Dôležité právne oznámenie

|

52006PC0510

Návrh rozhodnutia Rady o dočasnom zákaze používania a predaja geneticky modifikovanej kukurice (Zea mays L. línia T25) v Rakúsku podľa smernice Európskeho Parlamentu a Rady 2001/18/ES (Len nemecký text je autentický)  /* KOM/2006/0510 v konečnom znení */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 9.10.2006KOM(2006) 510 v konečnom zneníNávrhROZHODNUTIA RADYo dočasnom zákaze používania a predaja geneticky modifikovanej kukurice (Zea mays L. línia T25) v Rakúsku podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES(Len nemecký text je autentický)(predložený Komisiou)ODÔVODNENIE1. Geneticky modifikovaný variant kukurice Zea mays L. línia T25 bol povolený na uvedenie na trh podľa rozhodnutí Komisie podľa časti C smernice 90/220/EHS a francúzske orgány súhlasili s uvedením týchto geneticky modifikovaných organizmov (GMO) na trh.2. V súlade s článkom 16 smernice 90/220/EHS, pokiaľ ide o bezpečnostné opatrenia, Rakúsko dodatočne oznámilo Komisii svoje rozhodnutie dočasne zakázať alebo obmedziť uvedenie kukurice Zea mays L. línia T25 na trh a poskytlo svoje dôvody, ktoré viedli k tomuto rozhodnutiu.3. Vedecký výbor pre rastliny zvážil a vo svojom stanovisku usúdil, že informácie predložené Rakúskom nepredstavujú nové dôležité vedecké dôkazy, ktoré by sa nezohľadnili v pôvodnom hodnoteniach rizík týchto GMO a ktoré by poskytovali príležitosť na preskúmanie pôvodného vedeckého stanoviska týkajúce sa bezpečnosti kukurice Zea mays L. línia T25.4. Smernica 90/220/EHS bola zrušená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia.[1]5. Komisia v januári 2004 požiadala Rakúsko o prehodnotenie svojej ochrannej doložky vzhľadom na nový regulačný rámec a ak je to vhodné, opätovne ju oznámila podľa smernice 2001/18/ES.6. V súlade s článkom 23 smernice 2001/18/ES Rakúsko predložilo Komisii ďalšie dodatočné informácie na podporu opatrenia existujúcej ochrannej doložky.7. V článku 23 smernice 2001/18/ES sa vyžaduje, aby Komisia prijala rozhodnutia v súlade s postupmi stanovenými v článku 30 ods. 2 smenice, ktorá sa uvádza v rozhodnutí 1999/468/ES.8. V súlade s článkom 28 ods. 1 sa uskutočnila porada s Európskym úradom pre bezpečnosť potravín (EÚBP) tak, ako bolo zavedené nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002[2], podľa ktorého úrad nahrádza príslušné vedecké výbory, a vo svojom stanovisku z 8. júla 2004[3] usúdil, že informácie predložené Rakúskom nepredstavujú nové vedecké dôkazy, ktoré by narúšali hodnotenie rizika kukurice Zea mays L. línia T25 a ktoré by mohli odôvodniť zákaz tohto GMO v Rakúsku.9. Návrh rozhodnutia Komisie požadujúci od Rakúska zrušenie vnútroštátnej ochrannej doložky bol predložený v súlade s článkom 5 ods. 2 rozhodnutia Rady 1999/468/ES na vyslovenie stanoviska výboru zriadeného podľa článku 30 smernice 2001/18/ES.10. Porada s výborom sa uskutočnila 29. novembra 2004, ale výbor nedoručil žiadne stanovisko o opatrení podľa ochrannej doložky, ktoré sa vyžaduje, aby Komisia bezodkladne predložila v súlade s článkom 5 ods. 4 rozhodnutia 1999/468/ES Rade návrhy, ktoré sa majú prijať a oznámi to Európskemu parlamentu.11. V súlade s článkom 5 ods. 6 rozhodnutia Rady 1999/468/ES Rada pre životné prostredie 24. júna 2005 vyjadrila kvalifikovanou väčšinou nesúhlas s návrhom požadujúcim, aby Rakúsko zrušilo ochranné opatrenie, ktorým požaduje, aby Komisia opätovne preskúmala svoje návrhy.12. Rada vo svojom vyhlásení uviedla, že „stále existuje určitá miera neistoty týkajúca sa vnútroštátnych ochranných opatrení spojených s uvedením na trh [tejto] geneticky modifikovanej kukurice variant[u] […] T25“ a vyzvala Komisiu, aby „zozbierala ďalšie vedecké dôkazy o príslušnom GMO a opätovne prehodnotila, či toto [rakúske] opatrenie je oprávnené a či schválenie takého organizmu ešte vždy spĺňa bezpečnostné požiadavky smernice 2001/18/ES“.13. V novembri 2005 sa uskutočnila porada s EÚBP, či existuje vedecky podložený dôvod domnievať sa, že pokračujúce uvádzanie kukurice Zea mays L. línie T25 na trh za podmienok súčasného povolenia by mohlo mať nepriaznivé účinky na ľudské zdravie alebo životné prostredie, a najmä bola vyslovená požiadavka, aby sa zohľadnili aj ďalšie vedecké poznatky, ktoré sa objavili až po predchádzajúcom vedeckom hodnotení bezpečnosti týchto GMO.14. Vo svojom stanovisku z 29. marca 2006 (uverejnenom 11. apríla 2006)[4] EÚBP, na základe posúdenia niekoľkých aplikácií hybridov obsahujúcich kukuricu T25 dospel k záveru, že niet dôvodu nazdávať sa, že pokračujúce umiestňovanie Zea mays L. línie MON 810 na trh za podmienok súčasného povolenia by mohlo mať akékoľvek nepriaznivé účinky na zdravie ľudí a zvierat alebo na životné prostredie.15. V súlade s článkom 5 ods. 6 rozhodnutia Rady 1999/468/ES Komisia preto môže predložiť zmenený a doplnený návrh Rade, opätovne predložiť svoje návrhy alebo predložiť právny návrh na základe zmluvy.16. Po zohľadnení vyhlásenia Rady z 24. júna 2005 a opätovnej porade s EÚBP sa zdá, že vedecké hodnotenie kukurice Zea mays L. línia T25 po tretí raz potvrdilo, že tento výrobok nespôsobuje žiadne nepriaznivé účinky na ľudské zdravie a zdravie zvierat alebo na životné prostredie. Komisia preto usúdila, že návrh by sa nemal meniť a dopĺňať a opätovne svoj návrh predložila Rade v súlade s článkom 5 ods. 6 rozhodnutia Rady 1999/468/ES.NávrhROZHODNUTIA RADYo dočasnom zákaze používania a predaja geneticky modifikovanej kukurice ( Zea mays L. línia T25) v Rakúsku podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES(Len nemecký text je autentický) (Text s významom pre EHP)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS[5] , a najmä na jej článok 23 ods. 2,so zreteľom na návrh Komisie,keďže:(1) V rozhodnutí Komisie 98/293/ES z 22. apríla 1998 o uvádzaní geneticky modifikovanej kukurice ( Zea mays L. línia T25) na trh podľa smernice Rady 90/220/EHS[6] sa rozhodlo, že možno súhlasiť s uvedením tohto výrobku na trh.(2) 3. augusta 1998 príslušné francúzske orgány súhlasili.(3) Podľa článku 35 ods. 1 smernice 2001/18/ES, ktorou sa nahrádza smernica 90/220/EHS[7], postupy vzhľadom na oznámenia o uvedení geneticky modifikovaných organizmov na trh, ktoré neboli ešte ukončené do 17. októbra 2002 podliehajú ustanoveniam smernice 2001/18/ES.(4) Rakúsko 8. mája 2000 oznámilo Komisii svoje rozhodnutie dočasne zakázať používanie a predaj príslušnej geneticky modifikovanej kukurice Zea mays , L. T25 a uviedlo dôvody tohto rozhodnutia v súlade s článkom 16 ods. 1 smernice 90/220/EHS.(5) Vedecký výbor pre rastliny 20. júla 2001 dospel k záveru, že informácie predložené Rakúskom nepredstavujú nové dôležité vedecké dôkazy, ktoré by sa nezohľadnili v pôvodnom hodnotení spisu a ktoré by poskytovali príležitosť na preskúmanie pôvodného stanoviska výboru o tomto výrobku.(6) Rakúsko 9. januára 2004, ako aj 9. a 17. februára 2004 predložilo Komisii dodatočné informácie na podporu jeho vnútroštátnych opatrení týkajúcich sa kukurice línie T25.(7) V súlade s článkom 28 ods. 1 smernice 2001/18/ES sa Komisia poradila s Európskym úradom pre bezpečnosť potravín (EÚBP), ktorý bol zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002[8], podľa ktorého tento úrad nahrádza príslušné vedecké výbory.(8) EÚBP dospel 8. júla 2004[9] k záveru, že informácie, ktoré Rakúsko predložilo, nepredstavujú nové vedecké dôkazy, ktoré by narúšali posúdenie rizika vplyvu kukurice línie T25 na životné prostredie, a preto by mohlo odôvodniť zákaz používania a predaj tohto výrobku v Rakúsku.(9) Odvtedy neexistoval dôvod považovať výrobok za výrobok škodlivý pre ľudské zdravie alebo životné prostredie, Komisia 29. novembra 2004 predložila návrh rozhodnutia, v ktorom sa od Rakúska požaduje, aby zrušilo svoje prechodné ochranné opatrenia, na posúdenie výborom zriadeným podľa článku 30 smernice 2001/18/ES v súlade s postupom stanoveným v článku 30 ods. 2 tejto smernice.(10) Výbor však nedoručil svoje stanovisko a v súlade s článkom 5 ods. 4 rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu[10], Komisia predložila Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré je potrebné prijať.(11) Rada 24. júna 2005 v súlade s článkom 5 ods. 6 rozhodnutia č. 1999/468/ES kvalifikovanou väčšinou tento návrh zamietla.(12) Rada vo svojom vyhlásení uviedla, že „stále existuje určitá miera neistoty týkajúca sa vnútroštátnych ochranných opatrení spojených s uvedením na trh [tejto] geneticky modifikovanej kukurice variant[u] […] T25“ a vyzvala Komisiu, aby „zozbierala ďalšie vedecké dôkazy o príslušnom GMO a opätovne prehodnotila, či toto [rakúske] opatrenie je oprávnené a či schválenie takého organizmu ešte vždy spĺňa bezpečnostné požiadavky smernice 2001/18/ES“.(13) V novembri 2005 sa Komisia opätovne poradila s EÚBP, medzi iným o otázke či existuje akýkoľvek vedecký dôvod, ktorým by sa potvrdilo, že pokračujúce uvádzanie kukurice T25 na trh za podmienok súčasného povolenia by mohlo zapríčiniť akékoľvek nepriaznivé účinky na ľudské zdravie alebo životné prostredie[11]. EÚBP bol najmä požiadaný o zohľadnenie akýchkoľvek ďalších vedeckých informácií, ktoré sa objavili až po predchádzajúcom vedeckom hodnotení bezpečnosti týchto GMO.(14) Vo svojom stanovisku z 29. marca 2006 EÚBP usúdil, že niet dôvodu domnievať sa, že pokračujúce uvádzanie kukurice T25 na trh za podmienok súčasného povolenia by mohlo zapríčiniť akékoľvek nepriaznivé účinky na ľudské zdravie, zdravie zvierat alebo na životné prostredie.(15) Rakúsko by preto malo zrušiť opatrenia podľa ochrannej doložky týkajúce sa kukurice Zea mays línie T25,PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:Článok 1Opatrenia prijaté Rakúskom o zákaze používania a predaja geneticky modifikovanej kukurice, Zea mays L. línia T25, ktorej bolo povolené uvedenie na trh rozhodnutím 98/293/ES, nie sú podľa ustanovení článku 23 smernice 2001/18/ES opodstatnené.Článok 2Rakúsko by malo vykonať potrebné kroky na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím najneskôr do 20 dní po jeho oznámení.Článok 3Toto rozhodnutie je určené Rakúskej republike.V BruseliZa Radupredseda [1] Ú. v. ES L 106, 17.4.2001, s. 1.[2] Ú. v. ES L 31, 1.2.2002, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 575/2006 (Ú. v. EÚ L 100, 8.4.2006, s. 3).[3] Stanovisko Vedeckej rady o geneticky modifikovaných organizmoch na žiadosť Komisie týkajúcej sa neuplatňovania článku 23 smernice 2001/18/ES Rakúskom, Vestník EÚBP (2004) 78, 1-13.[4] Stanovisko Vedeckej rady o geneticky modifikovaných organizmoch na žiadosť Komisie týkajúcej sa geneticky modifikovaných plodín (kukurica Bt176, kukurica MON810, kukurica T25, repka olejná Topas 19/2 a Ms1xRf1) podliehajúcich pod ochranné doložky, ktoré sa podľa článku 16 smernice 90/220/EHS neuplatňujú, Vestník EÚBP (2006) 338, 1-15.[5] Ú. v. ES L 106, 17.4.2001, s. 1.[6] Ú. v. ES L 131, 5.5.1998, s. 30.[7] Ú. v. ES L 117, 8.5.1990, s. 15.[8] Ú. v. ES L 31, 1.2.2002, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 575/2006 (Ú. v. EÚ L 100, 8.4.2006, s. 3).[9] Stanovisko Vedeckej rady o geneticky modifikovaných organizmoch na žiadosť Komisie týkajúcej sa neuplatňovania článku 23 smernice 2001/18/ES Rakúskom, Vestník EÚBP (2004) 78, 1-13.[10] Ú. v. ES L 184, 17.7. 1999, s. 23.[11] Stanovisko Vedeckej rady o geneticky modifikovaných organizmoch na žiadosť Komisie týkajúcej sa geneticky modifikovaných plodín (kukurica Bt176, kukurica MON810, kukurica T25, repka olejná Topas 19/2 a Ms1xRf1) podliehajúcich pod ochranné doložky, ktoré sa podľa článku 16 smernice 90/220/EHS neuplatňujú, Vestník EÚBP (2006) 338, 1-15.


