/2006/ES a č. 582/2008/ES /* COM/2013/0441 final - 2013/0210 (COD) */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
1.           KONTEXT NÁVRHU
Chorvátsko pristúpi 1. júla 2013 k Európskej
únii. Rovnako ako v prípade predchádzajúcich dvoch rozšírení v rokoch 2004
a 2007 aj v prípade Chorvátska sa uplatňuje v záležitostiach
týkajúcich sa schengenského acquis tzv. „schengenský dvojfázový
implementačný proces“ (článok 4 Aktu o podmienkach pristúpenia
Chorvátskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená
Európska únia, ďalej len „akt o pristúpení z roku 2012“). To znamená,
že Chorvátsko, rovnako ako predchádzajúce pristupujúce krajiny, musí odo
dňa pristúpenia uplatňovať ustanovenia nariadenia (ES) č.
539/2001[1],
a preto musí štátnym príslušníkom tretích krajín uvedených v prílohe I
uložiť vízovú povinnosť.
Rovnako ako krajiny, ktoré pristúpili k
Európskej únii v rokoch 2004 a 2007, má Chorvátsko túto povinnosť aj v
prípade, ak sú dotknuté osoby držiteľmi jednotného víza, dlhodobého víza
alebo povolenia na pobyt vydaného členským štátom schengenského priestoru,
nakoľko sa odo dňa pristúpenia nebudú na Chorvátsko
vzťahovať iné schengenské ustanovenia, ako sú napríklad:
– schengenské pravidlá vzájomného uznávania
stanovené v článkoch 18 a 21 Dohovoru, ktorým sa vykonáva schengenská
dohoda[2]
a v článku 5 ods. 4 písm. a) nariadenia (ES) č. 562/2006 (Kódex
schengenských hraníc)[3],
podľa ktorého sa cudzinci, ktorí sú držiteľmi platného povolenia na
pobyt alebo platného dlhodobého víza vydaného jedným z členských štátov
schengenského priestoru, smú počas krátkodobých pobytov voľne
pohybovať na území iných členských štátov,
– ustanovenia o jednotných vízach stanovené v
článku 2 ods. 3 nariadenia (ES) č. 810/2009 (vízový kódex)[4], podľa ktorého sú jednotné
víza platné na celom území členských štátov patriacich do schengenského
priestoru.
Okrem toho pre územie Chorvátska taktiež
neplatia národné víza vydané inými členskými štátmi EÚ, ktoré zatiaľ
nie sú členskými štátmi schengenského priestoru (Cyprus).
S cieľom vyhnúť sa zbytočnej
administratívnej záťaži pre krajiny, ktoré pristúpili k Európskej únii v
rokoch 2004 a 2007, bolo odchylne od nariadenia (ES) č. 539/2001,
rozhodnutí č. 895/2006/ES[5]
a č. 582/2008/ES[6]
novým členským štátom, ktoré ešte v plnom rozsahu nevykonávajú schengenské
acquis, povolené na dobrovoľnom základe jednostranne uznávať
jednotné víza, dlhodobé víza a povolenia na pobyt vydané členskými
štátmi schengenského priestoru, ako aj národné krátkodobé víza, dlhodobé víza a
povolenia na pobyt vydané inými členskými štátmi, ktoré ešte v plnom
rozsahu nevykonávajú schengenské acquis za účelom tranzitu, ktorý
nesmie prekročiť päť dní. Rozhodnutím č. 896/2006/ES[7] bolo navyše novým členským
štátom povolené uznávať povolenia na pobyt vydané Švajčiarskom
a Lichtenštajnskom, ktoré ešte neboli súčasťou schengenského
priestoru bez vnútorných hraníc za účelom tranzitu, ktorý nesmie
prekročiť päť dní.
Držitelia takýchto dokumentov už prešli
prísnym procesom kontroly zo strany vydávajúceho štátu schengenského priestoru,
a teda nie sú týmto štátom považovaní za hrozbu pre verejný poriadok alebo
riziko z hľadiska nelegálneho prisťahovalectva. Takýto režim
jednostranného uznávania neovplyvňuje povinnosť pristupujúcich krajín
odmietnuť vstup osobe, o ktorej je vedený zápis v jeho
vnútroštátnej databáze na účely odoprenia vstupu v súlade s článkom 5
ods. 1 Kódexu schengenských hraníc.
