               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli26. 8. 2020
            COM(2020) 432 final
            2020/0204(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o pozícii, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie vo Výbore veľvyslancov AKT – EÚ, pokiaľ ide o zmenu rozhodnutia Výboru veľvyslancov AKT – EÚ č. 3/2019 zo 17. decembra 2019 o prijatí prechodných opatrení podľa článku 95 ods. 4 dohody o partnerstve AKT – EÚ [2020/2]

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1. Predmet návrhu

               Toto rozhodnutie Komisie zahŕňa návrh rozhodnutia Rady o pozícii, ktorá sa má zaujať v mene Únie vo Výbore veľvyslancov AKT – EÚ v súvislosti so zmenou jeho rozhodnutia č. 3/19 o prijatí prechodných opatrení podľa článku 95 ods. 4 Dohody o partnerstve medzi EÚ a skupinou afrických, karibských a tichomorských štátov (AKT)
                  1
                podpísanej 23. júna 2000 v Cotonou (ďalej len „dohoda o partnerstve z Cotonou“) (ďalej len „rozhodnutie o prechodných opatreniach“)
                  2
               . Komisia navrhuje ďalšie predĺženie uplatňovania všetkých ustanovení dohody o partnerstve z Cotonou do 30. júna 2021 alebo do nadobudnutia platnosti novej dohody o partnerstve medzi Úniou a štátmi AKT, podľa toho, čo nastane skôr.

               2.KONTEXT NÁVRHU

               2.1.Dohoda o partnerstve z Cotonou

               Dohoda o partnerstve z Cotonou je od roku 2000 rámcom pre vzťahy EÚ so 79 krajinami AKT. Dohoda bola uzatvorená na obdobie 20 rokov – od 1. marca 2000 do 29. februára 2020. Následne bola v rokoch 2005 a 2010 zrevidovaná.

               Rozhodnutím o prechodných opatreniach zo 17. decembra 2019 sa uplatňovanie ustanovení dohody o partnerstve z Cotonou predĺžilo do 31. decembra 2020 alebo do nadobudnutia platnosti novej dohody, alebo začatia predbežného vykonávania novej dohody medzi Úniou a štátmi AKT, podľa toho, čo nastane skôr.

               V súčasnosti prebiehajú rokovania o novej dohode o partnerstve AKT – EÚ, ktoré sa začali v septembri 2018. V dôsledku oneskorení spôsobených pandémiou COVID-19 sa však ukázalo, že rokovania nepovedú k novej dohode pripravenej na uplatňovanie k uvedenému dátumu uplynutia platnosti, t. j. k 31. decembru 2020. Táto situácia by viedla k vákuu vo vzťahoch medzi EÚ a AKT, ktoré treba vyplniť.

               2.2.Rada ministrov AKT – EÚ

                  Rada ministrov AKT – EÚ je orgánom na úrovni ministrov, ktorý bol zriadený dohodou (článok 15 dohody o partnerstve z Cotonou). Tvoria ju na jednej strane členovia Rady Európskej únie a členovia Európskej komisie a na druhej strane členovia vlády každého štátu AKT. Funkciou Rady ministrov AKT – EÚ je okrem iného prijímať rozhodnutia potrebné na realizáciu a vykonávanie dohody o partnerstve z Cotonou. Rada ministrov prijíma svoje rozhodnutia spoločnou dohodou zmluvných strán. Na to, aby boli rozhodnutia platné, musí byť prítomná i) polovica členov Rady Európskej únie (t. j. 14 ministrov členských štátov EÚ); ii) jeden člen Komisie a iii) dve tretiny členov zastupujúcich vlády štátov AKT (t. j. členovia vlád z 55 rôznych štátov AKT).

               2.3.Prechodné opatrenia

               Článok 95 ods. 4 druhý pododsek dohody o partnerstve z Cotonou znie takto: „Rada ministrov prijme každé prechodné opatrenie, ktoré môže byť požadované až do vstupu novej dohody do platnosti“. Podľa článku 95 ods. 4 druhého pododseku dohody o partnerstve z Cotonou sa prechodné opatrenia môžu uplatniť s cieľom predĺžiť uplatniteľnosť celej dohody alebo jej častí do dátumu začatia uplatňovania (predbežného vykonávania alebo nadobudnutia platnosti) novej dohody. V prípade, že sa nová dohoda nestane uplatniteľnou pred uplynutím platnosti existujúceho právneho rámca, treba v záujme zachovania právnej, politickej a inštitucionálnej kontinuity s krajinami AKT predĺžiť prijaté prechodné opatrenia s cieľom pokračovať v uplatňovaní súčasnej dohody.

               2.4.Zmena prechodných opatrení Výborom veľvyslancov AKT – EÚ

                  V súlade s článkom 95 ods. 4 dohody o partnerstve z Cotonou má prijať rozhodnutie o prechodných opatreniach Rada ministrov AKT – EÚ. Podľa článku 15 ods. 4 dohody o partnerstve z Cotonou môže Rada ministrov AKT – EÚ delegovať právomoci na Výbor veľvyslancov. Na tento účel delegovala Rada ministrov AKT – EÚ 23. mája 2019 právomoc prijať rozhodnutie o prechodných opatreniach na Výbor veľvyslancov
                     3
                  . Podľa článku 16 ods. 2 dohody o partnerstve z Cotonou môže Výbor veľvyslancov v rámci mandátu, ktorý naň preniesla Rada ministrov AKT – EÚ, prijímať alebo meniť rozhodnutia záväzné pre zmluvné strany.

                  Výbor veľvyslancov sa podľa článku 1 svojho rokovacieho poriadku
                     4
                   pravidelne schádza, najmä aby pripravil zasadnutia Rady ministrov, a vždy, keď sa to ukáže potrebné na žiadosť jednej zo strán. Vzhľadom na túto flexibilitu môže Výbor veľvyslancov zabezpečiť, aby sa zmena rozhodnutia o prechodných opatreniach prijala včas, najneskôr v októbri 2020.

                  Výbor veľvyslancov AKT – EÚ preto na jednom zo svojich zasadnutí prijme zmenu rozhodnutia o prechodných opatreniach (ďalej len „pripravovaný akt“). Účelom pripravovaného aktu je ďalej predĺžiť uplatňovanie dohody o partnerstve z Cotonou v celom rozsahu do 30. júna 2021 alebo do nadobudnutia platnosti novej dohody, alebo začatia predbežného vykonávania novej dohody medzi Úniou a štátmi AKT, podľa toho, čo nastane skôr.

               3.Pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Únie

                  Komisia navrhuje, aby sa súčasné rozhodnutie o prechodných opatreniach dohody o partnerstve z Cotonou zmenilo s cieľom predĺžiť uplatňovanie dohody o partnerstve z Cotonou do 30. júna 2021 za predpokladu, že nová dohoda nenadobudne platnosť alebo sa nezačne predbežne vykonávať pred uvedeným dátumom.

                  Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa má navrhovaná pozícia Únie prijať na zasadnutí Výboru veľvyslancov AKT – EÚ.

               4.Právny základ

               4.4.Procesnoprávny základ

               4.1.1.Zásady

               V článku 218 ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa stanovujú rozhodnutia, ktorými sa určujú „pozície, ktoré sa majú prijať v mene Únie v rámci orgánu zriadeného dohodou, keď je tento orgán vyzvaný prijať akty s právnymi účinkami s výnimkou aktov dopĺňajúcich alebo meniacich inštitucionálny rámec danej dohody“.

               Pojem „akty s právnymi účinkami“ zahŕňa akty, ktoré majú právne účinky na základe pravidiel medzinárodného práva, ktorým sa riadi predmetný orgán. Zahŕňa aj nástroje, ktoré nemajú záväzný účinok podľa medzinárodného práva, ale „môžu rozhodujúcim spôsobom ovplyvniť obsah právnej úpravy prijatej normotvorcom Únie“
                  5
               .

               4.1.2.Uplatnenie na tento prípad

               Podľa článku 95 ods. 4 druhého pododseku dohody o partnerstve AKT – EÚ podpísanej 23. júna 2000 v Cotonou sa môžu uplatniť prechodné opatrenia s cieľom predĺžiť uplatniteľnosť celej dohody o partnerstve z Cotonou alebo jej častí do dátumu začatia uplatňovania novej dohody (predbežného vykonávania alebo nadobudnutia platnosti novej dohody po jej ratifikácii všetkými zmluvnými stranami). Predovšetkým „Rada ministrov prijme každé prechodné opatrenie, ktoré môže byť požadované až do vstupu novej dohody do platnosti“.

               Z toho jasne vyplýva, že akt, ktorý má Výbor veľvyslancov AKT – EÚ prijať, predstavuje akt s právnymi účinkami. Pripravované rozhodnutie Výboru veľvyslancov bude záväzné podľa medzinárodného práva v súlade s článkami 15 a 16 dohody.

               Výbor veľvyslancov je orgán zriadený podľa článku 16 dohody o partnerstve z Cotonou.

               Európska únia je popri svojich členských štátoch zmluvnou stranou dohody o partnerstve z Cotonou, a teda bude pripravovaným rozhodnutím Výboru veľvyslancov viazaná.

               Procesnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia je preto článok 218 ods. 9 ZFEÚ.