|

52010PC0662

/* KOM/2010/0662 v konečnom znení - COD 2010/0325*/  Návrh ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o zozname cestovných dokladov, ktoré oprávňujú držiteľa na prekročenie vonkajších hraníc a v ktorých je možné vyznačiť vízum, a o vytvorení mechanizmu na vytváranie tohto zoznamu

	[pic] | EURÓPSKA KOMISIA |Brusel, 12.11.2010KOM(2010) 662 v konečnom znení2010/0325 (COD)NávrhROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADYo zozname cestovných dokladov, ktoré oprávňujú držiteľa na prekročenie vonkajších hraníc a v ktorých je možné vyznačiť vízum, a o vytvorení mechanizmu na vytváranie tohto zoznamuDÔVODOVÁ SPRÁVA1. Kontext návrhuV článku 17 ods. 3 písm. a) Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, sa stanovuje, že „Výkonný výbor urobí ďalej potrebné rozhodnutia týkajúce sa nasledujúcich bodov: [...] cestovné doklady, do ktorých možno udeliť vízum.“ V súlade s týmto článkom výkonný výbor v roku 1998 aj v roku 1999 prijal jedno rozhodnutie, pričom obidve sa týkali „zostavovania príručky dokladov, ktorým je možné udeliť víza“ [rozhodnutie SCH/Com-ex (98) 56 a rozhodnutie SCH/Com-ex (99) 14]. Následne bola vypracovaná existujúca tabuľka cestovných dokladov štátnych príslušníkov tretích krajín na účely vydávania víz a prekročenia hraníc. V prílohe 11 Spoločných konzulárnych pokynov (ďalej len „SKP“) bolo uvedených niekoľko kritérií „pre určovanie, či cestovný doklad môže obsahovať víza“. Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (ďalej len „vízový kódex“), sa 5. apríla 2010 zrušil článok 17 ods. 3 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, ktorý bol právnym základom rozhodnutia SCH/Com-ex (98) 56 a rozhodnutia SCH/Com-ex (99) 14, ako aj SKP.V článku 2 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 789/2001 sa stanovilo, že jednotlivé členské štáty oznámia generálnemu tajomníkovi Rady zmeny a doplnky, ktoré zamýšľajú vykonať v príručke týkajúcej sa dokladov, v ktorých je možné vyznačiť vízum. V článku 3 tohto nariadenia sa stanovovalo, že Generálny sekretariát Rady je zodpovedný za prípravu zmenených verzií tejto príručky. Vízový kódex však zrušil aj nariadenie Rady (ES) č. 789/2001.Existujúca tabuľka cestovných dokladov štátnych príslušníkov tretích krajín na účely vydávania víz a prekročenia hraníc (ďalej len „tabuľka“) pozostáva z týchto piatich častí:I. Časť I je venovaná cestovným dokladom, v ktorých je možné vyznačiť vízum. V tejto časti sa uvádza zoznam dokladov vydávaných všetkými tretími krajinami, ktorých štátni príslušníci majú vízovú povinnosť, ako aj doklady vydávané tretími krajinami, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od vízovej povinnosti, a doklady vydávané členskými štátmi, ktoré schengenské acquis ešte neuplatňujú v plnom rozsahu;II. Časť II je venovaná pasom, ktoré vydali schengenské štáty cudzincom a v ktorých je možné vyznačiť vízum. V tejto časti sa uvádza zoznam cestovných dokladov cudzincov (alebo pasov cudzincov alebo pasov osôb, ktoré nemajú štátnu príslušnosť príslušného štátu), cestovných dokladov utečencov (Dohovor o právnom postavení utečencov z 28. júla 1951) a cestovných dokladov osôb bez štátnej príslušnosti (Dohovor o právnom postavení osôb bez štátnej príslušnosti z 28. septembra 1954);III. Časť III je venovaná cestovným dokladom, ktoré vydávajú medzinárodné organizácie. V tejto časti sa uvádza zoznam 12 cestovných dokladov, ktoré vydávajú medzinárodné organizácie;IV. Účelom časti IV bolo postupne vytvoriť register dokladov obsahujúci kópie originálov, táto časť však nebola nikdy vypracovaná;V. Časť V je venovaná informáciám o známych falošných pasoch.Tabuľka sa pravidelne aktualizuje na základe oznámení členských štátov zaslaných Generálnemu sekretariátu Rady. Konsolidované znenia sa vydávajú spravidla raz ročne.Tabuľka má dvojaký účel: na jednej strane umožňuje orgánom kontroly hraníc overiť, či sa určitý doklad uznáva na účely prekročenia vonkajších hraníc, a na druhej strane umožňuje pracovníkom konzulárnych úradov overiť, či všetky členské štáty uplatňujúce spoločnú vízovú politiku uznávajú určitý doklad na účely vlepenia vízovej nálepky. Územná platnosť vydaného a vyznačeného víza musí zodpovedať územiam členských štátov, ktoré predmetný cestovný doklad uznávajú, t. j. ak určitý členský štát tento cestovný doklad neuznáva, držiteľ tohto cestovného dokladu nebude mať prístup na územie tohto členského štátu. Pravidlá vydávania víz v takýchto prípadoch sú stanovené v článku 25 ods. 3 vízového kódexu.V zmysle článku 5 ods. 1 písm. a) kódexu schengenských hraníc musia štátni príslušníci tretej krajiny mať platný cestovný doklad alebo doklady, ktoré ich oprávňujú prekročiť hranicu.Dôvody a ciele návrhuExistujúca tabuľka cestových dokladov, ktorá pochádza z obdobia schengenskej medzivládnej spolupráce, sa musí prispôsobiť inštitucionálnemu a právnemu rámcu Európskej únie. Právnym základom ustanovení schengenského acquis o vízovej politike, ako aj noriem a postupov, ktoré sa majú dodržiavať pri vykonávaní kontrol osôb na vonkajších hraniciach, sú ustanovenia článku 77 ods. 2 písm. a) a b) Zmluvy o fungovaní Európskej únie.Niektoré z ustanovení vízového kódexu odkazujú na uznávanie resp. neuznávanie cestovných dokladov vydaných tretími krajinami zo strany členských štátov. Kódex schengenských hraníc obsahuje len jeden nepriamy odkaz na uznávanie resp. neuznávanie cestovných dokladov štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí chcú prekročiť vonkajšie hranice, zo strany členských štátov. Existujúca tabuľka obsahuje tiež zoznam dokladov, ktoré oprávňujú ich držiteľov na prekročenie vonkajších hraníc.V súčasnosti však nedochádza k systematickému monitorovaniu zoznamov cestovných dokladov vydávaných tretími krajinami. V dôsledku toho členské štáty nemusia oznamovať, či uznávajú alebo neuznávajú určité z cestovných dokladov uvedených v zozname. To vedie k právnej neistote na strane držiteľov určitých cestovných dokladov, ktorým hrozí riziko zamietnutia vstupu alebo ktorým sa vydávajú víza s obmedzenou územnou platnosťou, ktoré im umožňujú cestovať len do tých členských štátov, ktoré uznávajú ich cestovný doklad. „Neuznávanie“ uvedené v tabuľke navyše často nie je dôsledkom úmyselného rozhodnutia dotknutého členského štátu neuznávať určitý cestovný doklad, ale len toho, že tento členský štát sa nevyjadril, či predmetný cestovný doklad uznáva alebo neuznáva.Vzhľadom na to, že členské štáty majú výhradnú právomoc rozhodnúť o uznávaní resp. neuznávaní cestovných dokladov, stanovenie pravidiel na harmonizáciu uznávania nie je možné. Tento návrh sa z tohto dôvodu obmedzuje len na vytvorenie mechanizmu, prostredníctvom ktorého sa zabezpečí, aby sa zoznam cestovných dokladov vydávaných tretími krajinami neustále aktualizoval, ďalej na vytvorenie centralizovaného mechanizmu na posudzovanie cestovných dokladov z hľadiska technických noriem a napokon na zabezpečenie toho, aby sa členské štáty vyjadrovali, či uznávajú resp. neuznávajú cestovné doklady uvedené v zozname. Prostredníctvom tohto návrhu sa však umožňuje aj výmena informácií v rámci poradného výboru v záujme dosiahnutia zhody medzi členskými štátmi, pokiaľ ide o uznávanie resp. neuznávanie určitého cestovného dokladu.2. Právne prvky návrhuÚčelom tohto návrhu je vytvoriť mechanizmus, prostredníctvom ktorého sa zabezpečí, aby sa zoznam cestovných dokladov vydávaných tretími krajinami neustále aktualizoval, vytvoriť centralizovaný mechanizmus na posudzovanie cestovných dokladov z hľadiska technických noriem a zabezpečiť to, aby sa členské štáty vyjadrovali, či uznávajú resp. neuznávajú cestovné doklady uvedené v zozname. Štruktúra tohto zoznamu cestovných dokladov sa modernizovala a bolo vytvorené prepojenie na nariadenie Rady (ES) č. 539/2001 z 15. marca 2001 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti.Tabuľka bude tiež obsahovať informácie o cestovných dokladoch vydávaných členskými štátmi, ktoré neuplatňujú ustanovenia schengenského acquis , o cestovných dokladoch, ktoré členské štáty vydávajú štátnym príslušníkom tretích krajín, utečencom v zmysle Dohovoru o právnom postavení utečencov z 28. júla 1951 a osobám bez štátnej príslušnosti v zmysle Dohovoru o právnom postavení osôb bez štátnej príslušnosti z 28. septembra 1954, a o cestovných dokladoch vydávaných medzinárodnými organizáciami, napr. OSN, Európskou úniou, NATO a Medzinárodným výborom Červeného kríža.Takisto sa vytvorilo aj prepojenie na ustanovenia vízového kódexu o miestnej schengenskej spolupráci (článok 