Podobne je cieľom tohto návrhu odchylne
od nariadenia (ES) č. 539/2001 zaviesť dobrovoľný režim založený
na spoločných pravidlách, ktorými sa Chorvátsku prechodne, až do doby
plného uplatnenia schengenského acquis, povolí jednostranne uznávať
za rovnocenné so svojimi národnými vízami aj jednotné víza, dlhodobé víza a
povolenia na pobyt vydané členskými štátmi schengenského priestoru, ako aj
podobné dokumenty prijaté členskými štátmi, ktoré ešte v plnom rozsahu
schengenské acquis nevykonávajú (Cyprus). Toto povolenie sa však
nevzťahuje len na účely tranzitu, ktorý nesmie prekročiť
päť dní tak, ako je to stanovené v rozhodnutiach č. 895/2006 a
č. 582/2008, ale je platné tak pre tranzit cez jeho územie ako aj pre plánované
pobyty na jeho území, ktorých lehota trvania počas ľubovoľného
obdobia 180 dní neprekročí 90 dní. V čase prijatia uvedených
rozhodnutí totiž vtedy platné Spoločné konzulárne pokyny týkajúce sa víz
pre diplomatické misie a konzulárne úrady ešte rozlišovali medzi „tranzitnými
vízami“ a „krátkodobými vízami. Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES)
č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva
(vízový kódex), tento rozdiel zrušilo a uvedené obmedzenie už nie je primerané.
Uvedené predchádzajúce tranzitné rozhodnutia
prijaté pri príležitosti posledných dvoch rozšírení EÚ sa týkali výlučne
jednotných schengenských víz, t. j. víz umožňujúcich pohyb v rámci
schengenského priestoru. Víza s obmedzenou územnou platnosťou (LTV) boli
vylúčené z rozsahu pôsobnosti týchto predchádzajúcich rozhodnutí. V
súčasnosti je však nutné vyriešiť otázku Kosova* (v zmysle rezolúcie
Bezpečnostnej rady OSN č. 1244 z 10. júna 1999), ktoré nie
je uznané všetkými štátmi schengenského priestoru.
Existuje podstatný rozdiel medzi vízami s obmedzenou
územnou platnosťou, ktoré sú v zásade platné len na území
vydávajúceho členského štátu, a takýmito vízami vydanými občanom
Kosova (v súlade s článkom 25 ods. 3 prvou vetou vízového kódexu), ktoré
umožňujú pohyb vo všetkých štátoch schengenského priestoru, okrem tých
niekoľkých členských štátov, ktoré Kosovo neuznávajú. Táto špecifická
vlastnosť oprávňuje presunúť tieto víza s obmedzenou
územnou platnosťou do režimu jednostranného uznávania a to aj preto, lebo
v tomto prípade nejde o skutočné riziko nelegálnej migrácie alebo
bezpečnostné riziko pre schengenský priestor.
Rozšírením režimu jednostranného uznávania
prostredníctvom nástroja Únie by Chorvátsku nevznikli žiadne nové povinnosti
nad rámec tých, ktoré sú uvedené v akte o pristúpení z roku 2012.
Nepredstavovalo by teda výnimku od uvedenej zmluvy o pristúpení. Navrhovaný
režim by sa uplatňoval na základe dobrovoľnosti: Chorvátsko by tak
malo možnosť buď vykonávať navrhovaný režim alebo
pokračovať vo vydávaní národných víz tak, ako to vyžaduje zmluva o
pristúpení. Ak by sa Chorvátsko rozhodlo uplatňovať spoločný
režim, muselo by akceptovať doklady vydané ktorýmkoľvek členským
štátom schengenského priestoru, čím by sa vyhlo akémukoľvek
rozlišovaniu medzi vydávajúcimi členskými štátmi.
V tejto súvislosti by sa malo pripomenúť,
že až do dátumu pristúpenia Chorvátsko na základe svojho vnútroštátneho práva
uznáva/akceptuje platné schengenské víza, dlhodobé víza a povolenia na
pobyt vydané štátmi schengenského priestoru za účelom vstupu a pobytu
alebo tranzitu cez jeho územie.
Týmto návrhom sa zrušujú rozhodnutia č.
