				|

		52011PC0658

			Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o usmerneniach pre transeurópsku energetickú infraštruktúru, ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 1364/2006/ES /* KOM/2011/0658 v konečnom znení - 2011/0300 (COD) */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
1.           KONTEXT NÁVRHU
Dôvody a ciele návrhu
Na modernizáciu a rozšírenie energetickej
infraštruktúry Európy a cezhraničné prepojenie sietí s cieľom splniť
hlavné ciele energetickej politiky Únie týkajúce sa konkurencieschopnosti,
udržateľnosti a zabezpečenia dodávok je potrebné vynaložiť veľké úsilie.
V oznámení Komisie o prioritách energetickej
infraštruktúry na rok 2020 a ďalšie roky[1]
prijatom 17. novembra 2010 sa preto požadovala nová politika energetickej
infraštruktúry EÚ, ktorá je potrebná pre koordinovaný a optimalizovaný rozvoj
siete na úrovni kontinentu. Potvrdila sa najmä nutnosť dôkladne zrevidovať
existujúcu politiku a finančný rámec pre transeurópske energetické siete
(TEN-E).
Takáto nová politika je dôležitá na zaistenie
toho, aby sa solidarita medzi členskými štátmi stala funkčnou, aby bol
dokončený vnútorný trh s energiou a aby boli napojené izolované
regióny, aby sa objavili alternatívne trasy dodávok alebo prenosu a zdroje
energie a aby sa rozvíjala energia z obnoviteľných zdrojov energie
a aby súťažila s energiou z tradičných zdrojov, ako to zdôraznila
Európska rada 4. februára 2011.
Komisia prijala 29. júna 2011 oznámenie
„Rozpočet stratégie Európa 2020“ o budúcom viacročnom finančnom rámci (2014–2020)[2], v ktorom sa navrhuje vytvorenie
nástroja „Spájame Európu“ s cieľom podporiť dokončenie prioritných
energetických, dopravných a digitálnych infraštruktúr s jediným
fondom vo výške 40 miliárd EUR, z toho je 9,1 miliárd vyčlenených na
energetiku[3].
Toto nariadenie stanovuje pravidlá pre včasný
rozvoj a interoperabilitu transeurópskych energetických sietí s cieľom
dosiahnuť ciele Zmluvy o fungovaní Európskej únie v oblasti energetickej
politiky, zaistiť fungovanie vnútorného trhu s energiou, zaistiť
zabezpečenie dodávok v Únii, podporiť energetickú účinnosť a rozvoj
nových a obnoviteľných foriem energie a podporiť prepojenie energetických
sietí.
Konkrétnejšie, toto nariadenie je zamerané na
úplnú integráciu vnútorného trhu s energiou vrátane zaistenia, aby žiadny
členský štát nebol izolovaný od európskej siete, prispieva k udržateľnému
rozvoju a ochrane životného prostredia tým, že Únii umožňuje dosiahnuť jej
ciele 20 % zníženia emisií skleníkových plynov[4], 20 % zvýšenia
energetickej účinnosti a 20 % konečnej spotreby energie z obnoviteľných
zdrojov energie do roku 2020 a súčasne zaisťuje zabezpečenie dodávok
a solidaritu medzi členskými štátmi.
Tento návrh sledovaním uvedených cieľov
napomáha inteligentnému, udržateľnému a inkluzívnemu rastu a prináša
výhody pre celú Európsku úniu z hľadiska konkurencieschopnosti
a hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti.
Iniciatíva na tento účel vymedzuje na obdobie
do roku 2020 a na ďalšie roky obmedzený počet transeurópskych prioritných
koridorov a oblastí zahŕňajúcich elektrické a plynárenské siete, ako
aj infraštruktúru pre dopravu ropy a oxidu uhličitého, pre ktoré sú
opatrenia Európskej únie najviac zabezpečené. V ďalšom sa zameriava na
realizáciu týchto priorít za pomoci:
–
zjednodušenia postupov vydávania povolení
s cieľom podstatne skrátiť dobu ich trvania v prípade projektov spoločného
záujmu a zvýšiť zapojenie verejnosti do vykonávania týchto projektov
a ich prijímanie verejnosťou;
–
uľahčenia regulačného zaobchádzania
s projektmi spoločného záujmu pre elektrickú energiu a zemný plyn
prostredníctvom rozdelenia nákladov v závislosti od realizovaných prínosov
a zabezpečenia toho, aby prípustné výnosy zodpovedali prijímaným rizikám;
–
zaistenia realizácie projektov spoločného záujmu
poskytnutím potrebnej priamej finančnej podpory EÚ vychádzajúcej zo situácie na
trhu. Čo sa týka poslednej zarážky, návrh poskytuje základ pre oprávnenosť
projektov spoločného záujmu na finančnú pomoc EÚ na základe nástroja „Spájame
Európu“, ktorý je predmetom osobitného legislatívneho návrhu.
Návrh je strategickou prioritou
v pracovnom programe Komisie na rok 2011.
Všeobecný kontext
Úloha prepojenia našej energetickej
infraštruktúry a jej prispôsobenia novým potrebám je dôležitá a naliehavá
a týka sa všetkých energetických odvetví.
Elektrické siete sa musia zdokonaliť a modernizovať,
aby vyhoveli zvyšujúcemu sa dopytu po elektrickej energii z dôvodu
veľkého posunu v celkovom energetickom hodnotovom reťazci a mixe.
Naliehavá je aj potreba rozšíriť a modernizovať rozvodné siete, a to aj
prostredníctvom elektrických diaľnic, aby sa podporila integrácia trhu a
udržali existujúce úrovne zabezpečenia systému, ale predovšetkým aby sa mohla
prepravovať a vyvažovať elektrická energia vyrábaná z obnoviteľných
zdrojov energie, ktorej produkcia sa podľa očakávania v období rokov 2007
– 2020 viac ako zdvojnásobí. Zároveň však ciele EÚ na rok 2020 týkajúce sa
energetickej účinnosti a energie z obnoviteľných zdrojov nebude možné
dosiahnuť bez väčšej inovácie a inteligencie v sieťach tak na úrovni
prenosu, ako aj distribúcie, najmä za pomoci informačných a komunikačných
technológií.
Zemný plyn za predpokladu, že budú zabezpečené
jeho dodávky, bude v nasledujúcich desaťročiach hrať aj naďalej kľúčovú
úlohu v energetickom mixe EÚ a zvýši sa jeho význam ako rezervného
paliva pre variabilnú výrobu elektrickej energie. V strednodobom výhľade
vyčerpávanie domácich konvenčných zdrojov zemného plynu vyžaduje ďalšie,
diverzifikované dovozy. Plynárenské siete musia čeliť ďalším požiadavkám na
flexibilitu v systéme, potrebe obojsmerných plynovodov, väčších skladovacích
kapacít a pružných dodávok, a to vrátane skvapalneného (LNG)
a stlačeného (CNG) zemného plynu.
Vzhľadom na úlohu ropy v energetickom mixe v
nasledujúcich desaťročiach má udržanie neprerušených dodávok ropy do
vnútrozemských krajín EÚ v strednej a východnej Európe, ktoré sú
v súčasnej dobe závislé od obmedzených dodávateľských trás, strategický
význam.
A napokon technológie zachytávania
a ukladania uhlíka (CCS) by vo veľkom meradle znížili emisie oxidu
uhličitého a súčasne by umožnili využívanie fosílnych palív, ktoré
v nasledujúcich desaťročiach zostanú dôležitým zdrojom výroby elektrickej
energie. Budúci rozvoj cezhraničnej siete pre dopravu oxidu uhličitého si
vyžaduje podniknúť okamžité kroky v oblasti plánovania a rozvoja infraštruktúry
na európskej úrovni.
Komisia vo svojej správe určenej Rade pre
energetiku, ktorá sa zišla v júni 2011[5],
odhadla celkové potreby investícií do energetických infraštruktúr európskeho
významu do roku 2020 približne na 200 miliárd EUR:
–
asi 140 miliárd EUR na prenosové sústavy
elektrickej siete vysokého napätia, tak na pevnine, ako aj v pobrežných
vodách, na skladovanie a na inteligentné aplikácie rozvodných sietí na
úrovni prenosu a distribúcie;
–
asi 70 miliárd EUR na vysokotlakové potrubia na
prepravu plynu (vedúce do EÚ a medzi členskými štátmi EÚ), na skladovanie,
terminály skvapalneného/stlačeného zemného plynu (LNG/CNG)
a infraštruktúru spätného toku plynu;
–
asi 2,5 miliardy EUR na infraštruktúru pre dopravu
oxidu uhličitého.
Objemy investícií na obdobie od roku 2011 do
roku 2020 sa v porovnaní so súčasnými úrovňami zvýšia o 30 % v
prípade plynu a až o 100 % v prípade elektrickej energie. Tieto nároky na
investície a ich naliehavosť jasne odlišujú energetické infraštruktúry od
infraštruktúr v iných odvetviach, pretože energetické siete sú nevyhnutným
predpokladom pre dosiahnutie energetických a klimatických cieľov na rok 2020
a dlhodobejších klimatických cieľov.
Hlavné zistené prekážky, ktoré budú za
predpokladu nezmenených postupov brániť uskutočneniu týchto investícií alebo
ich odsunú ďaleko za termín roku 2020, sú problémy súvisiace s vydávaním
povolení (zdĺhavé a neefektívne postupy vydávania povolení spolu
s námietkami verejnosti), regulácia (rámec nezameraný na plnenie priorít
európskej infraštruktúry) a financovanie (obmedzené finančné kapacity
prevádzkovateľov, nedostatok prispôsobených nástrojov financovania
a nedostatočná podpora).
Existujúce ustanovenia
Rámec TEN-E sa rozvíjal a formoval v
deväťdesiatych rokoch minulého storočia prostredníctvom postupných usmernení o
TEN-E a zodpovedajúceho nariadenia o rozpočtových pravidlách. Usmernenia
pre transeurópske energetické siete z roku 2006[6] uvádzajú okolo 550 projektov
oprávnených na podporu Spoločenstva a rozdeľujú ich do týchto troch
kategórií: projekty európskeho záujmu (spolu 42); prioritné projekty
a projekty spoločného záujmu. Tieto projekty pokrývajú len
elektroenergetickú a plynárenskú infraštruktúru. Správa o realizácii rámca
TEN-E v období rokov 2007 – 2009[7]
uverejnená v apríli 2010 dospela k záveru, že aj keď politika vniesla
pozitívny vklad do vybraných projektov tým, že ich politicky zviditeľnila, na
zaplnenie určených medzier infraštruktúry jej chýba zameranie, pružnosť
a prístup zhora dolu.
V nariadení o financovaní TEN[8] prijatom 20. júna 2007 sa
ustanovujú podmienky spoločného financovania projektov TEN-E s rozpočtom
na obdobie rokov 2007 – 2013 vo výške 155 miliónov EUR. Finančné zdroje a
usporiadanie programu TEN-E sa však ukázali ako nedostatočné s ohľadom na
zmenu spôsobu myslenia smerujúcu k prechodu na energetický systém
s nízkym obsahom uhlíka a s ňou súvisiacu potrebu významného
vývoja a veľkých investícií do energetických infraštruktúr v budúcich
rokoch (obmedzený rozpočet, žiadne nástroje na zmierňovanie rizík, žiadne
financovanie mimo EÚ, nedostatočné synergie s inými fondmi EÚ).
Európsky energetický program obnovy[9] zostavený v kontexte
hospodárskej a finančnej krízy pridelil po prvý raz významné jednorazové sumy
(okolo 3,85 miliardy EUR) na obmedzený počet oprávnených projektov
v oblasti elektroenergetických a plynárenských infraštruktúr,
veterných elektrární na mori a demonštračných projektov zachytávania
a ukladania uhlíka (CCS).
Súlad s inými politikami a cieľmi EÚ
Táto iniciatíva je zakotvená v oznámení
Európa 2020 – Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a
inkluzívneho rastu[10],
ktoré kladie energetické infraštruktúry na popredné miesto ako súčasť
hlavnej iniciatívy „Európa efektívne využívajúca zdroje“. Zdôraznila sa v nej naliehavá potreba modernizácie
európskych sietí smerujúcej k vytvoreniu európskej „inteligentnej
supersiete“, ktorá ich vzájomne prepojí na kontinentálnej úrovni, najmä
s cieľom integrovať obnoviteľné zdroje energie. Určené
priority a opatrenia navrhnuté v tejto iniciatíve, ktoré sa týkajú vydávania
povolení, regulácie a financovania, sú plne v súlade s týmito
cieľmi.
Návrh má za cieľ nahradiť existujúce
usmernenia TEN-E a tvorí logický balík s nástrojom „Spájame Európu“
(CEF) spracovaný tak, aby umožnil nahradenie súčasného finančného nariadenia o TEN.
Táto iniciatíva je tiež dôležitým príspevkom
k nákladovo efektívnemu dosiahnutiu dvoch záväzných cieľov, a to
využívania 20 % energie z obnoviteľných zdrojov a zníženia emisií
skleníkových plynov o 20 %[11],
do roku 2020 a je navrhnutá v súlade so smerovaním vytýčeným