48). V článku 48 ods. 1 písm. c) sa ustanovuje vypracovanie „úplného zoznamu cestovných dokladov vydaných hostiteľskou krajinou“. To prispeje k pravidelnej aktualizácii údajov.Návrh neobsahuje časť V existujúcej tabuľky venovanú informáciám o známych falošných pasoch. Zoznam „neuznateľných“ falošných cestovných dokladov nemožno považovať za taxatívny výpočet, a preto má malú pridanú hodnotu.Právnym základom návrhu je článok 77 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, keďže toto je právny základ, ktorý bol daný rozhodnutiam Schengenského výkonného výboru SCH/Com-ex (98) 56 a SCH/Com-ex (99) 14 v rozhodnutí Rady 1999/436/ES z 20. mája 1999, ktorým sa v súlade s príslušnými ustanoveniami Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva a Zmluvy o Európskej únii stanovuje právny základ pre všetky ustanovenia alebo rozhodnutia, ktoré tvoria schengenské acquis (Príloha C, článok 4)[1].Týmto návrhom sa zabezpečuje zjednodušenie správnych postupov pre verejné orgány (na úrovni EÚ alebo vnútroštátnej úrovni). Vytvorením centralizovaného mechanizmu vo forme poradného výboru, ktorý bude môcť posudzovať cestovné doklady vydávané tretími krajinami z hľadiska technických noriem, ako aj z hľadiska úrovne ich bezpečnosti, sa zabezpečí rozloženie záťaže, keďže výsledky takéhoto posúdenia budú môcť využiť všetky členské štáty, vďaka čomu sa predíde zdvojovaniu úsilia.Prijatie návrhu povedie k zrušeniu existujúcich právnych predpisov.3. Konzultácie so zainteresovanými stranamiÚtvary Komisie zorganizovali 3. októbra 2008 stretnutie odborníkov, ktoré bolo venované problematike revízie tabuľky cestovných dokladov. Na tomto stretnutí sa zúčastnili odborníci z 23 členských štátov.Členské štáty sa vyjadrili v prospech takého právneho nástroja:o ktorým sa vytvorí mechanizmus, prostredníctvom ktorého sa zabezpečí, aby sa záznamy týkajúce sa cestovných dokladov vydávaných tretími krajinami neustále aktualizovali,o ktorým sa pre členské štáty vytvorí centralizovaný mechanizmus na posudzovanie cestovných dokladov vydávaných tretími krajinami z hľadiska technických noriem, a to s cieľom podporiť rozhodovací proces členských štátov v súvislosti s uznávaním resp. neuznávaním cestovných dokladov,o ktorým sa vytvorí mechanizmus ukladajúci členským štátom povinnosť vyjadriť sa, či uznávajú alebo neuznávajú cestovné doklady uvedené v zozname,o ktorým sa prípadne vytvoria podmienky pre súladné stanovisko k „tradičným“ druhom cestovných dokladov (bežné, diplomatické, služobné, úradné alebo špeciálne pasy),o prostredníctvom ktorého sa tabuľka založí na zozname I a zozname II nariadenia Rady (ES) č. 539/2001 z 15. marca 2001 uvádzajúcom zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti,o prostredníctvom ktorého sa zachová súčasná štruktúra tabuľky, ale zároveň sa zruší časť V,o prostredníctvom ktorého sa zabezpečí, aby tabuľka bola prístupná „on-line“ a aby ju spravovala Komisia. Elektronická databáza by mala obsahovať vzory všetkých cestovných dokladov uvedených v zozname.Komisia v tomto návrhu zohľadnila všetky návrhy odborníkov, s výnimkou želania, aby sa dosiahol väčší súlad v rámci uznávania cestovných dokladov (zohľadneniu tohto želania bránia uvedené právne prekážky), a želania, aby bola vytvorená databáza obsahujúca vzory všetkých cestovných dokladov a prístupná „on-line“. Komisia plne podporuje vytvorenie takejto databázy, zastáva však názor, že hlavným problémom v súvislosti so súčasnou tabuľkou cestovných dokladov je neštruktúrovaná aktualizácia záznamov týkajúcich sa dokladov vydávaných tretími krajinami a negatívne dosahy na prevádzkovej úrovni (najmä pokiaľ ide o vydávanie jednotných víz) vznikajúce v prípadoch, keď členské štáty neprijmú rozhodnutie o uznávaní alebo neuznávaní určitých cestovných dokladov. Preto by sa prednostne mali ustanoviť mechanizmy a postupy na vyriešenie týchto problémov. Vytvorenie predmetnej databázy by si vyžadovalo čas a zdroje a len by oddialilo prijatie právneho nástroja na riešenie naliehavejších problémov. V dlhodobom horizonte by sa dala dosiahnuť synergia s Európskym systémom archivácie vyobrazení (systém FADO; ide o systém vytvorený na základe Jednotnej akcie 98/700/SVV, ktorý je dostupný on-line a ktorý slúži na výmenu informácií o falošných a pravých dokladoch, pričom tento systém prevádzkuje Generálny sekretariát Rady), a to tak, že základom on-line tabuľky cestovných dokladov by boli niektoré prvky systému FADO (napr. vyobrazenia vzorov cestovných dokladov), čím by sa predišlo zložitému zdvojovaniu úsilia. Zoznam cestovných dokladov, ktorý navrhuje Komisia, ako aj jeho následné aktualizácie budú dostupné v elektronickej forme v databáze Circa.V dokumente, ktorý Komisia vypracovala na účely stretnutia odborníkov v októbri 2008, sa uvádzal rad možností, ktoré posudzovali odborníci z členských štátov.V záujme dosiahnutia väčšieho súladu pri súčasnom zachovaní výhradnej právomoci členských štátov rozhodovať o uznaní resp. neuznaní príslušných cestovných dokladov bola zvolená možnosť prijatia právneho nástroja ustanovujúceho mechanizmus na vypracúvanie neustále aktualizovaného zoznamu cestovných dokladov vydávaných tretími krajinami a na uvádzanie informácií o uznávaní resp. neuznávaní týchto cestovných dokladov zo strany členských štátov.4. Posúdenie vplyvuVzhľadom na to, že cieľom návrhu je prispôsobiť existujúcu tabuľku cestovných dokladov inštitucionálnemu a právnemu rámcu Európskej únie, zefektívniť existujúci systém a vytvoriť rámec na výmenu informácií o rozhodnutiach, ktoré členské štáty prijali na vnútroštátnej úrovni, nie je potrebné uskutočniť posúdenie vplyvu.5. Zásada proporcionality a zásada subsidiarityTabuľka cestovných dokladov je nevyhnutnou súčasťou schengenského acquis upravujúceho problematiku hraníc a víz. Cieľom návrhu je prispôsobiť existujúcu tabuľku cestovných dokladov inštitucionálnemu a právnemu rámcu Európskej únie, zefektívniť existujúci systém a vytvoriť rámec na výmenu informácií o rozhodnutiach, ktoré členské štáty prijali na vnútroštátnej úrovni.6. Výber nástrojovUznávanie cestovných dokladov má význam pre uplatňovanie existujúcich právnych predpisov Únie (t. j. kódexu schengenských hraníc a vízového kódexu). Je vnútorne späté s uplatňovaním ustanovení schengenského acquis o kontrole osôb na vonkajších hraniciach a vydávaní krátkodobých víz. Avšak vzhľadom na to, že členské štáty majú výhradnú právomoc rozhodnúť o uznávaní resp. neuznávaní cestovných dokladov, bude mať tento nástroj formu rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady, pretože sa obmedzuje len na revíziu a modernizáciu tabuľky cestovných dokladov.7. Vplyv na rozpočetNavrhované rozhodnutie nemá vplyv na rozpočet Európskej únie.2010/0325 (COD)NávrhROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADYo zozname cestovných dokladov, ktoré oprávňujú držiteľa na prekročenie vonkajších hraníc a v ktorých je možné vyznačiť vízum, a o vytvorení mechanizmu na vytváranie tohto zoznamuEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 77 ods. 2,so zreteľom na návrh Európskej komisie,po postúpení návrhu právneho predpisu národným parlamentom,konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,keďže:1.  Na základe článku 17 ods. 3 písm. a) Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985[2], sa v rozhodnutiach SCH/Com-ex (98)56[3] a SCH/Com-ex (99)14[4] upravila príručka týkajúca sa cestovných dokladov, ktoré oprávňujú držiteľa na prekročenie vonkajších hraníc a v ktorých je možné vyznačiť vízum. Tieto rozhodnutia by sa mali prispôsobiť inštitucionálnemu a právnemu rámcu Európskej únie.2.  Zoznamy cestovných dokladov vydávaných tretími štátmi by sa mali systematicky monitorovať s cieľom zabezpečiť, aby orgány členských štátov zaoberajúce sa spracovaním žiadostí o víza a kontrolou hraníc mali k dispozícii presné informácie o cestovných dokladoch predkladaných štátnymi príslušníkmi tretích krajín. Mala by sa modernizovať a zefektívniť výmena informácií medzi členskými štátmi o vydávaných cestovných dokladoch a ich uznávaní členskými štátmi, ako aj sprístupňovanie celého zoznamu verejnosti.3.  V zmysle článku 48 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009[5], ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva sa má v rámci miestnej schengenskej spolupráce vypracovať úplný zoznam cestovných dokladov vydaných hostiteľskou krajinou.4.  