               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli25. 10. 2016
            COM(2016) 684 final
            2016/0341(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY,
            ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie v príslušných výboroch Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov, pokiaľ ide o návrhy zmien predpisov OSN č. 7, 16, 37, 44, 45, 46, 48, 53, 78, 80, 83, 86, 87, 99, 105, 107, 110, 121, 128 a 129, návrh nového predpisu OSN o retrofitných systémoch pre ťažké úžitkové vozidlá s dvojpalivovými motormi, návrhy zmien globálnych technických predpisov OSN č. 15 a 16, návrhy dvoch nových globálnych technických predpisov OSN o postupe merania pri dvoj- alebo trojkolesových motorových vozidiel so zreteľom na určité druhy emisií a so zreteľom na palubnú diagnostiku a návrh nového uznesenia o spoločnej špecifikácii kategórií zdrojov svetla (R.E.4)

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

               Európska hospodárska komisia Organizácie Spojených národov (EHK OSN) vypracováva na medzinárodnej úrovni harmonizované požiadavky, ktorých cieľom je odstrániť technické prekážky obchodu s motorovými vozidlami medzi zmluvnými stranami Revidovanej dohody z roku 1958 a zabezpečiť, aby takéto vozidlá poskytovali vysokú úroveň bezpečnosti a ochrany životného prostredia.

               V súlade s rozhodnutím Rady 97/836/ES z 27. novembra 1997 Únia pristúpila k Dohode Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov, ktorá sa týka prijatia jednotných technických predpisov pre kolesové vozidlá, vybavenie a časti, ktoré môžu byť namontované a/alebo použité na kolesových vozidlách, a podmienok pre vzájomné uznávanie udelených schválení na základe týchto predpisov (Revidovaná dohoda z roku 1958) a v súlade s rozhodnutím Rady 2000/125/ES z 31. januára 2000 týkajúcim sa uzavretia Dohody o zavedení globálnych technických nariadení pre kolesové vozidlá, vybavenie a časti, ktorými majú byť vybavené a/alebo použité na kolesové vozidlá (paralelná dohoda), Únia pristúpila k paralelnej dohode.

               Zasadnutia Svetového fóra EHK OSN pre harmonizáciu predpisov o vozidlách (WP.29) sa konajú v každom kalendárnom roku trikrát – v marci, júni a novembri. Na každom zasadnutí sa s cieľom zohľadniť technický pokrok prijímajú nové predpisy OSN, zmeny existujúcich predpisov OSN alebo globálne technické predpisy OSN. Pred každým zasadnutím WP.29 tieto zmeny prijme jedna zo šiestich pracovných skupín pôsobiacich v rámci WP.29.

               Následne sa na zasadnutí WP.29 uskutoční záverečné hlasovanie o prijatí zmien, doplnkov a korigend za predpokladu, že sa dosiahne kvórum a že návrh schváli kvalifikovaná väčšina zmluvných strán. EÚ je v rámci WP.29 zmluvnou stranou dvoch dohôd (dohody z roku 1958 a dohody z roku 1998). Zakaždým sa vypracuje rozhodnutie Rady označované ako „mega rozhodnutie“, ktoré obsahuje zoznam predpisov, zmien, doplnkov a korigend a ktoré oprávňuje Komisiu hlasovať v mene Únie na každom zasadnutí WP.29.

               Predkladané rozhodnutie Rady určuje pozíciu Únie pri hlasovaní o predpisoch, zmenách, doplnkoch a korigendách predložených na hlasovanie na novembrovom zasadnutí WP.29, ktoré sa uskutoční v dňoch 14. až 20. novembra 2016.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky

               Tento návrh dopĺňa politiku Únie v oblasti vnútorného trhu, pokiaľ ide o automobilový priemysel, a je s ňou v plnom súlade.

               Systém WP.29 posilňuje medzinárodnú harmonizáciu noriem pre vozidlá. Dohoda z roku 1958 zohráva pri plnení tohto cieľa kľúčovú úlohu, keďže výrobcovia z EÚ sa môžu riadiť spoločným súborom predpisov o typovom schvaľovaní s vedomím, že ich výrobok bude zmluvnými stranami uznaný za vyhovujúci ich vnútroštátnym právnym predpisom. Vďaka tejto schéme bolo nariadením (ES) č. 661/2009 o všeobecnej bezpečnosti motorových vozidiel zrušených viac ako 50 smerníc EÚ, ktoré boli nahradené zodpovedajúcimi predpismi vypracovanými podľa dohody z roku 1958.

               Podobný prístup sa zvolil pri smernici 2007/46/ES, ktorou sa systémy členských štátov v oblasti typového schvaľovania nahradili postupom typového schvaľovania Únie, pričom sa vytvoril harmonizovaný rámec, ktorý zahŕňa správne ustanovenia a všeobecné technické požiadavky na všetky nové vozidlá, systémy, komponenty a samostatné technické jednotky. Uvedenou smernicou sa predpisy OSN začlenili do systému EÚ týkajúceho sa typového schvaľovania buď v podobe požiadaviek na typové schvaľovanie alebo ako alternatíva k právnym predpisom Únie. Od prijatia uvedenej smernice sa predpisy OSN čoraz viac začleňujú do právnych predpisov Únie v rámci typového schvaľovania EÚ.

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

               Systém WP.29 súvisí s politikou Únie v oblasti konkurencieschopnosti, na ktorú má táto iniciatíva pozitívny vplyv. Tento návrh je takisto v súlade s politikami Únie v oblasti dopravy a energetiky, ktoré sa náležite zohľadňujú v procese prípravy a prijímania predpisov OSN, na ktoré sa vzťahuje dohoda z roku 1958.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

               Právnym základom tohto návrhu je článok 114 v spojení s článkom 218 ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

               •Subsidiarita

               Hlasovať za medzinárodné nástroje, akými sú návrhy predpisov OSN, návrhy zmien predpisov OSN a návrhy globálnych technických predpisov, a za ich začlenenie do systému Únie pre typové schvaľovanie motorových vozidiel môže len Únia. Takto sa nielen zabráni fragmentácii vnútorného trhu, ale zabezpečia sa aj zhodné normy v oblasti životného prostredia a bezpečnosti v celej Únii. Ďalšou výhodou sú úspory z rozsahu: výrobky sa môžu vyrábať pre celý trh Únie a dokonca aj pre medzinárodný trh bez toho, aby ich bolo treba prispôsobiť na získanie vnútroštátneho typového schválenia v každom jednom členskom štáte.

               Preto je tento návrh v súlade so zásadou subsidiarity.

               •Proporcionalita

                  Toto rozhodnutie Rady oprávňuje Komisiu hlasovať v mene Únie a v súlade s článkom 5 ods. 1 rozhodnutia Rady 97/836/ES je primeraným nástrojom na stanovenie jednotnej pozície EÚ v EHK OSN, pokiaľ ide o hlasovanie o pracovných dokumentoch navrhnutých v programe zasadnutia WP.29. Tento návrh je v súlade so zásadou proporcionality, pretože neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie cieľa, ktorým je zabezpečiť riadne fungovanie vnútorného trhu a zároveň vysokú úroveň bezpečnosti a ochrany verejnosti.

               •Výber nástrojov

               V článku 218 ods. 9 ZFEÚ sa vyžaduje, aby sa pozícia, ktorá sa má prijať v mene Únie v rámci orgánu zriadeného medzinárodnou dohodou, určila rozhodnutím Rady.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov

               Neuplatňuje sa.

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

               Neuplatňuje sa.

               •Získavanie a využívanie expertízy

               Externá expertíza nie je v prípade tohto návrhu relevantná. Preskúmal ho však technický výbor pre motorové vozidlá.

               •Posúdenie vplyvu

               Tento návrh nemôže byť predmetom posúdenia vplyvu, keďže nie je legislatívnej povahy a nie sú dostupné ani možné žiadne alternatívne možnosti politiky.

               •Regulačná vhodnosť a zjednodušenie

               Iniciatíva nemá negatívne dôsledky, pokiaľ ide o administratívnu záťaž, keďže odkazmi na zmeny pripojenými k mega rozhodnutiu sa pre podniky vrátane MSP nezavedú žiadne nové povinnosti v oblasti podávania správ ani iné administratívne povinnosti. Cieľom je naopak administratívnu záťaž znížiť, keďže uplatňovanie celosvetovo harmonizovaných požiadaviek umožňuje výrobcom predkladať dokumentáciu o schválení systémov a komponentov nielen v EÚ, ale aj na vývozných trhoch krajín, ktoré sú zmluvnými stranami dohody z roku 1958, ale nie sú členmi EÚ.

               Návrh má veľmi pozitívny vplyv na konkurencieschopnosť automobilového priemyslu EÚ a na medzinárodný obchod. Uznáva sa, že prijatie medzinárodne harmonizovaných predpisov o vozidlách obchodnými partnermi EÚ je najlepším spôsobom, ako odstrániť necolné prekážky obchodu a otvoriť trh alebo rozšíriť prístup naň pre podniky pôsobiace v automobilovom priemysle v EÚ.

               •Základné práva

               Návrh nemá žiadne dôsledky na ochranu základných práv.

               4.VPLYV NA ROZPOČET

               Táto iniciatíva nemá žiadny vplyv na rozpočet.

               5.OSTATNÉ PRVKY

               •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ

               Neuplatňuje sa.

               •Vysvetľujúce dokumenty (v prípade smerníc)

               Neuplatňuje sa.

               •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu

               V návrhu sa stanovuje pozícia Únie pri hlasovaní o:

               –zmenách predpisov OSN č. 7, 16, 37, 44, 45, 46, 48, 53, 78, 80, 83, 86, 87, 99, 105, 107, 110, 121, 128 a 129;

               –návrhu nového predpisu OSN o retrofitných systémoch pre ťažké úžitkové vozidlá s dvojpalivovými motormi;

               –návrhoch na zmeny globálnych technických predpisov OSN č. 15 a 16;

               –návrhoch dvoch nových globálnych technických predpisov OSN o postupe merania pri dvoj- alebo trojkolesových motorových vozidlách so zreteľom na emisie a palubnú diagnostiku a

               –návrhu nového uznesenia o spoločnej špecifikácii kategórií zdrojov svetla (R.E.4).