v oznámení Komisie Plán prechodu na konkurencieschopné nízkouhlíkové
hospodárstvo v roku 2050 a s dlhodobým cieľom EÚ znížiť do roku 2050
emisie skleníkových plynov o 80 – 95 % v porovnaní s úrovňami z
roku 1990[12].
V súlade s článkom 11 ZFEÚ sa do návrhu
začlenili existujúce požiadavky na ochranu životného prostredia v kontexte
energetickej infraštruktúry.
2.           VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI
STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU
Konzultácia, zber údajov a využívanie
expertízy
Tento návrh bol spracovaný na základe veľkého
rozsahu príspevkov členských štátov a zainteresovaných strán poskytnutých
pri rôznych príležitostiach (konferencie na vysokej úrovni, semináre,
prieskumy) vrátane dvoch verejných konzultácií o vydávaní povolení a o využívaní
projektových dlhopisov na projekty infraštruktúry[13]. Vplyvy rôznych navrhnutých
možností politiky boli analyzované v dvoch posúdeniach vplyvu
uskutočnených v rokoch 2010 a 2011 s použitím výsledkov rôznych
modelov a mnohých štúdií, z ktorých tri boli výslovne určené na
riešenie otázok investičných potrieb, vydávania povolení a financovania.
Obidve posúdenia vplyvu sa zaoberali hospodárskymi, sociálnymi a
environmentálnymi vplyvmi možností s prihliadnutím na zásady subsidiarity a
proporcionality.
Posúdenie vplyvu
Prvé posúdenie vplyvu (IA) v roku 2010 sa
zameralo na rozsah pôsobnosti novej iniciatívy z hľadiska zahrnutých
energetických odvetví, jej návrh, pokiaľ ide o určenie priorít
a výber projektov spoločného záujmu, formu regionálnej koordinácie
a spolupráce a všeobecné zásady týkajúce sa vydávania povolení.
Posúdenie vplyvu z roku 2011 nadväzujúce
na prvú analýzu analyzuje oveľa podrobnejšie možnosti politiky v oblasti
vydávania povolení a verejných konzultácií, regulácie a financovania,
ktoré by sa mali aplikovať na projekty spoločného záujmu vybrané
na realizáciu predtým určených priorít infraštruktúry. Pri každej z
rôznych zistených prekážok hodnotí dostupné, účinné a nákladovo efektívne
riešenia.
Vydávanie povolení a verejné
konzultácie
Analýza porovnáva tri možnosti: vytvorenie
režimu spoločného záujmu; pravidlá organizácie a trvania postupu vydávania
povolení, najmä „kompletné jednotné kontaktné miesto“ a časový limit;
kombinácia oboch predchádzajúcich možností.
Pokiaľ ide o opatrenia týkajúce sa smernice o
biotopoch, očakáva sa, že vplyv režimu spoločného európskeho záujmu na miestnu
flóru a faunu sa bude týkať iba veľmi malého podsúboru vytipovaných
projektov spoločného záujmu, ktoré sa môžu dostať do rozporu s oblasťami
Natura2000, sú však dôležité pre dosiahnutie cieľov energetickej
a klimatickej politiky.
Celkový vplyv poslednej možnosti politiky sa
zo všetkých možností považuje za najpriaznivejší, lebo by viedol
k včasnému dokončeniu takmer všetkých projektov spoločného záujmu
potrebných do roku 2020, pokiaľ budú zavedené príslušné opatrenia na reguláciu
a financovanie. Očakáva sa, že vplyvy na životné prostredie, sociálne
vplyvy na zamestnanosť a hospodárske vplyvy na HDP budú podľa tejto možnosti
politiky silnejšie, pretože všetky projekty spoločného záujmu by boli
dokončené, a pritom úspory na administratívnych nákladoch by boli značné.
Regulačné otázky
Analýza porovnáva tri možnosti: cezhraničnú
alokáciu nákladov; investičné stimuly; kombinácia oboch predchádzajúcich
možností.
Analýza ukazuje, že na zabezpečenie realizácie
projektov spoločného záujmu, ktoré čelia problémom, pokiaľ ide o ich
životaschopnosť, sú potrebné tak mechanizmus cezhraničnej alokácie nákladov ex
ante, ako aj stimuly zodpovedajúce rizikám spôsobeným prevádzkovateľmi. Ich
celkový hospodársky, sociálny a environmentálny vplyv je veľký a kladný.
Financovanie
Na účely hodnotenia úplného rozsahu možných
opatrení týkajúcich sa rozvoja infraštruktúry sa analýza zaoberá aj štyrmi
možnosťami financovania, aj keď ich prevedenie do politických opatrení sa
uskutoční v rámci nástroja „Spájame Európu“ (CEF): využitie nástrojov
rozdelenia rizík (vrátane projektových dlhopisov a záruk na projekty);
využitie nástrojov rizikového kapitálu (vrátane kapitálovej účasti); využitie
podpory vo forme grantov na projektové štúdie a výstavbu; kombinácia grantov,
rozdelenia rizík a nástrojov rizikového kapitálu.
Celkový vplyv poslednej možnosti politiky je
najpriaznivejší, pretože spája kladné vplyvy jednotlivých možností
a poskytuje pružný súbor trhovo orientovaných nástrojov a priamu
finančnú podporu, ktorá vedie k synergiám a zvýšeniu efektívnosti
tým, že poskytuje nákladovo najefektívnejšie riešenie pre riziká konkrétnych
projektov. Táto možnosť politiky odráža tiež opatrenia navrhnuté na základe
nástroja „Spájame Európu“.
3.           PRÁVNE PRVKY NÁVRHU
Zhrnutie navrhovaných opatrení
V navrhovanom nariadení sa udeľuje priorita 12
strategickým transeurópskym koridorom a oblastiam energetickej
infraštruktúry. Stanovujú sa pravidlá umožňujúce v rámci súboru vymedzených
kategórií energetickej infraštruktúry určiť projekty spoločného záujmu (PCI),
ktoré sú potrebné na realizáciu týchto priorít. Na tento účel sa
ustanovuje postup výberu založený na regionálnych skupinách odborníkov
a poradnú úlohu Agentúry pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti
energetiky (ACER) pre elektrickú energiu a zemný plyn; konečné rozhodnutie
o zozname projektov spoločného záujmu pre celú Úniu, aktualizovanom každé
dva roky, prijíma Komisia. Za monitorovanie a hodnotenie realizácie
projektov spoločného záujmu (PCI) sú zodpovedné regionálne skupiny odborníkov a
Agentúra pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky. Komisia môže
vymenovať európskych koordinátorov pre projekty spoločného záujmu, ktoré majú
ťažkosti.
Návrhom sa vytvára režim spoločného záujmu pre
projekty spoločného záujmu, pričom sa jednému príslušnému vnútroštátnemu orgánu
v každom členskom štáte zveruje osobitná zodpovednosť za koordinovanie
postupu vydávania povolení pre projekty spoločného záujmu a dohľad nad
nim, ustanovujú sa minimálne štandardy pre transparentnosť a zapojenie
verejnosti a určuje sa maximálne prípustná doba trvania zákonného postupu
vydávania povolení. V návrhu sa taktiež vysvetľuje, že projekty spoločného
záujmu sa za určitých podmienok môžu realizovať z dôvodov „naliehavého
nadriadeného verejného záujmu“ definovaného v smerniciach 92/43/ES a 2000/60/ES.
Tieto opatrenia sú úmerné, lebo ich cieľom je minimálne zosúladenie
vnútroštátnych administratívnych postupov potrebných na zjednodušenie realizácie
– väčšinou cezhraničných – projektov spoločného záujmu. Členské štáty môžu
ustanoviť vlastné osobitné vnútroštátne postupy v súlade so svojimi
vnútroštátnymi právnymi systémami s cieľom dodržať požiadavky tohto
nariadenia.
Navrhnuté nariadenie poskytuje metodiku a
postup spracovania harmonizovanej analýzy nákladov a prínosov celej
energetickej sústavy pre projekty spoločného záujmu v oblasti elektrickej
energie a zemného plynu. Na základe tejto metodiky zveruje vnútroštátnym
regulačným orgánom a ACER-u zodpovednosť za rozdelenie nákladov na
cezhraničné projekty spoločného záujmu v týchto sektoroch podľa prínosov
v členských štátoch, ktorých sa priamo alebo nepriamo tieto projekty
dotýkajú. Vnútroštátne regulačné orgány sa tiež žiadajú, aby prostredníctvom
sadzieb poskytli vhodné stimuly pre realizáciu projektov spoločného záujmu,
ktoré sú z opodstatnených dôvodov vystavené vyšším rizikám.
A napokon sa v nariadení určujú podmienky pre
oprávnenosť projektov spoločného záujmu na finančnú pomoc Únie na základe
nástroja „Spájame Európu“, tak pre štúdie (dostupné pre všetky projekty
spoločného záujmu okrem projektov v odvetví ropného priemyslu), ako
aj práce (dostupné pre všetky projekty spoločného záujmu v odvetví
inteligentných sietí a oxidu uhličitého a pre projekty spoločného
záujmu v oblasti elektrickej energie a zemného plynu spĺňajúce určité
podmienky, najmä tie, ktoré dosiahli rozhodnutie o cezhraničnom rozdelení
nákladov).
Právny základ
Návrh sa zakladá na článku 172 Zmluvy
o fungovaní Európskej únie. Podľa článku 171 ods. 1 „Únia stanoví
usmernenia zahŕňajúce ciele, priority a trendy opatrení, ktoré sa predpokladajú
v oblasti transeurópskych sietí; tieto usmernenia vymedzia projekty spoločného
záujmu“. Článok 172 ustanovuje, že usmernenia a iné opatrenia uvedené v článku 171
ods. 1 sa prijímajú na základe spolurozhodovacieho postupu.
Zásada subsidiarity
Zásada subsidiarity sa vzťahuje na tento
návrh, pokiaľ energetická politika nepatrí do výlučnej pôsobnosti Únie.
Energetická prenosová/prepravná infraštruktúra má transeurópsky alebo najmenej
cezhraničný charakter alebo vplyvy. Regulácia na úrovni členských štátov nie je
vhodná a jednotlivé vnútroštátne správy nemajú žiadnu právomoc celkovo sa
zaoberať týmito infraštruktúrami. Z hospodárskeho hľadiska možno rozvoj
energetických sietí najlepšie dosiahnuť, keď sa plánujú s európskou
perspektívou a zahŕňajú tak opatrenia EÚ, ako aj opatrenia členských
štátov, pri rešpektovaní ich príslušnej pôsobnosti. Navrhnuté nariadenie preto
dodržuje zásadu subsidiarity.
Zásada proporcionality a výber právneho
nástroja
Návrh nezachádza za rámec toho, čo je potrebné
na dosiahnutie sledovaných cieľov s ohľadom na ciele energetickej
a klimatickej politiky schválené na úrovni Únie a na prekážky rozvoja
zodpovedajúcich energetických infraštruktúr. Vybraným nástrojom je nariadenie,
ktoré je priamo uplatniteľné a záväzné v celom rozsahu. Toto
opatrenie je potrebné, aby sa zaistila včasná realizácia priorít energetickej
infraštruktúry do roku 2020.
Predovšetkým cieľu urýchliť postup vydávania
povolení zodpovedá vytvorenie rámca pre vydávanie povolení s príslušnými
orgánmi na vnútroštátnej úrovni a jednoznačné lehoty, v rámci ktorých
možno uskutočniť postup vydávania povolení podľa vnútroštátnych špecifík.
4.           VPLYV NA ROZPOČET
Akýkoľvek vplyv tohto návrhu na rozpočet sa
rieši v rámci legislatívneho finančného výkazu návrhu nariadenia
o vytvorení nástroja „Spájame Európu“.
5.           VOLITEĽNÉ PRVKY
Zrušenie existujúcich právnych predpisov
Prijatie návrhu bude mať za následok zrušenie
rozhodnutia 1364/2006/ES s účinnosťou od 1. januára 2014.
Nedotkne sa to však poskytovania, pokračovania alebo zmeny finančnej pomoci
udelenej Komisiou na základe výziev na podávanie návrhov uverejnených podľa
existujúceho finančného nariadenia o TEN pre projekty, na ktoré sa
zameriava toto rozhodnutie, alebo pre projekty TEN-E, ktoré dostávajú podporu
prostredníctvom štrukturálnych fondov.
Európsky hospodársky priestor (EHP)
Návrh sa týka záležitosti EHP, a preto by sa
naň mal uplatňovať.
2011/0300 (COD)
Návrh
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY
o usmerneniach pre transeurópsku energetickú
infraštruktúru, ktorým sa zrušuje rozhodnutie č. 1364/2006/ES
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ
ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
a najmä na jej článok 172,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po predložení návrhu právneho aktu parlamentom
jednotlivých štátov,
so zreteľom na stanovisko Európskeho
hospodárskeho a sociálneho výboru[14],