895/2006/ES a č. 582/2008/ES. Pre tie členské štáty, ktorým boli
tieto rozhodnutia určené a ktoré sa medzitým stali členskými štátmi
schengenského priestoru, už tieto rozhodnutia neplatia (všetky s výnimkou
Cypru)[8].
Pokiaľ ide o Cyprus, ktorý plne uplatňuje spoločný režim
ustanovený rozhodnutím č. 895/2006/ES od 10. júla 2006 a režim
zavedený rozhodnutím č. 582/2008/ES od 18. júla 2008, súčasný návrh
predpokladá, že tento režim bude nahradený režimom, ktorým sa tak Cypru ako aj
Chorvátsku povolí jednostranne uznávať krátkodobé víza, dlhodobé víza a
povolenia na pobyt vydané členskými štátmi schengenského priestoru, ako aj
národné krátkodobé víza, dlhodobé víza a povolenia na pobyt vydané
členskými štátmi, ktoré ešte v plnej miere nevykonávajú schengenské acquis
(Chorvátsko), na tranzit cez ich územie alebo plánované pobyty na ich území,
ktorých doba trvania nepresiahne počas ľubovoľného 180
dňového obdobia 90 dní[9].
Súčasný návrh predpokladá, že Cyprus, rovnako ako Chorvátsko, je oprávnený
uznávať víza a povolenia na pobyt, ktoré vydali krajiny pridružené k
vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis.
Tento režim sa bude uplatňovať až do
konca prechodného obdobia a plného zapojenia príslušných členských štátov
do priestoru bez vnútorných hraníc, teda do dátumu, od ktorého sa vzájomné
uznávanie takýchto dokladov stane povinným podľa článkov 18 a 21
Schengenského vykonávacieho dohovoru, článku 5 ods. 2 Kódexu schengenských
hraníc a vízového kódexu.
3.           PRÁVNE ASPEKTY NÁVRHU
Zhrnutie
Hlavné prvky návrhu možno zhrnúť takto:
–          spoločné pravidlá, ktorými sa
Chorvátsku a Cypru prechodne povoľuje jednostranne uznávať jednotné
víza, dlhodobé víza, víza s obmedzenou územnou platnosťou vydané
občanom Kosova v súlade s článkom 25 ods. 3 prvou vetou vízového
kódexu a povolenia na pobyt vydané členskými štátmi schengenského
priestoru, rovnako ako podobné dokumenty vydané navzájom ako rovnocenné jeho
národnými vízam na účely tranzitu alebo plánovaných pobytov na jeho území,
ktorých trvanie počas ľubovoľného 180 dňového obdobia
nepresiahne 90 dní,
–          režim jednostranného uznávania
zavedený týmto návrhom sa musí obmedziť na doklady, ktorých platnosť
by pokryla celú dobu trvania krátkeho pobytu v Chorvátsku a na Cypre. V tejto
súvislosti a vzhľadom na problémy, ktorým v minulosti (rozhodnutia č.
895/2006 a č. 582/2008) čelili štátni príslušníci tretích krajín,
ktorí boli držiteľmi jednotného víza na jeden vstup, pri ceste späť z
ich pobytu do schengenského priestoru s vízom, ktoré už nebolo platné, by
mal tento návrh obmedziť režim jednostranného uznávania na jednotné víza,
ktoré povoľujú dva alebo viac vstupov do schengenského priestoru.
–          členské štáty, ktorým je toto
rozhodnutie určené, musia oznámiť svoje rozhodnutie o používaní
povolenia Komisii. Komisia uverejní tieto informácie v Úradnom vestníku
Európskej únie, a tak zabezpečí transparentnosť celého systému;
–          zrušenie rozhodnutia č.
895/2006/ES a rozhodnutia č. 582/2008/ES.
* Týmto
označením nie sú dotknuté pozície týkajúce sa štatútu, pričom
označenie je v súlade s rezolúciou Bezpečnostnej rady OSN
č. 1244/1999 a stanoviskom Medzinárodného súdneho dvora k vyhláseniu
nezávislosti Kosova.
Právny základ
Navrhované rozhodnutie vychádza z článku
77 ods. 2 písm. a) a b) Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pretože predstavuje
opatrenie týkajúce sa spoločnej politiky v oblasti víz a iných
povolení na krátkodobý pobyt, ako aj kontrol, ktorým sú podrobené osoby
prekračujúce vonkajšie hranice. Tento nástroj bude prijatý riadnym
legislatívnym postupom.