               2016/0341 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY,

               ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie v príslušných výboroch Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov, pokiaľ ide o návrhy zmien predpisov OSN č. 7, 16, 37, 44, 45, 46, 48, 53, 78, 80, 83, 86, 87, 99, 105, 107, 110, 121, 128 a 129, návrh nového predpisu OSN o retrofitných systémoch pre ťažké úžitkové vozidlá s dvojpalivovými motormi, návrhy zmien globálnych technických predpisov OSN č. 15 a 16, návrhy dvoch nových globálnych technických predpisov OSN o postupe merania pri dvoj- alebo trojkolesových motorových vozidiel so zreteľom na určité druhy emisií a so zreteľom na palubnú diagnostiku a návrh nového uznesenia o spoločnej špecifikácii kategórií zdrojov svetla (R.E.4)

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114 v spojení s jej článkom 218 ods. 9,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)V súlade s rozhodnutím Rady 97/836/ES
                  1
                pristúpila Únia k Dohode Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov (ďalej len „EHK OSN“), ktorá sa týka prijatia jednotných technických predpisov pre kolesové vozidlá, vybavenie a časti, ktoré môžu byť namontované a/alebo použité na kolesových vozidlách, a podmienok pre vzájomné uznávanie udelených schválení na základe uvedených predpisov (Revidovaná dohoda z roku 1958).

               (2)V súlade s rozhodnutím Rady 2000/125/ES
                  2
                Únia pristúpila k Dohode o zavedení globálnych technických nariadení pre kolesové vozidlá, vybavenie a časti, ktorými majú byť vybavené a/alebo použité na kolesové vozidlá (paralelná dohoda).

               (3)Smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES
                  3
                sa systémy členských štátov v oblasti typového schvaľovania nahradili postupom typového schvaľovania Únie, pričom sa zriadil harmonizovaný rámec zahŕňajúci správne ustanovenia a všeobecné technické požiadavky na všetky nové vozidlá, systémy, komponenty a samostatné technické jednotky. Uvedenou smernicou sa predpisy prijaté na základe Revidovanej dohody z roku 1958 (ďalej len „predpisy OSN“) začlenili do systému EÚ týkajúceho sa typového schvaľovania buď v podobe požiadaviek na typové schvaľovanie alebo ako alternatíva k právnym predpisom Únie. Od prijatia uvedenej smernice sa predpisy OSN čoraz viac začleňujú do právnych predpisov Únie v rámci typového schvaľovania EÚ.

               (4)Na základe skúseností a technického vývoja treba technickému pokroku prispôsobiť požiadavky týkajúce sa určitých prvkov alebo vlastností, na ktoré sa vzťahujú predpisy OSN č. 7, 16, 37, 44, 45, 46, 48, 53, 78, 80, 83, 86, 87, 99, 105, 107, 110, 121, 128 a 129, ako aj globálne technické predpisy OSN č. 15 a 16.

               (5)S cieľom stanoviť jednotné ustanovenia týkajúce sa typového schvaľovania retrofitných systémov pre ťažké úžitkové vozidlá s dvojpalivovými motormi by sa mal prijať nový predpis OSN.

               (6)S cieľom stanoviť jednotné technické ustanovenia týkajúce sa postupu merania pri dvoj- alebo trojkolesových motorových vozidlách so zreteľom na určité druhy emisií a so zreteľom na palubnú diagnostiku by sa mali prijať dva nové globálne technické predpisy OSN.

               (7)S cieľom stanoviť jednotné ustanovenia týkajúce sa spoločnej špecifikácie kategórií zdrojov svetla by sa malo prijať nové uznesenie (R.E. 4).

               (8)Je vhodné stanoviť pozíciu, ktorá sa má prijať v mene Únie v príslušných výboroch EHK OSN, a to konkrétne v správnom výbore Revidovanej dohody z roku 1958 a vo výkonnom výbore paralelnej dohody, pokiaľ ide o prijatie predpisov OSN uvedených v predchádzajúcom texte,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Pozícia, ktorá sa má prijať v mene Únie v správnom výbore Revidovanej dohody z roku 1958 a vo výkonnom výbore paralelnej dohody v období od 14. do 20. novembra 2016, je hlasovať za návrhy uvedené v prílohe k tomuto rozhodnutiu.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)
                  Rozhodnutie Rady 97/836/ES z 27. novembra 1997 vzhľadom na pristúpenie Európskeho spoločenstva k Dohode Európskej hospodárskej Komisie Organizácie Spojených národov, ktorá sa týka prijatia jednotných technických predpisov pre kolesové vozidlá, vybavenia a častí, ktoré môžu byť namontované a/alebo použité na kolesových vozidlách, a podmienok pre vzájomné uznávanie udelených schválení na základe týchto predpisov (Revidovaná dohoda z roku 1958) (Ú. v. ES L 346, 17.12.1997, s. 78).

                     (2)
                  Rozhodnutie Rady 2000/125/ES z 31. januára 2000 týkajúce sa uzavretia Dohody o zavedení globálnych technických nariadení pre kolesové vozidlá, vybavenie a časti, ktorými majú byť vybavené a/alebo použité na kolesové vozidlá (paralelná dohoda) (Ú. v. ES L 35, 10.2.2000, s. 12).

                     (3)
                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2007/46/ES z 5. septembra 2007, ktorou sa zriaďuje rámec pre typové schválenie motorových vozidiel a ich prípojných vozidiel, systémov, komponentov a samostatných technických jednotiek určených pre tieto vozidlá (Rámcová smernica) (Ú. v. EÚ L 263, 9.10.2007, s. 1).

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli25. 10. 2016
            COM(2016) 684 final
            PRÍLOHA
            k
            návrhu rozhodnutia Rady,
            ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie v príslušných výboroch Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov, pokiaľ ide o návrhy zmien predpisov OSN č. 7, 16, 37, 44, 45, 46, 48, 53, 78, 80, 83, 86, 87, 99, 105, 107, 110, 121, 128 a 129, návrh nového predpisu OSN o retrofitných systémoch pre ťažké úžitkové vozidlá s dvojpalivovými motormi, návrhy zmien globálnych technických predpisov OSN č. 15 a 16, návrhy dvoch nových globálnych technických predpisov OSN o postupe merania pri dvoj- alebo trojkolesových motorových vozidiel so zreteľom na určité druhy emisií a so zreteľom na palubnú diagnostiku a návrh nového uznesenia o spoločnej špecifikácii kategórií zdrojov svetla (R.E.4)

               PRÍLOHA

                        Názov bodu programu rokovania

                        Referenčný dokument

                        Návrh dodatku 25 k sérii zmien 02 k predpisu OSN č. 7 (Obrysové, brzdové a doplnkové svietidlá)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/75

                        Návrh dodatku 8 k sérii zmien 06 k predpisu OSN č. 16 (Bezpečnostné pásy, ISOFIX a i-Size)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/98

                        a neformálny dokument WP.29-170-04

                        Návrh týkajúci sa série zmien 07 k predpisu OSN č. 16 (Bezpečnostné pásy, ISOFIX a i-Size)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/99

                        Návrh dodatku 45 k sérii zmien 03 k predpisu OSN č. 37 (Žiarovky)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/76

                        Návrh korigenda 2 k revízii 3 k predpisu OSN č. 44 (Detské zadržiavacie systémy)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/100

                        Návrh dodatku 12 k sérii zmien 04 k predpisu OSN č. 44 (Detské zadržiavacie systémy)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/101

                        Návrh dodatku 12 k sérii zmien 04 k predpisu OSN č. 44 (Detské zadržiavacie systémy)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/102

                        Návrh dodatku 10 k sérii zmien 01 k predpisu OSN č. 45 (Zariadenia na čistenie svetlometov)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/77

                        Návrh dodatku 4 k sérii zmien 04 k predpisu OSN č. 46 (Zariadenia pre nepriamy výhľad)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/89

                        Návrh dodatku 17 k sérii zmien 04 k predpisu OSN č. 48 (Montáž zariadení na osvetlenie a svetelnú signalizáciu)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/78

                        Návrh dodatku 10 k sérii zmien 05 k predpisu OSN č. 48 (Montáž zariadení na osvetlenie a svetelnú signalizáciu)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/79

                        Návrh dodatku 8 k sérii zmien 06 k predpisu OSN č. 48 (Montáž zariadení na osvetlenie a svetelnú signalizáciu)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/80

                        Návrh dodatku 19 k sérii zmien 01 predpisu OSN č. 53 (Montáž zariadení na osvetlenie a svetelnú signalizáciu pre vozidlá kategórie L3)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/81

                        Návrh dodatku 1 k sérii zmien 02 predpisu OSN č. 53 (Montáž zariadení na osvetlenie a svetelnú signalizáciu pre vozidlá kategórie L3)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/82

                        Návrh série zmien 04 k predpisu OSN č. 78 [Brzdenie (vozidlá kategórie L)]

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/114 a neformálny dokument

                        GRRF-82-06

                        Návrh dodatku 2 k sérii zmien 03 k predpisu OSN č. 80 [pevnosť sedadiel a ich ukotvení (autobusy)]

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/103

                        Návrh dodatku 8 k sérii zmien 06 k predpisu OSN č. 83 (Emisie vozidiel kategórie M1 a N1)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/108

                        Návrh dodatku 4 k sérii zmien 07 k predpisu OSN č. 83 (Emisie vozidiel kategórie M1 a N1)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/109

                        Návrh série zmien 01 k predpisu č. 86 (Montáž zariadení na osvetlenie a svetelnú signalizáciu pre poľnohospodárske vozidlá)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/83