so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[15],
v súlade s riadnym legislatívnym postupom,
keďže:
(1)
Európska rada 26. marca 2010 schválila návrh
Komisie o iniciovaní novej stratégie „Európa 2020“. Jednou z priorít stratégie
Európa 2020[16]
je udržateľný rast dosahovaný presadzovaním efektívnejšej, ekologickejšej a
konkurencieschopnejšej ekonomiky. Stratégia kladie energetické infraštruktúry
na popredné miesto ako súčasť hlavnej iniciatívy „Európa efektívne využívajúca
zdroje“ zdôraznením potreby naliehavo modernizovať európske siete, vzájomne ich
prepojiť na kontinentálnej úrovni, a najmä integrovať obnoviteľné zdroje
energie.
(2)
Oznámenie Komisie pod názvom „Priority v oblasti
energetickej infraštruktúry na rok 2020 a ďalšie roky – Plán integrovanej
európskej energetickej siete“[17],
na ktoré nadviazali závery Rady pre dopravu, telekomunikácie a energetiku
z 28. februára 2011 a rozhodnutie Európskeho parlamentu zo 6.
júla 2011, požadovalo novú politiku energetickej infraštruktúry s cieľom
optimalizovať rozvoj siete na európskej úrovni na obdobie do roku 2020
a ďalšie roky, aby Únia mohla splniť svoje hlavné ciele energetickej
politiky týkajúce sa konkurencieschopnosti, udržateľnosti a zabezpečenia
dodávok.
(3)
Európska rada 4. februára 2011 zdôraznila potrebu
modernizovať a rozšíriť energetickú infraštruktúru Európy a prepojiť
siete cez hranice s cieľom sfunkčniť solidaritu medzi členskými štátmi,
poskytnúť možnosť alternatívnych dodávok alebo tranzitných trás a zdrojov
energie a rozvíjať obnoviteľné zdroje energie v hospodárskej súťaži
s tradičnými zdrojmi. Zdôraznilo sa, že žiadny členský štát EÚ by po roku 2015
nemal zostať izolovaný od európskych plynárenských a elektrických sietí
ani považovať svoju energetickú bezpečnosť za ohrozenú nedostatkom príslušných
prepojení.
(4)
V rozhodnutí Európskeho parlamentu a Rady č. 1364/2006/ES
zo 6. septembra 2006 sa stanovujú usmernenia pre transeurópske energetické
siete[18].
Tieto usmernenia (TEN-E) majú za cieľ podporovať dokončenie vnútorného trhu s
energiou Únie a súčasne napomáhať racionálnej výrobe, doprave, distribúcii
a využívaniu energetických zdrojov, zmierňovať izolovanosť znevýhodnených
a ostrovných regiónov, zabezpečiť a diverzifikovať dodávky energie
pre Úniu aj pomocou spolupráce s tretími krajinami a prispievať
k udržateľnému rozvoju a ochrane životného prostredia.
(5)
Hodnotenie súčasného rámca TEN-E jasne ukázalo, že
aj keď táto politika vniesla pozitívny vklad do vybraných projektov tým, že ich
politicky zviditeľnila, chýba jej vízia, zameranie a pružnosť, aby sa zaplnili
určené medzery infraštruktúry.
(6)
Urýchlenie modernizácie existujúcej a rozvoja novej
energetickej infraštruktúry je dôležité pre dosiahnutie cieľov energetickej
a klimatickej politiky Únie, ktoré spočívajú v dokončení vnútorného trhu
s energiou, zaručení bezpečnosti dodávok predovšetkým plynu a ropy,
znížení emisií skleníkových plynov o 20 %[19],
zvýšení podielu energie z obnoviteľných zdrojov v konečnej spotrebe
energie na 20%[20]
a dosiahnutí 20% zvýšenia energetickej účinnosti do roku 2020. Únia musí
súčasne pripraviť svoju infraštruktúru na ďalšie znižovanie emisií uhlíka
v energetickej sústave v dlhodobom výhľade do roku 2050.
(7)
Vnútorný trh s energiou, napriek svojej
právnej existencii vymedzenej v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2009/72/ES
z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre vnútorný trh s elektrinou[21] a v smernici Európskeho
parlamentu a Rady 2009/73/ES z 13. júla 2009 o spoločných pravidlách pre
vnútorný trh so zemným plynom[22],
zostáva roztrieštený z dôvodu nedostatočných prepojení medzi
vnútroštátnymi energetickými sieťami. Integrované siete v celej Únii sú však
dôležité na zabezpečenie konkurencieschopného a dobre fungujúceho integrovaného
trhu na podporu rastu, zamestnanosti a udržateľného rozvoja.
(8)
Energetická infraštruktúra Únie by sa mala
zmodernizovať, aby sa zvýšila jej odolnosť voči živelným pohromám i katastrofám
spôsobeným ľuďmi a schopnosť predchádzať im, voči nepriaznivým účinkom
klimatických zmien a rizikám pre jej bezpečnosť, najmä pokiaľ ide
o európske kritické infraštruktúry ustanovené v smernici Rady 2008/114/ES
z 8. decembra 2008 o identifikácii a označení európskych kritických
infraštruktúr a zhodnotení potreby zlepšiť ich ochranu[23].
(9)
Význam inteligentných sietí pre dosiahnutie cieľov
energetickej politiky Únie bol potvrdený v oznámení Komisie Európskemu
parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru
a Výboru regiónov: „Inteligentné siete: od inovácií k zavedeniu“[24].
(10)
Oznámenie Komisie „Energetická politika EÚ:
budovanie vzťahov s partnermi za hranicami EÚ“[25] zdôraznilo, že Únia musí
podporovať rozvoj energetickej infraštruktúry vo svojich vonkajších vzťahoch
s cieľom podporiť sociálno-hospodársky rozvoj za svojimi hranicami. Únia
by mala napomáhať projektom infraštruktúry spojením svojich energetických sietí
so sieťami tretích krajín, najmä susedných krajín a tých, s ktorými
nadviazala konkrétnu spoluprácu v energetike.
(11)
Potreby investícií do infraštruktúr prenosu
elektrickej energie a prepravy zemného plynu európskeho významu do roku 2020
boli odhadnuté približne na 200 miliárd EUR. Značné zvýšenie objemov investícií
v porovnaní s minulými trendmi a naliehavosť realizácie priorít
energetických infraštruktúr si vyžaduje nový prístup k spôsobu, akým sa
regulujú a financujú energetické infraštruktúry, najmä infraštruktúry
cezhraničného charakteru.
(12)
V pracovnom dokumente útvarov Komisie pre Radu pre
dopravu, telekomunikácie a energetiku z 10. júna 2011 „Potreby
investícií do energetickej infraštruktúry a požiadavky na financovanie“[26] sa zdôrazňuje, že približne
pri polovici celkových investícií potrebných na desaťročie do roku 2020 hrozí,
že nebudú vôbec vynaložené, alebo nebudú vynaložené včas kvôli prekážkam
spojeným s vydávaním povolení, reguláciou a financovaním.
(13)
Týmto nariadením sa stanovujú pravidlá pre včasný
rozvoj a interoperabilitu transeurópskych energetických sietí s cieľom
dosiahnuť ciele zmluvy v oblasti energetickej politiky, zaistiť fungovanie
vnútorného trhu s energiou a zabezpečenie dodávok v Únii, podporiť
energetickú účinnosť a úsporu energie, rozvoj nových
a obnoviteľných foriem energie a presadzovať prepojenie energetických
sietí. Tento návrh sledovaním uvedených cieľov napomáha inteligentnému,
udržateľnému a inkluzívnemu rastu a prináša výhody pre celú Úniu
z hľadiska konkurencieschopnosti a hospodárskej, sociálnej
a územnej súdržnosti.
(14)
Komisia po podrobných konzultáciách so všetkými
členskými štátmi a zúčastnenými stranami určila 12 strategických
transeurópskych koridorov a oblastí energetickej infraštruktúry, ktorých
realizácia do roku 2020 je dôležitá pre dosiahnutie cieľov energetickej
a klimatickej politiky Únie. Tieto
priority pokrývajú rôzne zemepisné alebo tematické oblasti, pokiaľ ide o
infraštruktúru prenosu a skladovania elektrickej energie, prepravy
a skladovania zemného plynu a skvapalneného alebo stlačeného zemného
plynu, prepravy oxidu uhličitého a ropy.
(15)
Určovanie projektov spoločného záujmu by malo
vychádzať zo spoločných, transparentných a objektívnych kritérií so
zreteľom na ich príspevok k cieľom energetickej politiky. V prípade elektrickej energie a plynu by navrhnuté
projekty mali byť súčasťou posledného desaťročného plánu rozvoja siete, ktorý
je k dispozícii. Tento plán by mal zohľadniť
najmä závery Európskej rady zo 4. februára, pokiaľ ide o potrebu
integrovať okrajové trhy s energiou.
(16)
So zreteľom na dodržiavanie článku 172 Zmluvy o
fungovaní Európskej únie by sa mali vytvoriť regionálne skupiny s cieľom
navrhnúť projekty spoločného záujmu, ktoré budú schvaľovať členské štáty. Aby sa zabezpečila široká jednomyseľnosť, tieto
regionálne skupiny by mali zaistiť úzku spoluprácu medzi členskými štátmi,
vnútroštátnymi regulačnými orgánmi, realizátormi projektu
a príslušnými zúčastnenými stranami. Spolupráca
by sa mala v čo najväčšej miere opierať o existujúce regionálne
kooperatívne štruktúry vnútroštátnych regulačných orgánov
a prevádzkovateľov prenosových/prepravných sústav a iné štruktúry
vytvorené členskými štátmi a Komisiou.
(17)
Zoznam projektov spoločného záujmu pre celú Úniu by
sa mal obmedziť na projekty, ktoré najviac prispievajú k realizácii
strategických prioritných koridorov a oblastí energetickej infraštruktúry. To si vyžaduje, aby Komisia prijala rozhodnutie
o zozname pri súčasnom rešpektovaní práva členských štátov schvaľovať
projekty spoločného záujmu týkajúce sa ich územia. Podľa
analýzy uskutočnenej v sprievodnom hodnotení vplyvu sa počet projektov v
oblasti elektrickej energie odhaduje približne na 100 a v oblasti zemného plynu
na 50.
(18)
Projekty spoločného záujmu by sa mali realizovať čo
najskôr a mali by sa podrobne sledovať a hodnotiť, pričom administratívna
záťaž realizátorov projektov by mala byť čo najmenšia.
Komisia by mala vymenovať európskych koordinátorov pre projekty, ktoré
narážajú na mimoriadne ťažkosti.
(19)
Povoľovacie konania by nemali viesť k
administratívnej záťaži, ktorá nie je úmerná veľkosti alebo zložitosti
projektu, ani by nemali vytvárať prekážky pre rozvoj transeurópskych sietí a
prístup na trh. Európska rada 19. februára 2009 zdôraznila potrebu určiť a
odstrániť prekážky pre investície vrátane zjednodušenia plánovania
a postupov konzultácií. Tieto závery podporila Európska rada zo 4.
februára 2011, ktorá znovu zdôraznila význam zjednodušenia a zlepšenia
povoľovacích konaní pri súčasnom rešpektovaní vnútroštátnych právomocí.
(20)
Projekty spoločného záujmu by mali na vnútroštátnej
úrovni dostať „prioritný štatút“, aby sa zaistilo ich rýchle administratívne
vybavenie. Príslušné orgány posudzujú projekty spoločného záujmu ako projekty
vo verejnom záujme. Povolenie pre projekty, ktoré majú nepriaznivý vplyv na
životné prostredie, by sa malo udeliť z dôvodov nadradeného verejného záujmu,
ak sú splnené všetky podmienky ustanovené v smerniciach 92/43/ES a 2000/60/ES.
(21)
Ustanovenie jediného príslušného orgánu na
vnútroštátnej úrovni, ktorý zjednocuje, alebo koordinuje všetky postupy
vydávania povolení („jednotné kontaktné miesto“) zníži zložitosť, zvýši
efektívnosť a transparentnosť a umožní posilniť spoluprácu medzi členskými
štátmi.
(22)
Napriek tomu, že existujú zavedené normy účasti
verejnosti v postupoch environmentálneho rozhodovania, sú potrebné ďalšie
opatrenia, aby sa zaistili čo najvyššie normy transparentnosti a účasti
verejnosti na všetkých príslušných otázkach postupu vydávania povolení pre
projekty spoločného záujmu.
(23)
Správne a koordinované vykonávanie smernice Rady 85/337/ES
v platnom znení, Aarhuského dohovoru a Dohovoru z Espoo by malo zaistiť
harmonizáciu hlavných zásad pre posudzovanie vplyvov na životné prostredie, a
to aj v cezhraničnom kontexte. Členské štáty by mali koordinovať
posudzovanie projektov spoločného záujmu a podľa možnosti zaistiť spoločné
posúdenie.
(24)
Vzhľadom na naliehavosť rozvoja energetických
infraštruktúr musí zjednodušenie postupov vydávania povolení sprevádzať
jednoznačná lehota, v ktorej majú príslušné orgány prijať rozhodnutie o
výstavbe projektu. Táto lehota by mala stimulovať efektívnejšie vymedzenie a vybavovanie
postupov a za žiadnych okolností by nemala znížiť vysoké štandardy pre ochranu
životného prostredia a účasť občanov.
(25)
Toto nariadenie, najmä ustanovenia o vydávaní
povolení, účasti verejnosti a vykonávaní projektov spoločného záujmu, by
sa malo používať bez toho, aby boli dotknuté medzinárodné právne predpisy a
právne predpisy Únie vrátane ustanovení o ochrane životného prostredia a
zdravia ľudí a ustanovení prijatých podľa spoločnej politiky v oblasti rybného
hospodárstva a spoločnej námornej politiky.
(26)
Základom pre rokovania o príslušnom rozdelení
nákladov by malo byť posúdenie nákladov a výnosov projektov infraštruktúry na
základe harmonizovanej metodiky pre analýzu celej energetickej sústavy
v rámci desaťročných plánov rozvoja siete spracovaných európskymi sieťami
prevádzkovateľov prenosových/prepravných sústav podľa nariadenia Európskeho
parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 z 13. júla 2009 o podmienkach
prístupu do sústavy pre cezhraničné výmeny elektriny[27] a nariadenia Európskeho
parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 z 13. júla 2009 o podmienkach
prístupu do prepravných sietí pre zemný plyn[28]
a preskúmané Agentúrou pre spoluprácu regulačných orgánov v oblasti
energetiky v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č.
713/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa zriaďuje Agentúra pre
spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky[29].
(27)
Na čoraz väčšmi integrovanom vnútornom trhu s
energiou sú na urýchlenie investícií do cezhraničnej infraštruktúry potrebné
jasné a transparentné pravidlá pre rozdelenie nákladov cez hranice. Európska rada 4. februára 2011 pripomenula
dôležitosť podpory regulačného rámca príťažlivého pre investície do sietí so
sadzbami stanovenými na úrovniach zodpovedajúcich finančným potrebám a s
príslušným rozdelením nákladov pre cezhraničné investície so súčasným zvýšením
hospodárskej súťaže a konkurencieschopnosti, najmä európskych odvetví, a
zohľadnením vplyvu na spotrebiteľov.
(28)
Existujúce právne predpisy o vnútornom trhu s
energiou požadujú, aby sadzby za prístup k sieťam zemného plynu a
elektrickej energie poskytovali vhodné stimuly pre investície. Vnútroštátne
regulačné orgány by pri uplatňovaní právnych predpisov o vnútornom trhu s
energiou mali zaistiť, aby stimuly pre projekty spoločného záujmu vrátane
dlhodobých stimulov boli primerané úrovni konkrétneho rizika projektu.
V elektrickej energii sa to vzťahuje najmä na inovačné technológie
prenosu, aby sa umožnilo rozsiahle začlenenie energie z obnoviteľných
zdrojov, zdrojov distribuovanej energie alebo reakcie na dopyt do
prepojených sietí, a na infraštruktúru pre prepravu zemného plynu,
ktorá trhu poskytuje zvýšenú kapacitu alebo väčšiu pružnosť s cieľom umožniť
krátkodobé obchodovanie alebo rezervné zásobovanie v prípade prerušenia
dodávok.
(29)
Európsky energetický program pre obnovu (EEPR)[30] preukázal pridanú hodnotu
využitia pákového efektu súkromného financovania prostredníctvom značnej
finančnej pomoci Únie s cieľom umožniť vykonávanie projektov európskeho
významu. Európska rada 4. februára 2011 uznala, že niektoré projekty energetickej
infraštruktúry si môžu vyžiadať obmedzené verejné financovanie s cieľom
dosiahnuť pákový efekt súkromných finančných prostriedkov. S ohľadom na hospodársku a finančnú krízu
a rozpočtové obmedzenia by sa cielená podpora prostredníctvom grantov a
finančných nástrojov mala rozvíjať na základe ďalšieho viacročného finančného
rámca, ktorý pritiahne nových investorov do prioritných koridorov energetickej
infraštruktúry a súčasne udrží príspevok z rozpočtu Únie na minime.
(30)
Projekty spoločného záujmu v oblasti elektrickej
energie, plynu a oxidu uhličitého by mali byť oprávnené na finančnú pomoc Únie
na štúdie a za splnenia určitých podmienok na práce podľa navrhovaného
nariadenia o nástroji „Spájame Európu“ buď vo forme grantov, alebo vo
forme inovačných finančných nástrojov. Zaistí sa tým, že bude možné poskytnúť
podporu prispôsobenú potrebám pre projekty spoločného záujmu, ktoré nie sú