Mal by sa vytvoriť mechanizmus, ktorý zabezpečí, aby sa zoznam cestovných dokladov neustále aktualizoval, a ktorý by v príslušných prípadoch umožňoval spoločné technické posúdenie cestovných dokladov uvedených v zozname a ktorý by zároveň členským štátom ukladal povinnosť vyjadriť sa, či uznávajú alebo neuznávajú predmetné doklady.5.  Za uznávanie cestovných dokladov na účely umožnenia prekročenia vonkajších hraníc ich držiteľom a za vyznačenie víz sú a mali by zostať zodpovedné členské štáty.6.  Členské štáty by mali oznámiť svoje stanovisko v súvislosti so všetkými cestovnými dokladmi, a mali by sa usilovať zladiť svoje stanoviská v súvislosti s rôznymi druhmi cestovných dokladov.7.  Opatrenia potrebné na vykonávanie tohto rozhodnutia by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu[6].8.  Pokiaľ ide o Island a Nórsko, toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom o pridružení Islandskej republiky a Nórskeho kráľovstva pri vykonávaní, uplatňovaní a rozvoji schengenského acquis [7], ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bodoch A, B a C rozhodnutia Rady 1999/437/ES zo 17. mája 1999 o určitých vykonávacích predpisoch k uvedenej dohode[8].9.  Pokiaľ ide o Švajčiarsko, toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis [9], ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bodoch A, B a C rozhodnutia Rady 1999/437/ES v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/146/ES[10].10.  Pokiaľ ide o Lichtenštajnsko, toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle Protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bodoch A, B a C rozhodnutia Rady 1999/437/ES v spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/261/ES[11].11.  V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijímaní tohto nástroja, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Keďže cieľom tohto nástroja je vychádzať zo schengenského acquis podľa ustanovení hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, Dánsko sa v súlade s článkom 5 uvedeného protokolu rozhodne v lehote šiestich mesiacov od prijatia tohto nástroja Radou, či ho bude implementovať do svojho vnútroštátneho práva.12.  Toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis , na ktorom sa Spojené kráľovstvo nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES z 29. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis [12]. Spojené kráľovstvo sa preto nezúčastňuje na jeho prijímaní, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.13.  Toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis , na ktorom sa Írsko nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis [13]. Írsko sa preto nezúčastňuje na jeho prijímaní, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.14.  Pokiaľ ide o Cyprus, toto rozhodnutie predstavuje akt, ktorý je založený na schengenskom acquis alebo s ním inak súvisí v zmysle článku 3 ods. 2 aktu o pristúpení z roku 2003.15.  Toto rozhodnutie predstavuje akt, ktorý je založený na schengenskom acquis alebo s ním inak súvisí v zmysle článku 4 ods. 2 aktu o pristúpení z roku 2005,PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:Článok 1Predmet a rozsah pôsobnosti16.  Týmto rozhodnutím sa vytvára zoznam cestovných dokladov, ktoré oprávňujú držiteľa na prekročenie vonkajších hraníc a v ktorých je možné vyznačiť vízum (ďalej len „zoznam cestovných dokladov“), a zároveň sa ním ustanovuje mechanizmus na vytváranie tohto zoznamu.17.  Toto rozhodnutie sa vzťahuje na také cestovné doklady, ako je národný pas (bežný, diplomatický, služobný, úradný alebo špeciálny pas), náhradný cestovný doklad, cestovný doklad utečenca alebo osoby bez štátnej príslušnosti, cestovný doklad vydaný medzinárodnou organizáciou alebo preukaz.Článok 2Zostavenie zoznamu cestovných dokladov18.  Komisia zostaví zoznam cestovných dokladov s pomocou členských štátov a na základe informácií zhromaždených v rámci miestnej schengenskej spolupráce v zmysle článku 48 ods. 1 písm. c) nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva.19.  Zoznam cestovných dokladov sa vypracuje v súlade s postupom uvedeným v článku 7 ods. 2.Článok 3Štruktúra zoznamu20.  Zoznam bude pozostávať z troch častí.21.  Časť I bude obsahovať cestovné doklady vydávané tretími krajinami a územnými jednotkami uvedenými v Prílohe I a Prílohe II nariadenia Rady (ES) č. 539/2001 z 15. marca 2001 uvádzajúceho zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti[14].22.  Časť II bude obsahovať tieto cestovné doklady vydávané členskými štátmi Európskej únie:a) cestovné doklady vydávané štátnym príslušníkom tretích krajín;b) cestovné doklady vydávané utečencom na základe Dohovoru Organizácie Spojených národov o právnom postavení utečencov z 28. júla 1951;c) cestovné doklady vydávané osobám bez štátnej príslušnosti na základe Dohovoru Organizácie Spojených národov o právnom postavení osôb bez štátnej príslušnosti z 28. septembra 1954;d) cestovné doklady, ktoré vydáva Spojené kráľovstvo britským občanom, ktorí nie sú štátnymi príslušníkmi Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska na účely práva Únie.23.  Časť III bude obsahovať cestovné doklady vydávané medzinárodnými organizáciami.24.  Uvedenie určitého cestovného dokladu v zozname sa spravidla vzťahuje na všetky série tohto cestovného dokladu, ktoré sú stále platné.25.  Ak tretia krajina nevydáva určitý druh cestovného dokladu, táto skutočnosť sa vyznačí tak, že sa v zozname uvedie slovné spojenie „nevydaný“.Článok 4Oznámenie uznávania alebo neuznávania cestovných dokladov uvedených v zozname26.  Členské štáty do jedného mesiaca po oznámení zoznamu uvedeného v článku 2 ods. 1 oznámia Komisii, či uznávajú alebo neuznávajú predmetné cestovné doklady.27.  Členské štáty si budú v rámci výboru uvedeného v článku 7 ods. 1 vymieňať informácie o dôvodoch, na základe ktorých uznávajú resp. neuznávajú určité cestovné doklady, a to v záujme dosiahnutia súladného stanoviska.28.  Členské štáty oznámia Komisii akékoľvek zmeny týkajúce sa skôr oznámeného uznávania resp. neuznávania určitého cestovného dokladu.Článok 5Nové cestovné doklady29.  Členské štáty oznámia Komisii nové cestovné doklady uvedené v článku 3 ods. 3 písm. a) až c).30.  Členské štáty oznámia Komisii nové cestovné doklady uvedené v článku 3 ods. 2), v článku 3 ods. 3 písm. d) a v článku 3 ods. 4, ktoré vydávajú tretie krajiny, členské štáty a medzinárodné organizácie.31.  Komisia aktualizuje zoznam v súlade s prijatými oznámeniami a informáciami, a od členských štátov žiada, aby jej oznámili, či uznávajú alebo neuznávajú cestovné doklady v súlade s článkom 4.32.  Aktualizovaný zoznam sa vypracuje v súlade s postupom uvedeným v článku 7 ods. 2.Článok 6Posúdenie cestovných dokladov z hľadiska technických noriem33.  Komisia môže s cieľom pomôcť členským štátom pri ich posudzovaní cestovných dokladov z hľadiska technických noriem a v súlade s postupom uvedeným v článku 7 ods. 2 zabezpečiť technickú analýzu týchto cestovných dokladov.34.  Výsledky technického posúdenia cestovného dokladu sa oznámia členským štátom.Článok 7Výbor35.  Komisii pomáha výbor (Výbor pre cestovné doklady).36.  Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 3 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES so zreteľom na ustanovenia jeho článku 8.Článok 8Uverejnenie zoznamuKomisia prostredníctvom neustále aktualizovaného elektronického prostriedku na uverejňovanie sprístupní členských štátom a verejnosti zoznam, ako aj oznámenia podľa článku 4.Článok 9ZrušeniaRozhodnutia SCH/Com-ex (98) 56 a SCH/Com-ex (99) 14 sa zrušujú.Článok 10Nadobudnutie účinnosti1. Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť […] dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .2. Všetky ustanovenia tohto rozhodnutia sa uplatňujú od nadobudnutia jeho účinnosti, s výnimkou článku 9, ktorý sa uplatňuje odo dňa, keď Komisia po prvýkrát uverejní zoznam uvedený v článku 8.Článok 11Toto rozhodnutie je určené členským štátom v súlade so zmluvami.V […]Za Európsky parlament Za RaduPredseda predseda [1] Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 17.[2] Ú. v. ES L 239, 22.9.2000, s. 19.[3] Ú. v. ES L 239, 22.9.2000, s. 207.[4] Ú. v. ES L 239, 22.9.2000, s. 298.[5] Ú. v. EÚ L 243, 15.9.2009, s. 1.[6] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.[7] Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 36.[8] Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 31.[9] Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 52.[10] Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 1.[11] Ú. v. EÚ L 83, 26.3.2008, s. 3.[12] Ú. v. ES L 131, 1.6.2000, s. 43.[13] Ú. v. ES L 64, 7.3.2002, s. 20.[14] Ú. v. ES L 81, 21.3.2001, s. 1.