                        Návrh dodatku 18 k predpisu OSN č. 87 (Denné svietidlá)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/84

                        Návrh dodatku 12 k pôvodnej verzii predpisu OSN č. 99 (Svetelné zdroje s plynovou výbojkou)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/85

                        Návrh série zmien 06 k predpisu OSN č. 105 (Vozidlá určené na prepravu nebezpečného tovaru)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/90

                        Návrh dodatku 5 k sérii zmien 04 k predpisu OSN č. 107 (Všeobecná konštrukcia autobusov a autokarov)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/91

                        Návrh dodatku 6 k sérii zmien 05 k predpisu OSN č. 107 (Všeobecná konštrukcia autobusov a autokarov)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/92

                        Návrh dodatku 6 k sérii zmien 06 k predpisu OSN č. 107 (Všeobecná konštrukcia autobusov a autokarov)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/93

                        Návrh dodatku 1 k sérii zmien 07 k predpisu OSN č. 107 (Všeobecná konštrukcia autobusov a autokarov)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/94

                        Návrh dodatku 5 k sérii zmien 01 k predpisu OSN č. 110 [vozidlá používajúce stlačený a skvapalnený zemný plyn (CNG/LNG) vo svojich pohonných systémoch]

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/95

                        Návrh dodatku 9 k predpisu OSN č. 121 (Identifikácia ovládačov, oznamovačov a indikátorov)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/96

                        Návrh dodatku 1 k sérii zmien 01 k predpisu OSN č. 121 (Identifikácia ovládačov, oznamovačov a indikátorov)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/97

                        Návrh dodatku 6 k pôvodnej verzii predpisu OSN č. 128 [Zdroje svetla využívajúce svetelné diódy (LED)]

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/86

                        Návrh korigenda 2 k predpisu OSN č. 129 (Zdokonalené detské zadržiavacie systémy)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/104

                        Návrh dodatku 5 k predpisu OSN č. 129 (Zdokonalené detské zadržiavacie systémy)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/105

                        Návrh dodatku 1 k sérii zmien 01 k predpisu OSN č. 129 (Zdokonalené detské zadržiavacie systémy)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/106

                        Návrh série zmien 02 k predpisu OSN č. 129 (Zdokonalené detské zadržiavacie systémy)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/107

                        Návrh nového predpisu o jednotných ustanoveniach o typovom schválení retrofitných systémov pre ťažké úžitkové vozidlá s dvojpalivovými motormi, ktoré sa majú inštalovať na ťažké úžitkové dieselové motory a vozidlá

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/110

                        Návrh uznesenia o spoločnej špecifikácii kategórií zdrojov svetla (R.E.4)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/111

                        Návrh zmeny 1 ku globálnemu technickému predpisu OSN č. 15 [Celosvetové harmonizované skúšobné postupy pre ľahké vozidlá (WLTP)]

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/68

                        Návrh zmeny 1 ku globálnemu technickému predpisu OSN č. 16 (Pneumatiky)

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/117

                        Návrh nového globálneho technického predpisu OSN o postupe merania pri dvoj- alebo trojkolesových motorových vozidlách so zreteľom na palubnú diagnostiku

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/112

                        Návrh nového globálneho technického predpisu OSN o postupe merania pri dvoj- alebo trojkolesových motorových vozidlách vybavených spaľovacím motorom so zreteľom na emisie kľukovej skrine a emisie z odparovania

                        ECE/TRANS/WP.29/2016/66


				|

		52011PC0540

			Návrh ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY ktorým sa stanovuje mechanizmus výmeny informácií, pokiaľ ide o medzivládne dohody v oblasti energetiky medzi členskými štátmi a tretími krajinami /* KOM/2011/0540 v konečnom znení - 2011/0238 (COD) */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
Európska rada na svojom zasadnutí, ktoré sa
konalo 4. februára 2011, dospela k záveru, že je potrebné lepšie
koordinovať činnosti Únie a členských štátov s cieľom
zaistiť konzistentnosť a súdržnosť vonkajších vzťahov EÚ v
oblasti energetiky s kľúčovými producentskými, tranzitnými a
spotrebiteľskými krajinami. Rada preto vyzvala členské štáty, aby od
1. januára 2012 informovali Komisiou o všetkých svojich nových a existujúcich
dvojstranných dohodách s tretími krajinami v oblasti energetiky[1].
Týmto návrhom sa závery Európskej rady
transformujú do mechanizmu s podrobnými postupmi výmeny informácií o
medzivládnych dohodách, t. j. právne záväzných dohodách medzi členskými
štátmi a tretími krajinami, pri ktorých existuje pravdepodobnosť, že budú
mať vplyv na prevádzku alebo fungovanie vnútorného trhu s energiou alebo
na zabezpečenie dodávok energie v Únii, medzi členskými štátmi a
Komisiou.
Návrh je priložený k oznámeniu Komisie o
zabezpečení dodávok energie a medzinárodnej spolupráci – „Energetická
politika: budovanie vzťahov s partnermi za hranicami EÚ.“[2]

1.
CIEĽ POLITIKY

Množstvo dovážanej energie v Únii neustále
rastie[3].
Členské štáty a energetické spoločnosti v dôsledku toho
hľadajú nové zdroje energie mimo EÚ. Rokovania so silnými
dodávateľmi energie v tretích krajinách si zvyčajne vyžadujú
politickú podporu vo forme uzatvorenia medzivládnych dohôd medzi členskými
štátmi a tretími krajinami. O týchto medzivládnych dohodách sa
zvyčajne rokuje na dvojstrannej úrovni a často tvoria základ pre
podrobnejšie obchodné zmluvy.
Členské štáty zaviedli v následnosti na
liberalizáciu trhov s elektrickou energiou a zemným plynom v EÚ, najmä
realizáciou tretieho energetického balíka[4], významné zmeny vo svojich právnych
predpisoch v oblasti energetiky. Dodržiavanie týchto zmien právnych predpisov
nie je vždy v obchodnom záujme dodávateľov energie z tretích krajín.
Vzhľadom na možný nedostatok dodávok energie sa členské štáty
nachádzajú pod rastúcim tlakom prijať vo svojich medzivládnych dohodách s
tretími krajinami regulačné ústupky, ktoré sú nezlučiteľné s
právnymi predpismi Únie v oblasti energetiky. Takéto regulačné ústupky
ohrozujú prevádzku a riadne fungovanie vnútorného trhu Únie s energiou.
Ak sa medzivládna
dohoda uzatvára napríklad na podporu konkrétneho projektu plynovodu, nemala by
obsahovať doložky, v ktorých sa konkrétnemu prepravcovi vyhradzuje právo
kontrahovať plnú kapacitu plynovodu alebo časť tejto kapacity,
okrem prípadov, keď takúto doložku umožňujú právne predpisy Únie na
základe priaznivého rozhodnutia príslušných orgánov na vnútroštátnej úrovni a
úrovni Únie, ktoré sa týka vyňatia z pôsobnosti požiadaviek právnych
predpisov Únie v oblasti energetiky upravujúcich prístup tretích strán a ktoré
podlieha podmienkam stanoveným v daných právnych predpisoch. V opačnom
prípade bude dohoda v rozpore s právom Únie a v dôsledku toho nebude investorom
poskytovať právnu istotu. Projekt plynovodu okrem toho nebude oprávnený na
možné financovanie Európskou úniou. Keďže členské štáty nemôžu
jednoducho jednostranne upraviť medzivládne dohody uzatvorené s tretími
krajinami v prípade, ak sa určité ustanovenia takýchto dohôd považujú za
ustanovenia porušujúce pravidlá vnútorného trhu, členské štáty sa z dôvodu
medzivládnych dohôd obsahujúcich nezákonné ustanovenia dostávajú do situácie, v
ktorej dochádza ku konfliktu právnych povinností, pričom takéto dohody
ohrozujú prevádzku a riadne fungovanie vnútorného trhu Únie s energiou.
Členské štáty by takéto dohody preto nemali podpísať.
Ako sa ďalej
ukázalo počas sporu v otázke plynu medzi Ruskou federáciou a Ukrajinou v
januári 2009, platí, že keď vnútorný trh riadne nefunguje, EÚ je
citlivejšia na riziká spojené so zabezpečením dodávok. Je preto dôležité,
aby členské štáty a Komisia vedeli o množstve a zdrojoch dovážanej
energie.
Na riešenie týchto problémov je potrebné
zlepšiť výmenu informácií medzi členskými štátmi a medzi
členskými štátmi a Komisiou o existujúcich, dočasne
uplatňovaných a budúcich medzivládnych dohodách. Uľahčí
sa tým koordinácia na úrovni Únie a účinné vykonávanie energetickej
politiky Únie. Okrem toho sa tým posilní rokovacia pozícia
jednotlivých členských štátov voči tretím krajinám s cieľom
zabezpečiť dodávky, zaistiť riadnu prevádzku a fungovanie
vnútorného trhu Únie s energiou, vytvoriť právnu istotu pre
investičné rozhodnutia a umožniť potenciálne financovanie projektu
Európskou úniou. Zvýšená transparentnosť medzivládnych dohôd v
konečnom dôsledku takisto zvýši konzistentnosť a súdržnosť
vonkajších vzťahov Únie v oblasti energetiky v duchu solidarity a umožní
členským štátom, aby lepšie profitovali z politického a hospodárskeho
významu Únie a z odborných posudkov Komisie, pokiaľ ide o právne predpisy
Únie. Z tohto dôvodu je naplánované, že členské štáty budú počas
rokovaní môcť požiadať Komisiu o pomoc. Novým nástrojom sa teda
umožní, aby Komisia účinne podporovala členské štáty.