životaschopné na základe existujúceho regulačného rámca trhových podmienok.
Takáto finančná pomoc by mala zaistiť potrebnú synergiu s financovaním
z nástrojov na základe politík Únie. Energetická infraštruktúra európskeho
významu sa bude financovať najmä z nástroja „Spájame Európu“, zatiaľ čo zo
štrukturálnych fondov sa budú financovať inteligentné distribučné energetické
siete miestneho a regionálneho významu. Tieto dva zdroje financovania sa
budú takto vzájomne dopĺňať.
(31)
Rozhodnutie č. 1364/2006/ES by sa preto malo
zrušiť.
(32)
Keďže cieľ tohto nariadenia, a to rozvoj
a interoperabilita transeurópskych energetických sietí a napojenie na
ne, nemôžu členské štáty uspokojivo dosiahnuť, a tento cieľ možno preto
lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať opatrenia v súlade so zásadou
subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade
so zásadou proporcionality ustanovenou v uvedenom článku toto nariadenie
neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa.
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I –
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti
1.           Toto nariadenie ustanovuje
usmernenia pre včasný rozvoj a interoperabilitu prioritných koridorov a oblastí
transeurópskej energetickej infraštruktúry uvedenej v prílohe I.
2.           Toto nariadenie najmä:
(a)
stanovuje pravidlá pre určenie projektov spoločného
záujmu s cieľom realizovať tieto prioritné koridory a oblasti, ktoré
spadajú do kategórií energetickej infraštruktúry v oblasti elektrickej
energie, plynu, ropy a oxidu uhličitého vymedzených v prílohe II;
(b)
uľahčuje včasnú realizáciu projektov spoločného
záujmu urýchlením vydávania povolení a zvýšením zapojenia verejnosti;
(c)
poskytuje pravidlá pre cezhraničné rozdelenie
nákladov a stimuly pre projekty spoločného záujmu súvisiace s rizikom;
(d)
určuje podmienky pre oprávnenosť projektov
spoločného záujmu na finančnú pomoc Únie podľa [nariadenia Európskeho
parlamentu a Rady o nástroji „Spájame Európu“].
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účel tohto nariadenia sa okrem vymedzení
pojmov uvedených v smerniciach 2009/28/ES, 2009/72/ES a 2009/73/ES,
nariadeniach (ES) č. 713/2009, (ES) č. 714/2009 a (ES) č. 715/2009,
uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:
1.           „energetická infraštruktúra“
znamená fyzické zariadenie určené na umožnenie prenosu a distribúcie
elektrickej energie alebo prepravy a distribúcie plynu, prepravy ropy
alebo oxidu uhličitého alebo skladovanie elektrickej energie či plynu, ktoré
sa nachádza v Únii, alebo spája Úniu s jednou alebo viacerými tretími
krajinami;
2.           „komplexné rozhodnutie“
znamená rozhodnutie prijaté príslušným orgánom s cieľom udeliť alebo
zamietnuť povolenie na stavbu energetickej infraštruktúry súvisiacej
s projektom bez toho, aby boli neskoršie dotknuté akékoľvek následné
rozhodnutia prijaté v súvislosti s udelením prístupu k majetku alebo
postupy na podávanie opravných prostriedkov v správnom alebo súdnom konaní;
3.           „projekt“ znamená jedno alebo
niekoľko vedení, plynovodov, nástrojov, vybavení, zariadení a súvisiacich
infraštruktúr vymedzených v prílohe II, ktorého cieľom je vybudovať novú
energetickú infraštruktúru alebo posilniť či modernizovať existujúcu
energetickú infraštruktúru;
4.           „projekt spoločného záujmu“
znamená projekt, ktorý je potrebný pre realizáciu prioritných koridorov a
oblastí energetickej infraštruktúry ustanovených v prílohe I;
5.           „realizátor projektu“
znamená:
(a)
prevádzkovateľ prenosovej sústavy alebo
prevádzkovateľ distribučnej sústavy či iný prevádzkovateľ alebo investor, ktorý
rozvíja projekt spoločného záujmu; alebo
(b)
ak je niekoľko prevádzkovateľov prenosových sústav,
prevádzkovateľov distribučných sústav, iných prevádzkovateľov, investorov alebo
akákoľvek ich skupina, subjekt s právnou subjektivitou podľa príslušných
vnútroštátnych zákonov, ktorý bol určený zmluvnou úpravou medzi nimi a je
spôsobilý prevziať právne záväzky a finančnú zodpovednosť menom zmluvných strán
zmluvnej úpravy.
KAPITOLA II –
PROJEKTY SPOLOČNÉHO ZÁUJMU
Článok 3
Určenie projektov spoločného záujmu
1.           Komisia zostaví zoznam
projektov spoločného záujmu celej Únie. Zoznam sa podľa potreby preskúma
a aktualizuje každé dva roky. Prvý zoznam sa prijme najneskôr do 31. júla 2013.
2.           Na účel určenia projektov
spoločného záujmu Komisia ustanoví regionálnu skupinu (ďalej len „skupina“)
vymedzenú v oddiele 1 prílohy III na základe každého prioritného koridoru
a oblasti a ich príslušného geografického pokrytia, ako je to uvedené
v prílohe I.
3.           Každá skupina spracuje návrh
zoznamu projektov spoločného záujmu v súlade s postupom ustanoveným v
oddiele 2 prílohy III, v súlade s príspevkom každého projektu k realizácii
prioritných koridorov a oblastí energetickej infraštruktúry uvedených v prílohe
I a v súlade s ich plnením kritérií ustanovených v článku 4. Každý jednotlivý
návrh na projekt spoločného záujmu si vyžaduje schválenie členských štátov, na
ktorých územie sa projekt vzťahuje.
4.           V prípade projektov pre
elektrickú energiu a zemný plyn spadajúcich do kategórií uvedených v bodoch 1 a
2 prílohy II každá skupina najneskôr šesť mesiacov pred termínom prijatia
zoznamu pre celú Úniu uvedeného v odseku 1 predloží Agentúre pre
spoluprácu regulačných orgánov v oblasti energetiky (ďalej len „Agentúra“)
navrhnutý zoznam projektov spoločného záujmu.
V prípade projektov pre ropu a oxid uhličitý
spadajúcich do kategórií uvedených v bodoch 3 a 4 prílohy II každá skupina
najneskôr šesť mesiacov pred termínom prijatia zoznamu pre celú Úniu uvedeného
v odseku 1 predloží Komisii navrhnutý zoznam projektov spoločného záujmu.
5.           V prípade projektov pre
elektrickú energiu a zemný plyn spadajúcich do kategórií uvedených v bodoch 1 a
2 prílohy II agentúra do dvoch mesiacov odo dňa doručenia navrhnutého zoznamu
projektov spoločného záujmu uvedeného v prvom pododseku odseku 4 predloží
Komisii stanovisko k navrhnutým zoznamom projektov spoločného záujmu,
najmä s prihliadnutím k dôslednému uplatňovaniu kritérií ustanovených
v článku 4 vo všetkých podskupinách a výsledkom analýzy uskutočnenej
sieťami ENTSO pre elektrickú energiu a zemný plyn v súlade s bodom 2.6 prílohy
III.
6.           V
prípade projektov pre prepravu ropy a oxidu uhličitého spadajúcich do kategórií
uvedených v bodoch 3 a 4 prílohy II Komisia vyhodnotí uplatňovanie kritérií
uvedených v článku 4. V prípade projektov oxidu uhličitého spadajúcich
do kategórie uvedenej v bode 4 prílohy II Komisia vezme do úvahy aj
potenciál budúceho rozšírenia, aby sa začlenili ďalšie členské štáty.
7.           V nadväznosti na
rozhodnutie Komisie o prijatí uvedenom v odseku 1 sa projekty spoločného
záujmu stanú súčasťou príslušných regionálnych investičných plánov podľa článku
12 nariadení (ES) č. 714/2009 a (ES) č. 715/2009 a príslušných národných
desaťročných plánov rozvoja siete podľa článku 22 smerníc 72/2009/ES a 73/2009/ES
a prípadne iných dotknutých národných plánov infraštruktúry. Projektom sa
poskytne čo najvyššia priorita v každom tomto pláne.
Článok 4
Kritériá pre projekty spoločného záujmu
1.           Projekty spoločného záujmu
musia spĺňať tieto všeobecné kritéria:
(a)
projekt je potrebný pre realizáciu prioritných
koridorov a oblastí energetickej infraštruktúry ustanovených v prílohe I; a
(b)
projekt prejavuje hospodársku, sociálnu a
environmentálnu životaschopnosť; a
(c)
projekt zahŕňa najmenej dva členské štáty tak, že
buď priamo prekračuje hranice jedného alebo viacerých členských štátov, alebo
sa nachádza na území jedného členského štátu a má značný cezhraničný vplyv
vymedzený v bode 1 prílohy IV;
2.           Okrem toho sa na projekty
spoločného záujmu vzťahujú tieto kritériá spadajúce do špecifických
kategórií energetickej infraštruktúry:
(a)
pokiaľ ide o projekty pre prenos a skladovanie
elektrickej energie spadajúce do kategórií uvedených v bode 1 písm. a) až
d) prílohy II, projekt značne prispieva najmenej k jednému
z nasledujúcich špecifických kritérií:
–
integrácia trhu, hospodárska súťaž a flexibilita
systému;
–
udržateľnosť okrem iného pomocou prenosu energie
vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie do hlavných spotrebiteľských
centier a skladovacích miest;
–
interoperabilita a bezpečná prevádzka systému;
(b)
pokiaľ ide o projekty pre plyn spadajúce do
kategórií uvedených v bode 2 prílohy II, projekt značne prispieva najmenej
k jednému z nasledujúcich špecifických kritérií:
–
integrácia trhu, interoperabilita a flexibilita
systému;
–
zabezpečenie dodávok okrem iného diverzifikáciou
zdrojov dodávok, dodávajúcich partnerov a trás;
–
hospodárska súťaž okrem iného diverzifikáciou
zdrojov dodávok, dodávajúcich partnerov a trás;
–
udržateľnosť;
(c)
pokiaľ ide o projekty pre inteligentné siete
elektrickej energie spadajúce do kategórie uvedenej v bode 1 písm. e)
prílohy II, projekt značne prispieva k týmto špecifickým funkciám:
–
integrácia a zapojenie užívateľov siete
s novými technickými požiadavkami s ohľadom na ich ponuku elektrickej
energie a dopyt po nej;
–
efektívnosť a interoperabilita prenosu
a distribúcie elektrickej energie v každodennej prevádzke rozvodných
sietí;
–
bezpečnosť sietí, kontrola systému a kvalita
dodávok;
–
optimalizované plánovanie budúcich nákladovo
efektívnych investícií do siete;
–
fungovanie trhu a služby pre spotrebiteľov;
–
zapojenie používateľov do riadenia ich využívania
energie;
(d)
pokiaľ ide o projekty pre dopravu ropy spadajúce do
kategórií uvedených v bode 3 prílohy II, projekt značne prispieva najmenej
k jednému z nasledujúcich špecifických kritérií:
–
zabezpečenie dodávok znižujúce závislosť od jedného
zdroja alebo trasy dodávok;
–
efektívne a udržateľné využívanie zdrojov
zmierňovaním environmentálnych rizík;
–
interoperabilita;
(e)
pokiaľ ide o projekty pre dopravu oxidu uhličitého
spadajúce do kategórií uvedených v bode 4 prílohy II, projekt značne prispieva
najmenej k jednému z týchto troch špecifických kritérií:
–
vyhýbanie sa emisiám oxidu uhličitého pri
najmenších nákladoch so súčasným zachovaním bezpečnosti dodávok energie;
–
zvýšenie odolnosti a bezpečnosti dopravy oxidu
uhličitého;
–
efektívne využívanie zdrojov umožnením spojenia
viacerých zdrojov CO2 a skladovacích miest prostredníctvom
spoločnej infraštruktúry a minimalizovaním environmentálnej záťaže
a rizík.
3.           Pokiaľ
ide o projekty spadajúce do kategórií uvedených v bodoch 1 až 3 prílohy II,
kritéria vymenované v tomto článku sa posudzujú v súlade
s ukazovateľmi uvedenými v bodoch 2 až 5 prílohy IV.
4.           Pri zostavovaní poradia
projektov prispievajúcich k realizácii tej istej priority sa náležitá pozornosť
venuje aj naliehavosti každého navrhnutého projektu, aby sa splnili ciele
energetickej politiky týkajúce sa integrácie a konkurencieschopnosti trhu,
udržateľnosti a zabezpečeniu dodávok, počtu členských štátov dotknutých každých
projektom a jeho komplementárnosti s ohľadom na ostatné navrhnuté
projekty. V prípade projektov spadajúcich do kategórie uvedenej v bode 1
písm. e) prílohy II sa náležitá pozornosť venuje aj počtu používateľov
dotknutých projektom, ročnej spotrebe energie a podielu výroby
z dopraviteľných zdrojov v oblasti pokrytej týmito používateľmi.
Článok 5
Realizácia a monitorovanie
1.           Realizátori projektov
realizujú projekty spoločného záujmu podľa realizačného plánu, ktorý zahŕňa
harmonogram štúdií uskutočniteľnosti a projektových štúdií, zákonné schválenie,
výstavbu a uvedenie do prevádzky a harmonogram vydania povolení uvedený v
článku 11 ods. 3. Prevádzkovatelia prenosových sústav, prevádzkovatelia
distribučných sústav či iní prevádzkovatelia vykonávajú projekty spoločného
záujmu vo svojej oblasti.
2.           Agentúra a skupiny sledujú
pokrok dosiahnutý v realizácii projektov spoločného záujmu. Skupiny môžu
požadovať ďalšie informácie v súlade s odsekmi 3, 4 a 5, overovať poskytnuté
informácie na mieste a v prípade potreby zvolávať porady
s príslušnými stranami. Skupiny môžu taktiež požiadať agentúru, aby
napomáhala realizácii projektov spoločného záujmu.
3.           Do 31. marca každého roku
nasledujúceho po roku výberu projektu spoločného záujmu podľa článku 4
realizátori projektu predložia agentúre výročnú správu za každý projekt
spadajúci do kategórií uvedených v bodoch 1 a 2 prílohy II, alebo
v prípade projektov spadajúcich do kategórií uvedených v bodoch 3
a 4 prílohy II ju predložia príslušnej skupine. Táto správa podrobne
uvedie:
(a)
pokrok dosiahnutý v rozvoji a výstavbe
projektu a v jeho uvádzaní do prevádzky, najmä čo sa týka
vydávania povolení a konzultačných postupov;
(b)
prípadné oneskorenia v porovnaní s realizačným
plánom a iné ťažkosti, ktoré sa vyskytli.
4.           Agentúra do troch mesiacov od
doručenia výročných správ predloží skupinám konsolidovanú správu za projekty
spoločného záujmu spadajúce do kategórií uvedených v bodoch 1 a 2
prílohy II s hodnotením dosiahnutého pokroku a prípadne
s navrhnutím opatrení na prekonanie oneskorení a ťažkostí, ktoré sa
vyskytli. V súlade s ustanoveniami článku 6 ods. 8 a článku 9 nariadenia
(ES) č. 713/2009 hodnotenie zahrnie aj dôsledné vykonávanie plánov rozvoja
siete v celej Únii s ohľadom na prioritné koridory a oblasti energetickej
infraštruktúry uvedené v prílohe I.
5.           Príslušné dotknuté orgány
uvedené v článku 9 po doručení výročných správ uvedených v odseku 3 podajú
každý rok na zasadnutí správu príslušnej skupine o stave a prípadne o
oneskoreniach vo vykonávaní projektov spoločného záujmu nachádzajúcich sa na
ich príslušnom území.
6.           Ak sa uvedenie projektu
spoločného záujmu do prevádzky oneskorí bez dostatočného odôvodnenia o viac ako
dva roky v porovnaní s realizačným plánom:
(a)
Realizátor tohto projektu akceptuje investície
jedného alebo niekoľkých iných prevádzkovateľov alebo investorov na vykonávanie
projektu. Prevádzkovateľ sústavy, v oblasti ktorého sú investície umiestnené,
poskytne vykonávajúcim prevádzkovateľom alebo investorom všetky informácie
potrebné na realizáciu investícií, napojí nové aktíva na prenosovú sieť a
všeobecne vynaloží čo najväčšie úsilie, aby napomohol realizácii investícií a
bezpečnému, spoľahlivému a účinnému fungovaniu a údržbe projektu spoločného
záujmu.
(b)
Komisia môže uverejniť výzvu na predloženie návrhov
na výstavbu projektu v dohodnutom termíne otvorenú pre každého realizátora
projektu.
7.           Projekt spoločného záujmu
môže byť vyradený zo zoznamu projektov spoločného záujmu celej Únie
v súlade s postupom ustanoveným v článku 3 ods. 1 druhej vete,
ak:
(a)
analýza nákladov a výnosov celej energetickej sústavy
uskutočnená sieťami ENTSO v súlade s bodom 6 prílohy III neprinesie
kladný výsledok pre projekt;
(b)
projekt už nie je zaradený do desaťročného plánu
rozvoja siete;
(c)
zaradenie do zoznamu uvedeného v článku 3 ods. 1
vychádzalo z nesprávnych informácií, ktoré boli určujúcim faktorom pre
rozhodnutie;
(d)
projekt nie je v súlade s existujúcimi právnymi
predpismi Únie.
Projekty vyradené zo zoznamu pre celú Úniu
strácajú všetky práva a zbavujú sa všetkých povinností vyplývajúcich
z tohto nariadenia pre projekty spoločného záujmu. Tento článok sa
nedotkne žiadneho financovania poskytnutého Úniou pre projekt pred rozhodnutím
o jeho vyradení.