               4.2.Hmotnoprávny základ

               4.2.1.
                     Zásady

               Hmotnoprávny základ rozhodnutia podľa článku 218 ods. 9 ZFEÚ závisí predovšetkým od cieľa a obsahu pripravovaného aktu, v súvislosti s ktorým sa zaujíma pozícia v mene Únie. Ak pripravovaný akt sleduje dva ciele alebo obsahuje dve zložky a ak jeden z týchto cieľov alebo jednu z týchto zložiek možno určiť ako hlavnú, zatiaľ čo druhý cieľ alebo druhá zložka je len vedľajšia, rozhodnutie podľa článku 218 ods. 9 ZFEÚ musí byť založené na jedinom hmotnoprávnom základe, a to na tom, ktorý si vyžaduje hlavný alebo prevažujúci cieľ alebo zložka.

               4.2.2.
                     Uplatnenie na tento prípad

                     6
                  Hlavný cieľ a obsah pripravovaného aktu sa týkajú fungovania dohody o partnerstve z Cotonou ako celku, najmä predĺženia jej uplatňovania po predpokladanom dátume uplynutia platnosti. Hmotnoprávny základ rozhodnutia Rady sa preto musí stanoviť na základe dohody o partnerstve z Cotonou ako celku.

               Dohoda o partnerstve z Cotonou bola uzatvorená ako dohoda o pridružení, a teda vychádzala z článku 310 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, ktorý je ekvivalentom článku 217 ZFEÚ. Hmotnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia je preto článok 217 ZFEÚ.

               4.3. Záver

                     7
                  Právnym základom navrhovaného rozhodnutia by mal byť článok 217 ZFEÚ v spojení s článkom 218 ods. 9 ZFEÚ, čo je právny základ rozhodnutia Rady (EÚ) 2019/1932 z 18. novembra 2019 o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať vo Výbore veľvyslancov AKT – EÚ, pokiaľ ide o prijatie rozhodnutia o prijatí prechodných opatrení podľa článku 95 ods. 4 dohody o partnerstve AKT – EÚ.

               2020/0204 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o pozícii, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie vo Výbore veľvyslancov AKT – EÚ, pokiaľ ide o zmenu rozhodnutia Výboru veľvyslancov AKT – EÚ č. 3/2019 zo 17. decembra 2019 o prijatí prechodných opatrení
                  podľa článku 95 ods. 4 dohody o partnerstve AKT – EÚ [2020/2]

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 217 v spojení s článkom 218 ods. 9,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Dohoda o partnerstve medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov (AKT) na jednej strane a Európskou úniou a jej členskými štátmi na strane druhej (ďalej len „dohoda o partnerstve AKT – EÚ“)
                  8
                bola podpísaná 23. júna 2000 v Cotonou. Dohoda o partnerstve AKT – EÚ nadobudla platnosť 1. apríla 2003 a v súlade s rozhodnutím Výboru veľvyslancov AKT – EÚ č. 3/2019 zo 17. decembra 2019 o prijatí prechodných opatrení podľa článku 95 ods. 4 dohody o partnerstve AKT – EÚ [2020/2] (ďalej len „rozhodnutie o prechodných opatreniach“)
                  9
                sa má uplatňovať do 31. decembra 2020.

               (2)Podľa článku 95 ods. 4 prvého pododseku dohody o partnerstve AKT – EÚ sa v septembri 2018 začali rokovania o novej dohode o partnerstve AKT – EÚ. V dôsledku oneskorení spôsobených pandémiou COVID-19 nebude nová dohoda pripravená na uplatňovanie k dátumu uplynutia platnosti súčasnej dohody o partnerstve AKT – EÚ. Považuje sa preto za potrebné zmeniť rozhodnutie o prechodných opatreniach tak, aby sa ďalej predĺžilo uplatňovanie ustanovení súčasnej dohody o partnerstve AKT – EÚ.

               (3)V článku 95 ods. 4 druhom pododseku dohody o partnerstve AKT – EÚ sa stanovuje, že Rada ministrov AKT – EÚ prijme prechodné opatrenia, ktoré môžu byť požadované do vstupu novej dohody do platnosti.

               (4)Rada ministrov AKT – EÚ delegovala v súlade s článkom 15 ods. 4 dohody o partnerstve AKT – EÚ právomoc prijímať akékoľvek prechodné opatrenia, ktoré môžu byť požadované až do nadobudnutia platnosti novej dohody, na Výbor veľvyslancov AKT – EÚ
                  10
               .  Výbor veľvyslancov AKT – EÚ bude mať pravidelné zasadnutie, na ktorom prijme rozhodnutie o zmene prechodných opatrení podľa článku 95 ods. 4 dohody o partnerstve AKT – EÚ.

               (5)Je vhodné stanoviť pozíciu, ktorá sa má zaujať v mene Únie vo Výbore veľvyslancov AKT – EÚ, keďže pripravovaný akt je pre Úniu záväzný.

               (6)Ustanovenia dohody o partnerstve AKT – EÚ sa budú aj naďalej uplatňovať s cieľom zachovať kontinuitu vo vzťahoch medzi Úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a štátmi AKT na strane druhej. Cieľom zmenených prechodných opatrení preto nie je zmena dohody o partnerstve AKT – EÚ, ako sa stanovuje v jej článku 95 ods. 3,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Únie vo Výbore veľvyslancov AKT – EÚ podľa článku 95 ods. 4 dohody o partnerstve AKT – EÚ, je zmeniť rozhodnutie Výboru veľvyslancov AKT – EÚ č. 3/2019 zo 17. decembra 2019 o prijatí prechodných opatrení podľa článku 95 ods. 4 dohody o partnerstve AKT – EÚ [2020/2] tak, že uplatňovanie dohody o partnerstve AKT – EÚ sa predĺži do 30. júna 2021 alebo do nadobudnutia platnosti alebo začatia predbežného vykonávania novej dohody medzi Úniou a štátmi AKT, podľa toho, čo nastane skôr.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie je určené Komisii.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Rozhodnutie Rady z 19. decembra 2002, ktoré sa týka uzatvorenia Dohody o partnerstve medzi skupinou štátov africkej, karibskej a tichomorskej oblasti na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na strane druhej, podpísanej v Cotonou 23. júna 2000 (Ú. v. EÚ L 65, 8.3.2003, s. 27).

                     (2)

                        Rozhodnutie Výboru veľvyslancov AKT – EÚ č. 3/2019 zo 17. decembra 2019 o prijatí prechodných opatrení podľa článku 95 ods. 4 dohody o partnerstve AKT – EÚ [2020/2].

                     (3)

                        Rozhodnutie Rady ministrov AKT – EÚ č. 1/2019 z 23. mája 2019 o delegovaní právomocí na Výbor veľvyslancov AKT – EÚ, pokiaľ ide o rozhodnutie prijať prechodné opatrenia podľa článku 95 ods. 4 dohody o partnerstve AKT – EÚ [2019/920] (Ú. v. EÚ L 146, 5.6.2019, s. 114).

                     (4)

                        Rozhodnutie Rady ministrov AKT – ES č. 3/2005 z 8. marca 2005 o prijatí rokovacieho poriadku Výboru veľvyslancov AKT–ES (Ú. v. EÚ L 95, 14.4.2005, s. 51).

                     (5)

                        Rozsudok Súdneho dvora zo 7. októbra 2014, Nemecko/Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (6)

                        Pozri najmä rozsudok vo veci C-244/17, Komisia/Rada („Kazachstan“) [ECLI:EU:C:2018:662], s. 40 a v ňom uvedenú judikatúru.

                     (7)

                        Ú. v. EÚ L 300, 21.11.2019, s. 1 – 4.

                     (8)

                        Dohoda (Ú. v. ES L 317, 15.12.2000, s. 3) zmenená dohodou podpísanou 25. júna 2005 v Luxemburgu (Ú. v. EÚ L 209, 11.8.2005, s. 27) a dohodou podpísanou 22. júna 2010 v Ouagadougou (Ú. v. EÚ L 287, 4.11.2010, s. 3).

                     (9)

                        Rozhodnutie Výboru veľvyslancov AKT – EÚ č. 3/2019 zo 17. decembra 2019 o prijatí prechodných opatrení podľa článku 95 ods. 4 dohody o partnerstve AKT – EÚ [2020/2].

                     (10)

                        Rozhodnutie Rady ministrov AKT – EÚ č. 1/2019 z 23. mája 2019 o delegovaní právomocí na Výbor veľvyslancov AKT – EÚ, pokiaľ ide o rozhodnutie prijať prechodné opatrenia podľa článku 95 ods. 4 dohody o partnerstve AKT – EÚ [2019/920] (Ú. v. EÚ L 146, 5.6.2019, s. 114).


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli7. 9. 2020
            COM(2020) 488 final
            2020/0243(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o pozícii, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v rámci Dohovoru o budúcej viacstrannej spolupráci pri rybolove v severovýchodnom Atlantiku, pokiaľ ide o žiadosť o pristúpenie k tomuto dohovoru, ktorú predložilo Spojené kráľovstvo, a o zrušení rozhodnutia Rady (EÚ) 2019/510

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               Tento návrh sa týka rozhodnutia, ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v rámci Dohovoru o budúcej viacstrannej spolupráci pri rybolove v severovýchodnom Atlantiku (ďalej len „dohovor NEAFC“) v súvislosti s pristúpením Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska (ďalej len „Spojené kráľovstvo“) k tomuto dohovoru vo vlastnom mene počas prechodného obdobia.