2.
MOŽNOSTI POLITIKY A KONZULTÁCIE SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI

Vzhľadom na
obmedzené hospodárske a sociálne vplyvy tohto návrhu sa nepovažovalo za
potrebné vykonať formálne posúdenie vplyvu. Komisia napriek tomu posúdila
niekoľko možností ako dosiahnuť riadnu transpozíciu záverov Európskej
rady, pričom zohľadnila uvedené ciele politiky. Verejná
konzultácia o vonkajšom rozmere energetickej politiky EÚ sa uskutočnila od
21. decembra 2010 do 7. marca 2011. V rámci konzultácie sa vzniesli otázky
týkajúce sa potreby koordinácie medzi členskými štátmi a Komisiou,
pokiaľ ide o medzivládne dohody, aby sa tak zabezpečili dodávky a
zaistila riadna prevádzka a fungovanie vnútorného trhu Únie s energiou. Komisia
dostala celkovo viac ako 90 odpovedí, ktoré zdôraznili dôležitú úlohu, ktorú
Únia zohráva pri podporovaní spoľahlivého právneho a inštitucionálneho
rámca s cieľom dosiahnuť vzájomne výhodné vzťahy s hlavnými
dodávateľmi energie a tranzitnými krajinami. Uskutočnilo sa aj
zasadnutie s odborníkmi na energetiku, ktoré sa konalo 6. apríla 2011 v
Bruseli.
Status quo
Komisia v súčasnosti nie je informovaná o
väčšine medzivládnych dohôd medzi členskými štátmi a tretími
krajinami, keďže neexistuje povinnosť Komisiu o týchto dohodách
výstižne informovať.[5]
Z hrubých odhadov Komisie vyplýva, že medzi členskými štátmi a tretími
krajinami môže existovať približne 30 medzivládnych dohôd
vzťahujúcich sa na ropu a približne 60 takýchto dohôd vzťahujúcich sa
na zemný plyn.[6]
Tieto dohody sa pravdepodobne vzťahujú buď na objem ropy alebo
zemného plynu dovážaných do Únie z tretích krajín alebo na podmienky dodávky
tohto objemu prostredníctvom pevnej infraštruktúry. Pokiaľ ide o
medzivládne dohody medzi členskými štátmi a tretími krajinami
vzťahujúce sa na elektrickú energiu, odhadovaný celkový počet je
nižší. Medzi tieto dohody patrí tzv. dohoda BRELL RING medzi Bieloruskom,
Ruskom, Estónskom, Litvou a Lotyšskom o prevádzke a používaní sietí v Baltských
štátoch. Je pravdepodobné, že podobné dohody existujú aj s Balkánskymi
krajinami, kde sú siete tretích krajín synchrónne napojené na siete
členských štátov Únie. Presné priblíženie toho, s akou pravidelnosťou
sa tieto medzivládne dohody upravujú alebo koľko nových dohôd sa možno
uzavrie, nie je možné. Členským štátom chýba aj mechanizmus na to, aby
držali krok s príslušným vývojom v 27 členských štátoch. Hoci sa už
prijali niektoré požiadavky na transparentnosť[7],
vzťahujú sa len na sektor zemného plynu (existujúce medzivládne dohody a
nové dohody pri ich uzavretí) a výmenu informácií medzi Komisiou a
členskými štátmi (nie na výmenu medzi členskými štátmi ako takými) a
už z týchto dôvodov nie je možné, aby sa nimi transponovali závery Európskej rady.
Status quo nie je preto uspokojujúci a Komisia považuje za potrebné
navrhnúť zriadenie nového podrobnejšieho a komplexnejšieho mechanizmu
výmeny informácií.
Právny nástroj alebo opatrenia založené
na dobrovoľnosti
Iba jasnými povinnosťami
vzťahujúcimi sa na výmenu informácií o medzivládnych dohodách medzi
členskými štátmi a medzi členskými štátmi a Komisiou sa dokáže
zaistiť transparentnosť, ktorá je potrebná na koordináciu na úrovni
Únie. Hoci navrhovaný mechanizmus obsahuje aj „mäkké“ právne
prvky, ako napr. spoločné vypracovanie štandardných doložiek, opatreniam
založeným na dobrovoľnosti ako takým sa zatiaľ nepodarilo
preukázať, že stačia na to, aby zaručili ten druh výmeny
informácií, ktorý je potrebný na zaistenie toho, aby sa dohodami uzatvorenými
medzi členskými štátmi a tretími krajinami neporušovali právne predpisy a
aby sa nimi neohrozovala riadna prevádzka a fungovanie vnútorného trhu Únie s
energiou. Právny nástroj na povinnú výmenu informácií preto
predstavuje jedinú možnosť, ktorou sa zaručí splnenie uvedených
politických cieľov, pričom jeho najvhodnejšou formou je rozhodnutie[8].
Rozsah pôsobnosti
S cieľom presne transponovať závery
Rady sa navrhuje, aby sa rozhodnutie vzťahovalo na všetky existujúce,
dočasne uplatňované a nové medzivládne dohody, pri ktorých existuje
pravdepodobnosť, že budú mať vplyv na prevádzku alebo fungovanie
vnútorného trhu s energiou alebo na zabezpečenie dodávok energie v Únii,
keďže tieto dve oblasti sú vzájomne prepojené. Je obzvlášť dôležité,
aby sa rozhodnutie vzťahovalo na všetky medzivládne dohody, ktoré majú
vplyv na dodávky zemného plynu, ropy alebo elektrickej energie prostredníctvom
pevnej infraštruktúry (ako napr. plynovodov/ropovodov a sietí) alebo na celkové
množstvo energie dovážanej do EÚ.
Primerané načasovanie výmeny
informácií
Zdá sa, že včasné informovanie ostatných
členských štátov a Komisie o budúcich medzivládnych dohodách zohráva
kľúčovú úlohu. Takisto je potrebné úplne poznať obsah
medzivládnych dohôd, ktoré sú už v platnosti. Preto sa považuje za vhodné, aby
členské štáty najskôr informovali Komisiu o svojom úmysle otvoriť
rokovania a následnej jej oznámili ratifikované znenie medzivládnej dohody.
Komisia by mala zohrávať ústrednú úlohu pri rýchlom postúpení týchto
informácií ostatným členským štátom, pričom zohľadní žiadosti
členských štátov o dôverné zaobchádzanie.
Bez výmeny informácií už počas rokovaní
však bude veľmi ťažké ovplyvniť budúce medzivládne dohody tak,
aby boli v súlade s právnymi predpismi Únie v oblasti energetiky a s politikou
Únie v oblasti zabezpečenia dodávok energie. Ďalej je dôležité
uviesť, že by sa tak premrhala možnosť poskytnúť potrebnú právnu
istotu týkajúcu sa štatútu a platnosti medzivládnych dohôd, pokiaľ ide o
významné energetické projekty a ich následné financovanie. Bolo by to na škodu
investícií Únie, a teda na škodu zabezpečenia dodávok energie v Únii.
Existujúcim mechanizmom kontrol ex-post vo
forme postupov uplatňovaných pri porušovaní právnych noriem sa tento
problém nerieši najúčinnejším spôsobom[9]. Dôvodom je skutočnosť, že
členské štáty po podpísaní medzivládnych dohôd a o to viac po ich
ratifikovaní tieto dohody nemôžu jednostranne upraviť v prípade, ak sa
zistí, že určité v nich obsiahnuté ustanovenia porušujú pravidlá
vnútorného trhu, ale museli by o daných medzivládnych dohodách opäť
rokovať s príslušnými tretími krajinami. Neustále kontakty a výmena
informácií počas rokovaní a možnosť kontroly zlučiteľnosti
pred podpísaním danej medzivládnej dohody, ak o ňu dotknutý členský štát
alebo Komisia požiadajú, sa preto považujú za nevyhnutné. Okrem
toho sa navrhuje, aby členské štáty mali možnosť požiadať útvary
Komisie počas rokovaní o pomoc. Skúsenosti získané v rámci
týchto mechanizmov výmeny by mali umožniť vypracovanie štandardných
doložiek založených na dobrovoľnosti, ktoré by členské štáty mohli
použiť v budúcich medzivládnych dohodách. Použitím takýchto štandardných
doložiek by sa pomohlo predísť konfliktom medzivládnych dohôd s právom
Únie.
Povinné kontroly ex-ante alebo pružnejšie
kontroly zlučiteľnosti
Nenavrhuje sa vytvoriť vyčerpávajúci
mechanizmus kontrol ex-ante, ktorý by sa vzťahoval na všetky príslušné
medzivládne dohody, keďže takýmto mechanizmom by sa členské štáty
priveľmi zaťažili a prinajmenšom o niekoľko mesiacov by sa
oddialilo uzatvorenie všetkých budúcich medzivládnych dohôd.
Namiesto toho sa považuje za dostatočné
poskytnúť pružnejší mechanizmus kontroly zlučiteľnosti, v rámci
ktorého Komisia na základe vlastnej iniciatívy alebo na základe žiadosti
členského štátu, ktorý rokuje o uzavretí medzivládnej dohody, posúdi
zlučiteľnosť dohodnutej dohody s právom Únie, ešte skôr ako sa
dohoda podpíše. Ak sa kontrola zlučiteľnosti vykonala
na základe žiadosti dotknutého členského štátu alebo na základe iniciatívy
Komisie, sa v prípade, ak Komisia do štyroch mesiacov neposkytne svoje
vyslovené stanovisko, má s cieľom vyhnúť sa nenáležitému odkladu
rokovaní za to, že Komisia nevznáša námietky.
Navrhovanou možnosťou sa výrazne zvýši
schopnosť Únie zachovať riadnu prevádzku a fungovanie svojho
vnútorného trhu s energiou a zabezpečiť dodávky energie, ako aj
realizovať významné energetické projekty prostredníctvom koordinovaného, a
teda účinného využitia vyjednávacej schopnosti Únie. Priaznivý
vplyv návrhu z tohto hľadiska prevyšuje skôr obmedzenú pridanú záťaž,
pokiaľ ide o povinnosti súvisiace so zabezpečením transparentnosti
uložené členským štátom pri rokovaní o medzivládnych dohodách s tretími
krajinami.