Článok 6
Európski koordinátori
1.           Ak projekt spoločného záujmu
naráža na značné ťažkosti vo vykonávaní, Komisia môže vymenovať európskeho
koordinátora až na dobu jedného roku, ktorú môže dvakrát predĺžiť.
2.           Európsky koordinátor plní
tieto úlohy:
(a)
podporuje projekty, pre ktoré bol určený za
európskeho koordinátora, a cezhraničný dialóg medzi realizátormi projektu
a všetkými dotknutými zúčastnenými stranami;
(b)
v prípade potreby pomáha všetkých stranám
v konzultáciách s príslušnými zúčastnenými stranami
a v získaní potrebných povolení pre projekty;
(c)
zabezpečuje, aby dotknuté členské štáty poskytovali
príslušnú podporu a strategické usmerňovanie pre prípravu
a vykonávanie projektov;
(d)
každý rok predkladá Komisii správu o pokroku
projektov a o ťažkostiach a prekážkach, ktoré pravdepodobne značne
oddialia termín uvedenia projektov do prevádzky. Komisia predloží správu
príslušným skupinám a Európskemu parlamentu.
3.           Európsky koordinátor sa
vyberá na základe jeho skúseností s ohľadom na konkrétne úlohy, ktoré sú mu
uložené pre príslušné projekty.
4.           V rozhodnutí
o vymenovaní európskeho koordinátora sa ustanoví pôsobnosť s uvedením
doby trvania mandátu, konkrétne úlohy, zodpovedajúce termíny
a metodika, ktorú treba dodržiavať. Koordinačné úsilie je úmerné
zložitosti a odhadnutým nákladom na projekty.
5.           Dotknuté členské štáty
spolupracujú s európskym koordinátorom na plnení jeho úloh uvedených v odsekoch
2 a 4.
KAPITOLA III –
Vydávanie povolení a zapojenie verejnosti
Článok 7
Režim spoločného záujmu
1.           S cieľom urýchliť postupy
vydávania povolení a zvýšiť účasť verejnosti sa ustanovenia tejto kapitoly
uplatňujú na všetky projekty spoločného záujmu.
Článok 8
„Prioritný štatút“ projektov spoločného záujmu
1.           Projektom spoločného záujmu
sa udeľuje štatút čo najvyššieho vnútroštátneho významu a ako
s takými sa s nimi zaobchádza v postupoch vydávania povolení, ak
je takéto zaobchádzanie ustanovené vo vnútroštátnych predpisoch vzťahujúcich sa
na zodpovedajúci typ energetickej infraštruktúry.
2.           Prijatím zoznamu projektov
spoločného záujmu celej Únie sa ustanoví verejný záujem a potreba týchto
projektov v dotknutých členských štátoch a ako také ich potvrdia všetky
príslušné strany.
3.           S cieľom zaistiť efektívne
administratívne spracovanie spisov týkajúcich sa projektov spoločného záujmu
realizátori projektov a všetky dotknuté orgány zabezpečia, aby sa tieto spisy
vybavovali s čo najväčšou prioritou, pokiaľ ide o pridelené zdroje.
4.           Členské štáty do deviatich
mesiacov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia príjmu opatrenia na
zjednodušenie postupov posúdenia vplyvu na životné prostredie s cieľom
splniť lehoty ustanovené v článku 11 a znížiť administratívnu záťaž spojenú
s realizáciou projektov spoločného záujmu. Tieto opatrenia sa nedotknú
záväzkov vyplývajúcich z právnych predpisov Únie.
Komisia do troch mesiacov od nadobudnutia
účinnosti tohto nariadenia vydá usmernenia na podporu členských štátov v určení
príslušných opatrení a zaistení jednotného uplatňovania postupov posúdenia
vplyvu na životné prostredie vyžadovanom podľa právnych predpisov EÚ pri
projektoch spoločného záujmu.
5.           Pokiaľ
ide o vplyv na životné prostredie riešený v článku 6 ods. 4 smernice 92/43/ES a
článku 4 ods. 7 smernice 2000/60/ES, projekty spoločného záujmu sa považujú
za projekty vo verejnom záujme a môžu sa považovať za projekty
„nadriadeného verejného záujmu”, ak sú splnené všetky podmienky ustanovené v
uvedených smerniciach.
Ak by bolo potrebné stanovisko Komisie v súlade so
smernicou 92/43/ES, Komisia a príslušný orgán na základe článku 9 zaistia,
aby rozhodnutie týkajúce sa projektu „nadriadeného verejného záujmu“ bolo
prijaté v lehote podľa článku 11 ods. 1.
Článok 9
Organizácia postupu vydávania povolení
1.           Každý členský štát do
šiestich mesiacov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia určí jeden
vnútroštátny príslušný organ, ktorý zodpovedá za uľahčovanie a koordináciu
postupu vydávania povolení pre projekty spoločného záujmu
a za plnenie príslušných úloh postupu vydávania povolení tak, ako sú
vymedzené v tejto kapitole.
2.           Príslušný organ koordinuje
postup vydávania povolení a bez toho, aby boli dotknuté príslušné požiadavky
podľa právnych predpisov Únie a medzinárodných právnych predpisov, vydáva
komplexné rozhodnutie v lehote uvedenej v článku 11 ods. 1 podľa jednej
zo schém uvedených nižšie:
(a)
Integrovaná schéma: Komplexné rozhodnutie vydané
príslušným orgánom je jediné právne záväzné rozhodnutie vyplývajúce zo
zákonného postupu vydávania povolení. Ak sa projekt dotýka iných orgánov, tieto
orgány môžu poskytnúť svoje stanovisko v súlade s vnútroštátnymi právnymi
predpismi ako vklad do postupu, ktoré príslušný orgán vezme do úvahy.
(b)
Koordinovaná schéma: Komplexné rozhodnutie môže
zahŕňať viaceré jednotlivé, právne záväzné rozhodnutia vydané príslušným
orgánom a inými dotknutými orgánmi. Príslušný orgán ustanoví v každom
jednotlivom prípade primeranú lehotu, v ktorej musia byť jednotlivé
rozhodnutia vydané. Príslušný orgán môže prijať jednotlivé rozhodnutie menom
iného dotknutého vnútroštátneho orgánu, ak sa rozhodnutie tohto orgánu
neposkytne v termíne a ak oneskorenie nemožno primerane odôvodniť.
Príslušný orgán môže zrušiť jednotlivé rozhodnutie iného vnútroštátneho orgánu,
ak je toho názoru, že rozhodnutie nie je dostatočne zdôvodnené, pokiaľ ide o
základné dôkazy predložené príslušným orgánom. Príslušný orgán zaistí, aby sa
dodržiavali zodpovedajúce požiadavky podľa medzinárodných právnych predpisov
a právnych predpisov Únie, a svoje rozhodnutie musí riadne zdôvodniť.
3.           Ak si
projekt spoločného záujmu vyžaduje, aby rozhodnutia boli prijaté v dvoch alebo
viacerých členských štátoch, dotyčné príslušné orgány urobia potrebné kroky pre
efektívnu a účinnú vzájomnú spoluprácu a koordináciu, vrátane dodržiavania
Dohovoru z Espoo a ustanovení uvedených v čl. 11 ods. 3. Členské štáty sa
usilujú zaistiť spoločné postupy, najmä pokiaľ ide o posúdenie vplyvu na
životné prostredie.
4.           Členské štáty sa usilujú
zaistiť, aby sa odvolania, ktoré napadajú vecnú alebo procesnú zákonnosť
komplexného rozhodnutia, vybavovali čo najefektívnejším spôsobom.
Článok 10
Transparentnosť a zapojenie verejnosti
1.           Príslušný orgán s cieľom
zvýšiť transparentnosť pre všetky dotknuté zúčastnené strany do deviatich
mesiacov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia uverejní príručku postupov
pre postup vydávania povolení vzťahujúcu sa na projekty spoločného záujmu.
Príručka sa v prípade potreby aktualizuje a sprístupní verejnosti. Príručka
musí obsahovať najmenej informácie uvedené v bode 1 prílohy VI.
2.           Bez toho, aby boli dotknuté
akékoľvek požiadavky na základe Aarhuského dohovoru a Dohovoru z Espoo a
súvisiace právne predpisy Únie, všetky strany zapojené do postupu
vydávania povolení dodržia zásady zapojenia verejnosti ustanovené v bode 2
prílohy VI.
3.           Realizátor projektu do troch
mesiacov od začatia postupu vydávania povolení podľa článku 11 ods. 1 písm. a)
spracuje a príslušnému orgánu predloží koncepciu zapojenia verejnosti.
Príslušný orgán buď požiada o úpravy, alebo koncepciu účasti verejnosti do
jedného mesiaca schváli. Koncepcia musí obsahovať najmenej informácie uvedené v
bode 3 prílohy VI.
4.           Realizátor projektu alebo
príslušný orgán, pokiaľ je to ustanovené vnútroštátnymi predpismi, uskutoční
najmenej jednu verejnú konzultáciu pred predložením žiadosti príslušnému orgánu
podľa článku 11 ods. 1 písm. a). Na verejnej konzultácii sa zúčastnené strany
uvedené v bode 2 písm. a) prílohy VI v počiatočnom štádiu informujú o projekte
a určí sa najvhodnejšia lokalita alebo trasa a príslušné otázky, ktoré treba
riešiť v žiadosti. Minimálne formy týchto verejných konzultácií sú uvedené
v bode 4 prílohy VI. Realizátor projektu pred predložením žiadosti spracuje
správu, ktorá zhrnie výsledky činností týkajúce sa zapojenia verejnosti
a predloží ju spolu so žiadosťou príslušnému orgánu, ktorý tieto výsledky
náležite zohľadní pri prijímaní komplexného rozhodnutia.
5.           V prípade projektov
prekračujúcich hranice dvoch alebo viacerých členských štátov sa konzultácie
podľa odseku 4 uskutočnia v každom dotknutom členskom štáte najneskôr do
dvoch mesiacov odo dňa otvorenia prvej verejnej konzultácie v jednom z týchto
členských štátov.
6.           Pri projektoch, ktoré
pravdepodobne budú mať značné nepriaznivé cezhraničné vplyvy v jednom
alebo viacerých susedných členských štátoch, na ktoré sa vzťahuje článok 7
smernice 85/337/EHS a Dohovor z Espoo, sa vyššie uvedené informácie dajú
k dispozícii príslušnému orgánu susedných členských štátov. Príslušný
organ susedných členských štátov uvedie, či sa chce zúčastniť na príslušných
postupoch verejných konzultácií.
7.           Realizátor
projektu alebo v prípade, ak to stanovia vnútroštátne právne predpisy,
príslušný orgán vytvorí a pravidelne aktualizuje internetovú stránku
projektu, na ktorej uverejňuje príslušné informácie o projekte
a ktorá obsahuje odkaz na internetovú stránku Komisie a spĺňa požiadavky
ustanovené v bode 5 prílohy VI. Dôvernosť citlivých obchodných informácií musí
byť zachovaná.
Realizátori projektu okrem toho uverejnia
príslušné informácie za pomoci iných vhodných informačných prostriedkov, ku
ktorým má verejnosť otvorený prístup.
Článok 11
Doba trvania a vykonávanie postupu vydávania povolení
1.           Doba trvania postupu
vydávania povolení sa skladá z dvoch fáz a nesmie prekročiť dobu troch rokov:
(a)
Postup pred podaním žiadosti, vymedzený ako doba
medzi začatím postupu vydávania povolení a doručením predložených
dokumentov žiadosti príslušnému orgánu, nesmie prekročiť dva roky.
Na účel začatia postupu vydávania povolení
realizátori projektu oznámia projekt príslušnému orgánu dotknutých členských
štátov v písomnej forme a zahrnú primerane podrobný popis projektu.
Príslušný orgán najneskôr dva týždne po doručení oznámenia príjme oznámenie
v písomnej forme, alebo ho zamietne, ak je toho názoru, že projekt nie je
dostatočne zrelý na začatie postupu vydania povolení. V prípade zamietnutia
príslušný orgán svoje rozhodnutie zdôvodní. Dátum podpisu prijatia oznámenia
príslušným orgánom slúži ako dátum začatia postupu vydávania povolení. Ak sú
dotknuté dva alebo viacej členských štátov, dátum prijatia oznámenia posledným
dotknutým príslušným orgánom slúži ako dátum začatia postupu vydávania
povolení.
(b)
Zákonný postup vydávania povolení vymedzený ako
doba od doručenia predloženej žiadosti do prijatia komplexného rozhodnutia
príslušným orgánom, nesmie prekročiť jeden rok. Členské štáty môžu ustanoviť
kratšiu lehotu, ak to považujú za vhodné.
2.           Príslušný
organ do dvoch mesiacov od začatia postupu vydávania povolení podľa odseku 1
písm. a) v úzkej spolupráci s inými dotknutými orgánmi určí rozsah materiálu
a úroveň podrobných informácií, ktoré má predložiť realizátor projektu ako
súčasť žiadosti, s cieľom použiť ich pre komplexné rozhodnutie. Kontrolný
zoznam uvedený v bode 1 písm. e) prílohy VI slúži ako základ pre toto
určenie. S týmto cieľom sa koná najmenej jedno zasadnutie príslušného
orgánu s realizátorom projektu, a ak to príslušný orgán považuje za
vhodné, tak aj s inými dotknutými orgánmi a zúčastnenými stranami.
Podrobný popis žiadosti, ktorý obsahuje výsledky tohto zasadnutia, sa zašle
realizátorovi projektu a sprístupní pre verejnosť najneskôr do jedného mesiaca
po zasadnutí.
3.           Príslušný organ do troch
mesiacov od začatia postupu vydávania povolení podľa odseku 1 písm. a) v úzkej
spolupráci s realizátorom projektu a inými dotknutými orgánmi a s
prihliadnutím na výsledky činností vykonávaných podľa odseku 2 spracuje
podrobný harmonogram postupu vydávania povolení, ktorý určuje najmenej:
(a)
rozhodnutia a stanoviská, ktoré sa majú získať;
(b)
dotknuté orgány, zúčastnené strany a verejnosť;
(c)
jednotlivé etapy postupu a dobu ich trvania;
(d)
hlavné míľniky, ktoré treba dosiahnuť, a ich lehoty
s ohľadom na prijatie komplexného rozhodnutia;
(e)
zdroje plánované orgánmi a prípadné potreby ďalších
zdrojov.
V prípade projektov prekračujúcich hranice medzi
dvoma alebo viacerými členskými štátmi príslušné orgány dotknutých členských
štátov zosúladia svoje harmonogramy a spracujú spoločný harmonogram.
4.           Realizátor projektu zaistí,
aby žiadosť bola úplná a mala príslušnú kvalitu a čo najskôr v priebehu postupu
pred podaním žiadosti k nej získa stanovisko príslušného orgánu. Realizátor
projektu spolupracuje s príslušným orgánom na dodržaní termínov a podrobného
harmonogramu vymedzených v odseku 3.
5.           Príslušný orgán do jedného
mesiaca od doručenia žiadosti v prípade potreby ďalej požiada, aby
realizátor projektu predložil chýbajúce informácie, ktoré sa môžu zaoberať len
problematikou uvedenou v podrobnom popise žiadosti. Príslušný orgán
schváli žiadosť v písomnej forme do jedného mesiaca od doručenia úplnej
žiadosti. Potom možno požiadať o ďalšie informácie, len ak je to zdôvodnené
novými okolnosťami a ak to príslušný orgán riadne vysvetlí.
6.           V prípade, že uplynie
lehota pre komplexné rozhodnutie, príslušný orgán predloží príslušnej skupine
opatrenia, ktoré boli alebo majú byť prijaté s cieľom ukončiť postup
vydávania povolení s čo najmenším zdržaním. Skupina môže príslušný organ
požiadať, aby jej pravidelne podával správu o pokroku dosiahnutom
v tomto ohľade.
7.           Lehoty
uvedené v ustanoveniach vyššie sa nedotknú záväzkov vyplývajúcich
z medzinárodných právnych predpisov a právnych predpisov Únie.
KAPITOLA IV –
Regulačné zaobchádzanie
Článok 12
Analýza nákladov a výnosov celého energetického systému
1.           Do jedného mesiaca od
nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia európska sieť prevádzkovateľov
prenosových sústav (ENTSO) pre elektrickú energiu a európska sieť
prevádzkovateľov prepravných sústav (ENTSO) pre zemný plyn predložia agentúre
a Komisii svoju príslušnú metodiku vrátane modelovania siete a trhu
pre harmonizovanú analýzu nákladov a výnosov celej energetickej sústavy na
úrovni celej Únie pri projektoch spoločného záujmu spadajúcich do kategórií
uvedených v bode 1 písm. a) až d) a v bode 2 prílohy II.
2.           Metodika sa spracuje v súlade
so zásadami ustanovenými v prílohe V. Agentúra po oficiálnych
konzultáciách s organizáciami zastupujúcimi všetky zúčastnené strany poskytne Komisii
do troch mesiacov odo dňa doručenia metodiky stanovisko k metodike.
3.           Komisia do troch mesiacov od
doručenia stanoviska agentúry poskytne stanovisko k metodike.
4.           Siete ENTSO pre elektrickú
energiu a ENTSO pre zemný plyn do troch mesiacov odo dňa doručenia stanoviska
Komisie svoju metodiku zodpovedajúcim spôsobom upravia a predložia ju
Komisii na schválenie.
5.           Siete ENTSO pre elektrickú
energiu a ENTSO pre zemný plyn do dvoch týždňov od schválenia metodiky
Komisiou ju uverejnia na svojich internetových stránkach. Na požiadanie zašlú
Komisii a agentúre v dostatočne presnej forme zodpovedajúce súbory
vstupných údajov vymedzených v bode 1 prílohy V a iné príslušné údaje
o sieti, výkonových tokoch a trhu v súlade s vnútroštátnymi právnymi