               1.Kontext návrhu

               Spojené kráľovstvo 29. marca 2017 oznámilo Európskej rade svoj zámer vystúpiť z Európskej únie podľa článku 50 Zmluvy o Európskej únii.

               Únia a Spojené kráľovstvo rokovali o dohode o vystúpení podľa článku 50 Zmluvy o Európskej únii. Dohoda o vystúpení
                  1
                bola schválená 17. októbra 2019 a platnosť nadobudla 1. februára 2020 spolu s politickým vyhlásením, ktorým sa stanovuje rámec budúceho partnerstva medzi EÚ a Spojeným kráľovstvom.

               V článku 127 ods. 1 dohody o vystúpení sa stanovuje prechodné obdobie, počas ktorého sa právo Únie bude naďalej uplatňovať na Spojené kráľovstvo a v Spojenom kráľovstve (ďalej len „prechodné obdobie“). Prechodné obdobie sa skončí 31. decembra 2020. V článku 129 ods. 1 dohody o vystúpení sa stanovuje, že Spojené kráľovstvo je počas prechodného obdobia viazané povinnosťami vyplývajúcimi z medzinárodných dohôd, ktoré uzavrela Únia, členské štáty konajúce v jej mene alebo Únia a jej členské štáty konajúce spoločne. V článku 129 ods. 3 dohody o vystúpení sa uvádza, že v súlade so zásadou lojálnej spolupráce sa Spojené kráľovstvo počas prechodného obdobia musí zdržať akéhokoľvek konania alebo iniciatívy, ktoré by pravdepodobne poškodili záujmy Únie, najmä v rámci akýchkoľvek medzinárodných organizácií, agentúry, konferencie alebo fóra, ktorých je Spojené kráľovstvo samostatnou zmluvnou stranou.

               Únia oznámila svojim medzinárodným partnerom osobitné opatrenia stanovené v dohode o vystúpení, na základe ktorých sa bude Spojené kráľovstvo počas prechodného obdobia na účely medzinárodných dohôd uzavretých Úniou považovať za členský štát.

               Hlavným cieľom dohovoru NEAFC je „podporovať ochranu a optimálne využívanie rybolovných zdrojov v severovýchodnom Atlantiku v rámci vhodnom pre režim rozšírenej právomoci pobrežného štátu nad rybolovom a zároveň podporovať medzinárodnú spoluprácu a konzultácie v súvislosti s týmito zdrojmi“. Dohovor NEAFC nadobudol platnosť 17. marca 1982. Spojené kráľovstvo je depozitárom dohovoru NEAFC.

               Dohovorom NEAFC z roku 1982 sa nahradil pôvodný Dohovor o rybolove v severovýchodnom Atlantiku z roku 1959, a to v dôsledku vystúpenia členských štátov Európskej únie ako jednotlivých členov z organizácie NEAFC v roku 1963 a rozšírenia rybolovných oblastí štátov na 200 míľ v roku 1977. Dohovorom NEAFC z roku 1959 sa zase nahradil Dohovor z roku 1946 o regulácii sietí a rybárskych sietí a veľkosti rýb.

               Dohovor NEAFC z roku 1982 bol zmenený v roku 2004 (doplnili sa postupy urovnávania sporov) a 2006 (dohovor NEAFC sa zosúladil s vývojom v oblasti medzinárodného práva a medzinárodných nástrojov). Zmeny z rokov 2004 a 2006 neprešli celým procesom ratifikácie všetkými zmluvnými stranami. V „Londýnskej deklarácii“ z roku 2006 sa zmluvné strany dohodli, že zmeny budú až do ukončenia ratifikácie uplatňovať na dobrovoľnom základe.

               Na účely dohovoru NEAFC zriadili zmluvné strany Komisiu pre rybolov v severovýchodnom Atlantiku (ďalej len „komisia NEAFC“). Komisia NEAFC má právnu subjektivitu a vo svojich vzťahoch s inými medzinárodnými organizáciami a na územiach zmluvných strán má takú právnu spôsobilosť, ktorá môže byť potrebná na výkon jej funkcií a dosahovanie jej cieľov.

               Zmluvných strán je päť, pričom všetky sú pobrežnými štátmi v oblasti dohovoru NEAFC: Európska únia (EÚ), Dánsko (pokiaľ ide o Faerské ostrovy a Grónsko), Island, Nórsko a Ruská federácia. Vlajkovým štátom, ktoré majú skutočný záujem o rybolov v severovýchodnom Atlantiku, sa môže udeliť štatút spolupracujúcej nezmluvnej strany, ktorý im umožní, aby oprávnili plavidlá plaviace sa pod ich vlajkou na činnosť v oblasti dohovoru NEAFC, pričom musia súhlasiť s presadzovaním opatrení komisie NEAFC. V súčasnosti existuje šesť spolupracujúcich nezmluvných strán: Bahamy, Kanada, Curaçao, Libéria, Panama a Nový Zéland.

               Európska únia je zmluvnou stranou dohovoru NEAFC
                  2
               , pretože jeho predmet úpravy patrí do rozsahu pôsobnosti spoločnej rybárskej politiky, v ktorej má Únia výlučnú právomoc. Na členské štáty sa dohovor NEAFC vzťahuje v súlade s právom Únie.

               Komisia NEAFC je organizácia, ktorá má právomoc prijímať odporúčania k riadiacim opatreniam týkajúcim sa rybolovu mimo oblastí, ktoré patria do rybolovnej právomoci zmluvných strán (regulačná oblasť), a v oblastiach, ktoré patria do rybolovnej právomoci zmluvných strán, ak o to príslušná zmluvná strana požiada. Prijaté odporúčania sú pre zmluvné strany záväzné, pokiaľ niektorá zo zmluvných strán včas nepredloží námietku voči odporúčaniu.

               Podľa dohovoru NEAFC môže ktorýkoľvek štát (okrem členského štátu Európskej únie) kedykoľvek pristúpiť k dohovoru za predpokladu, že žiadosť o pristúpenie tohto štátu schvália tri štvrtiny všetkých zmluvných strán. Žiadosť sa schváli, ak do 90 dní odo dňa oznámenia tejto žiadosti tri štvrtiny zmluvných strán oznámia depozitárovi svoj súhlas s danou žiadosťou
                  3
               . Depozitár oznámi štátu žiadajúcemu o pristúpenie a všetkým zmluvným stranám, či žiadosť bola schválená. Pristúpenie sa uskutoční uložením listiny o pristúpení u depozitára a účinnosť nadobudne dňom jej prijatia.

               Spojené kráľovstvo predložilo 8. januára 2019 žiadosť o pristúpenie k dohovoru NEAFC ako zmluvná strana. V ten istý deň depozitár oznámil túto skutočnosť Európskej komisii.

               Rozhodnutím Rady (EÚ) 2019/510
                  4
                sa stanovila pozícia Únie, ktorou sa schválila žiadosť Spojeného kráľovstva o pristúpenie k dohovoru NEAFC, a Komisia bola poverená oznámiť depozitárovi dohovoru NEAFC pozíciu Únie, len ak by sa vystúpenie Spojeného kráľovstva z Únie uskutočnilo bez dohody o vystúpení do uplynutia lehoty na oznámenie uvedenej v článku 20 ods. 4 dohovoru NEAFC.

               Žiadosť Spojeného kráľovstva o pristúpenie neschválili požadované tri štvrtiny všetkých zmluvných strán: nedosiahlo sa kvórum tri štvrtiny zmluvných strán požadované na to, aby sa depozitárovi oznámil ich súhlas so žiadosťou.

               V súlade s článkom 129 ods. 4 dohody o pristúpení môže Spojené kráľovstvo počas prechodného obdobia dojednávať, podpisovať a ratifikovať medzinárodné dohody, ktoré uzaviera samostatne v oblastiach výlučnej právomoci Únie, za predpokladu, že tieto dohody nenadobudnú platnosť ani sa nebudú uplatňovať počas prechodného obdobia, pokiaľ to Únia nepovolí. V rozhodnutí Rady 2020/135
                  5
                sa stanovujú podmienky a postup udeľovania takýchto povolení.

               Listom z 3. apríla 2020 Spojené kráľovstvo oznámilo Európskej komisii svoj zámer vyjadriť súhlas s tým, že bude počas prechodného obdobia samostatne viazané dohovorom NEAFC. Vykonávacím rozhodnutím Rady XXX
                  6
                sa Spojenému kráľovstvu povoľuje vyjadriť svoj súhlas s tým, že bude samostatne viazané dohovorom NEAFC, keďže sú splnené podmienky stanovené v článku 3 ods. 2 rozhodnutia Rady 2020/135.

               2.Pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Únie

               Toto rozhodnutie Rady by malo Komisii umožniť, aby v mene Únie schválila pristúpenie Spojeného kráľovstva k dohovoru NEAFC pred uplynutím lehoty na oznámenie uvedenej v článku 20 ods. 4 dohovoru NEAFC.