3.
PRÁVNE PRVKY NÁVRHU

Cieľom tohto návrhu je
pretransformovať závery Európskej rady, ktorej zasadnutie sa konalo 4.
februára 2011, do mechanizmu s podrobnými postupmi výmeny informácií medzi
členskými štátmi a Komisiou, pokiaľ ide o medzivládne dohody, s
cieľom uľahčiť koordináciu na úrovni Únie, aby sa
zabezpečili dodávky energie, riadna prevádzka a fungovanie vnútorného trhu
Únie s energiou a aby sa vytvorila právna istota pre investičné
rozhodnutia.
Na individuálnej úrovni je pre členské
štáty ťažké zaistiť splnenie týchto politických cieľov.
Členské štáty v súčasnosti nemajú dostatok informácií na posúdenie
celkových vplyvov svojich medzivládnych dohôd na zabezpečenie dodávok
energie v EÚ. Vlastné posúdenia členských štátov týkajúce sa riadneho
vykonávania pravidiel Únie v oblasti energetiky vo vzťahu k týmto
medzivládnych dohodám takisto neprinášajú investorom dostatočnú právnu
istotu. Koordinácia na úrovni Únie však bude prospešná pre všetky uvedené
ciele. Keďže navrhovanou výmenou informácií sa posilní rokovacia pozícia
členských štátov vo vzťahu k tretím krajinám, zaistí sa tým riadne
vykonávanie pravidiel a politík Únie. Umožní sa tak
zohľadniť kolektívny aspekt zabezpečenia dodávok energie v EÚ,
namiesto toho, aby sa do úvahy bral len vnútroštátny aspekt. Použitím
spoločne vypracovaných štandardných doložiek a navrhovanej kontroly
zlučiteľnosti sa investorom ďalej poskytne zvýšená miera právnej
istoty, pokiaľ ide o pravdepodobnú zlučiteľnosť
medzivládnych dohôd s právnych predpismi EÚ. Návrh je z hľadiska
subsidiarity teda opodstatnený. Návrhom sa takisto dodržiava
zásada proporcionality, keďže preskúmané alternatívy založené na
dobrovoľnosti nezaručujú výmenu informácií, ktorá by postačovala
na zaistenie splnenia politických cieľov.
Medzivládne dohody sa vymedzujú ako všetky
právne záväzné dohody medzi členskými štátmi a tretími krajinami, pri
ktorých existuje pravdepodobnosť, že budú mať vplyv na prevádzku
alebo fungovanie vnútorného trhu s energiou alebo na zabezpečenie dodávok
energie v EÚ.
S cieľom vyhnúť sa duplicite sú
medzivládne dohody, v prípade ktorých je osobitné oznámenie Komisii už
stanovené v iných aktoch právnych predpisov Únie, vylúčené z tohto návrhu,
s výnimkou medzivládnych dohôd, ktoré sa Komisii musia predložiť v súlade
s nariadením o bezpečnosti dodávky plynu[10]. Takisto sa navrhuje, aby sa nový
mechanizmus nevzťahoval na dohody medzi obchodnými subjektmi s výnimkou
prípadov, keď sa v medzivládnej dohode vyslovene odkazuje na takéto
obchodné dohody, a len v takýchto prípadoch.
Členské štáty zašlú Komisii všetky
existujúce a dočasne uplatňované medzivládne dohody medzi nimi a
tretími krajinami, a to najneskôr tri mesiace potom, ako navrhované rozhodnutie
nadobudne účinnosť. Takisto čo možno najskôr Komisiu informujú o
svojom úmysle otvoriť rokovania o budúcich medzivládnych dohodách alebo o
úmysle zmeniť a doplniť existujúce medzivládne dohody. Komisiu budú
pravidelne informovať o procese rokovaní. Komisia sa na požiadanie
zúčastní na rokovaniach ako pozorovateľ. Členské štáty majú v
tejto súvislosti počas rokovaní s tretími krajinami takisto právo
požiadať Komisiu o pomoc.
Po ratifikovaní medzivládnej dohody sa jej
ratifikované znenie zašle Komisii. Medzivládne dohody sa predložia v celom
rozsahu vrátane všetkých príloh k nim alebo iných textov, na ktoré odkazujú, a
vrátane všetkých ich zmien a doplnení. Komisia prostredníctvom databázy
sprístupní prijaté informácie ostatným členským štátom. Pri poskytovaní
informácií Komisii môže členský štát uviesť, či je potrebné, aby
sa akákoľvek časť informácií z predložených dohôd považovala za
dôvernú.
Komisia uľahčí koordináciu medzi
členskými štátmi s cieľom preskúmať vývoj v oblasti
medzivládnych dohôd, pričom identifikuje spoločné problémy a riešenia
a vypracuje štandardné doložky, ktoré členské štáty budú môcť
použiť v budúcich medzivládnych dohodách.
Komisia má okrem toho na základe vlastnej
iniciatívy najneskôr do štyroch týždňov potom, čo bude informovaná o
ukončení rokovaní, alebo na základe žiadosti členského štátu, ktorý
rokoval o danej medzivládnej dohode, právo posúdiť zlučiteľnosť
dohodnutej dohody s právom Únie s cieľom zaistiť, aby sa dohodou
neporušili právne predpisy. Členské štáty
musia v tomto prípade predložiť medzivládnu dohodu, na ktorej sa strany v
plnej miere dohodli, Komisii ešte pred jej podpísaním.
Komisia má na posúdenie k dispozícii štyri mesiace. Ak sa požiada o vykonanie takejto kontroly
zlučiteľnosti a ak Komisia v rámci tejto doby na preskúmanie nevydá
stanovisko, má sa za to, že Komisia nevznáša žiadne námietky.
Komisia vypracuje správu
o uplatňovaní navrhovaného rozhodnutia štyri roky od nadobudnutia
jeho účinnosti.
Navrhované rozhodnutie nadobudne
účinnosť 20 dní po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

4.
Vplyv návrhu na rozpočet

Návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet Únie.
Z obmedzenej dodatočnej administratívnej záťaže pre Európsku komisiu
nevyplývajú dodatočné náklady.
2011/0238 (COD)
Návrh
ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY
ktorým sa stanovuje mechanizmus výmeny
informácií, pokiaľ ide o medzivládne dohody v oblasti energetiky medzi
členskými štátmi a tretími krajinami
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ
ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 194,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po predložení návrhu legislatívneho aktu
národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho
hospodárskeho a sociálneho výboru[11],
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[12],
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym
postupom,
keďže:
(1)
Európska rada vyzvala členské štáty, aby od 1.
januára 2012 informovali Komisiu o všetkých svojich nových a existujúcich
dvojstranných dohodách v oblasti energetiky s tretími krajinami. Komisia by
mala tieto informácie v primeranej forme sprístupniť všetkým ostatným
členským štátom, pričom by mala zohľadniť potrebu ochrany
informácií, ktoré sú citlivé z obchodného hľadiska.
(2)
V práve Únie sa od členských štátov vyžaduje,
aby prijali všetky primerané opatrenia na zabezpečenie plnenia záväzkov
vyplývajúcich zo zmlúv alebo z aktov inštitúcií Únie. Členské štáty
by sa preto mali vyhnúť akýmkoľvek prípadom nezlučiteľnosti
medzi právom Únie a medzinárodnými dohodami uzatvorenými medzi členskými
štátmi a tretími krajinami a takéto prípady nezlučiteľnosti by mali
odstrániť.
(3)
Riadne fungovanie vnútorného trhu s energiou si
vyžaduje, aby energia dovážaná do Únie z tretích krajín v plnej miere
podliehala pravidlám, ktorými sa ustanovil vnútorný trh s energiou. Vnútorný
trh s energiou, ktorý riadne nefunguje, stavia EÚ do zraniteľnej pozície,
pokiaľ ide o zabezpečenie dodávok energie. Vysokou mierou
transparentnosti, pokiaľ ide o dohody medzi členskými štátmi a
tretími krajinami v oblasti energetiky, by sa Únii umožnilo prijať
koordinované opatrenia v duchu solidarity s cieľom zaistiť, aby
takéto dohody boli v súlade s právnymi predpismi Únie, a s cieľom účinne
zabezpečiť dodávky energie.
(4)
Nový mechanizmus výmeny informácií by sa mal
vzťahovať len na medzivládne dohody, pri ktorých je pravdepodobné, že
budú mať vplyv na vnútorný trh s energiou alebo na zabezpečenie
dodávok energie, keďže tieto dve oblasti sú vzájomne prepojené. Mal by sa
vzťahovať konkrétne na všetky medzivládne dohody, ktoré majú vplyv na
dodávky zemného plynu, ropy alebo elektrickej energie prostredníctvom pevnej
infraštruktúry alebo na množstvo energie dovážanej do EÚ z tretích krajín.
(5)
Medzivládne dohody, ktoré je potrebné oznámiť
Komisii v celom rozsahu na základe iných aktov Únie, ako napr. [nariadenie
Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. …/… z …, ktorým sa stanovujú
prechodné opatrenia pre bilaterálne investičné dohody medzi členskými
štátmi a tretími krajinami[13]],
by sa mali vyňať z mechanizmu výmeny informácií ustanoveného v tomto
rozhodnutí.
(6)
Výnimka z uvedenej oznamovacej povinnosti by sa
nemala uplatňovať na medzivládne dohody, ktoré sa Komisii musia
predložiť v súlade s článkom 13 ods. 6 nariadenia Európskeho parlamentu
a Rady (EÚ) č. 994/2010 z 20. októbra 2010 o opatreniach na zaistenie
bezpečnosti dodávky plynu, ktorým sa zrušuje smernica Rady 2004/67/ES[14]. Takéto
medzivládne dohody s tretími krajinami, ktoré majú vplyv na vývoj a používanie
plynovodnej infraštruktúry a dodávky plynu by sa preto mali oznamovať
podľa pravidiel stanovených v tomto rozhodnutí. S cieľom vyhnúť
sa duplicite by sa oznámenie predložené v súlade s týmto rozhodnutím malo
považovať za oznámenie spĺňajúce oznamovaciu povinnosť
stanovenú v nariadení (EÚ) č. 994/2010.
(7)
Toto rozhodnutie by sa nemalo vzťahovať
na dohody medzi obchodnými subjektmi s výnimkou prípadov, keď medzivládne
dohody vyslovene odkazujú na takéto obchodné dohody, a len v takýchto
prípadoch. Obchodné subjekty, ktoré rokujú o obchodných dohodách so subjektmi z
tretích krajín, môžu napriek tomu požiadať Komisiu o usmernenie, aby sa
tak vyhli možným konfliktom s právom Únie.
(8)
Členské štáty by mali Komisii predložiť
všetky existujúce, dočasne uplatňované (a to v zmysle článku 25
Viedenského dohovoru[15])
a všetky nové medzivládne dohody.
(9)
Členské štáty by Komisii, pokiaľ ide o
nové medzivládne dohody alebo zmeny a doplnenia existujúcich medzivládnych
dohôd, mali oznámiť už úmysel otvoriť rokovania. Komisia by mala
byť pravidelné informovaná o prebiehajúcich rokovaniach. Mala by mať
právo zúčastniť sa rokovaní ako pozorovateľ. Členské štáty
môžu Komisiu takisto požiadať o pomoc pri rokovaniach s tretími krajinami.
(10)
Komisia by na základe vlastnej iniciatívy alebo na
žiadosť členského štátu, ktorý rokoval o danej medzivládnej dohode,
mala mať právo posúdiť zlučiteľnosť dohodnutej dohody
s právom Únie, skôr ako sa daná dohoda podpíše.
(11)
Všetky konečné znenia ratifikovaných dohôd, na
ktoré sa vzťahuje toto rozhodnutie, by sa mali zaslať Komisii, aby
Komisia mohla o nich v plnej miere informovať všetky ostatné členské
štáty.
(12)
Komisia by mala sprístupniť všetky získané
informácie všetkým ostatným členským štátom v elektronickej forme. Komisia
by mala rešpektovať žiadosti členských štátov, aby sa s poskytnutými
informáciami, najmä obchodnými informáciami, zaobchádzalo dôverne.
Žiadosťami o dôverné zaobchádzanie by sa však nemal obmedziť prístup
Komisie ako takej k dôverným informáciám, keďže na posúdenia, ktoré
Komisia vykonáva, je potrebné, aby mala komplexné informácie. Žiadosťami o
dôverné zaobchádzanie nie je dotknuté právo na prístup k dokumentom stanovené v
nariadení (ES) č. 1049/2001 Európskeho parlamentu a Európskej rady z 30.
mája 2001 vo veci prístupu verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady
a Komisie[16].