Keďže by navrhované rozhodnutie malo
byť určené Chorvátsku, podlieha tento návrh nadobudnutiu
účinnosti zmluvy medzi členskými štátmi Európskej únie a Chorvátskou
republikou o pristúpení Chorvátskej republiky k Európskej únii[10].
Zásada subsidiarity
Článok 5 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii
stanovuje, že v oblastiach, ktoré nespadajú do jej výlučnej právomoci koná
Únia len vtedy a len v takom rozsahu, pokiaľ ciele navrhovanej
činnosti nemôžu byť uspokojivo dosiahnuté na úrovni členských
štátov, ale môžu byť skôr, z dôvodu rozsahu alebo účinkov
navrhnutých opatrení, lepšie dosiahnuté na úrovni Únie. Pretože si cieľ,
ktorý sleduje tento návrh, vyžaduje výnimku z existujúcich právnych predpisov
Únie, môže byť dosiahnutý len prostredníctvom opatrení na úrovni Únie.
Zásada proporcionality
V článku 5 ods. 4 Zmluvy
o Európskej únii sa ustanovuje, že obsah a forma činnosti Únie
neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľov
zmlúv. Forma vybratá pre túto činnosť musí umožniť, aby návrh
dosiahol svoj cieľ a vykonal sa čo najúčinnejšie.
Pokiaľ ide o obsah, táto iniciatíva dočasne povolí členským
štátom odchýliť sa od ich povinností podľa nariadenia Rady (ES)
č. 539/2001 jednostranným uznávaním víz a povolení na pobyt vydaných
členskými štátmi, ktoré v plnom rozsahu vykonávajú schengenské acquis
počas obdobia ich platnosti na tranzit cez územie členských štátov
alebo plánovaných pobytov na ich území, ktoré počas ľubovoľného
180 dňového obdobia neprekračuje 90 dní. Vstup a pobyt osôb,
ktoré sú držiteľmi víz alebo povolení na pobyt vydaných členskými
štátmi, ktoré v plnom rozsahu vykonávajú schengenské acquis alebo
Chorvátskom alebo Cyprom, nepredstavuje žiadne riziko, keďže boli
podrobené príslušným kontrolám štátu, ktorý vydal vízum alebo povolenie na
pobyt. Navrhovaná jednostranná výnimka z nariadenia (ES) č. 539/2001
je preto oprávnená, pričom jej cieľom je zabrániť zbytočnej
administratívnej záťaži dotknutých členských štátov. Použije sa však
len počas prechodného obdobia do dňa, kedy sa dotknuté členské
štáty plne začlenia do spoločného priestoru bez vnútorných hraníc,
teda do dňa, od ktorého sa režim vzájomného uznávania stane povinným.
Výnimka je okrem toho dobrovoľná, a členským štátom teda neukladá
akékoľvek dodatočné povinnosti nad rámec tých, ktoré sú stanovené
v príslušných aktoch o pristúpení. Tento návrh je preto v súlade
so zásadou proporcionality. Má podobu rozhodnutia, rovnako ako aj podobné
nástroje, ktoré boli prijaté pre členské štáty, ktoré pristúpili k EÚ v
rokoch 2004 a 2007.
5.           Dôsledky existencie rôznych protokolov
pripojených k zmluvám a dohodám o pridružení uzatvorených s tretími
krajinami
Právny základ pre tento návrh možno nájsť
v hlave V tretej časti Zmluvy o fungovaní Európskej únie s tým, že sa uplatňuje
systém „variabilnej geometrie“, ktorý je stanovený v Protokole o postavení
Dánska, Protokole o postavení Spojeného kráľovstva a Írska
s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti a
Protokole o schengenskom acquis začlenenom do rámca Európskej únie,
pripojených k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní
Európskej únie. Z toho vyplýva, že Dánsko, Spojené kráľovstvo a Írsko
sa nezúčastňujú na prijatí tohto rozhodnutia, nie sú ním viazané ani
nepodliehajú jeho uplatňovaniu. Taktiež to vyplýva zo skutočnosti, že
navrhované rozhodnutie je určené výlučne členským štátom, ktoré
sú viazané schengenským acquis, hoci ho zatiaľ neuplatňujú.