               Základným cieľom spoločnej rybárskej politiky, ako sa uvádza v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013
                  7
               , je „zabezpečiť, aby rybolovné činnosti boli udržateľné z environmentálneho, hospodárskeho a sociálneho hľadiska, boli riadené v súlade s cieľom, ktorým je dosiahnuť hospodársky a sociálny prínos a prínos v oblasti zamestnanosti, ako aj obnoviť a zachovať populácie rýb nad úrovňami, pri ktorých možno získať maximálny udržateľný výnos, a aby prispievali k dostupnosti dodávok potravín“.

               Je v záujme Únie, aby Spojené kráľovstvo spolupracovalo v oblasti riadenia populácií spoločného záujmu v plnom súlade s ustanoveniami Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve z 10. decembra 1982
                  8
                („dohovor UNCLOS“) a Dohody Organizácie Spojených národov o uplatňovaní ustanovení Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve z 10. decembra 1982 o ochrane a využívaní transzonálnych populácií rýb a populácií rýb migrujúcich na veľké vzdialenosti zo 4. augusta 1995
                  9
                („dohoda UNFSA“) alebo akejkoľvek inej medzinárodnej dohody či normy medzinárodného práva.

               Podľa článkov 56, 63 a 116 dohovoru UNCLOS má Spojené kráľovstvo legitímne rybolovné záujmy v oblasti dohovoru NEAFC (na šírom mori) a ako pobrežný štát v rozsahu, v akom vody vo výhradnej hospodárskej zóne Spojeného kráľovstva patria do oblasti dohovoru NEAFC.

               Ako sa uvádza v článku 63 ods. 2 dohovoru UNCLOS a v článku 8 dohody UNFSA, ak sa tá istá populácia alebo populácie pridružených druhov vyskytujú tak vo výhradnej hospodárskej zóne, ako aj v oblasti, ktorá sa nachádza za danou zónou a v jej blízkosti, pobrežný štát a štáty loviace takéto populácie rýb v priľahlej oblasti musia spolupracovať, aby sa dohodli na opatreniach potrebných na zachovanie týchto populácií v priľahlej oblasti. Táto spolupráca sa môže nadviazať v rámci regionálnych rybárskych organizácií alebo, ak regionálne rybárske organizácie nemajú právomoc v súvislosti s príslušnou populáciou, prostredníctvom ad hoc dohôd medzi krajinami, ktoré majú záujem na danom rybolove.

               Pristúpenie Spojeného kráľovstva k dohovoru NEAFC umožní Spojenému kráľovstvu spolupracovať na potrebných opatreniach na riadenie rybolovu a zabezpečiť, aby sa rybolovné činnosti vykonávali bez toho, aby dochádzalo k neudržateľnému využívaniu populácií rýb.

               Vzhľadom na legitímne rybolovné záujmy Spojeného kráľovstva v oblasti dohovoru NEAFC, povinnosť Spojeného kráľovstva spolupracovať na potrebných opatreniach riadenia rybolovu a potrebu zabezpečiť záväzný charakter odporúčaní komisie NEAFC po pristúpení Spojeného kráľovstva Komisia odporúča, aby sa žiadosť Spojeného kráľovstva schválila.

               Navrhuje sa, aby Komisia bola oprávnená informovať depozitára dohovoru NEAFC o pozícii Únie v prospech pristúpenia Spojeného kráľovstva k dohovoru NEAFC.

               3.Právny základ

               3.1.Procesnoprávny základ

               3.1.1.Zásady

               V článku 218 ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa stanovujú rozhodnutia, ktorými sa určujú „pozície, ktoré sa majú prijať v mene Únie v rámci orgánu zriadeného dohodou, keď je tento orgán vyzvaný prijať akty s právnymi účinkami s výnimkou aktov dopĺňajúcich alebo meniacich inštitucionálny rámec danej dohody“.

               Pojem „akty s právnymi účinkami“ zahŕňa akty, ktoré majú právne účinky na základe pravidiel medzinárodného práva. Zahŕňa aj nástroje, ktoré nemajú záväzný účinok podľa medzinárodného práva, ale „môžu rozhodujúcim spôsobom ovplyvniť obsah právnej úpravy prijatej normotvorcom Únie“
                  10
               .

               3.1.2.Uplatnenie na tento prípad

               Ktorýkoľvek štát môže kedykoľvek pristúpiť k dohovoru NEAFC. Žiadosť sa schváli, ak do 90 dní odo dňa, keď depozitár oznámi prijatie tejto žiadosti, tri štvrtiny všetkých zmluvných strán depozitárovi oznámia svoj súhlas s danou žiadosťou. Depozitár oznámi štátu žiadajúcemu o pristúpenie a všetkým zmluvným stranám, či žiadosť bola schválená.

               Pristúpenie sa uskutoční uložením listiny o pristúpení u depozitára a účinnosť nadobudne dňom jej prijatia. Depozitár informuje všetkých signatárov a všetky pristupujúce strany o všetkých uložených ratifikačných listinách, listinách o prijatí, schválení alebo pristúpení, a oznámi signatárom dátum a zmluvné strany, pre ktoré tento dohovor nadobúda platnosť.

               Po tom, ako pristúpenie Spojeného kráľovstva k dohovoru NEAFC nadobudne účinnosť, bude toto pristúpenie záväzné podľa medzinárodného práva v súlade s článkom 24 dohovoru NEAFC a bude môcť rozhodujúcim spôsobom ovplyvniť obsah právnych predpisov EÚ.

               Pripravovaným aktom sa nedopĺňa ani nemení inštitucionálny rámec dohovoru NEAFC. Procesnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia je preto článok 218 ods. 9 ZFEÚ.

               3.2.Hmotnoprávny základ

               3.2.1.Zásady

               Hmotnoprávny základ rozhodnutia podľa článku 218 ods. 9 ZFEÚ závisí predovšetkým od cieľa a obsahu pripravovaného aktu, v súvislosti s ktorým sa zaujíma pozícia v mene Únie. Ak pripravovaný akt sleduje viacero cieľov alebo obsahuje viacero zložiek a ak jeden z uvedených cieľov alebo jednu z uvedených zložiek možno určiť ako hlavnú, zatiaľ čo ostatné ciele alebo ostatné zložky sú len vedľajšie, rozhodnutie podľa článku 218 ods. 9 ZFEÚ musí byť založené na jedinom hmotnoprávnom základe, a to na tom, ktorý si vyžaduje hlavný alebo prevažujúci cieľ alebo zložka.

               3.2.2.Uplatnenie na tento prípad

               Hlavný cieľ a obsah pripravovaného aktu sa týkajú spoločnej rybárskej politiky.

               Hmotnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia je preto článok 43 ZFEÚ.

               3.3.Záver

               Právnym základom navrhovaného rozhodnutia by mal byť článok 43 ZFEÚ v spojení s článkom 218 ods. 9 ZFEÚ.

               2020/0243 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o pozícii, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v rámci Dohovoru o budúcej viacstrannej spolupráci pri rybolove v severovýchodnom Atlantiku, pokiaľ ide o žiadosť o pristúpenie k tomuto dohovoru, ktorú predložilo Spojené kráľovstvo, a o zrušení rozhodnutia Rady (EÚ) 2019/510

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 43 v spojení s jej článkom 218 ods. 9,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Dohovor o budúcej viacstrannej spolupráci pri rybolove v severovýchodnom Atlantiku
                  11
                (ďalej len „dohovor NEAFC“) bol schválený rozhodnutím Rady 81/608/EHS
                  12
                a nadobudol platnosť 17. marca 1982.

               (2)Dohovor NEAFC sa v súčasnosti vzťahuje na Spojené kráľovstvo preto, že Únia je zmluvnou stranou tohto dohovoru, pričom v článku 20 ods. 4 dohovoru NEAFC sa vylučuje pristúpenie členských štátov Únie.

               (3)Podľa článku 20 ods. 4 dohovoru NEAFC môže ktorýkoľvek štát pristúpiť k dohovoru NEAFC za predpokladu, že žiadosť o pristúpenie daného štátu schvália tri štvrtiny všetkých zmluvných strán dohovoru do 90 dní odo dňa oznámenia depozitára o prijatí tejto žiadosti.

               (4)Spojené kráľovstvo predložilo 8. januára 2019 žiadosť o pristúpenie k dohovoru NEAFC ako zmluvná strana. V ten istý deň depozitár oznámil túto skutočnosť Európskej komisii.

               (5)Rada prijala 25. marca 2019 rozhodnutie (EÚ) 2019/510
                  13
                o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v rámci dohovoru NEAFC, pokiaľ ide o žiadosť o pristúpenie k tomuto dohovoru, ktorú predložilo Spojené kráľovstvo. V tomto rozhodnutí sa schválilo pristúpenie Spojeného kráľovstva k dohovoru NEAFC a prijalo sa s cieľom predvídať situáciu, keď Spojené kráľovstvo opustí Úniu bez dohody o vystúpení. Preto sa v rozhodnutí 2019/510 povolilo Komisii oznámiť pozíciu Únie len v prípade, že sa dohoda o vystúpení neuzavrie.

               (6)Navyše žiadosť Spojeného kráľovstva o pristúpenie neschválili požadované tri štvrtiny všetkých zmluvných strán: nedosiahlo sa kvórum tri štvrtiny zmluvných strán požadované na to, aby sa depozitárovi oznámil ich súhlas so žiadosťou.