Dôležité právne oznámenie

|

52005PC0168

Návrh rozhodnutie Rady o dočasnom zákaze používania a predaja geneticky modifikovanej kukurice (Zea mays L. línia MON 810) v Rakúsku podľa smernice 2001/18/ES  /* KOM/2005/0168 v konečnom znení */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 26.4.2005KOM(2005) 168 v konečnom zneníNávrhROZHODNUTIE RADYo dočasnom zákaze používania a predaja geneticky modifikovanej kukurice ( Zea mays L . línia MON 810) v Rakúsku podľa smernice 2001/18/ES(predložená Komisiou)DÔVODOVÁ SPRÁVA1. Rozhodnutím Komisie 98/294/ES z 22. apríla 1998 podľa smernice Rady 90/220/EHS týkajúcej sa uvedenia geneticky modifikovanej kukurice na trh ( Zea mays L. línia MON 810) sa súhlasilo, že výrobok môže byť uvedený na trh.2. Francúzske úrady 3. augusta 1998 súhlasili s uvedením tohto výrobku na trh.3. Podľa článku 35 ods. 1 smernice 2001/18/ES, ktorá nahrádza smernicu 90/220/EHS postupy s ohľadom na oznámenia o uvedení geneticky modifikovaných organizmov na trh, ktoré neboli ešte ukončené do 17. októbra 2002 sú predmetom ustanovení smernice 2001/18/ES.4. Rakúske úrady 2. júna 1999 informovali Komisiu o svojom rozhodnutí dočasne zakázať používanie a predaj danej geneticky modifikovanej kukurice a uviedli svoje dôvody v súlade s článkom 16 smernice 90/220/EHS.5. Vedecký výbor pre rastliny zvážil, že informácie predložené Rakúskom nepredstavujú nové dôležité vedecké dôkazy, ktoré by sa nezohľadnili v pôvodnom hodnotení spisu a ktoré by poskytovali príležitosť na preskúmanie pôvodného stanoviska o tomto výrobku.6. Rakúsko 9. januára, ako aj 9 a 17. februára 2004 predložilo Komisii dodatočné informácie o podpore jeho národných opatrení týkajúcich sa kukurice línie MON 810.7. Európsky úrad pre bezpečnosť potravín zvážil, že informácie, ktoré Rakúsko predložilo, nepredstavujú nové vedecké poznatky, ktoré by narúšali posúdenie rizika vplyvu kukurice línie MON 810 na životné prostredie, a preto by mohlo odôvodniť zákaz používania a predaj tohto výrobku v Rakúsku.8. Článok 23 smernice 2001/18/ES vyžaduje, aby pri takýchto okolnostiach Komisia rozhodla v súlade s postupmi stanovenými v článku 30 ods. 2 smernice, v ktorej sa články 5 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES uplatňujú so zreteľom na ustanovenia článku 8.9. Pretože Vedecký výbor pre rastliny, ako aj EÚBP zvážili, že výrobok nepredstavuje ohrozenie ľudského zdravia alebo životného prostredia, Komisia pripravila návrh rozhodnutia, ktorým žiada Rakúsko o zrušenie jeho opatrení týkajúcich sa kukurice línie MON 810.10. Návrh rozhodnutia bol predložený v súlade s článkom 5 ods. 2 rozhodnutia 1999/468/ES na vyslovenie stanoviska výboru ustanovenom podľa článku 30 smernice 2001/18/ES.11. Výbor nedoručil žiadne stanovisko po porade z 29. novembra 2004, preto Komisia v súlade s článkom 5 ods. 4 rozhodnutia 1999/468/ES bezodkladne predložila Rade návrh týkajúci sa opatrení, ktoré sa prijmú a oznámia Európskemu parlamentu.12. Článok 5 ods. 6 rozhodnutia 1999/468/ES ustanovuje, že Rada môže, ak je to vhodné vzhľadom na takúto pozíciu, rozhodnúť kvalifikovanou väčšinou do troch mesiacov v súlade s článkom 30 ods. 2 smernice 2001/18/ES. Ak počas týchto troch mesiacov Rada kvalifikovanou väčšinou oznámila, že je to v rozpore s návrhom, Komisia môže opätovne posúdiť, ak ku koncu stanovenej lehoty Rada neprijala navrhovaný vykonávací akt a ani neuviedla svoj nesúhlas, potom navrhovaný vykonávací akt prijme Komisia.NávrhROZHODNUTIE RADYo dočasnom zákaze používania a predaja geneticky modifikovanej kukurice ( Zea mays L . línia MON 810) v Rakúsku podľa smernice 2001/18/ES(Text s významom pre EHP)(Len nemecký text je autentický)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES z 12. marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného prostredia a o zrušení smernice 90/220/EHS [1], najmä na jej článok 23 ods. 2,so zreteľom na návrh Komisie,keďže:(1) Rozhodnutím Komisie 98/294/ES z 22. apríla 1998 o uvedení geneticky modifikovanej kukurice (Zea mays L. línia MON 810) na trh podľa smernice Rady 90/220/EHS[2] sa rozhodlo, že by sa malo súhlasiť s uvedením tohto výrobku na trh.(2) Francúzske úrady 3. augusta 1998 súhlasili s uvedením tohto výrobku na trh.(3) Podľa článku 35 ods. 1 smernice 2001/18/ES, ktorá nahrádza smernicu 90/220/EHS[3] postupy s ohľadom na oznámenia o uvedení geneticky upravených organizmov na trh, ktoré neboli ešte ukončené do 17. októbra 2002 sú predmetom ustanovení smernice 2001/18/ES.(4) Rakúsko 2. júna 1999 informovalo Komisiu o svojom rozhodnutí dočasne zakázať používanie a predaj danej geneticky modifikovanej kukurice a uviedlo dôvody v súlade s článkom 16 ods. 1 smernice 90/220/EHS.(5) Vedecký výbor pre rastliny zvážil, že informácie predložené Rakúskom nepredstavujú nové dôležité vedecké dôkazy, ktoré by sa nezohľadnili v pôvodnom hodnotení spisu a ktoré by poskytovali príležitosť na preskúmanie pôvodného stanoviska o tomto výrobku.(6) Rakúsko 9. januára, ako aj 9. a 17. februára 2004 predložilo Komisii dodatočné informácie o podpore jeho národných opatrení týkajúcich sa kukurice línie MON 810.(7) Európsky úrad pre bezpečnosť potravín zvážil, že informácie, ktoré Rakúsko predložilo, nepredstavujú nové vedecké poznatky, ktoré by narúšali posúdenie rizika vplyvu kukurice línie MON 810 na životné prostredie, a preto by mohlo odôvodniť zákaz používania a predaj tohto výrobku v Rakúsku.(8) Za daných okolností nie je žiaden dôvod považovať výrobok za škodlivý pre ľudské zdravie a životné prostredie.(9) Rakúsko by preto malo tieto opatrenia zrušiť.(10) Nebolo doručené žiadne stanovisko výboru, ktorý bol založený podľa článku 30 smernice 2001/18/ES o opatreniach stanovených v návrhu rozhodnutia Komisie po následnej porade s výborom z 29. novembra 2004 v súlade s postupom stanoveným v článku 30 ods. 2 smernice,PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:Článok 1Opatrenia prijaté Rakúskom o zákaze používania a predaja geneticky modifikovanej kukurice, ktorej bolo povolené uvedenie na trh rozhodnutím 98/294/ES, nie sú opodstatnené podľa ustanovení článku 23 smernice 2001/18/ES.Článok 2Rakúsko by malo vykonať potrebné kroky na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím najneskôr do 20 dní po oznámení.Článok 3Toto rozhodnutie je určené Rakúskej republike.V BruseliZa Radupredseda