Pretože je navrhované rozhodnutie určené
výlučne členským štátom, ktoré sú viazané schengenským acquis,
hoci ho zatiaľ neuplatňujú, nerozvíja tento návrh ustanovenia
schengenského acquis v zmysle príslušných dohôd o pridružení s
Nórskom, Islandom, Švajčiarskom a Lichtenštajnskom. Uvedené krajiny preto
nezaväzuje. V záujme súdržnosti a riadneho fungovania schengenského
systému sa však toto rozhodnutie týka aj víz a povolení na pobyt vydaných
krajinami pridruženými k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis.
2013/0210 (COD)
Návrh
ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY,
ktorým sa zavádza zjednodušený režim kontroly
osôb na vonkajších hraniciach vychádzajúci z jednostranného uznávania
niektorých dokladov Chorvátskom a Cyprom za rovnocenné ich národným vízam za
účelom tranzitu cez ich územie alebo zamýšľaného pobytu na ich území,
ktorého trvanie počas akéhokoľvek obdobia 180 dní neprekročí 90
dní
 a
ktorým sa zrušujú rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 895/2006/ES
a č. 582/2008/ES
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ
ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 77 ods. 2 písm. a) a b),
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu
národným parlamentom,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym
postupom,
keďže:
(1)       Podľa článku 4 ods.
1 Aktu o pristúpení z roku 2012 sa vyžaduje, aby Chorvátsko, ktoré
pristúpilo k Európskej únii 1. júla 2013, od uvedeného dátumu
zaviedlo vízovú povinnosť pre štátnych príslušníkov tretích krajín
uvedených v prílohe I k nariadeniu Rady (ES) č. 539/2001
z 15. marca 2001 uvádzajúcemu zoznam tretích krajín, ktorých štátni
príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc
členských štátov, a krajín, ktorých štátni príslušníci sú od tejto
povinnosti oslobodení[11].
(2)       Podľa článku 4 ods.
2 Aktu o pristúpení z roku 2012 sa ustanovenia schengenského acquis o
podmienkach a kritériách udeľovania jednotných víz, ako aj ustanovenia
o vzájomnom uznávaní víz a o rovnocennosti medzi povoleniami na
pobyt/dlhodobými vízami a krátkodobými vízami, za týmto účelom v
Chorvátsku uplatňujú len na základe príslušného rozhodnutia Rady. Tieto
ustanovenia sú však pre tento členský štát záväzné od dátumu pristúpenia.
(3)       Chorvátsko je preto povinné
vydávať národné víza na vstup na svoje územie alebo tranzit cez svoje
územie štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí sú držiteľmi jednotného
víza alebo dlhodobého víza alebo povolenia na pobyt vydaného členským
štátom, ktorý v plnom rozsahu vykonáva schengenské acquis, ako aj
podobné doklady vydané Cyprom.
(4)       Držitelia dokladov vydaných
týmito členskými štátmi, ako aj dokladov vydaných Cyprom, nepredstavujú
pre Chorvátsko žiadne riziko, keďže boli zo strany týchto štátov podrobení
všetkým nevyhnutným kontrolám. Aby nebolo Chorvátsko vystavené neodôvodnenej
dodatočnej administratívnej záťaži, mali by sa prijať
spoločné pravidlá, ktorými sa Chorvátsku povoľuje jednostranne
uznávať niektoré doklady vydávané týmito členskými štátmi za
rovnocenné s jeho národnými vízami a zaviesť zjednodušený režim
kontroly osôb na vonkajších hraniciach vychádzajúci z tohto jednostranného
uznávania rovnocennosti.
(5)       Spoločné pravidlá
zavedené rozhodnutiami č. 895/2006/ES a č. 582/2008/ES by sa mali
zrušiť. Pokiaľ ide o Cyprus, ktorý uplatňuje spoločný režim
zavedený rozhodnutím č. 895/2006/ES od 10. júla 2006 a režim zavedený
rozhodnutím č. 582/2008/ES od 18. júla 2008, mali by sa prijať
spoločné pravidlá, ktorými sa Cypru rovnako ako Chorvátsku povoľuje
jednostranne uznávať niektoré doklady vydané členskými štátmi, ktoré
v plnom rozsahu uplatňujú schengenské acquis, ako aj podobné
doklady vydávané Chorvátskom za rovnocenné s jeho národnými vízami
a zaviesť zjednodušený režim kontroly osôb na vonkajších hraniciach
vychádzajúci z tohto jednostranného uznávania rovnocennosti.