               (7)V súlade s článkom 129 ods. 4 Dohody o vystúpení Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z Európskej únie a z Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu môže Spojené kráľovstvo počas prechodného obdobia dojednávať, podpisovať a ratifikovať medzinárodné dohody, ktoré uzaviera samostatne v oblastiach výlučnej právomoci Únie, za predpokladu, že tieto dohody nenadobudnú platnosť ani sa nebudú uplatňovať počas prechodného obdobia, pokiaľ to Únia nepovolí. V rozhodnutí Rady 2020/135
                  14
                sa stanovujú podmienky a postup udeľovania takýchto povolení.

               (8)Listom z 3. apríla 2020 Spojené kráľovstvo oznámilo Európskej komisii svoj zámer vyjadriť súhlas s tým, že bude počas prechodného obdobia samostatne viazané dohovorom NEAFC.

               (9)Vykonávacím rozhodnutím Rady (EÚ) XXX
                  15
                sa Spojenému kráľovstvu povoľuje vyjadriť jeho súhlas s tým, že bude samostatne viazané dohovorom NEAFC, keďže sú splnené podmienky stanovené v článku 3 ods. 1 rozhodnutia (EÚ) 2020/135.

               (10)Podľa článkov 56, 63 a 116 Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve (dohovor UNCLOS)
                  16
                má Spojené kráľovstvo legitímne rybolovné záujmy v oblasti dohovoru NEAFC (na šírom mori) a ako pobrežný štát v rozsahu, v akom vody vo výhradnej hospodárskej zóne Spojeného kráľovstva patria do oblasti dohovoru NEAFC.

               (11)S cieľom predchádzať neudržateľnému rybolovu je v záujme Únie, aby Spojené kráľovstvo spolupracovalo v oblasti riadenia populácií spoločného záujmu v plnom súlade s ustanoveniami dohovoru UNCLOS a Dohody Organizácie Spojených národov o uplatňovaní ustanovení Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve z 10. decembra 1982 o ochrane a využívaní transzonálnych populácií rýb a populácií rýb migrujúcich na veľké vzdialenosti zo 4. augusta 1995 (dohoda UNFSA)
                  17
                alebo akejkoľvek inej medzinárodnej dohody či normy medzinárodného práva.

               (12)Ako sa uvádza v článku 63 ods. 2 dohovoru UNCLOS a v článku 8 dohody UNFSA, ak sa tá istá populácia alebo populácie pridružených druhov vyskytujú tak vo výhradnej hospodárskej zóne, ako aj v oblasti, ktorá sa nachádza za danou zónou a v jej blízkosti, pobrežný štát a štáty loviace takéto populácie rýb v priľahlej oblasti musia spolupracovať, aby sa dohodli na opatreniach potrebných na zachovanie týchto populácií v priľahlej oblasti. Takáto spolupráca sa môže nadviazať v rámci regionálnych rybárskych organizácií. Pristúpenie Spojeného kráľovstva k dohovoru NEAFC umožní Spojenému kráľovstvu spolupracovať na potrebných opatreniach riadenia rybolovu s cieľom zabezpečiť, aby sa rybolovné činnosti vykonávali tak, aby bolo využívanie príslušnej populácie, resp. príslušných populácií udržateľné.

               (13)Uvedené pristúpenie ešte pred uplynutím prechodného obdobia umožní Spojenému kráľovstvu plne vykonávať povinnosti vyplývajúce z dohovoru UNCLOS, pokiaľ ide o ochranné a riadiace opatrenia, ktoré sa začnú uplatňovať od okamihu, keď sa skončí prechodné obdobie a právo Únie sa naň prestane vzťahovať. Je preto v záujme Únie schváliť žiadosť o pristúpenie k dohovoru NEAFC, ktorú predložilo Spojené kráľovstvo, do uplynutia lehoty na oznámenie uvedenej v článku 20 ods. 4 dohovoru NEAFC.

               (14)V záujme jednoznačnosti a právnej zrozumiteľnosti by sa rozhodnutie (EÚ) 2019/510 malo zrušiť,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               1.Pozícia, ktorá sa má v mene Únie zaujať v rámci Dohovoru o budúcej viacstrannej spolupráci pri rybolove v severovýchodnom Atlantiku (ďalej len „dohovor NEAFC“), je schváliť žiadosť Spojeného kráľovstva o jeho pristúpenie k dohovoru NEAFC.

               2.Komisia je oprávnená oznámiť depozitárovi dohovoru NEAFC pozíciu Únie do uplynutia lehoty na oznámenie uvedenej v článku 20 ods. 4 dohovoru NEAFC.

               Článok 2

               Rozhodnutie (EÚ) 2019/510 sa zrušuje.

               Článok 3

               Toto rozhodnutie je určené Komisii.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Dohoda o vystúpení Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z Európskej únie a z Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, Ú. v. EÚ C 384I, 12.11.2019, s. 1.

                     (2)

                        Ú. v. ES L 227, 12.8.1981, s. 21.

                     (3)

                        Pokiaľ ide o žiadosť Spojeného kráľovstva predloženú 8. januára 2019, lehota 90 dní uplynula 8. apríla 2019.

                     (4)

                        Rozhodnutie Rady (EÚ) 2019/510 z 25. marca 2019 o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v rámci Dohovoru o budúcej viacstrannej spolupráci pri rybolove v severovýchodnom Atlantiku, pokiaľ ide o žiadosť o pristúpenie k tomuto dohovoru, ktorú predložilo Spojené kráľovstvo, Ú. v. EÚ L 85, 27.3.2019, s. 22.

                     (5)

                        Rozhodnutie Rady (EÚ) 2020/135 z 30. januára 2020 o uzavretí Dohody o vystúpení Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z Európskej únie a z Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, Ú. v. EÚ L 29, 31.1.2020, s. 1.

                     (6)

                        (Ú. v. EÚ L xxx, xxx, s. xxx).

                     (7)

                        Ú. v. EÚ L 354, 28.12.2013, s. 22.

                     (8)

                        Dohovor Organizácie Spojených národov o morskom práve, Ú. v. ES L 179, 23.6.1998, s. 3.

                     (9)

                        Dohoda o uplatňovaní ustanovení Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve z 10. decembra 1982 o ochrane a využívaní transzonálnych populácií rýb a populácií rýb migrujúcich na veľké vzdialenosti – Vyhlásenie o právomoci Európskeho spoločenstva – Vyhlásenia o výklade, Ú. v. ES L 189, 3.7.1998, s. 17.

                     (10)

                        Rozsudok Súdneho dvora zo 7. októbra 2014, Nemecko/Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (11)

                        Ú. v. ES L 227, 12.8.1981, s. 22.

                     (12)

                        Rozhodnutie Rady 81/608/EHS z 13. júla 1981 o uzatvorení Dohovoru o budúcej multilaterálnej spolupráci pri rybolove v severovýchodnom Atlantiku (Ú. v. ES L 227, 12.8.1981, s. 21).

                     (13)

                        Rozhodnutie Rady (EÚ) 2019/510 z 25. marca 2019 o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v rámci Dohovoru o budúcej viacstrannej spolupráci pri rybolove v severovýchodnom Atlantiku, pokiaľ ide o žiadosť o pristúpenie k tomuto dohovoru, ktorú predložilo Spojené kráľovstvo (Ú. v. EÚ L 85, 27.3.2019, s. 22).

                     (14)

                        Rozhodnutie Rady (EÚ) 2020/135 z 30. januára 2020 o uzavretí Dohody o vystúpení Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z Európskej únie a z Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (Ú. v. EÚ L 29, 31.1.2020, s. 1).

                     (15)

                        Vykonávacie rozhodnutie Rady (EÚ) 2020/XXX z/zo [dátum] o udelení povolenia Spojenému kráľovstvu samostatne vyjadriť svoj súhlas s tým, že bude viazané určitými medzinárodnými dohodami, ktoré nadobudnú platnosť alebo sa budú uplatňovať počas prechodného obdobia v oblasti spoločnej rybárskej politiky Únie (Ú. v. EÚ L xxx, xxx, s. xxx).

                     (16)

                        Ú. v. ES L 179, 23.6.1998, s. 3.

                     (17)

                        Ú. v. ES L 189, 3.7.1998, s. 14.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli7. 9. 2020
            COM(2020) 484 final
            2020/0232(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o viazaní finančných prostriedkov pochádzajúcich zo spätných tokov v rámci investičného nástroja AKT z operácií v rámci 9., 10. a 11. Európskeho rozvojového fondu, zostatkov z 10. ERF alebo z prechádzajúcich ERF a finančných prostriedkov uvoľnených z projektov v rámci 10. ERF alebo z predchádzajúcich ERF

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               EÚ a jej členské štáty sú svetovými lídrami v medzinárodnej rozvojovej spolupráci. Tradične boli v popredí medzinárodnej činnosti ako darcovia a takisto pre svoju inovatívnu úlohu v rozvojovom financovaní.

               Napriek tomu, že sme boli svedkami globálneho zlepšenia životných podmienok tých najzraniteľnejších, zásadné výzvy pretrvávajú. Globálne výzvy sa stali zložitejšími, viacrozmernými a vyvíjajú sa rýchlejšie. V záujme ich účinného riešenia je nevyhnutné, aby EÚ zintenzívnila svoju vonkajšiu činnosť a čerpala zo súboru pružnej a účinnej politiky a finančných nástrojov.