[1] Ú. v. ES L 106, 17.4.2001, s. 1.

[2] Ú. v. ES L 131, 5.5.1998, s. 32.

[3] Ú. v. ES L 117, 8.5.1990, s. 15.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli27. 7. 2017
            COM(2017) 396 final
            2017/0172(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o pozícii, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie v Spoločnej rade CARIFORUM – EÚ zriadenej Dohodou o hospodárskom partnerstve medzi štátmi CARIFORUM-u na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na druhej strane, pokiaľ ide o zmenu prílohy IX k protokolu 1: Zámorské krajiny a územia

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.Predmet návrhu

               Tento návrh sa týka rozhodnutia o stanovení pozície, ktorá sa má v mene Únie prijať v Spoločnej rade CARIFORUM – EÚ zriadenej Dohodou o hospodárskom partnerstve medzi štátmi CARIFORUM-u na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na druhej strane v súvislosti s plánovaným prijatím rozhodnutia, ktorým sa mení príloha IX k protokolu 1 k uvedenej dohode o zámorských krajinách a územiach.

               2.Kontext návrhu

               2.1.Dohoda o hospodárskom partnerstve medzi štátmi CARIFORUM-u na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na druhej strane

               Dohoda o hospodárskom partnerstve medzi štátmi CARIFORUM-u na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na druhej strane (ďalej len „dohoda“) má za cieľ prispieť k zníženiu a konečnému odstráneniu chudoby vybudovaním obchodného partnerstva v súlade s cieľom udržateľného rozvoja, miléniovými rozvojovými cieľmi a dohodou z Cotonou.

               Dohoda bola podpísaná 15. októbra 2008 a predbežne sa vykonáva od 29. decembra 2008.

               2.2.Spoločná rada CARIFORUM – EÚ

               Spoločná Rada CARIFORUM – EÚ je vo všeobecnosti zodpovedná za uplatňovanie a vykonávanie tejto dohody a sleduje plnenie jej cieľov. Stretáva sa na ministerskej úrovni v pravidelných intervaloch nepresahujúcich obdobie dvoch rokov. Na účely dosiahnutia cieľov tejto dohody má právomoc prijímať rozhodnutia v súvislosti so všetkými záležitosťami, na ktoré sa dohoda vzťahuje. Prijaté rozhodnutia sú záväzné pre strany a signatárske štáty CARIFORUM-u, ktoré v súlade s vnútornými predpismi jednotlivých zmluvných strán a signatárskych štátov prijmú všetky nevyhnutné opatrenia na ich vykonanie.

               2.3.Plánovaný akt Spoločnej rady CARIFORUM – EÚ

               Dňa 17. novembra 2017 má Spoločná rada CARIFORUM – EÚ na svojom štvrtom zasadnutí prijať rozhodnutie o zmene prílohy IX k protokolu 1, ktorá obsahuje zoznam zámorských krajín a území (ZKÚ) (ďalej len „plánovaný akt“).

               Cieľom plánovaného aktu je zabezpečiť, aby bol zoznam ZKÚ v prílohe IX k protokolu 1 k dohode aktualizovaný a zosúladený s prílohou II Zmluvy o fungovaní Európskej únie s prihliadnutím na zmenu štatútu troch území na tomto zozname.

               Svätý Bartolomej (FR) získal 1. januára 2012 štatút zámorskej krajiny a územia pridruženého k Európskej únii. Mayotte (FR) sa 1. januára 2014 stal najvzdialenejším regiónom Európskej únie. Rozhodnutie Rady 2013/755/EÚ o pridružení zámorských krajín a území k Európskej únii, ktoré sa uplatňuje na všetky ZKÚ uvedené v prílohe II k ZFEÚ, takisto nadobudlo účinnosť 1. januára 2014. Zoznam ZKÚ v prílohe IX k protokolu 1 k dohode by sa preto mal zodpovedajúcim spôsobom aktualizovať.

               Plánovaný akt sa stáva záväzným pre zmluvné strany v súlade s článkom 229 ods. 1 a 2 dohody.

               3.Pozícia, ktorá sa má prijať v mene Únie

               Dohoda bola podpísaná 15. októbra 2008 a predbežne sa vykonáva od 29. decembra 2008.

               Cieľom navrhovanej pozície, ktorá sa má prijať v mene Únie, je dosiahnuť, aby bol plánovaný akt záväzný.

               4.Právny základ

               4.1.Procesnoprávny základ

               4.1.1.Zásady

               V článku 218 ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa stanovuje rozhodnutie, ktorým sa určujú „pozície, ktoré sa majú prijať v mene Únie v rámci orgánu zriadeného dohodou, keď je tento orgán vyzvaný prijať akty s právnymi účinkami s výnimkou aktov dopĺňajúcich alebo meniacich inštitucionálny rámec danej dohody.“

               4.1.2.Uplatnenie na tento prípad

               Spoločná Rada CARIFORUM – EÚ je orgán zriadený dohodou.

               Akt, ktorý má Spoločná rada CARIFORUM – EÚ prijať, predstavuje akt s právnymi účinkami. Plánovaný akt bude záväzný podľa medzinárodného práva v súlade s článkom 229 ods. 1 a 2 dohody.

               Plánovaným aktom sa inštitucionálny rámec dohody nedopĺňa ani nemení.

               Procesnoprávnym základom pre navrhované rozhodnutie je preto článok 218 ods. 9 ZFEÚ.

               4.2.Hmotnoprávny základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotnoprávny základ rozhodnutia podľa článku 218 ods. 9 ZFEÚ závisí predovšetkým od cieľa a obsahu plánovaného aktu, v súvislosti s ktorým sa prijíma pozícia v mene Únie.

               4.2.2.Uplatnenie na tento prípad

               Hlavný cieľ a obsah plánovaného aktu sa týkajú spoločnej obchodnej politiky.

               Hmotnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia je preto článok 207 ZFEÚ.

               4.3.Záver

               Právnym základom navrhovaného rozhodnutia by mal byť článok 207 v spojení s článkom 218 ods. 9 ZFEÚ.