(13)
Neustálou výmenou informácií o medzivládnych
dohodách na úrovni Únie by sa mal umožniť vývoj osvedčených postupov.
Komisia by na základe týchto osvedčených postupov mala odporučiť
štandardné doložky, ktoré by sa mali používať v medzivládnych dohodách
medzi členskými štátmi a tretími krajinami. Použitím týchto nezáväzných
štandardných doložiek by sa malo vyhnúť konfliktom medzivládnych dohôd s
právom Únie.
(14)
Lepšie vzájomné vedomosti o existujúcich a nových
medzivládnych dohodách by mali umožniť lepšiu koordináciu v otázkach
energetiky medzi členskými štátmi ako takými a medzi členskými štátmi
a Komisiou. Takouto zlepšenou koordináciou by sa členským štátom malo
umožniť, aby v plnej miere profitovali z politického a hospodárskeho
vplyvu Únie.
(15)
Mechanizmom výmeny informácií stanoveným v tomto
rozhodnutí by nemalo byť dotknuté uplatňovanie pravidiel Únie v
oblasti porušenia právnych noriem a v oblasti hospodárskej súťaže,
PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
1. Týmto rozhodnutím sa zriaďuje
mechanizmus výmeny informácií medzi členskými štátmi a Komisiou,
pokiaľ ide o medzivládne dohody.
2. Toto rozhodnutie sa nevzťahuje na
medzivládne dohody, ktoré sú v celom rozsahu už predmetom iných osobitných
oznamovacích postupov podľa práva Únie s výnimkou medzivládnych dohôd,
ktoré sa Komisii predkladajú v súlade s článkom 13 ods. 6 nariadenia (EÚ)
č. 994/2010.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto rozhodnutia sa
uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
(1) „medzivládne dohody“ znamenajú
akékoľvek právne záväzné dohody medzi členskými štátmi a tretími
krajinami, pri ktorých existuje pravdepodobnosť, že budú mať vplyv na
prevádzku alebo fungovanie vnútorného trhu s energiou alebo na
zabezpečenie dodávok energie v EÚ;
(2) „existujúce medzivládne dohody“ znamenajú
medzivládne dohody, ktoré vstúpili do platnosti, skôr ako toto rozhodnutie
nadobudlo účinnosť.
Článok 3
Výmena informácií medzi Komisiou a členskými štátmi
1. Členské štáty predložia Komisii všetky
existujúce a dočasne uplatňované medzivládne dohody, ktoré uzatvorili
s tretími krajinami, a to v celom rozsahu vrátane príloh a iných textov, na
ktoré sa v nich vyslovene odkazuje, a vrátane všetkých ich zmien a doplnení,
najneskôr tri mesiace, potom ako toto rozhodnutie nadobudne účinnosť.
Komisia sprístupní zaslané dokumenty všetkým ostatným členským štátom v
elektronickej forme. Existujúce alebo
dočasne uplatňované medzivládne dohody, ktoré sa Komisii už oznámili
v súlade s nariadením (EÚ) č. 994/2010 v deň, v ktorý toto rozhodnutie
nadobudlo účinnosť, a ktoré spĺňajú požiadavky tohto
odseku, sa považujú za dohody oznámené na účely tohto rozhodnutia.
2. Ak má členský štát úmysel
začať rokovania s treťou krajinou
s cieľom zmeniť a doplniť existujúcu medzivládnu
dohodu alebo uzatvoriť novú medzivládnu dohodu, písomne oznámi svoj úmysel
Komisii čo najskôr pred predpokladaným otvorením rokovaní. Informácie poskytnuté Komisii obsahujú relevantnú
dokumentáciu a uvádzajú sa v nich ustanovenia, ktorými sa rokovania majú
zaoberať, ciele rokovaní a ďalšie relevantné informácie. V prípade zmien a doplnení existujúcej dohody sa
ustanovenia, ktoré majú byť predmetom opätovných rokovaní, uvedú v
informáciách poskytnutých Komisii. Komisia
sprístupní zaslané informácie všetkým členským štátom v elektronickej
forme. Dotknutý členský štát Komisiu
pravidelne informuje o prebiehajúcich rokovaniach. Komisia
sa na žiadosť Komisie alebo dotknutého členského štátu môže rokovaní
zúčastniť ako pozorovateľ.
3. Dotknutý
členský štát predloží po ratifikácii medzivládnej dohody alebo zmeny a
doplnenia medzivládnej dohody danú dohodu alebo jej zmeny a doplnenia vrátane
ich príloh alebo iných textov, na ktoré sa v týchto dohodách alebo zmenách a
doplneniach vyslovene odkazuje, Komisii, ktorá zaslané dokumenty s výnimkou
dôverných častí vymedzených podľa článku 7 sprístupní všetkých
ostatným členským štátom v elektronickej forme.
Článok 4
Pomoc Komisie
Keď členský štát informuje Komisiu
podľa článku 3 ods. 2 o svojom úmysle začať rokovania s
cieľom zmeniť alebo doplniť existujúcu medzivládnu dohodu alebo
uzatvoriť novú medzivládnu dohodu, môže Komisiu požiadať o pomoc pri
rokovaniach s danou treťou krajinou.
Článok 5
Kontrola zlučiteľnosti ex-ante
Komisia môže na základe vlastnej iniciatívy a
najneskôr do štyroch týždňov od dátumu, v ktorý bola informovaná o
uzavretí rokovaní, alebo na žiadosť členského štátu, ktorý rokoval o
danej medzivládnej dohode, posúdiť zlučiteľnosť dohodnutej
dohody s právom Únie, a to pred podpísaním danej dohody. V prípade, ak Komisia
alebo dotknutý členský štát požiada o takéto ex-ante posúdenie
zlučiteľnosti dohodnutej medzivládnej dohody s právom Únie,
dohodnutý, ale ešte nepodpísaný návrh medzivládnej dohody sa predloží Komisii
na preskúmanie. Dotknutý členský štát
nepodpíše danú medzivládnu dohodu štyri mesiace od predloženia jej návrhu
Komisii. Doba na preskúmanie sa môže na
základe dohody s dotknutým členským štátom predĺžiť. Keď sa požiada o vykonanie kontroly
zlučiteľnosti a keď Komisia v rámci doby na preskúmanie nevydá
stanovisko, má sa za to, že Komisia nevznáša žiadne námietky.
Článok 6
Koordinácia s členskými štátmi
1. Komisia uľahčí koordináciu medzi
členskými štátmi s cieľom:
a) preskúmať vývoj v oblasti
medzivládnych dohôd;
b) identifikovať spoločné problémy v
oblasti medzivládnych dohôd a zvážiť primerané opatrenia na ich riešenie;
c) na základe osvedčených postupov
vypracovať štandardné doložky, ktorých použitím by sa zaistil súlad
budúcich medzivládnych dohôd s právnymi predpismi Únie v oblasti energetiky.
Článok 7
Dôverný charakter
Pri poskytovaní informácií Komisii podľa
článku 3 môže členský štát uviesť, či sa niektorá
časť týchto informácií, najmä pokiaľ ide o obchodné informácie,
má považovať za dôvernú a či sa poskytnuté informácie môžu
zdieľať s ostatnými členskými štátmi. Komisia rešpektuje tieto
údaje. Žiadosťami o dôverné zaobchádzanie sa však neobmedzuje prístup
Komisie ako takej k dôverným informáciám.
Článok 8
Preskúmanie
1. Komisia štyri roky od nadobudnutia
účinnosti tohto rozhodnutia predloží Európskemu parlamentu, Rade a
Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru správu o jeho uplatňovaní.
2. V správe sa posúdi najmä to, či sa
týmto rozhodnutím poskytuje dostatočný rámec na zaistenie súladu
medzivládnych dohôd s právom Únie a vysoká miera koordinácie medzi
členskými štátmi, pokiaľ ide o medzivládne dohody.
Článok 9
Nadobudnutie účinnosti
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť
dvadsiatym dňom po jej uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Článok 10
Adresáti
Toto rozhodnutie je určené členským
štátom.
V Bruseli
Za Európsky parlament                                 Za
Radu
predseda                                                        predseda