predpismi a príslušnými dohodami o mlčanlivosti. Údaje sú platné ku dňu
žiadosti. Komisia a agentúra zabezpečia, aby aj ony, aj akákoľvek iná
strana, ktorá pre ne vykonáva analytické práce na základe týchto údajov,
dodržiavali mlčanlivosť v súvislosti s prijatými údajmi.
6.           Metodika sa pravidelne
aktualizuje a zdokonaľuje s dodržaním postupu ustanoveného
v odsekoch 1 až 5. Agentúra po oficiálnych konzultáciách
s organizáciami zastupujúcimi všetky príslušné zúčastnené strany
a Komisiu môže o také aktualizácie a zdokonalenia požiadať s
náležitým odôvodnením.
7.           Metodika
sa uplatňuje na analýzu nákladov a výnosov na základe všetkých ďalších
desaťročných plánov rozvoja siete pre elektrickú energiu alebo plyn
spracovaných európskymi sieťami prevádzkovateľov prenosových/prepravných sústav
(ENTSO) pre elektrickú energiu a plyn podľa článku 8 nariadenia (ES) č. 714/2009
a nariadenia (ES) č. 715/2009.
8.           Do 31. decembra 2016 siete
ENTSO pre elektrickú energiu a ENTSO pre zemný plyn predložia Komisii a
agentúre spoločný model trhu s elektrickou energiou a zemným plynom a
model siete elektrickej energie a plynu, vrátane ich prenosu/prepravy aj
skladovania a so zahrnutím priorít určených v prílohe I
a spracovaných v súlade so zásadami ustanovenými v prílohe V. Keď Komisia
schváli tento model v súlade s postupom ustanoveným v odsekoch 2 až 4, začlení
sa model do metodiky.
Článok 13
Umožnenie investícii s cezhraničnými vplyvmi
1.           Investičné náklady týkajúce
sa projektu spoločného záujmu, ktorý spadá do kategórií uvedených v bode 1
písm. a) až d) a v bode 2 prílohy II, nesú prevádzkovatelia
prenosových/prepravných sústav členských štátov, pre ktorých má projekt čistý
kladný efekt, a zaplatia ich užívatelia siete v sadzbách za prístup na sieť.
Ustanovenia tohto článku sa nevzťahujú na projekty
spoločného záujmu, ktorým bola udelená výnimka podľa článku 36 smernice 2009/73/ES
alebo článku 17 nariadenia (ES) č. 714/2009.
2.           Vnútroštátne regulačné orgány
pri stanovovaní alebo schvaľovaní sadzieb v súlade s článkom 37 ods. 1
písm. a) smernice 2009/72/ES a článkom 41 ods. 1 písm. a) smernice 2009/73/ES
zohľadnia skutočné náklady, ktoré prevádzkovateľovi prenosovej sústavy alebo
inému realizátorovi projektu vznikli v dôsledku investícií
a cezhraničného rozdelenia príslušných nákladov uvedených v odseku 3,
pokiaľ tieto náklady zodpovedajú nákladom efektívneho a štrukturálne
zrovnateľného prevádzkovateľa.
3.           Bez
toho, aby boli dotknuté investície do projektov spoločného záujmu, vnútroštátne
regulačné orgány vo vzájomnej dohode s dotknutými prevádzkovateľmi prenosových
sústav spoločne schvália investície a rozhodnú o cezhraničnom rozdelení
príslušných nákladov na projekty spoločného záujmu alebo ich balíky, ako aj o
začlenení investičných nákladov do sadzieb za prenos/prepravu.
4.           Realizátori
projektu spoločného záujmu, ktorý spadá do kategórií uvedených
v bode 1 písm. a) až d) a v bode 2 prílohy II, pravidelne
informujú príslušné vnútroštátne regulačné orgány o pokroku tohto projektu
a o určení nákladov a vplyvov, ktoré s ním súvisia. Len čo projekt spoločného
záujmu vybraný podľa článku 3 a spadajúci do kategórií uvedených v bode 1 písm.
a) až d) a v bode 2 prílohy II dosiahne dostatočnú zrelosť, realizátor projektu
predloží príslušným vnútroštátnym regulačným orgánom žiadosť o investície
vrátane cezhraničného rozdelenia nákladov a pripojí k nej:
(a)
analýzu nákladov a výnosov na základe metodiky
spracovanej podľa článku 12; a
(b)
podnikateľský plán hodnotiaci finančnú
životaschopnosť projektu vrátane vybraného finančného riešenia
a v prípade projektov spoločného záujmu spadajúcich do kategórie
uvedenej v bode 2 prílohy I výsledky testovania trhu.
Ak projekt podporuje niekoľko prevádzkovateľov
alebo investorov, predložia žiadosť spoločne.
V prípade projektov obsiahnutých v prvom zozname
projektov spoločného záujmu celej Únie realizátori projektov predložia žiadosť
do 30. septembra 2013.
Vnútroštátne regulačné orgány zašlú agentúre pre
informáciu kópiu každého investičného projektu bezodkladne po jeho doručení.
Vnútroštátne regulačné orgány a agentúra
zachovávajú dôvernosť citlivých obchodných informácií.
5.           Dotknuté vnútroštátne
regulačné orgány po konzultácii s príslušnými realizátormi projektov do
šiestich mesiacov odo dňa, keď posledný z dotknutých vnútroštátnych
regulačných orgánov dostal poslednú žiadosť, príjmu spoločné rozhodnutie
o rozdelení nákladov, ktoré má pri tomto projekte pokryť každý
prevádzkovateľ sústavy, ako aj o ich začlenení do sieťových sadzieb.
Vnútroštátne regulačné orgány sa môžu rozhodnúť rozdeliť iba časť nákladov,
alebo rozdeliť náklady medzi balíkom niekoľkých projektov spoločného záujmu.
V rozhodnutí o rozdelení nákladov cez hranice sa
zohľadnia ekonomické, sociálne a environmentálne náklady a výnosy
projektov v príslušných členských štátoch a prípadná potreba
finančnej podpory.
Vnútroštátne regulačné orgány toto rozhodnutie
bezodkladne oznámia agentúre spolu so všetkými relevantnými informáciami
týkajúcimi sa daného rozhodnutia. Informácie obsahujú najmä podrobné dôvody, na
základe ktorých boli náklady rozdelené medzi členské štáty, napríklad:
(a)
hodnotenie určených účinkov, vrátane účinkov
týkajúcich sa sieťových sadzieb, na každý dotknutý členský štát;
(b)
hodnotenie podnikateľského plánu uvedeného v odseku
4 písm. b);
(c)
pozitívne vonkajšie účinky pre región alebo celú
Úniu, ktoré by projekt vytvoril;
(d)
výsledok konzultácie s dotknutými realizátormi
projektov.
Rozhodnutie o rozdelení nákladov sa uverejní.
6.           Ak dotknuté vnútroštátne
regulačné orgány nedosiahnu dohodu o investičnej žiadosti do šiestich
mesiacov odo dňa, kedy posledný z dotknutých vnútroštátnych orgánov dostal
žiadosť, ihneď o tom informujú agentúru.
V tomto prípade, alebo na spoločnú žiadosť
príslušných vnútroštátnych regulačných orgánov, agentúra do troch mesiacov odo
dňa, keď jej bola investičná žiadosť postúpená, príjme rozhodnutie o nej
vrátane cezhraničného rozdelenia nákladov uvedených v odseku 4, a aj
o spôsobe, ako sa náklady na investície odrazia v sadzbách.
Pred prijatím takéhoto rozhodnutia uskutoční
agentúra konzultácie s dotknutými vnútroštátnymi regulačnými orgánmi a realizátormi
projektov. Trojmesačná lehota uvedená v druhom pododseku sa môže predĺžiť
o ďalšie dva mesiace, ak agentúra potrebuje získať doplňujúce informácie. Táto
dodatočná lehota začína plynúť dňom nasledujúcim po doručení úplných
informácií.
Rozhodnutie o rozdelení nákladov sa uverejní.
7.           Agentúra
ihneď zašle Komisii kópiu všetkých rozhodnutí spolu so všetkými relevantnými
informáciami týkajúcimi sa každého rozhodnutia. Tieto informácie sa môžu
predložiť v súhrnnej forme. Všetci príjemcovia zachovávajú dôvernosť citlivých
obchodných informácií.
8.           Toto rozdelenie nákladov sa
nedotkne práva prevádzkovateľov prenosových/prepravných sústav uplatňovať
a vnútroštátnych regulačných orgánov schvaľovať poplatky za prístup
k sieťam podľa článku 32 smernice 2009/72/ES a smernice 2009/73 ES,
článku 14 nariadenia (ES) č. 714/2009 a článku 13 nariadenia (ES) č. 715/2009.
Článok 14
Stimuly
1.           Ak realizátor projektu
vyvoláva väčšie riziká pre rozvoj, výstavbu, prevádzku alebo údržbu projektu spoločného
záujmu spadajúceho do kategórií uvedených v bodoch 1 a 2 prílohy II
v porovnaní s rizikami obvykle spôsobenými zrovnateľným projektom
infraštruktúry, okrem projektov elektriny vyrábanej z vody v prečerpávacích
vodných elektrárňach, a ak sa na tieto riziká nevzťahuje oslobodenie podľa
článku 36 smernice 2009/73/ES alebo článku 17 nariadenia (ES) č. 714/2009,
vnútroštátne regulačné orgány zaistia, aby pri uplatňovaní článku 37 ods. 8
smernice 2009/72/ES, článku 41 ods. 8 smernice 2009/73/ES, článku 14 nariadenia
(ES) č. 714/2009 a článku 13 nariadenia (ES) č. 715/2009 bola projektu
poskytnutá príslušná pomoc.
2.           Rozhodnutie vnútroštátnych
regulačných orgánov o poskytnutí takejto pomoci zohľadní výsledky analýzy
nákladov a výnosov na základe metodiky spracovanej podľa článku 12 a najmä
pozitívne vonkajšie účinky pre región alebo celú Úniu vytvárané projektom.
Vnútroštátne regulačné orgány pri porovnávaní alternatívy s menším rizikom
ďalej analyzujú špecifické riziká vyvolané realizátormi projektov, prijaté
zmierňovacie opatrenia a odôvodnenie tohto rizikového profilu so zreteľom na
čistý kladný efekt zaistený projektom. Oprávnené riziká zahŕňajú najmä riziká
spojené s novými prenosovými technológiami tak na pobreží, ako aj na mori,
riziká spojené s nedostatočnou úhradou nákladov a riziká vývoja.
3.           Pomoc poskytnutá rozhodnutím
zohľadní špecifický charakter vyvolaného rizika a jeho úhrady:
(a)
pravidlá pre anticipujúce investície; alebo
(b)
pravidlá pre uznávanie skutočne vzniknutých
nákladov pred uvedením projektu do prevádzky; alebo
(c)
pravidlá pre zaistenie ďalšej návratnosti kapitálu
investovaného do projektu; alebo
(d)
iné opatrenia, ktoré sa považujú za potrebné a
vhodné.
4.           Do 31. decembra 2013 agentúra
vydá usmernenia v súlade s článkom 7 ods. 2 nariadenia (ES) č. 713/2009:
(a)
týkajúce sa pomoci uvedenej v odseku 1 na základe
referenčného porovnania osvedčených postupov uskutočneného vnútroštátnymi
regulačnými orgánmi
(b)
týkajúce sa spoločnej metodiky hodnotenia
vzniknutých vyšších rizík investícií do projektov prenosu elektrickej energie a
prepravy zemného plynu.
5.           Každý vnútroštátny regulačný
orgán uverejní do 31. júla 2013 svoju metodiku a kritériá používané na
hodnotenie investícií do projektov prenosu elektrickej energie a prepravy
zemného plynu a vyšších rizík, ktoré vyvolávajú.
6.           Komisia môže vydať usmernenia
týkajúce sa stimulov ustanovených v tomto článku v súlade
s článkom 18 ods. 1 až 3 nariadenia (ES) č. 714/2009 a článkom 23
ods. 1 nariadenia (ES) č. 715/2009.
KAPITOLA V -
Financovanie
Článok 15
Oprávnenosť projektov na finančnú pomoc Únie
1.           Projekty spoločného záujmu
spadajúce do kategórií uvedených v bodoch 1, 2 a 4 prílohy II sú
oprávnené na finančnú pomoc Únie vo forme grantov na štúdie a finančných
nástrojov v súlade s ustanoveniami [nariadenia Európskeho parlamentu
a Rady o nástroji „Spájame Európu“].
2.           Projekty spoločného záujmu
spadajúce do kategórií uvedených v bode 1 písm. a) až d)
a v bode 2 prílohy II, okrem projektov elektriny vyrábanej z vody v
prečerpávacích vodných elektrárňach, sú taktiež oprávnené na finančnú pomoc
Únie vo forme grantov na práce v súlade s ustanoveniami [nariadenia
Európskeho parlamentu a Rady o nástroji „Spájame Európu“], ak sa
vykonávajú v súlade s postupom uvedeným v článku 5 ods. 6 písm. b), alebo ak
spĺňajú tieto kritériá:
(a)
analýza nákladov a výnosov pre konkrétny projekt
podľa článku 13 ods. 4 písm. a) dokáže existenciu významných pozitívnych
vonkajších účinkov, ako je zabezpečenie dodávok, solidarita alebo inovácia; a
(b)
Projekt je obchodne neuskutočniteľný podľa
podnikateľského plánu a iných posúdení, vykonaných najmä potenciálnymi
investormi alebo veriteľmi. Rozhodnutie o stimuloch a jeho odôvodnenie uvedené
v článku 14 ods. 3 sa berie do úvahy pri posudzovaní obchodnej životaschopnosti
projektu; a
(c)
k projektu bolo prijaté rozhodnutie o cezhraničnom
rozdelení nákladov podľa článku 13 a v prípade projektov, ktoré boli
oslobodené podľa článku 36 smernice 2009/73/ES alebo článku 17 nariadenia (ES)
č. 714/2009, stanovisko príslušných vnútroštátnych regulačných orgánov
a agentúry o obchodnej životaschopnosti projektu.
3.           Projekty spoločného záujmu
spadajúce do kategórií uvedených v bode 1 písm. e) a v bode 4
prílohy II sú taktiež oprávnené na finančnú pomoc Únie vo forme grantov na
práce v súlade s ustanoveniami [nariadenia Európskeho parlamentu a
Rady o nástroji „Spájame Európu“], ak príslušní realizátori projektov môžu
jednoznačne preukázať značné pozitívne vonkajšie účinky vytvárané projektom a
chýbajúcu obchodnú životaschopnosť.
KAPITOLA VI –
Záverečné ustanovenia
Článok 16
Podávanie správ a hodnotenie
Komisia najneskôr v roku 2017 uverejní správu
o vykonávaní projektov spoločného záujmu. Táto správa poskytne hodnotenie:
(a)
pokroku dosiahnutého v rozvoji a výstavbe
projektov spoločného záujmu vybraných podľa článku 3 a v ich uvádzaní do
prevádzky a prípadného oneskorenia vo vykonávaní a iných
vzniknutých ťažkostí;
(b)
finančných prostriedkov použitých a vyplatených
Úniou pre projekty spoločného záujmu v súlade s ustanoveniami [nariadenia
Európskeho parlamentu a Rady o nástroji „Spájame Európu“] v porovnaní s
celkovou hodnotou financovaných projektov spoločného záujmu;
(c)
čo sa týka odvetví elektrickej energie a zemného
plynu, hodnotenie vývoja úrovne prepojenia medzi členskými štátmi
a zodpovedajúceho vývoja cien energie, ako aj počtu prípadov zlyhania
sústavy siete, ich príčin a súvisiacich ekonomických nákladov;
(d)
pokiaľ ide o vydávanie povolení a zapojenie
verejnosti:
–
priemernej a maximálnej celkovej doby trvania
povoľovacích konaní pre projekty spoločného záujmu vrátane doby trvania každého
kroku povoľovacieho konania v porovnaní s lehotami, ktoré
predpokladajú pôvodné hlavné míľniky uvedené v článku 11 ods. 3;
–
úrovne námietok vznesených proti projektom
spoločného záujmu (najmä počtu písomných námietok podaných v rámci postupu
verejných konzultácií a počtu súdnych konaní);
(e)
pokiaľ ide o regulačné zaobchádzanie:
–
počtu projektov spoločného záujmu, ku ktorým bolo
vydané rozhodnutie o cezhraničnom rozdelení nákladov podľa článku 13;
–
počtu a typu projektov spoločného záujmu, ktoré
dostali konkrétnu pomoc podľa článku 14.
Článok 17
Informovanie a publicita
Komisia vytvorí platformu transparentnosti
infraštruktúry jednoducho prístupnú pre verejnosť. Táto platforma zahŕňa
nasledujúce informácie:
(a)
všeobecné, pravidelne aktualizované informácie
vrátane zemepisných informácií pre každý projekt spoločného záujmu;
(b)
plán realizácie pre každý projekt spoločného
záujmu;
(c)
hlavné výsledky analýzy nákladov a výnosov na
základe metodiky spracovanej podľa článku 12 pre príslušné projekty spoločného
záujmu okrem všetkých citlivých obchodných informácií.
Článok 18
Prechodné ustanovenia
Toto nariadenie sa nedotkne udeľovania,
pokračovania alebo zmeny finančnej pomoci poskytnutej Komisiou na základe
výziev uverejnených podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 680/2007[31] pre projekty uvedené
v prílohách I a III k rozhodnutiu 1364/2006/ES alebo s ohľadom
na ciele na základe príslušných kategórií výdavkov na TES-E, ako sú vymedzené
v nariadení Rady (ES) č. 1083/2006[32].
Článok 19
Zrušenie
Rozhodnutie 1364/2006/ES sa týmto zrušuje
k 1. januáru 2014. Na základe tohto nariadenia nevyplývajú žiadne práva
pre projekty uvedené v prílohách I a III k rozhodnutiu 1364/2006/ES.
Článok 20
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym
dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2013.
Toto nariadenie je záväzné v celom
rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli
Za Európsky parlament                                 Za
Radu
predseda                                                        predseda
PRÍLOHA I
PRIORITNÉ KORIDORY A OBLASTI ENERGETICKEJ INFRAŠTRUKTÚRY
Toto nariadenie sa vzťahuje na nasledujúce
prioritné koridory a oblasti transeurópskej energetickej infraštruktúry:

1.
Prioritné koridory elektrickej energie

(1)
Morská prenosová a distribučná sústava v
oblasti Severného mora („NSOG“): integrovaná morská
elektrická rozvodná sieť v Severnom mori, Írskom mori, kanále La
Manche, v Baltskom mori a priľahlých moriach pre dopravu elektrickej
energie z obnoviteľných zdrojov energie na mori do centier spotreby
a skladovania a zvýšenie cezhraničnej výmeny elektrickej energie.
Dotknuté členské štáty: Belgicko, Dánsko,
Francúzsko, Nemecko, Írsko, Luxembursko, Holandsko, Švédsko, Spojené
kráľovstvo.
(2)
Severojužné elektrické prepojovacie vedenia v
juhozápadnej Európe („NSI elektrická energia západ“):
prepojovacie vedenia medzi členskými štátmi regiónu a s tretími krajinami
Stredozemia, najmä s cieľom začleniť elektrickú energiu
z obnoviteľných zdrojov energie.
Dotknuté členské štáty: Belgicko, Francúzsko,
Nemecko, Írsko, Taliansko, Luxembursko, Malta, Portugalsko, Španielsko, Spojené
kráľovstvo;
(3)
Severojužné elektrické prepojovacie vedenia
v strednej, východnej a juhovýchodnej Európe („NSI elektrická energia
východ“): prepojenia a vnútroštátne vedenia
v smere sever – juh a východ – západ, aby sa dokončil vnútorný trh
a začlenila výroba energie z obnoviteľných zdrojov energie.
Dotknuté členské štáty: Rakúsko, Bulharsko, Česká
republika, Cyprus, Nemecko, Grécko, Maďarsko, Taliansko, Poľsko, Rumunsko,
Slovensko, Slovinsko;
(4)
Plán prepojenia baltského trhu s energiou
v elektrickej energii („BEMIP elektrická energia“): prepojovacie vedenia medzi členskými štátmi v baltskom regióne
a zodpovedajúce posilnenie vnútroštátnych infraštruktúr elektrických
rozvodných sietí, aby pobaltské štáty prestali byť izolované a aby sa
podporila integrácia trhu v regióne.
Dotknuté členské štáty: Dánsko, Estónsko, Fínsko,
Nemecko, Lotyšsko, Litva, Poľsko, Švédsko.

2.
Prioritné koridory zemného plynu

(5)
Severojužné prepojenia plynovodov v západnej
Európe („NSI plyn západ“): kapacity prepojení pre
severojužné toky plynu v západnej Európe, aby sa ďalej diverzifikovali trasy
dodávok a zvýšila krátkodobá miera dodávania plynu.
Dotknuté členské štáty: Belgicko, Francúzsko,
Nemecko, Írsko, Taliansko, Luxembursko, Malta, Holandsko, Portugalsko,
Španielsko, Spojené kráľovstvo.
(6)
Severojužné prepojenia plynovodov
v strednej, východnej a juhovýchodnej Európe („NSI plyn východ“): regionálne plynárenské spojenia medzi oblasťou Baltského mora,
Adriatickým, Egejským a Čiernym morom, najmä s cieľom zvýšiť
diverzifikáciu a zabezpečenie dodávok plynu;
Dotknuté členské štáty: Rakúsko, Bulharsko,
Cyprus, Česká republika, Nemecko, Grécko, Maďarsko, Taliansko, Poľsko,
Rumunsko, Slovensko, Slovinsko;
(7)
Južný koridor zemného plynu („SGC“): preprava plynu z Kaspickej panvy, Strednej Ázie, Stredného Východu
a východného Stredomoria do Únie, aby sa rozšírila diverzifikácia dodávok
zemného plynu.
Dotknuté členské štáty: Rakúsko, Bulharsko, Česká
republika, Cyprus, Francúzsko, Nemecko, Maďarsko, Grécko, Taliansko, Poľsko,
Rumunsko, Slovensko, Slovinsko;
(8)
Plán prepojenia baltského trhu s energiou
v zemnom plyne („BEMIP plyn“); infraštruktúra,
aby tri pobaltské štáty a Fínsko prestali byť izolované a závislé
od jediného dodávateľa a aby sa zvýšila diverzifikácia dodávok
v oblasti Baltského mora.
Dotknuté členské štáty: Dánsko, Estónsko, Fínsko,
Nemecko, Lotyšsko, Litva, Poľsko, Švédsko.

3.
Prioritný koridor ropy

(9)
Spojenia pre dodávky ropy v strednej a východnej
Európe („OSC“): interoperabilita siete ropovodov v
strednej a východnej Európe s cieľom zvýšiť zabezpečenie dodávok
a znížiť riziká pre životné prostredie.
Dotknuté členské štáty: Rakúsko, Česká republika,
Nemecko, Maďarsko, Poľsko, Slovensko.

4.
Prioritné tematické oblasti

(10)
Zavedenie inteligentných sietí: prijatie technológií inteligentných sietí v celej Únii s cieľom
účinne spojiť správanie a konanie všetkých užívateľov napojených
na elektrickú sieť, najmä výroba veľkých objemov elektrickej energie
z obnoviteľných alebo distribuovaných zdrojov energie a reakcia na
dopyt spotrebiteľov.
Dotknuté členské štáty: všetky.
(11)
Elektrické diaľnice: prvé
elektrické diaľnice do roku 2020 so zreteľom na výstavbu sústavy elektrických
diaľnic v celej Únii.
Dotknuté členské štáty: všetky.
(12)
Cezhraničná sieť oxidu uhličitého: rozvoj infraštruktúry na prepravu oxidu uhličitého medzi členskými
štátmi a so susednými tretími krajinami s ohľadom na zavádzanie
zachytávania a ukladania oxidu uhličitého.
Dotknuté členské štáty: všetky.
PRÍLOHA II
KATEGÓRIE ENERGETICKEJ INFRAŠTRUKTÚRY
Kategórie energetickej infraštruktúry
rozvíjané s cieľom realizovať priority energetickej infraštruktúry uvedené
v prílohe I sú tieto:
(1)
pokiaľ ide o elektrickú energiu:
(a)
vysokonapäťové nadzemné prenosové vedenia, ak sú
navrhované pre napätie najmenej 220 kV, a podzemné a podmorské prenosové káble,
pokiaľ sú navrhované pre napätie najmenej 150 kV;
(b)
pokiaľ ide najmä o elektrické diaľnice: každé
fyzické zariadenie navrhované na umožnenie prepravy elektrickej energie
prenosovými vedeniami o vysokom a veľmi vysokom napätí so zreteľom na
napojenie veľkých objemov výroby alebo skladovania elektrickej energie
umiestnených v jednom alebo niekoľkých členských štátoch alebo v tretích
krajinách s veľkou spotrebou elektrickej energie v jednom alebo
niekoľkých ostatných členských štátoch;
(c)
zariadenia na ukladanie elektriny používané na
trvalé alebo dočasné ukladanie elektriny alebo podzemná infraštruktúra alebo
geologické úložiská, pokiaľ sú napojené priamo na vysokonapäťové prenosové
vedenia navrhované pre napätie najmenej 110 kV;
(d)
každé vybavenie alebo zariadenie dôležité pre
systémy vymedzené pod písmenami a) až c) s cieľom bezpečnej, spoľahlivej
a efektívnej činnosti vrátane systémov ochrany, monitorovania
a kontroly na všetkých úrovniach napätia;
(e)
každé vybavenie alebo zariadenie na úrovni prepravy,
ako aj distribúcie, o strednom napätí, ktoré má za cieľ obojsmernú
digitálnu komunikáciu, v reálnom alebo takmer reálnom čase, interaktívne
a inteligentné monitorovanie a riadenie výroby, prenosu, distribúcie
a spotreby elektrickej energie v elektrickej rozvodnej sieti
s ohľadom na rozvoj siete, ktorá účinne spája správanie a konanie
všetkých užívateľov napojených na ňu – výrobcovia, spotrebitelia a tí, čo
vykonávajú jedno aj druhé – aby sa zaistil ekonomicky efektívny, udržateľný elektroenergetický
systém s nízkymi stratami a vysokou kvalitou a zabezpečením
dodávok a bezpečnosťou;
(2)
pokiaľ ide o zemný plyn:
(a)
plynovody na prepravu zemného plynu a bioplynu,
ktoré sú súčasťou siete a väčšinou obsahujú vysokotlakové potrubia okrem
vysokotlakových potrubí používaných pre protismernú alebo miestnu
distribúciu zemného plynu;
(b)
podzemné zásobníky napojené na vyššie uvedené
vysokotlakové plynovody;
(c)
zariadenia na príjem, skladovanie a spätné
splynovanie alebo dekompresiu skvapalneného zemného plynu (LNG) alebo stlačeného
zemného plynu (CNG);
(d)
každé vybavenie alebo zariadenie dôležité na to,
aby systém pracoval bezpečne, spoľahlivo a efektívne, alebo aby umožňoval
obojsmernú kapacitu;
(3)
pokiaľ ide o ropu:
(a)
ropovody používané na prepravu ropy;
(b)
prečerpávacie stanice a zásobníky potrebné pre
činnosť ropovodov;
(c)
každé vybavenie alebo zariadenie dôležité pre daný
systém s cieľom bezpečnej, spoľahlivej a efektívnej činnosti vrátane
systémov ochrany, monitorovania a kontroly a zariadení pre spätný tok;
(4)
pokiaľ ide o oxid uhličitý:
(a)
vyhradené potrubia okrem siete protismerných
potrubí používané na prepravu antropogenného oxidu uhličitého z viac ako
jedného zdroja, t. j. priemyslové zariadenia (vrátane elektrární), ktoré
vyrábajú plyn oxidu uhličitého zo spaľovania alebo iných chemických
reakcií zahŕňajúcich fosílne alebo nefosílne zlúčeniny obsahujúce uhlík na účel
trvalého geologického uloženia oxidu uhličitého podľa smernice 2009/31/ES;
(b)
zariadenia na skvapalňovanie oxidu uhličitého a
vyrovnávacie skladovacie zariadenia pre oxid uhličitý so zreteľom na jeho
ďalšiu prepravu. To nezahŕňa infraštruktúru v rámci geologickej jednotky
používanú pre konečné geologické uloženie oxidu uhličitého podľa smernice 2009/31/ES
a súvisiace povrchové a vtláčacie zariadenia.
(c)
každé vybavenie alebo zariadenie dôležité pre daný
systém s cieľom náležitej, spoľahlivej a efektívnej činnosti vrátane
systémov ochrany, monitorovania a kontroly.
PRÍLOHA III
REGIONÁLNE URČENIE PROJEKTOV SPOLOČNÉHO ZÁUJMU

1.
Pravidlá pre regionálne skupiny

(1)
V prípade projektov elektrickej energie spadajúcich
do kategórií uvedených v bode 1 prílohy II sa každá skupina skladá zo zástupcov
členských štátov, vnútroštátnych regulačných orgánov, prevádzkovateľov
prenosových sústav na základe ich povinnosti spolupracovať na regionálnej
úrovni v súlade s článkom 6 smernice 2009/72/ES a článkom 12 nariadenia (ES) č.
714/2009 a realizátorov projektov dotknutých každou príslušnou prioritou
určenou v prílohe I, ako aj Komisie, agentúry a ENTSO pre elektrickú energiu.
V prípade projektov zemného plynu spadajúcich do
kategórií uvedených v bode 2 prílohy II sa každá skupina skladá zo zástupcov
členských štátov, vnútroštátnych regulačných orgánov, prevádzkovateľov
prenosových sústav na základe ich povinnosti spolupracovať na regionálnej
úrovni v súlade s článkom 7 smernice 2009/73/ES a článkom 12 nariadenia (ES) č.
715/2009 a realizátorov projektov dotknutých každou príslušnou prioritou
určenou v prílohe 1, ako aj Komisie, agentúry a ENTSO pre zemný plyn.
V prípade projektov pre prepravu ropy a oxidu
uhličitý spadajúcich do kategórií uvedených v bodoch 3 a 4 prílohy II sa každá
skupina skladá zo zástupcov členských štátov, realizátorov projektov dotknutých
každou príslušnou prioritou určenou v prílohe 1 a Komisie.
(2)
Každá skupina si usporiada svoju pracovnú náplň v
súlade s úsiliami o regionálnu spoluprácu podľa článku 6 smernice 2009/72/ES,
článku 7 smernice 2009/73/ES, článku 12 nariadenia ES č. 714/2009 a článku 12
nariadenia (ES) č. 715/2009 a inými existujúcimi regionálnymi kooperačnými
štruktúrami.
(3)
Každá skupina prípadne s ohľadom na
vykonávanie príslušnej priority určenej v prílohe I pozve zástupcov
vnútroštátnych správnych orgánov, regulačných orgánov, realizátorov projektov,
prevádzkovateľov prenosových sústav z kandidátskych krajín EÚ a
potenciálnych kandidátov, členských štátov Európskeho hospodárskeho priestoru
a Európskeho združenia voľného obchodu, zástupcov z inštitúcií a
orgánov energetického spoločenstva, krajín, na ktoré sa vzťahuje európska
susedská politika a krajín, s ktorými Únia nadviazala konkrétnu spoluprácu v
oblasti energetiky.
(4)
Každá skupina uskutoční v prípade potreby
konzultácie s organizáciami zastupujúcimi príslušné zúčastnené strany
vrátane výrobcov, prevádzkovateľov distribučných sústav, dodávateľov
a spotrebiteľov, a v prípade úloh uvedených v článku 5 ods. 2 s
organizáciami na ochranu životného prostredia. Skupina môže prípadne usporiadať
vypočutia alebo konzultácie pre splnenie svojich úloh.