(6)       Zjednodušený režim stanovený
týmto rozhodnutím by sa mal uplatňovať počas prechodného obdobia
a to do dátumu, ktorý bude stanovený v rozhodnutí Rady uvedenom v článku 3
ods. 2 prvom pododseku Aktu o pristúpení z roku 2003, pokiaľ ide o Cyprus
a v článku 4 ods. 2 prvom pododseku Aktu o pristúpení z roku 2012,
pokiaľ ide o Chorvátsko.
(7)       Účasť na
zjednodušenom režime by mala byť dobrovoľná bez toho, aby boli
členským štátom uložené dodatočné povinnosti k tým, ktoré ustanovuje
Akt o pristúpení z roku 2003 a Akt o pristúpení z roku 2012.
(8)       Spoločné pravidlá by sa
mali uplatňovať na krátkodobé jednotné víza, dlhodobé víza
a povolenia na pobyt vydané členskými štátmi, ktoré v plnom rozsahu
vykonávajú schengenské acquis, víza s obmedzenou územnou platnosťou
podľa článku 25 ods. 3 prvej vety nariadenia o vízovom kódexe
a na krajiny pridružené k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju
schengenského acquis, ako aj na krátkodobé víza, dlhodobé víza a
povolenia na pobyt vydané Chorvátskom a Cyprom. Uznanie dokladu by malo
byť obmedzené na obdobie platnosti dokladu.
(9)       Musia byť splnené
podmienky na vstup stanovené v článku 5 ods. 1 nariadenia Európskeho
parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 z 15. marca 2006, ktorým sa ustanovuje
kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex
schengenských hraníc)[12],
s výnimkou podmienky stanovenej v článku 5 ods. 1 písm. b) uvedeného
nariadenia, pokiaľ sa týmto rozhodnutím zriaďuje režim jednostranného
uznávania zo strany Chorvátska a Cypru niektorých dokladov vydávaných
členskými štátmi, ktoré v plnom rozsahu uplatňujú schengenské acquis,
ako aj podobných dokladov vydaných Chorvátskom a Cyprom a na tranzit cez ich
územie alebo plánované pobyty na ich území, ktoré neprekračujú počas
ľubovoľného 180 dňového obdobia 90 dní.
(10)     Keďže cieľ tohto
rozhodnutia, a to zavedenie režimu jednostranného uznávania niektorých dokladov
vydávaných inými štátmi zo strany Chorvátska a Cypru, nie je možné
uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, možno ho preto
lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, Únia môže prijať opatrenia v súlade
so zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V
súlade so zásadou proporcionality taktiež podľa uvedeného článku toto
rozhodnutie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.
(11)     Pokiaľ ide o Island a
Nórsko, toto rozhodnutie nerozvíja ustanovenie schengenského acquis v
zmysle dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a
Nórskym kráľovstvom o pridružení týchto dvoch štátov
k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis[13], ale je určené
iba Chorvátsku a Cypru, ktoré ešte v plnom rozsahu schengenské acquis
nevykonávajú.
(12)     Pokiaľ ide o
Švajčiarsko, toto rozhodnutie nerozvíja ustanovenia schengenského acquis
v zmysle dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom
a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej
konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis[14], ale je určené
iba Chorvátsku a Cypru, ktoré ešte v plnom rozsahu schengenské acquis
nevykonávajú.
(13)     Pokiaľ ide o
Lichtenštajnsko, toto rozhodnutie nerozvíja ustanovenia schengenského acquis
v zmysle Protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom,
Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení
Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym
spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení
Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju
schengenského acquis[15],
ale je určené iba Chorvátsku a Cypru, ktoré ešte v plnom rozsahu
schengenské acquis nevykonávajú.
(14)     V záujme súdržnosti a riadneho
fungovania schengenského systému sa však toto rozhodnutie týka aj víz a
povolení na pobyt vydaných tretími krajinami pridruženými k vykonávaniu,
uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis a v plnom rozsahu
vykonávajúcimi schengenské acquis, ako napríklad Island,
Lichtenštajnsko, Nórsko a Švajčiarsko.
(15)     V súlade s článkami 1 a 2
Protokolu č. 22 o postavení Dánska, pripojeného k Zmluve o Európskej únii
a k Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na
prijímaní tohto rozhodnutia.