               2017/0172 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o pozícii, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie v Spoločnej rade CARIFORUM – EÚ zriadenej Dohodou o hospodárskom partnerstve medzi štátmi CARIFORUM-u na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na druhej strane, pokiaľ ide o zmenu prílohy IX k protokolu 1: Zámorské krajiny a územia

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 v spojení s článkom 218 ods. 9,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Dohoda o hospodárskom partnerstve medzi štátmi CARIFORUM-u na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na druhej strane
                  1
                (ďalej len „dohoda“) bola podpísaná 15. októbra 2008 a predbežne sa vykonáva od 29. decembra 2008.

               (2)Podľa článku 229 ods. 1 a 2 dohody môže Spoločná rada CARIFORUM – EÚ prijímať rozhodnutia záväzné pre strany a signatárske štáty CARIFORUM-u, ktoré v súlade so svojimi vnútornými predpismi prijmú všetky nevyhnutné opatrenia na ich vykonanie.

               (3)Spoločná rada CARIFORUM – EÚ má na svojom štvrtom zasadnutí 17. novembra 2017 prijať rozhodnutie o zmene prílohy IX k protokolu 1, ktorá obsahuje zoznam zámorských krajín a území (ZKÚ).

               (4)Je vhodné stanoviť pozíciu, ktorá sa má prijať v mene Únie v Spoločnej rade CARIFORUM – EÚ, pretože rozhodnutie bude pre Úniu záväzné.

               (5)Pripojený návrh rozhodnutia Rady predstavuje právny nástroj na zmenu prílohy IX k protokolu 1 k dohode. Cieľom tejto zmeny je zabezpečiť, aby bol zoznam ZKÚ v prílohe IX k protokolu 1 k dohode aktualizovaný a harmonizovaný s prílohou II k ZFEÚ s prihliadnutím na zmenu štatútu troch území na tomto zozname.

               (6)Keďže sa aktom Spoločnej rady CARIFORUM – EÚ zmení príloha IX k protokolu 1 k dohode, je vhodné ho po prijatí uverejniť v Úradnom vestníku Európskej únie.

               (7)V Spoločnej rade CARIFORUM – EÚ bude Úniu v súlade s článkom 17 ods. 1 ZEÚ zastupovať Komisia. Členské štáty podporujú pozíciu Únie v súlade s článkom 4 ods. 3 ZEÚ.

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Pozícia, ktorá sa má prijať v mene Únie na štvrtom zasadnutí Spoločnej rady CARIFORUM – EÚ 17. novembra 2017, je založená na návrhu rozhodnutia Spoločnej rady CARIFORUM – EÚ pripojeného k tomuto rozhodnutiu.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie je určené Komisii a členským štátom.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)
                  Ú. v. EÚ L 289, 30.10.2008, s. 3.

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli27. 7. 2017
            COM(2017) 396 final
            PRÍLOHA
            k
            návrhu rozhodnutia Rady
            o pozícii, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie v Spoločnej rade CARIFORUM – EÚ zriadenej Dohodou o hospodárskom partnerstve medzi štátmi CARIFORUM-u na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na druhej strane, pokiaľ ide o zmenu prílohy IX k protokolu 1:Zámorské krajiny a územia

               PRÍLOHA

               NÁVRH

               ROZHODNUTIE SPOLOČNEJ RADY CARIFORUM – EÚ č. …/2017

               z...

               zriadenej Dohodou o hospodárskom partnerstve medzi štátmi CARIFORUM-u na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na druhej strane, pokiaľ ide o zmenu prílohy IX k protokolu 1: Zámorské krajiny a územia

               SPOLOČNÁ RADA CARIFORUM – EÚ,

               so zreteľom na Dohodu o hospodárskom partnerstve medzi štátmi CARIFORUM-u na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na druhej strane (ďalej len „dohoda“), a najmä na článok 41 protokolu 1 k uvedenej dohode,

               keďže:

               (1)V protokole 1 k dohode – týkajúcom sa vymedzenia pojmu „výrobky s pôvodom“ a metód administratívnej spolupráce” – sa definujú zámorské krajiny a územia (ZKÚ) v zmysle zámorských krajín a území stanovených v prílohe IX k uvedenej dohode;

               (2)V nadväznosti na zmenu štatútu najvzdialenejšieho regiónu Mayotte
                  1
                a zámorského územia Svätý Bartolomej
                  2
                a na nadobudnutie účinnosti rozhodnutia Rady 2013/755/EÚ o pridružení zámorských krajín a území k Európskej únii
                  3
                by sa zoznam zámorských krajín a území uvedený v prílohe IX k protokolu 1 k dohode mal aktualizovať,

               SA ROZHODLA TAKTO:

               Článok 1

               Príloha IX k protokolu 1 sa nahrádza prílohou, ktorá sa nachádza v prílohe k tomuto rozhodnutiu.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť […]

               V [……] [….…] 2017.

                        Za štáty CARIFORUM-u

                        Za zmluvnú stranu EÚ

               PRÍLOHA IX k protokolu 1:

               Zámorské krajiny a územia

               Na účely tohto protokolu „zámorské krajiny a územia“ znamenajú tieto krajiny a územia uvedené v prílohe II k Zmluve o fungovaní Európskej únie:

               (Tento zoznam neprejudikuje štatút týchto krajín a území, ani budúce zmeny v ich štatúte.)

               1.Zámorské krajiny a územia, ktoré majú osobitné vzťahy s Dánskym kráľovstvom:

               –Grónsko.

               2.Zámorské krajiny a územia, ktoré majú osobitné vzťahy s Francúzskou republikou:

               –Nová Kaledónia a závislé územia,

               –Francúzska Polynézia,

               –Saint Pierre a Miquelon,

               –Svätý Bartolomej,

               –Francúzske južné a antarktické územia,

               –Ostrovy Wallis a Futuna.

               3.Zámorské krajiny a územia, ktoré majú osobitné vzťahy s Holandským kráľovstvom:

               –Aruba,

               –Bonaire,

               –Curaçao,

               –Saba,

               –Svätý Eustach,

               –Svätý Martin.

               4.Zámorské krajiny a územia, ktoré majú osobitné vzťahy so Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska:

               –Anguilla,

               –Bermudy,

               –Kajmanie ostrovy,

               –Falklandské ostrovy,

               –Južná Georgia a Južné Sandwichove ostrovy,

               –Montserrat,

               –Pitcairnove ostrovy,

               –Svätá Helena a závislé územia,

               –Britské antarktické územie,

               –Britské indickooceánske územie

               –Ostrovy Turks a Caicos,

               –Britské Panenské ostrovy.

                     (1)
                  Rozhodnutie Európskej rady 2012/419/EÚ z 11. júla 2012, ktorým sa mení a dopĺňa štatút Mayotte vo vzťahu k Európskej únii (Ú. v. EÚ L 204, 31.7.2012, s. 131).

                     (2)
                  Rozhodnutie Európskej rady 2010/718/EÚ z 29. októbra 2010 o zmene štatútu ostrova Svätý Bartolomej vo vzťahu k Európskej únii (Ú. v. EÚ L 325, 9.12.2010, s. 4).

                     (3)
                  Rozhodnutie Rady 2013/755/EÚ o pridružení zámorských krajín a území k Európskej únii (Ú. v. EÚ L 76,15.3.2014, s. 56).


                             EURÓPSKA
                             KOMISIA

                                                    V Bruseli 29. 5. 2015
                                                    COM(2015) 224 final

                                                    2015/0113 (NLE)

                                            Návrh

                                   ROZHODNUTIE RADY

     o uzavretí, v mene Európskej únie a jej členských štátov, Protokolu k Rámcovej dohode
        o partnerstve a spolupráci medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej
      strane a Mongolskom na strane druhej na účely zohľadnenia pristúpenia Chorvátskej
                                    republiky k Európskej únii

SK                                                                                SK
 ---pagebreak---                                      DÔVODOVÁ SPRÁVA
     Navrhované rozhodnutie Rady stanovuje právny rámec pre uzavretie Protokolu k Rámcovej
     dohode o partnerstve a spolupráci medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej
     strane a Mongolskom na strane druhej. Účelom tohto protokolu je zohľadniť pristúpenie
     Chorvátskej republiky k Európskej únii.
     V akte o pristúpení Chorvátskej republiky k EÚ sa stanovuje, že Chorvátsko pristúpi
     k medzinárodným dohodám podpísaným alebo uzavretým Európskou úniou a jej členskými
     štátmi prostredníctvom protokolov v týmto dohodám.
     Rámcová dohoda o partnerstve a spolupráci medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na
     jednej strane a Mongolskom na strane druhej bola podpísaná v Ulanbátare 30. apríla 2013.
     Dohoda sa v súčasnosti ratifikuje a zatiaľ nenadobudla platnosť.
     Podľa rozhodnutia Rady z… 2015 o podpise protokolu k tejto dohode v mene Európskej únie
     a jej členských štátov bol protokol podpísaný v… dňa…
     Uvedeným protokolom sa Chorvátska republika stáva zmluvnou stranou tejto dohody a EÚ sa
     zaväzuje zabezpečiť autentické znenie dohody v chorvátčine.
     Komisia žiada Radu, aby uzavrela protokol k dohode v mene Európskej únie a jej členských
     štátov.
     Európsky parlament bude vyzvaný, aby vyjadril svoj súhlas s protokolom.