[1]               Tento
záver potvrdila Rada pre energetiku na svojom zasadnutí, ktoré sa konalo 28.
februára 2011: „zlepšenej a včasnej výmeny informácií medzi Komisiou a
členskými štátmi vrátane informovania Komisie zo strany členských
štátov o ich nových a existujúcich dvojstranných dohodách s tretími
krajinami v oblasti energetiky“.
[2]               KOM(2011)
539.
[3]               Podľa
scenárov pre rok 2030 môže celkový objem dovozu energie z tretích krajín
dosiahnuť 57 %.
[4]               Ú. v. EÚ
L 211, 14.8.2009.
[5]               Jediná
povinnosť, ktorá zatiaľ existuje, je stanovená v článku 13 ods.
6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 994/2010 z 20. októbra
2010 o opatreniach na zaistenie bezpečnosti dodávky plynu, ktorým sa
zrušuje smernica Rady 2004/67/ES (nariadenie o bezpečnosti dodávky plynu),
Ú. v. EÚ 295, 12.11.2010, s. 1 – 22. V uvedenom ustanovení sa členským
štátom ukladá povinnosť oznámiť Komisii medzivládne dohody v oblasti
plynu. Existujúce medzivládne dohody je potrebné oznámiť do 3. decembra
2011.
[6]               Za
zohľadnenia tých pár známych medzivládnych dohôd medzi členskými
štátmi a tretími krajinami, napr. dohôd týkajúcich sa plynovodu South Stream,
tento veľmi konzervatívny odhad vychádza z domnienky, že takéto
medzivládne dohody uzavrel s hlavnými dodávateľmi zemného plynu a ropy
celý rad štátov, najmä v prípadoch, keď sa ropa alebo zemný plyn dodáva
ropovodmi/plynovodmi.
[7]               Pozri
článok 13 ods. 6 nariadenia o bezpečnosti dodávky plynu.
[8]               Hoci sa
zdá, že do úvahy prichádzajú tak nariadenia, ako aj rozhodnutie, rozhodnutie sa
považuje za vhodnejšie, keďže tento právny nástroj nebude mať priamy
vplyv na jednotlivcov, ale jeho adresátmi sú výlučne členské štáty.
[9]               Je
potrebné uviesť, že oznámením existujúcich medzivládnych dohôd by sa
Komisii nezabránilo v tom, aby v prípade potreby, t. j., ak je možné v danom
prípade preukázať, ako konkrétna dohoda porušuje pravidlá vnútorného trhu,
začala postupy uplatňované pri porušovaní právnych noriem.
[10]             Duplicite
sa rovnako vyhýba aj v prípade nariadenia o bezpečnosti dodávky plynu,
keďže oznámeniami v súlade s podrobnejšími pravidlami uvedenými v tomto
návrhu by sa splnili požiadavky stanovené v uvedenom nariadení.
[11]             Ú. v. EÚ C
, , s. . .
[12]             Ú. v. EÚ C
, , s. . .
[13]             [KOM 2010
(344) v konečnom znení, ešte nebolo prijaté].
[14]             Ú. v. EÚ L
295, 12.11.2010, s. 1.
[15]             Viedenský
dohovor o zmluvnom práve z roku 1969.
[16]             Ú. v. ES L
8, 12.1.2001, s. 28.


				|

		52012PC0078

			Návrh ROZHODNUTIE RADY, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Rady z 2. septembra 2011, ktorým sa čiastočne pozastavuje vykonávanie Dohody o spolupráci medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Sýrskou arabskou republikou /* COM/2012/078 final - 2012/0032 (NLE) */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
(1)
Dňa 18. januára 1977 Európske hospodárske
spoločenstvo a Sýrska arabská republika uzavreli dohodu o spolupráci
(„dohoda o spolupráci“)[1]
na podporu celkovej spolupráce s cieľom posilniť vzájomné
vzťahy.
(2)
Dňa 2. septembra 2011 Rada rozhodla
čiastočne pozastaviť vykonávanie dohody o spolupráci[2] až do doby, kým sýrske orgány
neukončia systematické porušovanie ľudských práv a bude možné
opäť usúdiť, že dodržiavajú všeobecné medzinárodné právo a zásady,
ktoré tvoria základ dohody o spolupráci.
(3)
Únia sa po tomto dátume vzhľadom na
ďalšie zhoršovanie situácie v Sýrii rozhodla prijať voči
sýrskemu režimu dodatočné reštriktívne opatrenia.
(4)
V tejto súvislosti by čiastočné
pozastavenie vykonávania dohody o spolupráci malo zostať naďalej v
platnosti. V súlade s postupom prijatým 2. septembra 2011 by pozastavenie malo
byť namierené proti sýrskym orgánom a nie proti obyvateľstvu Sýrie a
malo by byť primerane limitované. Keďže zlato, drahé kovy a diamanty
sú predmetom obchodu, z ktorého profituje najmä sýrsky režim a ktorý preto
poskytuje podporu pre jeho represívnu politiku, pozastavenie by malo byť
rozšírené tak, aby sa vzťahovalo aj na obchod s týmito materiálmi,
2012/0032 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTIE RADY,
ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie
Rady z 2. septembra 2011, ktorým sa čiastočne pozastavuje vykonávanie
Dohody o spolupráci medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Sýrskou
arabskou republikou
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 207 v spojení s jej
článkom 218 ods. 9,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
keďže:
(1)
Dňa 18. januára 1977 Európske hospodárske
spoločenstvo a Sýrska arabská republika uzavreli dohodu o spolupráci
(„dohoda o spolupráci“)[3]
na podporu celkovej spolupráce s cieľom posilniť vzájomné
vzťahy.
(2)
Dňa 2. septembra 2011 Rada rozhodla
čiastočne pozastaviť vykonávanie dohody o spolupráci[4] až do doby, kým sýrske orgány
ukončia systematické porušovanie ľudských práv a bude možné
usúdiť, že dodržiavajú všeobecné medzinárodné právo a zásady, ktoré tvoria
základ dohody o spolupráci.
(3)
Únia sa po tomto dátume vzhľadom na
ďalšie zhoršovanie situácie v Sýrii rozhodla prijať voči
sýrskemu režimu dodatočné reštriktívne opatrenia.
(4)
V tejto súvislosti by čiastočné
pozastavenie vykonávania dohody o spolupráci malo zostať naďalej v
platnosti. V súlade s postupom prijatým 2. septembra 2011 by pozastavenie malo
byť namierené proti sýrskym orgánom a nie proti obyvateľstvu Sýrie a
malo by byť primerane limitované. Keďže zlato, drahé kovy a diamanty
sú predmetom obchodu, z ktorého profituje najmä sýrsky režim a ktorý preto
poskytuje podporu pre jeho represívnu politiku, pozastavenie by malo byť
rozšírené tak, aby platilo aj na obchod s týmito materiálmi,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Opatrenia uvedené v prílohe sa pridávajú k
prílohe k rozhodnutiu Rady z 2. septembra 2011, ktorým sa čiastočne
pozastavuje vykonávanie Dohody o spolupráci medzi Európskym hospodárskym
spoločenstvom a Sýrskou arabskou republikou.
Článok 2
Toto rozhodnutie sa oznámi Sýrskej arabskej
republike.
Článok 3
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť
dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
PRÍLOHA
Zoznam
opatrení uvedených v článku 1
1)           Predaj, dodávky, prevod alebo vývoz
zlata, drahých kovov a diamantov, ako sú uvedené ďalej, priamo alebo
nepriamo bez ohľadu na to, či majú pôvod v Únii alebo nie, sýrskej
vláde, sýrskym verejným orgánom, podnikom a agentúram, Sýrskej centrálnej
banke, akejkoľvek osobe, subjektu alebo orgánu konajúcim v ich mene alebo
na ich pokyn, či akémukoľvek subjektu alebo orgánu v ich vlastníctve
alebo pod ich kontrolou;
2)           nákup, dovoz alebo preprava zlata,
drahých kovov a diamantov, ako sú uvedené ďalej, bez ohľadu na to,
či majú pôvod v Sýrii alebo nie, od sýrskej vlády, sýrskych verejných
orgánov, podnikov a agentúr, Sýrskej centrálnej banky a akejkoľvek
osoby, subjektu alebo orgánu konajúcich v ich mene alebo na ich pokyn, či
od akéhokoľvek subjektu alebo orgánu v ich vlastníctve alebo pod ich
kontrolou, ako aj
3)           priame alebo nepriame poskytovanie
technickej pomoci alebo sprostredkovateľských služieb, financovania alebo
finančnej pomoci v súvislosti s tovarom uvedeným v bodoch a) a b),
sýrskej vláde, sýrskym verejným orgánom, podnikom a agentúram, Sýrskej
centrálnej banke a akejkoľvek osobe, subjektu alebo orgánu konajúcim v ich
mene alebo na ich pokyn, či akémukoľvek subjektu alebo orgánu v ich
vlastníctve alebo pod ich kontrolou.
Zlato, drahé kovy a diamanty uvedené v tejto
prílohe zahŕňajú tieto položky:
Kód HS           Opis
7102      Diamanty, tiež opracované, ale
nemontované ani nezasadené
7106      Striebro (vrátane striebra
plátovaného zlatom alebo platinou), netepané alebo vo forme polotovaru, alebo
vo forme prachu
7108      Zlato (vrátane zlata plátovaného
platinou), netepané alebo vo forme polotovarov, alebo vo forme prachu
7109      Základné kovy alebo striebro,
plátované zlatom, ale nespracované viac ako na polotovar
7110      Platina, netepaná alebo vo forme
polotovarov, alebo vo forme prachu
7111      Základné kovy, striebro alebo
zlato, plátované platinou, ale nespracované viac ako na polotovar
7112      Odpad a zvyšky drahých kovov
alebo kovov plátovaných drahými kovmi; ostatný odpad a zvyšky obsahujúce drahé
kovy alebo zlúčeniny drahých kovov, druhov používaných hlavne na
rekuperáciu drahých kovov
7502      Surový nikel
7503      Niklový odpad a niklový šrot
7504      Niklový prášok a niklové
vločky
8103      Tantal a predmety z neho,
vrátane odpadu a šrotu.
8112      Rénium, indium a germánium
[1]               Ú. v. ES L 269, 27.9.1978, s. 2.
[2]               Ú. v. EÚ L 228, 3.9.2011, s. 19.
[3]               Ú. v. ES L 269, 27.9.1978, s. 2.
[4]               Ú. v. EÚ L 228, 3.9.2011, s. 19.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli29. 4. 2016
            COM(2016) 233 final
            2016/0123(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY,
            ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v Generálnej rade Svetovej obchodnej organizácie, pokiaľ ide o žiadosť Európskej únie o predĺženie výnimky WTO týkajúcej sa autonómneho preferenčného režimu pre krajiny západného Balkánu