(16)     Toto rozhodnutie rozvíja
ustanovenia schengenského acquis, na ktorých sa nezúčastňuje
Spojené kráľovstvo v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES
z 29. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva
Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na
niektorých ustanoveniach schengenského acquis[16]; Spojené
kráľovstvo sa preto nezúčastňuje na jeho prijímaní.
(17)     Toto rozhodnutie rozvíja tie
ustanovenia schengenského acquis, na ktorých sa nezúčastňuje
Írsko, v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002
o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých
ustanoveniach schengenského acquis[17];
Írsko sa preto nezúčastňuje na jeho prijímaní,
PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Týmto rozhodnutím sa zavádza zjednodušený
režim kontroly osôb na vonkajších hraniciach umožňujúci Chorvátsku a Cypru
jednostranne uznávať za rovnocenné s ich národnými vízami za
účelom tranzitu cez ich územie alebo plánovaných pobytov na ich území,
ktoré neprekračujú počas ľubovoľného 180 dňového
obdobia 90 dní, doklady uvedené v článku 2 ods. 1 a doklady uvedené v
článku 3 vydávané členskými štátmi a krajinami pridruženými k
vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis a v plnom
rozsahu vykonávajúcimi schengenské acquis a Cyprom a Chorvátskom štátnym
príslušníkom tretích krajín, ktorí podliehajú vízovej povinnosti podľa
nariadenia (ES) č. 539/2001.
Vykonávanie tohto rozhodnutia nemá vplyv na
kontroly osôb na vonkajších hraniciach vykonávané v súlade s článkami 5 až
13 a článkami 18 až 19 nariadenia (ES) č. 562/2006.
Článok 2
1. Chorvátsko a Cyprus môžu za účelom
tranzitu cez ich územie alebo plánovaných pobytov na ich území, ktoré
neprekračujú počas ľubovoľného 180 dňového obdobia 90
dní, považovať za rovnocenné so svojimi národnými vízami tieto doklady
vydané členskými štátmi a pridruženými krajinami v plnom rozsahu
vykonávajúcimi schengenské acquis bez ohľadu na štátnu
príslušnosť ich držiteľov:
i) „jednotné vízum“ podľa článku 2
ods. 3 nariadenia (ES) č. 810/2009 platné na dva alebo viac vstupov;
ii) „dlhodobé vízum“ podľa článku 18
Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda;
iii) „povolenie na pobyt“ podľa
článku 2 ods. 15 nariadenia (ES) č. 562/2006.
2. Chorvátsko a Cyprus môžu za účelom
tranzitu cez ich územie alebo plánovaných pobytov na ich území, ktoré
neprekračujú počas ľubovoľného 180 dňového obdobia 90
dní, takisto považovať za rovnocenné so svojimi národnými vízami víza s
obmedzenou územnou platnosťou vydané v súlade s článkom 25
ods. 3 prvou vetou vízového kódexu.
3. Ak sa Chorvátsko alebo Cyprus rozhodne
uplatňovať toto rozhodnutie, uzná všetky doklady uvedené
v odseku 1 a 2 bez ohľadu na štát, ktorý doklad vydal.
Článok 3
1.         Ak sa Chorvátsko alebo Cyprus
rozhodne uplatňovať článok 2, môžu za účelom tranzitu cez
ich územie alebo plánovaných pobytov na ich území, ktoré neprekračujú
počas ľubovoľného 180-dňového obdobia 90 dní, okrem toho
uznávať za rovnocenné so svojimi národnými vízami:
i) národné krátkodobé víza a národné dlhodobé
víza vydané Cyprom alebo Chorvátskom v jednotnom formáte stanovenom v
nariadení Rady (ES) č. 1683/95[18];
ii) povolenia na pobyt vydané Cyprom alebo
Chorvátskom v jednotnom formáte stanovenom nariadením Rady (ES) č.
1030/2002[19].
2.         Doklady vydané Chorvátskom, ktoré
sa môžu uznávať, sú uvedené v prílohe I.
Doklady vydané Cyprom, ktoré sa môžu
uznávať, sú uvedené v prílohe II.
Článok 4
Lehota platnosti dokladov uvedených v
článkoch 2 a 3 pokrýva dobu tranzitu alebo pobytu.