SK                                               2                                               SK
 ---pagebreak---                                                                  2015/0113 (NLE)

                                                       Návrh

                                           ROZHODNUTIE RADY

     o uzavretí, v mene Európskej únie a jej členských štátov, Protokolu k Rámcovej dohode
        o partnerstve a spolupráci medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej
      strane a Mongolskom na strane druhej na účely zohľadnenia pristúpenia Chorvátskej
                                    republiky k Európskej únii

     RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
     so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej články 207 a 209 v spojení
     s článkom 218 ods. 6 písm. a),
     so zreteľom na Akt o pristúpení Chorvátskej republiky, a najmä na jeho článok 6 ods. 2,
     so zreteľom na návrh Európskej komisie,
     so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu,
     keďže:
     (1)      Podľa článku 6 ods. 2 Aktu o pristúpení Chorvátskej republiky sa pristúpenie
              Chorvátskej republiky k Rámcovej dohode o partnerstve a spolupráci medzi
              Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Mongolskom na strane
              druhej má dohodnúť uzavretím protokolu k dohode. Podľa druhého pododseku
              článku 6 ods. 2 aktu o pristúpení sa má na schválenie pristúpenia v prípadoch, ako je
              tento, použiť zjednodušený postup, ak neexistujú žiadne ustanovenia, ktoré by
              stanovovali opak. Podľa tohto postupu Rada konajúca jednomyseľne v mene
              členských štátov uzavrie protokol s dotknutou treťou krajinou alebo krajinami.
     (2)      Dňa 14. septembra 2012 Rada poverila Komisiu, aby začala rokovania s tretími
              krajinami, s ktorými by sa mali v dôsledku pristúpenia Chorvátskej republiky1
              uzavrieť protokoly. Rokovania boli úspešné a protokol k Rámcovej dohode
              o partnerstve a spolupráci medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej
              strane a Mongolskom na strane druhej na účely zohľadnenia pristúpenia Chorvátskej
              republiky k Európskej únii bol podpísaný v mene Európskej únie a jej členských
              štátov v […] dňa […].
     (3)      Protokol by sa mal schváliť,

     1
              Rozhodnutie Rady o poverení začať rokovania týkajúce sa úpravy dohôd podpísaných alebo uzavretých
              medzi Európskou úniou alebo Európskou úniou a jej členskými štátmi s jednou alebo viacerými tretími
              krajinami alebo medzinárodnými organizáciami so zreteľom na pristúpenie Chorvátskej republiky
              k Európskej únii (dokument Rady č. 13351/12 LIMITED).

SK                                                        3                                                         SK
 ---pagebreak---      PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

                                             Článok 1
     1.      Týmto sa v mene Európskej únie a jej členských štátov schvaľuje Protokol
             k Rámcovej dohode o partnerstve a spolupráci medzi Európskou úniou a jej
             členskými štátmi na jednej strane a Mongolskom na strane druhej na účely
             zohľadnenia pristúpenia Chorvátskej republiky k Európskej únii.
     2.      Text protokolu je pripojený k tomuto rozhodnutiu.

                                             Článok 2
     Predseda Rady určí osobu(-y) splnomocnenú(-é) vydať v mene Európskej únie a jej členských
     štátov oznámenie stanovené v článku 4 ods. 1 protokolu.

                                             Článok 3
     Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.Toto rozhodnutie je určené členským
     štátom v súlade so zmluvami.
     V Bruseli

                                               Za Radu
                                               predseda

SK                                               4                                               SK
 ---documentbreak---                              EURÓPSKA
                             KOMISIA

                                                    V Bruseli 29. 5. 2015
                                                    COM(2015) 224 final

                                                    ANNEX 1

                                          PRÍLOHA

                                        PROTOKOL

               K RÁMCOVEJ DOHODE O PARTNERSTVE A SPOLUPRÁCI

     medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Mongolskom na strane
       druhej na účely zohľadnenia pristúpenia Chorvátskej republiky k Európskej únii

                                              k

                                           návrhu

                                   ROZHODNUTIA RADY

     o uzavretí, v mene Európskej únie a jej členských štátov, Protokolu k Rámcovej dohode
        o partnerstve a spolupráci medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej
      strane a Mongolskom na strane druhej na účely zohľadnenia pristúpenia Chorvátskej
                                    republiky k Európskej únii

SK                                                                                SK
 ---pagebreak---                                          PRÍLOHA

                                        PROTOKOL

               K RÁMCOVEJ DOHODE O PARTNERSTVE A SPOLUPRÁCI

     medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Mongolskom na strane
       druhej na účely zohľadnenia pristúpenia Chorvátskej republiky k Európskej únii
     BELGICKÉ KRÁĽOVSTVO,
     BULHARSKÁ REPUBLIKA,
     ČESKÁ REPUBLIKA,
     DÁNSKE KRÁĽOVSTVO,
     SPOLKOVÁ REPUBLIKA NEMECKO,
     ESTÓNSKA REPUBLIKA,
     ÍRSKO,
     HELÉNSKA REPUBLIKA,
     ŠPANIELSKE KRÁĽOVSTVO,
     FRANCÚZSKA REPUBLIKA,
     CHORVÁTSKA REPUBLIKA,
     TALIANSKA REPUBLIKA,
     CYPERSKÁ REPUBLIKA,
     LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,
     LITOVSKÁ REPUBLIKA,
     LUXEMBURSKÉ VEĽKOVOJVODSTVO,
     MAĎARSKO,
     MALTSKÁ REPUBLIKA,
     HOLANDSKÉ KRÁĽOVSTVO,
     RAKÚSKA REPUBLIKA,
     POĽSKÁ REPUBLIKA,
     PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
     RUMUNSKO,
     SLOVINSKÁ REPUBLIKA,
     SLOVENSKÁ REPUBLIKA,
     FÍNSKA REPUBLIKA,
     ŠVÉDSKE KRÁĽOVSTVO,
     SPOJENÉ KRÁĽOVSTVO VEĽKEJ BRITÁNIE A SEVERNÉHO ÍRSKA,

SK                                            2                                             SK
 ---pagebreak---      zmluvné strany Zmluvy o Európskej únii a Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ďalej len
     „členské štáty“, zastúpené Radou Európskej únie, a
     EURÓPSKA ÚNIA, ďalej len „Európska únia“,
     na jednej strane a
     MONGOLSKO
     na strane druhej,
     na účely tohto protokolu ďalej spoločne len „zmluvné strany“,
     SO ZRETEĽOM na pristúpenie Chorvátskej republiky k Európskej únii 1. júla 2013,
     KEĎŽE Rámcová dohoda o partnerstve a spolupráci medzi Európskou úniou a jej členskými
     štátmi na jednej strane a Mongolskom na strane druhej, ďalej len „dohoda“, bola podpísaná v
     Ulanbátare 30. apríla 2013;
     KEĎŽE Zmluva o pristúpení Chorvátskej republiky k Európskej únii, ďalej len „zmluva
     o pristúpení“, bola podpísaná v Bruseli 9. decembra 2011;
     KEĎŽE podľa článku 6 ods. 2 aktu o pristúpení sa pristúpenie Chorvátska k dohode dohodne
     uzavretím protokolu k dohode,
     SA DOHODLI TAKTO:

                                               Článok 1
     Chorvátska republika týmto pristupuje ako zmluvná strana k Rámcovej dohode o partnerstve
     a spolupráci medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a Mongolskom na
     strane druhej, podpísanej v Ulanbátare 30. apríla 2013, a prijíma a berie na vedomie, rovnako
     ako ostatné členské štáty Európskej únie, text dohody.

                                               Článok 2
     V primeranom čase od parafovania tohto protokolu Európska únia oznámi svojim členským
     štátom a Mongolsku znenie dohody v chorvátskom jazyku. S výhradou nadobudnutia
     platnosti tohto protokolu sa jazykové znenie uvedené v prvej vete tohto článku stáva
     autentickým za rovnakých podmienok ako anglické, bulharské, české, dánske, estónske,
     fínske, francúzske, grécke, holandské, litovské, lotyšské, maďarské, maltské, nemecké,
     poľské, portugalské, rumunské, slovenské, slovinské, španielske, švédske a talianske znenie
     dohody.

                                               Článok 3
     Tento protokol tvorí neoddeliteľnú súčasť dohody.

                                               Článok 4
     1.       Európska únia, Rada Európskej únie v mene členských štátov a Mongolsko schvália
              tento protokol v súlade so svojimi vlastnými postupmi. Zmluvné strany si oznámia
              ukončenie postupov potrebných na tento účel. Schvaľovacie listiny sa uložia na
              Generálnom sekretariáte Rady Európskej únie.
     2.       Tento protokol nadobúda platnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po dni
              uloženia poslednej schvaľovacej listiny, ale nie pred dátumom nadobudnutia
              platnosti dohody.

SK                                                3                                                  SK
 ---pagebreak---                                            Článok 5
     Tento protokol je vyhotovený v dvoch pôvodných vyhotoveniach v anglickom, bulharskom,
     českom, dánskom, estónskom, fínskom, francúzskom, gréckom, holandskom, chorvátskom,
     litovskom, lotyšskom, maďarskom, maltskom, nemeckom, poľskom, portugalskom,
     rumunskom, slovenskom, slovinskom, španielskom, švédskom, talianskom a mongolskom
     jazyku, pričom každé znenie je rovnako autentické.
     NA DÔKAZ TOHO dolupodpísaní splnomocnení zástupcovia, náležite na tento účel
     oprávnení, podpísali tento protokol.
     V… dňa… roku…,

     ZA EURÓPSKU ÚNIU A JEJ ČLENSKÉ ŠTÁTY

     ZA MONGOLSKO

SK                                            4                                              SK