               Keďže rozsah výziev prevyšuje súčasné dostupné zdroje, EÚ hľadá nové, inovatívne a účinné spôsoby vytvorenia finančného rámca pre oblasť rozvoja. Využívanie investícií realizovaných finančnými inštitúciami a partnermi zo súkromného sektora je účinným spôsobom, ako maximálne využiť rozpočet EÚ.

               Finančné nástroje však stále predstavujú veľmi malú časť rozpočtu EÚ pre vonkajšiu činnosť. Časť rozpočtu na rozvoj [približne 90 % počas viacročného finančného rámca (VFR) na roky 2014-2020] sa vynakladá na tradičné rozvojové granty, rozpočtovú podporu a iné opatrenia na priame a nepriame financovanie partnerských krajín.

               ****

               Investičný nástroj AKT bol priekopníckym finančným nástrojom. Bol zriadený v roku 2003 v rámci vnútornej dohody medzi zástupcami členských štátov zasadajúcich v Rade o financovaní a správe pomoci Spoločenstva podľa finančného protokolu k Dohode o partnerstve z Cotonou (Dohoda z Cotonou)
                  1
                s cieľom podporiť rast v súkromnom sektore – a pomôcť mobilizovať domáci a zahraničný kapitál na tento účel – v 78 krajinách nachádzajúcich sa v subsaharskej Afrike, v Karibiku a v Tichom oceáne.

               Dosiaľ je spravovaný Európskou investičnou bankou (EIB), čerpá zdroje z 9., 10. a 11. Európskeho rozvojového fondu, ako aj z vlastných zdrojov EIB.

               V právnom rámci investičného nástroja AKT
                  2
                sa ustanovuje toto [pre zdroje z Európskeho rozvojového fondu (ERF)]:

               ·„výnosy a príjmy“ (spätné toky prostriedkov
                  3
               ) z operácií v rámci investičného nástroja AKT sú určené na ďalšie operácie (podľa článku 5 ods. 3 vnútornej dohody 11. ERF), fungujú ako revolvingový fond,

               ·po uplynutí platnosti finančného protokolu k Dohode z Cotonou (a v prípade absencie rozhodnutia Rady) sa kumulatívne čisté spätné toky prenesú do ďalšieho protokolu (článok 3 ods. 2 prílohy II k Dohode z Cotonou),

               ·celkové zdroje 11. ERF a finančných prostriedkov pochádzajúcich zo spätných tokov sa po 31. decembri 2020 už viac neprideľujú, pokiaľ Rada jednomyseľne na návrh Komisie nerozhodne inak (bod 5 prílohy Ic k Dohode z Cotonou a článok 1 ods. 5 vnútornej dohody 11. ERF),

               ·paralelne podľa článku 1 ods. 5 vnútornej dohody 11. ERF v spojení s článkom 47 ods. 2 nariadenia o finančných pravidlách 11. ERF finančné prostriedky upísané členskými štátmi v rámci 9., 10. a 11. ERF na financovanie investičného nástroja AKT zostávajú po 31. decembri 2020 k dispozícii až do 31. decembra 2030,

               ·v článku 14 ods. 3 vnútornej dohody 11. ERF sa dodáva, že táto dohoda ostáva v platnosti tak dlho, ako je to potrebné na úplné uskutočnenie všetkých operácií financovaných v rámci Dohody z Cotonou a VFR 2014 – 2020 (do splatenia a ukončenia operácií).

               Tento návrh je potrebný na to, aby sa povolilo vyčleňovanie finančných prostriedkov pochádzajúcich zo spätných tokov po 31. decembri 2020. V prípade absencie rozhodnutia Rady musia byť finančné prostriedky pochádzajúce zo spätných tokov členským štátom vrátené pomerným dielom v súlade s tabuľkou vo vnútornej dohode 11. ERF [článok 1 ods. 2 písm. a)].

               Podľa súčasných odhadov EIB, výška spätných tokov sa rovná približne 3,2 miliardy EUR (celkový príspevok 3,6 miliardy EUR – z EÚ 28 – menej poplatkov za riadenie a nákladov).

               ****

               Tento návrh použiť spätné toky z investičného nástroja AKT na nové operácie prichádza v kľúčovom období, keď EÚ formuje svoju budúcu rozvojovú politiku.

               1.Komisia na nasledujúci VFR EÚ na roky 2021 – 2027 navrhla zvýšiť rozpočet na vonkajšiu činnosť, a to aj finančnými prostriedkami Európskeho nástroja obnovy
                  4
               , a zjednodušiť jeho štruktúru s cieľom zvýšiť jeho flexibilitu a účinnosť pri riešení globálnych výziev.

               2.Komisia takisto navrhla jeden hlavný nástroj pre vonkajšiu činnosť: Nástroj susedstva a rozvojovej a medzinárodnej spolupráce (NDICI), ktorý zahŕňa inovatívnu a zjednodušenú finančnú architektúru pre investície mimo EÚ. Je založený na Európskom fonde pre udržateľný rozvoj plus (EFSD+), ktorý je podporovaný zárukou pre vonkajšiu činnosť
                  5
               . Návrh NDICI je predmetom rokovania spoluzákonodarcov.

               Návrh Komisie vychádza zo všetkých týchto prebiehajúcich diskusií a správ.

               Takisto sa v ňom zohľadňujú zistenia a odporúčania záverečného preskúmania investičného nástroja AKT
                  6
               , ktoré bolo uverejnené v roku 2019. V preskúmaní sa dospelo k záveru, že hoci investičný nástroj AKT prispel k cieľom Cotonou zameraným na zníženie chudoby, integráciu krajín AKT do svetovej ekonomiky a pomoc pri ich udržateľnom rozvoji, svoj prínos v tejto súvislosti nemaximalizoval.

               Revolvingový fond vyčlenil v rokoch 2003 až 2017 5,2 miliardy EUR na projekty, pričom viac než 4 miliardy EUR sa financovali z ERF.

               Finančná „doplnkovosť“ (používanie finančných prostriedkov EÚ s cieľom prilákať súkromnú investíciu, ku ktorej by inak nedošlo) bola uspokojivá, ale nebola využitá v plnej miere. Prejavilo sa to v pomerne obmedzenom využití v krajinách s nízkymi príjmami a nestabilných krajinách, kde by mala dodatočná investícia najväčší vplyv. Viac než polovica operácií finančného nástroja v rámci investičného nástroja AKT sa uskutočnila v krajinách s nízkymi a strednými príjmami a 30 % v malom počte krajín s nízkymi príjmami.

               Podľa zistení preskúmania bol väčší dôraz kladený na finančnú udržateľnosť než na rozvojové ciele.

               Hodnotenie takisto viedlo k vydaniu niekoľkých odporúčaní. Tie zahŕňajú potrebu nájsť lepšiu rovnováhu medzi rozvojovými cieľmi a finančnou udržateľnosťou, kladenie väčšieho dôrazu na krajiny s nízkymi príjmami a nestabilné krajiny, zvýšenie používania inovatívnych finančných nástrojov, akými sú záruky, zlepšenie monitorovania a hodnotenia výsledkov rozvoja a revidovanie operačného modelu.

               V predchádzajúcich hodnoteniach, akými sú napríklad hodnotenie v polovici trvania záruky mandátu na poskytovanie vonkajších úverov z roku 2010
                  7
                a hodnotenie kombinovaného financovania z roku 2016
                  8
               , sa takisto dospelo k záveru, že novozaložené finančné mechanizmy EÚ (kombinované financovanie a záruky) fungujú, ale ich vplyv v oblasti rozvoja je úzko spätý s riadením politiky.

               ****

               V tejto súvislosti Komisia navrhuje Rade, aby presunula spätné toky z investičného nástroja AKT do budúceho EFSD+ Nástroja susedstva a rozvojovej a medzinárodnej spolupráce. Komisia ich zamýšľa investovať v krajinách AKT prostredníctvom EIB.

               Ako sa zohľadňuje v neoficiálnom dokumente Európskej komisie a EIB z roku 2019, ktorý bol vypracovaný v súvislosti s rokovaním o NDICI, EIB podporuje konkrétne: pokračovanie v používaní spätných tokov počas niekoľkých rokov; vymedzenie bez akýchkoľvek nákladov rozpočtu EÚ a podľa osobitných úprav (týkajúcich sa geografie, oprávnenosti a rizikového profilu).

               Komisia po konzultácii s EIB takisto navrhuje, aby bolo používanie spätných tokov prostredníctvom EIB primárne zamerané na nástroje rozvoja s vysokým finančným rizikom, predovšetkým na vplyv financovania, kapitálové fondy a operácie v najmenej rozvinutých krajinách.

               Týmto návrhom sa nevyžadujú žiadne dodatočné príspevky členských štátov.

               ****

               Aby EÚ prispela k dosiahnutiu cieľov udržateľného rozvoja, ktoré sú stanovené v rámci Agendy 2030, je nevyhnutné maximalizovať potenciál mobilizovať súkromný kapitál využitím inovatívnych finančných nástrojov popri tradičnom financovaní rozvoja.

               Keďže výzvy sú oveľa väčšie než dostupné zdroje, je potrebné stanoviť priority.