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

               Cieľom tohto návrhu je stanoviť pozíciu, ktorú má Európska únia zaujať v rámci Generálnej rady Svetovej obchodnej organizácie (WTO), pokiaľ ide o predĺženie výnimky WTO týkajúcej sa autonómnych obchodných preferencií, ktoré by Európska únia mala udeliť krajinám západného Balkánu do 31. decembra 2021.

               WTO by tak výnimku predlžovala po tretí raz.

               Dňa 8. decembra 2000 sa Generálna rada WTO dohodla na udelení výnimky Európskej únii z jej povinností podľa článku I ods. 1 dohody GATT z roku 1994 v rozsahu potrebnom na to, aby Európska únia mohla udeliť preferenčné zaobchádzanie zvýhodneným krajinám na obdobie do 31. decembra 2006
                  1
               . Dňa 28. júla 2006 bolo Európskej únii poskytnuté predĺženie do 31. decembra 2011
                  2
               . Dňa 5. decembra 2011 bolo Európskej únii poskytnuté predĺženie do 31. decembra 2016
                  3
               .

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v danej oblasti politiky

               Európska únia poskytla krajinám západného Balkánu preferenčné colné sadzby na základe nariadenia Rady (ES) č. 2007/2000 z 18. septembra 2000, ktorým sa zaviedlo bezcolné alebo preferenčné zaobchádzanie pre výrobky s pôvodom v krajinách západného Balkánu (Albánsko, Bosna a Hercegovina, Chorvátsko, bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko, Kosovo
                  4
               , Čierna Hora a Srbsko). Nariadenie (ES) č. 2007/2000 bolo viackrát podstatne zmenené a bolo kodifikované nariadením Rady (ES) č. 1215/2009
                  5
               . Ďalšie zmeny boli zavedené v roku 2011 na základe nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1336/2011 z 13. decembra 2011
                  6
               , ktorým sa konkrétne predĺžilo uplatňovanie autonómnych obchodných preferencií do 31. decembra 2015. Nariadením (EÚ) č. 517/2013
                  7
                bolo z rozsahu pôsobnosti nariadenia Rady (ES) č. 1215/2009 vylúčené Chorvátsko, vzhľadom na jeho pristúpenie k EÚ.

               Európska únia prijala nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2423/2015 zo 16. decembra 2015, ktorým sa ďalej mení nariadenie Rady (ES) č. 1215/2009 a ktorým sa autonómny preferenčný režim pre krajiny západného Balkánu predlžuje do 31. decembra 2020.

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

               Neuplatňuje sa

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

               V článku 218 ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa stanovuje, že ak je v rámci orgánu zriadeného medzinárodnou dohodou potrebné prijať rozhodnutie s právnymi účinkami, Rada na návrh Komisie alebo vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku prijme rozhodnutie, ktorým sa určuje pozícia, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie. Udelenie výnimky týkajúcej sa dodatočných autonómnych obchodných preferencií udelených Európskou úniou krajinám západného Balkánu spadá do rozsahu pôsobnosti tohto ustanovenia, keďže rozhodnutie prijíma orgán zriadený medzinárodnou dohodou (Generálna rada alebo Konferencia ministrov WTO), ktorá má vplyv na práva a povinnosti Európskej únie.

               •Subsidiarita (v prípade iných ako výlučných právomocí)

               Neuplatňuje sa

               •Proporcionalita

               Neuplatňuje sa

               •Výber nástroja

               Neuplatňuje sa

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               Neuplatňuje sa

               4.VPLYV NA ROZPOČET

               Neuplatňuje sa

               5.INÉ PRVKY

               Neuplatňuje sa

               2016/0123 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY,

               ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v Generálnej rade Svetovej obchodnej organizácie, pokiaľ ide o žiadosť Európskej únie o predĺženie výnimky WTO týkajúcej sa autonómneho preferenčného režimu pre krajiny západného Balkánu

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 4 prvý pododsek v spojení s jej článkom 218 ods. 9,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)V článku IX ods. 3 a 4 Dohody z Marrákeša o založení Svetovej obchodnej organizácie (ďalej len „Dohoda o založení WTO“) sa stanovujú postupy udeľovania výnimky z povinnosti uloženej členskej krajine WTO na základe Dohody o založení WTO alebo niektorej z mnohostranných obchodných dohôd.

               (2)Nariadenie Rady (ES) č. 2007/2000 z 18. septembra 2000, ktorým sa zavádza bezcolné alebo preferenčné zaobchádzanie pre výrobky s pôvodom v krajinách západného Balkánu (Albánsko, Bosna a Hercegovina, Chorvátsko, bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko, Kosovo
                  8
               *, Čierna Hora a Srbsko), bolo niekoľkokrát podstatne zmenené a bolo kodifikované nariadením Rady (ES) č. 1215/2009
                  9
               . Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1336/2011
                  10
                z 13. decembra 2011 sa predĺžilo udeľovanie autonómnych obchodných preferencií do 31. decembra 2015. Nariadením (EÚ) č. 517/2013
                  11
                bolo z rozsahu pôsobnosti nariadenia Rady (ES) č. 1215/2009 vylúčené Chorvátsko, vzhľadom na jeho pristúpenie k Európskej únii. Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2423/2015 zo 16. decembra 2015 sa predlžuje udeľovanie autonómnych obchodných preferencií do 31. decembra 2020. Nariadením Rady (ES) č. 1215/2009 v znení posledných zmien sa stanovuje voľný prístup na trh Únie pre výrobky s pôvodom v krajinách a územiach západného Balkánu, s výnimkou určitých poľnohospodárskych výrobkov, na ktoré sa vzťahujú obmedzené koncesie vo forme colných kvót oslobodených od cla.

               (3)V prípade neudelenia výnimky z povinností Európskej únie podľa článku I odseku 1 a článku XIII dohody GATT z roku 1994 (v potrebnom rozsahu) by sa muselo zaobchádzanie priznané na základe autonómnych obchodných preferencií rozšíriť na všetky ostatné členské krajiny Svetovej obchodnej organizácie (WTO).

               (4)Je v záujme Európskej únie žiadať o predĺženie výnimky WTO týkajúcej sa autonómnych obchodných preferencií udelených Európskou úniou krajinám západného Balkánu podľa článku IX ods. 3 Dohody o založení WTO.

               (5)Európska únia musí predložiť WTO takúto žiadosť.

               (6)Je preto vhodné stanoviť pozíciu, ktorú má Európska únia v súvislosti s touto žiadosťou zaujať v rámci Generálnej rady WTO,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v Generálnej rade Svetovej obchodnej organizácie, je požiadať o predĺženie existujúcej výnimky WTO týkajúcej sa autonómnych obchodných preferencií udelených Európskou úniou krajinám západného Balkánu do 31. decembra 2021 a podporiť prijatie tejto žiadosti.

               Túto pozíciu vyjadrí Komisia.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)
                  WT/L/380.

                     (2)
                  WT/L/654.

                     (3)
                  WT/L/836.

                     (4)
                  Podľa rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN č. 1244/99.

                     (5)
                  Ú. v. EÚ L 328, 15.12.2009, s. 1.

                     (6)
                  Ú. v. EÚ L 347, 30.12.2011, s. 1.

                     (7)
                  Ú. v. EÚ L 158, 10.6.2013, s. 1.

                     (8)
                  *Týmto označením nie sú dotknuté pozície k štatútu a označenie je v súlade s rezolúciou BR OSN č. 1244/1999 a so stanoviskom Medzinárodného súdneho dvora k vyhláseniu nezávislosti Kosova.

                     (9)
                  Ú. v. EÚ L 328, 15.12.2009, s. 1.

                     (10)
                  Ú. v. EÚ L 347, 30.12.2011, s. 1.

                     (11)
                  Ú. v. EÚ L 158, 10.6.2013, s. 1.