Článok 5
Chorvátsko a Cyprus oznámia Komisii do 10
pracovných dní od nadobudnutia účinnosti tohto rozhodnutia, či sa
rozhodli uplatňovať toto rozhodnutie. Komisia uverejní informácie,
ktoré im oznámili tieto členské štáty, v Úradnom vestníku
Európskej únie.
Článok 6
Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady
č. 895/2006/ES a rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č.
582/2008/ES sa zrušujú.
Článok 7
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť
dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa do dátumu stanoveného
rozhodnutím Rady prijatým podľa článku 3 ods. 2 prvého pododseku Aktu
o pristúpení z roku 2003 vo vzťahu k Cypru a článku 4 ods. 2 prvého
pododseku Aktu o pristúpení z roku 2012 vo vzťahu k Chorvátsku,
pričom sa od uvedeného dátumu budú v týchto členských štátoch
uplatňovať všetky ustanovenia schengenského acquis v oblasti
spoločnej vízovej politiky a pohybu štátnych príslušníkov tretích krajín,
ktorí sa oprávnene zdržiavajú na území členských štátov.
Článok 8
Toto rozhodnutie je určené Chorvátsku
a Cypru.
V Bruseli
Za Európsky parlament                                 Za
Radu
predseda                                                        predseda
PRÍLOHA I
Zoznam dokladov vydávaných CHORVÁTSKOM
Víza
–
Kratkotrajna viza (C) krátkodobé vízum (C)
Povolenia na pobyt
–
Odobrenje boravka – schválenie pobytu
–
Osobna iskaznica za stranca – preukaz totožnosti
pre cudzích štátnych príslušníkov
PRÍLOHA II
Zoznam dokladov vydávaných CYPROM
Θ
ε ω ρ ή σ ε ι ς (víza)
Θεώρηση
διέλευσης —
Κατηγορία Β (tranzitné vízum
– typ B)
Θεώρηση
για παραμονή
βραχείας
διάρκειας —
Κατηγορία Γ (krátkodobé vízum
– typ C)
Ομαδική
θεώρηση —
Κατηγορίες Β
και Γ (skupinové vízum – typ B a C)
(povolenie
na pobyt)
Προσωρινή
άδεια
παραμονής
(απασχόληση,
επισκέπτης,
φοιτητής) povolenie na prechodný pobyt
(zamestnanie, návštevník, študent)
Άδεια
εισόδου
(απασχόληση,
φοιτητής) povolenie na vstup
(zamestnanie, študent)
Άδεια
μετανάστευσης
(μόνιμη άδεια)
imigračné povolenie (povolenie na trvalý pobyt)
[1]               Ú. v. ES L 81, 21.3.2001,
s. 1.
[2]               Ú. v. ES L 239, 22.9.2000,
s. 19.
[3]               Ú. v. EÚ L 105, 13.4.2006, s. 1.
[4]               Ú. v. EÚ L 243, 15.9.2009,
s. 1.
[5]               Ú. v. EÚ L 167, 20.6.2006, s. 1.
[6]               Ú. v. EÚ L 161, 20.6.2008,
s. 30.
[7]               Ú. v. EÚ L 167, 20.6.2006,
s. 8.
[8]               Pri predkladaní tohto návrhu vychádza Komisia z predpokladu, že k 1.
júlu 2013 Bulharsko a Rumunsko plne uplatnia schengenské acquis.
[9]               Podľa článku 5 rozhodnutia č. 896/2006/ES končí
použiteľnosť uvedeného rozhodnutia dňom pristúpenia
Švajčiarska a Lichtenštajnska k schengenskému priestoru.
[10]             Ú. v. EÚ L 112, 24.4.2012,
s. 10.
[11]             Ú. v. ES L 81, 21.3.2001, s. 1.
[12]             Ú. v. EÚ L 105, 13.4.2006, s. 1.
[13]             Ú. v. ES L 176, 10.7.1999,
s. 36.
[14]             Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 1.
[15]             Ú. v. EÚ L 83, 26.3.2008, s. 5.
[16]             Ú. v. ES L 131, 1.6.2000, s. 43.
[17]             Ú. v. ES L 64, 7.3.2002, s. 20.
[18]             Ú. v. ES L 164, 14.7.1995, s. 1.
[19]             Ú. v. ES L 157, 15.6.2002, s. 1.