               Z toho dôvodu je dôležité priniesť viaceré nástroje, ktoré sú dostupné pre vonkajšiu činnosť, do rovnakého riadiaceho rámca. Tým sa zabezpečí, že sa finančné prostriedky budú riadiť zásadou „najprv politika“, čo následne zabezpečí súdržnosť, komplementárnosť a maximalizuje vplyv v oblasti rozvoja.

               Cieľom tohto návrhu je poskytnúť silnejšie riadenie politiky a zvýšiť vplyv spätných tokov investičného nástroja AKT v oblasti rozvoja. Podporí to investovanie v krajinách AKT strategickejším a účinnejším spôsobom. Investície budú založené na potrebách partnerských krajín a na cieľoch vonkajšej činnosti EÚ a budú rozdeľované prostredníctvom najlepšej kombinácie dostupného financovania, a to aj v rámci EFSD+.

               ****

               EFSD+ je zakotvený v NDICI, ambicióznom návrhu s globálnou pôsobnosťou, so zvýšenými finančnými prostriedkami a posilneným riadením politiky, ktoré sa riadi zásadou „najprv politika“.

               NDICI zabezpečí optimálnu politiku a finančný rámec, takisto zjednotí kombinované financie (kombinované financovanie) a záruky ako zdroje financovania v rámci jediného a zjednodušeného riadenia, ktoré bude spravované spoločne s inými vykonávacími nástrojmi (granty, technická pomoc, rozpočtová podpora atď.).

               EFSD+ bude v plnom rozsahu podliehať prioritám, cieľom a orientačným prideleniam prostriedkov stanoveným v rámci procesu tvorby programu, pričom konečným cieľom je podpora investovania mimo EÚ strategickým a koherentným spôsobom v prospech udržateľného rozvoja.

               Z uvedeného vyplýva, že všetky investičné činnosti budú naplánované tak, aby bol dosiahnutý najvyšší vplyv v oblasti rozvoja a aby sa maximalizovala súdržnosť vonkajšej činnosti EÚ. Programovanie operácií musí byť inkluzívnym procesom, ktorý zahŕňa konzultáciu s verejným a súkromným sektorom, členskými štátmi, finančnými inštitúciami, občianskou spoločnosťou a ostatnými zainteresovanými stranami.

               EFSD+ stavia na úspešných skúsenostiach svojho predchodcu, Európskeho fondu pre udržateľný rozvoj (EFSD), ktorý je základným kameňom súčasného vonkajšieho investičného plánu (EIP) a finančného nástroja africko-európskej aliancie.

               V nedávnom nezávislom hodnotení
                  9
                sa dospelo k záveru, že EFSD je veľmi relevantný pre investičné potreby zahrnutých regiónov (subsaharská Afrika a krajiny európskeho susedstva) a pre priority a záväzky EÚ.

               Pokiaľ ide o kombinované financovanie (kombinovanie verejných a súkromných finančných prostriedkov), v rokoch 2017 až 2019 bolo vyčlenených 3,1 miliardy EUR s cieľom financovať 154 projektov na celom africkom kontinente a v krajinách európskeho susedstva. Tento príspevok EÚ podnietil príchod dodatočného financovania, od ktorého sa očakáva, že pokryje približne 30 miliárd EUR celkovej investície, najmä v sektore energetiky a dopravy, ale takisto v oblasti podpory rozvoja súkromného sektora a poľnohospodárstva.

               V subsaharskej Afrike EFSD prostredníctvom príspevku EÚ v hodnote 1,8 miliardy EUR mobilizoval celkovú sumu 13,5 miliardy EUR, pričom financoval 78 operácií. V krajinách európskeho susedstva sa príspevkom EÚ v hodnote 1,3 miliardy EUR uvoľnila investícia v celkovej hodnote 16,2 miliardy EUR, pričom sa financovalo 76 operácií.

               Okrem toho bol pridelený príspevok EÚ v hodnote 1,55 miliardy EUR na 22 navrhovaných programov záruk. Očakáva sa od nich, že uvoľnia 17,5 miliardy EUR celkovej investície.

               ****

               Pokiaľ ide o súdržnosť, tento návrh takisto stavia na spoločnom vyhlásení o novom Európskom konsenze o rozvoji z roku 2017
                  10
               , ktoré bolo súčasťou reakcie EÚ na Agendu OSN 2030 pre udržateľný rozvoj a jej ciele udržateľného rozvoja
                  11
               . V Európskom konsenze o rozvoji sa už stanovilo, že je potrebné spojiť pomoc s ďalšími zdrojmi, vybudovať partnerstvá, ktoré sú lepšie prispôsobené, so širším rozsahom zainteresovaných strán, a znovu sa potvrdil záväzok, pokiaľ ide o

                  súdržnosť politiky pre rozvoj

               .

               Týmto návrhom sa navyše zabezpečuje, že EÚ bude dodržiavať zásady a kritériá, ktoré sú stanovené v oznámení Komisie o úlohe súkromného sektora vzhľadom na dosiahnutie inkluzívneho a udržateľného rastu
                  12
               .

               ****

               Komisia informovala o obsahu tohto návrhu EIB.

               2020/0232 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o viazaní finančných prostriedkov pochádzajúcich zo spätných tokov v rámci investičného nástroja AKT z operácií v rámci 9., 10. a 11. Európskeho rozvojového fondu, zostatkov z 10. ERF alebo z prechádzajúcich ERF a finančných prostriedkov uvoľnených z projektov v rámci 10. ERF alebo z predchádzajúcich ERF

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii a na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,

               so zreteľom na Vnútornú dohodu medzi zástupcami vlád členských štátov Európskej únie zasadajúcimi v Rade o financovaní pomoci Európskej únie na základe viacročného finančného rámca na obdobie rokov 2014 – 2020 v súlade s Dohodou o partnerstve AKT – EÚ a o poskytnutí finančnej pomoci zámorským krajinám a územiam, na ktoré sa vzťahuje štvrtá časť Zmluvy o fungovaní Európskej únie
                  13
                (ďalej len „vnútorná dohoda o 11. ERF“), a najmä na jej článok 1 ods. 3, 4 a 5,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Finančné prostriedky pochádzajúce zo spätných tokov v rámci investičného nástroja AKT z operácií v rámci 9., 10. a 11. Európskeho rozvojového fondu (ďalej len „ERF“) nemôžu byť viazané po 31. decembri 2020, pokiaľ Rada jednomyseľne na návrh Komisie nerozhodne inak.

               (2)Existuje jasný dôkaz, že aj keď investičný nástroj AKT prispieval k cieľom znižovania chudoby, integrácie do svetovej ekonomiky a udržateľného rozvoja afrických, karibských a tichomorských krajín, ako je uvedené v dohode o partnerstve AKT – EÚ, nemaximalizoval v tejto súvislosti svoj prínos. Pokračovanie vo využívaní spätných tokov investičného nástroja AKT v rámci nového rámca a riadenia by mohlo viesť k lepším výsledkom v oblasti rozvoja.

               (3)[Komisia 14. júna 2018 prijala návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa zriaďuje Nástroj susedstva a rozvojovej a medzinárodnej spolupráce (ďalej len „NDICI“)
                  14
               , v ktorom sa stanovuje zriadenie Európskeho fondu pre udržateľný rozvoj plus (ďalej len „EFSD+“) podporovaného zárukou pre vonkajšiu činnosť, na ktorú môžu členské štáty prispieť a tieto svoje príspevky môžu vyčleniť na začatie akcií v konkrétnych regiónoch, krajinách, sektoroch alebo existujúcich investičných oknách.]

               (4)Európsky fond pre udržateľný rozvoj
                  15
                (ďalej len „EFSD“) bol považovaný za veľmi relevantný pre investičné potreby zahrnutých regiónov (subsaharská Afrika a krajiny európskeho susedstva), ako aj pre priority a záväzky Únie.

               (5)Vo svojom spoločnom oznámení „Na ceste ku komplexnej stratégii pre Afriku“
                  16
                Komisia a vysoký predstaviteľ Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku vyzvali Úniu, aby podporila udržateľný rast a pracovné miesta na africkom kontinente. Okrem iných opatrení chce byť Únia partnerom Afriky pri podpore investícií rozšírením využívania inovatívnych mechanizmov financovania.

               (6)V uvedenom spoločnom oznámení Komisia a vysoký predstaviteľ Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku uviedli, že finančné nástroje majú podporiť investície s vysokým vplyvom v oblasti rozvoja, ktoré do veľkej miery podporujú súkromný sektor, a to na základe kritérií stanovených v oznámení Komisie „Silnejšia úloha súkromného sektora vzhľadom na dosiahnutie inkluzívneho a udržateľného rastu v rozvojových krajinách“
                  17
               , t. j. merateľný vplyv v oblasti rozvoja, doplnkovosť, nestrannosť, spoločný záujem a spolufinancovanie, demonštračný účinok a dodržiavanie sociálnych, environmentálnych a fiškálnych noriem.

               (7)Je preto potrebné umožniť spätným tokom a pokladničným sumám uvedeným v tomto rozhodnutí, aby predstavovali príspevky do Európskeho fondu pre udržateľný rozvoj plus (EFSD+) a záruky pre vonkajšiu činnosť (ďalej len „vyčlenené vonkajšie pripísané príjmy“). Tieto spätné toky a pokladničné sumy nebudú po 31. decembri 2027 zahŕňané ako vonkajšie pripísané príjmy do NDICI. Po tomto dátume budú tieto finančné prostriedky získavať následné finančné mechanizmy až do ich vyčerpania.

               (8)Spätné toky investičného nástroja AKT by sa mali presúvať každoročne, ako doplnok ku geografickým rozpočtovým riadkom NDICI, ktoré sú určené na realizáciu investícií prostredníctvom EFSD+ v súlade s programovými dokumentmi.

               (9)Komisia bude investície realizovať prostredníctvom Európskej investičnej banky s cieľom maximalizovať ich vplyv v oblasti rozvoja a doplnkovosť, a takisto zohľadní otázky udržateľnosti dlhu.

               (10)[V súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) XXX/XXXX, [ktorým sa zriaďuje Nástroj susedstva a rozvojovej a medzinárodnej spolupráce], by mali byť finančné prostriedky primárne zamerané na nástroje rozvoja s vysokým finančným rizikom, najmä na financovanie s dosahom, kapitálové fondy a činnosti v najmenej rozvinutých krajinách. Operácie by sa mali snažiť maximalizovať vplyv v oblasti rozvoja.]

               (11)Podľa článku 152 ods. 4 Dohody o vystúpení Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z Európskej únie a z Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu
                  18
                sa má podiel Spojeného kráľovstva na investičnom nástroji AKT z ERF, akumulovaný v rámci jednotlivých po sebe nasledujúcich období ERF, nahradiť Spojenému kráľovstvu, keď nastane splatnosť investície. Pokiaľ nie je dohodnuté inak, kapitálový podiel Spojeného kráľovstva by sa po skončení obdobia viazanosti 11. ERF nemal opätovne viazať alebo prenášať do nasledujúcich období.

               (12)Nadobudnutie účinnosti a uplatňovanie tohto rozhodnutia by malo podliehať nadobudnutiu účinnosti nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) XXXX/XXXX, [ktorým sa zriaďuje Nástroj susedstva a rozvojovej a medzinárodnej spolupráce]. Z tohto dôvodu sa dátumy nadobudnutia účinnosti a uplatňovania tohto rozhodnutia a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) XXXX/XXXX, [ktorým sa zriaďuje Nástroj susedstva a rozvojovej a medzinárodnej spolupráce] zhodujú,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               1.Finančné prostriedky pochádzajúce zo spätných tokov v rámci investičného nástroja AKT pre operácie v rámci 9., 10. a 11. Európskeho rozvojového fondu, zostatky z 10. ERF alebo z prechádzajúcich ERF a prostriedky uvoľnené z projektov v rámci 10. ERF alebo z predchádzajúcich ERF dňa.....[dátum nadobudnutia účinnosti tohto rozhodnutia] predstavujú príspevky [do Európskeho fondu pre udržateľný rozvoj plus (EFSD+) a záruky pre vonkajšiu činnosť podľa článku 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) XXX/XXX, [ktorým sa zriaďuje Nástroj susedstva a rozvojovej a medzinárodnej spolupráce] na účely poskytovania financovania prostredníctvom rozpočtových záruk podľa článku 23 ods. 1 písm. f) a kombinovaného financovania podľa článku 23 ods. 1 písm. g) uvedeného nariadenia].

               2.Na účely tohto rozhodnutia „spätné toky“ sú akékoľvek príjmy – vrátane dividend, kapitálových ziskov, poplatkov za záruku a úrokov z úverov – zo súm nachádzajúcich sa na akomkoľvek účte založenom na účely zaznamenávania peňažných prostriedkov vedených na účet investičného nástroja AKT, ďalej sú to odmeny z pokladničných investícií a splatenia vrátane splatení kapitálu, uvoľnených záruk a splatení istín úverov, kde tieto odmeny a splatenia sú výsledkom operácií v rámci investičného nástroja AKT. Finančné prostriedky pochádzajúce zo zrušenia viazanosti spätných tokov sa takisto považujú za spätné toky.

               3.Spätné toky podliehajú uplatniteľným pravidlám a postupom EFSD+, ako sú stanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) XXXX/XXXX, [ktorým sa zriaďuje Nástroj susedstva a rozvojovej a medzinárodnej spolupráce].

               Článok 2

               Príspevky sa vyčlenia pre africké, karibské a tichomorské krajiny.

               Článok 3

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť v deň nadobudnutia účinnosti nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) XXXX/XXXX, [ktorým sa zriaďuje Nástroj susedstva a rozvojovej a medzinárodnej spolupráce]. Uplatňuje sa od 1. januára 2021.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Vnútorná dohoda medzi zástupcami členských štátov zasadajúcich v Rade o financovaní a správe pomoci Spoločenstva podľa finančného protokolu k Dohode o partnerstve medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi, podpísanej v Cotonou (Benin) 23. júna 2000, a rozdelení finančnej pomoci pre zámorské krajiny a teritóriá, na ktoré sa vzťahuje časť štyri Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 317, 15.12.2000, s. 355 – 372).

                     (2)

                        Článok 76 ods. 1 písm. d) Dohody z Cotonou, po druhýkrát zmenenej v roku 2010, a príloha Ic a príloha II k Dohode z Cotonou (Ú. v. ES L 317, 15.12.2000; Ú. v. EÚ L 287, 28.10.2005; Ú. v. EÚ L 287, 4.11.2010). Právny rámec takisto zahŕňa článok 1 ods. 5, článok 2 písm. d), článok 4 ods. 1, článok 5 ods. 3, článok 7 ods. 1, článok 9, článok 11 ods. 2 vnútornej dohody 11. Európskeho rozvojového fondu medzi zástupcami vlád členských štátov Európskej únie zasadajúcimi v Rade o financovaní pomoci Európskej únie na základe viacročného finančného rámca na obdobie rokov 2014 – 2020 v súlade s Dohodou o partnerstve AKT – EÚ (Ú. v. EÚ L 210, 6.8.2013) a články 45 až 52 nariadenia o finančných pravidlách 11. ERF [nariadenie Rady (EÚ) 2018/1877 o finančných pravidlách, ktoré sa vzťahujú na 11. Európsky rozvojový fond a o zrušení nariadenia (EÚ) 2015/323 (Ú. v. EÚ L 307, 3.12.2018)].

                     (3)

                        Pod spätnými tokmi sa rozumejú akékoľvek príjmy (napr. úrokové platby, dividendy, kapitálové príspevky, odmeny z pokladničných investícií, ostatné poplatky a provízie a výnosy z amortizácie alebo predaja majetkovej účasti investičného nástroja AKT), vyplatenia (napr. uvoľnenie záruk financovaných z investičného nástroja AKT, splácanie istín, splácanie istín úverov) alebo pokladničné sumy k 1. januáru 2021, ktoré sú výsledkom operácií v rámci investičného nástroja AKT. Aby sa predišlo pochybnostiam, finančné prostriedky pochádzajúce zo zrušenia viazanosti spätných tokov sa takisto považujú za spätné toky.

                     (4)

                        Návrh nariadenia Rady, ktorým sa zriaďuje Nástroj Európskej únie na obnovu s cieľom podporiť obnovu po pandémii COVID-19, COM(2020) 441 final z 28. 5. 2020.

                     (5)

                        Európsky fond pre udržateľný rozvoj plus (EFSD+), zriadený podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa zriaďuje Nástroj susedstva a rozvojovej a medzinárodnej spolupráce, ako je stanovené v návrhu Komisie na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady, ktorým sa zriaďuje Nástroj susedstva a rozvojovej a medzinárodnej spolupráce, COM(2018) 460 final.

                     (6)

                        Záverečné preskúmanie investičného nástroja AKT, záverečná správa, Aide à la Décision Economique (ADE), marec 2020.

                     (7)

                        Mandát EIB na poskytovanie vonkajších úverov na roky 2007 – 2013 – preskúmanie v polovici trvania a odporúčania riadiaceho výboru odborníkov, február 2010, známe aj ako Camdessusova správa.

                     (8)

                        Hodnotenie kombinovaného financovania, záverečná správa, december 2016.

                     (9)

                        Správa Komisie Európskemu parlamentu a Rade o vykonávaní Európskeho fondu pre udržateľný rozvoj, COM(2020) 224 final, jún 2020.

                     (10)

                        Nový európsky konsenzus o rozvoji: „Náš svet, naša dôstojnosť, naša budúcnosť“ – spoločné vyhlásenie Rady a zástupcov vlád členských štátov zasadajúcich v Rade, Európskeho parlamentu a Komisie, 2017 (Ú. v. EÚ L 210, 30.6.2017).

                     (11)

                        Rezolúcia OSN: Transformujeme náš svet: Agenda 2030 pre udržateľný rozvoj, 2015.

                     (12)

                        COM(2014) 263 final.

                     (13)

                        Ú. v. EÚ L 210, 6.8.2013, s. 1.

                     (14)

                        COM(2018) 460 final.

                     (15)

                        Nariadenie (EÚ) 2017/1601 z 26. septembra 2017 o zriadení Európskeho fondu pre udržateľný rozvoj (EFSD), záruky EFSD a záručného fondu EFSD (Ú. v. EÚ L 249, 27.9.2017, s. 1).

                     (16)

                        JOIN(2020) 4 final.

                     (17)

                        COM(2014) 263 final.

                     (18)

                        Ú. v. EÚ L 29, 31.1.2020, s. 7.