2.
Postup regionálneho určovania

(1)
Každý realizátor projektu predloží členom
príslušnej skupiny žiadosť o výber projektu spoločného záujmu vrátane
hodnotenia svojich projektov s ohľadom na príspevok k realizácii
priorít ustanovených v prílohe I, plnenie príslušných kritérií vymedzených
v článku 6 a všetky ostatné príslušné informácie pre hodnotenie
projektu.
(2)
Všetci príjemcovia zachovávajú dôvernosť citlivých
obchodných informácií.
(3)
Navrhnuté projekty prenosu a skladovania
elektrickej energie spadajúce do kategórií uvedených v bode 1 písm. a) až d)
prílohy II sú súčasťou posledného dostupného desaťročného plánu rozvoja siete
pre elektrickú energiu spracovaného európskymi sieťami prevádzkovateľov
prenosových/prepravných sústav (ENTSO) pre elektrickú energiu podľa článku 8
nariadenia (ES) č. 714/2009.
(4)
Zoznam projektov spoločného záujmu pre celú Úniu
prijatý po 1. auguste 2013, navrhnuté projekty prepravy a skladovania plynu
spadajúce do kategórií uvedených v bode 2 prílohy II sú súčasťou
posledného dostupného desaťročného plánu rozvoja siete pre plyn spracovaného
európskymi sieťami prevádzkovateľov prepravných sústav (ENTSO) pre plyn podľa
článku 8 nariadenia (ES) č. 715/2009.
(5)
Navrhované projekty pre prepravu oxidu uhličitého
spadajúce do kategórie uvedenej v bode 4 prílohy II sa predložia ako súčasť
plánu spracovaného viac ako dvoma členskými štátmi pre rozvoj cezhraničnej
dopravy oxidu uhličitého a infraštruktúry skladovania, ktorý Komisii
predkladajú dotknuté členské štáty alebo nimi určené subjekty.
(6)
Každá skupina pri hodnotení navrhnutých projektov
pre elektrickú energiu a zemný plyn spadajúcich do kategórií uvedených v bode 1
písm. a) až d) a v bode 2 prílohy II, bez toho, aby boli dotknuté
ustanovenia bodu 4, pri navrhnutých projektoch pre elektrickú energiu a zemný
plyn spadajúcich do kategórií uvedených v bode 1 písm. a) až d) a bode 2
prílohy II vezme do úvahy analýzu uskutočnenú v súlade s ustanoveniami
článku 12 ods. 7 v poslednom dostupnom desaťročnom pláne rozvoja siete pre plyn
a elektrickú energiu spracovanom sieťami ENTSO pre elektrickú energiu a plyn v
súlade s článkom 8 nariadení (ES) č. 714/2009 a (ES) č. 715/2009.
PRÍLOHA IV
PRAVIDLÁ A UKAZOVATELE TÝKAJÚCE SA KRITÉRIÍ PRE PROJEKTY SPOLOČNÉHO
ZÁUJMU
(1)
Projekt so značným cezhraničným vplyvom je projekt
na území členského štátu, ktorý spĺňa tieto podmienky:
(a)
v prípade prenosu elektrickej energie projekt mení
prenosovú kapacitu siete na hraniciach tohto členského štátu s jedným
alebo viacerými inými členskými štátmi alebo na akomkoľvek inom príslušnom
krížení toho istého prenosového koridoru najmenej o 500 megawattov
v porovnaní so situáciou bez uvedenia projektu do prevádzky;
(b)
v prípade skladovania elektrickej energie projekt
zaisťuje kapacitu skladovania umožňujúcu ročnú výrobu elektrickej energie
najmenej 500 gigawatthodín;
(c)
v prípade prepravy plynu sa projekt týka investícií
do kapacít spätných tokov, alebo mení schopnosť prepravovať plyn cez hranice
dotknutého členského štátu najmenej o 10 % v porovnaní so situáciou
pred uvedením projektu do prevádzky;
(d)
v prípade skladovania plynu alebo
skvapalneného/stlačeného zemného plynu projekt má za cieľ priamo alebo nepriamo
zásobovať najmenej dva členské štáty, alebo plniť normu infraštruktúry
(pravidlo N-1) na regionálnej úrovni v súlade s článkom 6 písm. 3
nariadenia (EÚ) č. 994/2010;
(e)
v prípade inteligentných sietí je projekt
navrhnutý pre vybavenie a zariadenie na úrovni vysokého napätia
a stredného napätia určené pre napätie najmenej 10 kV. Zahŕňa
prevádzkovateľov prenosových a distribučných sústav najmenej z dvoch členských
štátov pokrývajúcich najmenej 100 000 užívateľov, ktorí vyrábajú alebo
spotrebovávajú elektrickú energiu, alebo vykonávajú oboje v oblasti
spotreby vo výške najmenej 300 gigawatthodín/rok, z čoho najmenej 20 %
pochádza z nedopraviteľných zdrojov.
(2)
Pokiaľ ide o projekty spadajúce do kategórií
uvedených v bode 1 písm. a) až d) prílohy II, kritériá uvedené v článku 4
sa merajú takto:
(a)
Integrácia trhu, hospodárska súťaž a pružnosť
systému sa meria podľa analýzy uskutočnenej v poslednom desaťročnom pláne
rozvoja siete elektrickej energie, ktorý je k dispozícii, najmä:
–
v prípade cezhraničných projektov výpočtom vplyvu
na prenosovú kapacitu siete v oboch smeroch toku elektrickej energie
meranú z hľadiska objemu elektrickej energie (v megawattoch), alebo
v prípade projektov so značným cezhraničným vplyvom výpočtom vplyvu na prenosovú
kapacitu siete na hraniciach medzi príslušnými členskými štátmi, medzi
príslušnými členskými štátmi a tretími krajinami alebo v príslušných
členských štátoch a vplyvu na vyrovnávanie dopytu – ponuky a na
prevádzku siete v príslušných členských štátoch;
–
pre oblasť analýzy vymedzenej v bode 10 prílohy IV
posúdením vplyvu z hľadiska nákladov na výrobu a prepravu
v celej energetickej sústave a vývoja trhových cien zaisťovaného
projektom podľa rôznych scenárov plánovania, najmä s prihliadnutím na
zmeny spôsobené v prednostnom poradí.
(b)
Prenos energie z obnoviteľných zdrojov energie do
hlavných centier spotreby a skladovacích miest sa meria podľa analýzy
uskutočnenej v poslednom desaťročnom pláne rozvoja siete elektrickej energie,
ktorý je k dispozícii, najmä:
–
v prípade prenosu elektrickej energie odhadom
objemu výrobnej kapacity z obnoviteľných zdrojov energie (podľa
technológie, v megawattoch), ktorá je napojená a prepravovaná
zásluhou projektu, v porovnaní s objemom plánovanej celkovej výrobnej kapacity
z týchto druhov obnoviteľných zdrojov energie v dotknutom členskom
štáte v roku 2020 v súlade s národnými akčnými plánmi pre
energiu z obnoviteľných zdrojov energie, ako je to vymedzené v článku
4 smernice 2009/28/ES.
–
v prípade skladovania elektrickej energie
porovnaním novej kapacity zaistenej projektom s celkovou existujúcou
kapacitou pre rovnakú skladovaciu technológiu v oblasti analýzy vymedzenej
v bode 10 prílohy IV.
(c)
Interoperabilita a fungovanie zabezpečeného systému
sa meria podľa analýzy uskutočnenej v poslednom desaťročnom pláne rozvoja siete
elektrickej energie, ktorý je k dispozícii, najmä posúdením vplyvu projektu na
zníženie očakávanej záťaže pre oblasť analýzy, ako je to vymedzené v bode 10
prílohy V, pokiaľ ide o primeranosť výroby a prenosu pre súbor
charakteristických záťažových období, s prihliadnutím na očakávané zmeny v
extrémnych výkyvoch počasia súvisiacich s klímou a ich vplyv na odolnosť
infraštruktúry.
Vo výpočte týchto ukazovateľov sa zohľadnia
celkové náklady na projekt po dobu jeho technického životného cyklu.
(3)
Pokiaľ ide o projekty spadajúce do kategórií
uvedených v bode 2 prílohy II, kritériá uvedené v článku 4 sa merajú
takto:
(a)
Integrácia a interoperabilita trhu sa meria
výpočtom pridanej hodnoty projektu k integrácii oblastí trhu a cenovej
konvergencii, k celkovej pružnosti systému vrátane úrovne kapacity
poskytnutej pre spätné toky podľa rôznych scenárov.
(b)
Konkurencieschopnosť sa meria na základe
diverzifikácie vrátane zjednodušenia prístupu k domácim zdrojom dodávok
s postupných zohľadnením diverzifikácie zdrojov, partnerov a trás
a vplyvu novej kapacity na koeficient HHI vypočítaný na úroveň kapacity
pre oblasť analýzy vymedzenú v bode 10 prílohy V.
(c)
Zabezpečenie dodávok plynu sa meria výpočtom
pridanej hodnoty projektu ku krátkodobej a dlhodobej odolnosti systému
a k zvýšeniu zostávajúcej flexibility systému s cieľom zvládnuť
prerušenia dodávok podľa rôznych scenárov a doplňujúcej kapacity
zaisťovanej projektom meranej vo vzťahu k norme infraštruktúry (pravidlo
N-1) na regionálnej úrovni v súlade s článkom 6 ods. 3 nariadenia
(EÚ) č. 994/2010.
(d)
Udržateľnosť sa meria ako príspevok projektu k
zníženiu emisií, k podpore záložnej výroby elektrickej energie
z obnoviteľných zdrojov alebo prepravy zemného plynu na výrobu elektrickej
energie a bioplynu s prihliadnutím na očakávané zmeny klimatických
podmienok.
(4)
Pokiaľ ide o projekty spadajúce do kategórie
uvedenej v bode 1 písm. e) prílohy II, každá funkcia uvedená v článku 4 sa
hodnotí podľa týchto kritérií:
(a)
Úroveň udržateľnosti: Toto kritérium sa meria
hodnotením zníženia emisií skleníkových plynov a vplyvu infraštruktúry
elektrickej rozvodnej siete na životné prostredie.
(b)
Kapacita prenosových/prepravných a distribučných
sústav/sietí na spojenie a privedenie elektrickej energie od užívateľov
a k užívateľom: Toto kritérium sa meria hodnotením inštalovanej
kapacity distribuovaných zdrojov energie v distribučných sieťach,
maximálne prípustného privádzania elektrickej energie bez rizika preťaženia
v prenosových sieťach a energie neodobranej z obnoviteľných
zdrojov energie kvôli rizikám preťaženia alebo bezpečnostným rizikám.
(c)
Pripojenie na sieť a prístup k všetkým kategóriám
užívateľov siete: Toto kritérium sa meria hodnotením metód prijatých pre
výpočet poplatkov a sadzieb, ako aj ich štruktúry u výrobcov,
spotrebiteľov a tých, čo vykonávajú jedno aj druhé, a prevádzkovej
flexibility poskytnutej na dynamické vyváženie elektrickej energie
v sieti.
(d)
Zabezpečenie a kvalita dodávok: Toto kritérium
sa hodnotí posúdením miery spoľahlivo dostupnej výrobnej kapacity a dopytu
počas špičky, podielu elektrickej energie vyrábanej z obnoviteľných
zdrojov energie, stability elektroenergetického systému, doby trvania
a frekvencie prerušení na spotrebiteľa vrátane prerušení súvisiacich
s klímou a prevádzkových hodnôt kvality napätia.
(e)
Efektívnosť a kvalita služieb v dodávkach
elektrickej energie a v činnosti siete: Toto kritérium sa hodnotí
posúdením úrovne strát v prenosových/prepravných a distribučných sieťach,
pomeru medzi minimálnym a maximálnym dopytom po elektrickej energii vo vymedzenom
časovom období, účasti na trhoch s elektrickou energiou na strane dopytu
a na opatreniach energetickej účinnosti, percentuálneho využívania (t. j.
priemerného zaťaženia) komponentov elektrickej rozvodnej siete, dostupnosti
komponentov siete (súvisiacej s plánovanou a neplánovanou údržbou)
a jej vplyvu na výkon siete a skutočnej dostupnosti kapacity siete
s ohľadom na jej štandardnú hodnotu.
(f)
Príspevok k cezhraničným trhom s elektrickou
energiou kontrolou výkonových tokov, aby sa znížili kruhové toky a zvýšili
kapacity prepojovacích vedení: Toto kritérium sa hodnotí posúdením pomeru medzi
kapacitou spojovacích vedení členského štátu a jeho dopytu po elektrickej
energii, využívaním kapacít spojovacích vedení a poplatkov za preťaženie
prepojovacích vedení.
(5)
Pokiaľ ide o projekty spadajúce do kategórií
uvedených v bode 3 prílohy II, kritériá uvedené v článku 4 sa merajú
takto:
(a)
Zabezpečenie dodávok ropy sa meria hodnotením
pridanej hodnoty novej kapacity poskytovanej projektom pre krátkodobú
a dlhodobú odolnosť systému a zostávajúcu flexibilitu systému
s cieľom zvládnuť prerušenia dodávok podľa rôznych scenárov.
(b)
Interoperabilita sa meria hodnotením rozsahu,
v akom projekt zlepšuje prevádzku siete ropovodov, najmä poskytnutím
možnosti spätných tokov.
(c)
Efektívne a udržateľné využívanie zdrojov sa
hodnotí posúdením rozsahu, v akom projekt využíva už existujúcu
infraštruktúru a prispieva k minimalizácii záťaže a rizík pre životné
prostredie a klimatické zmeny.
PRÍLOHA V
ANALÝZA NÁKLADOV A VÝNOSOV CELÉHO ENERGETICKÉHO SYSTÉMU
Metodika harmonizovanej analýzy nákladov a
výnosov celého energetického systému pre projekty spoločného záujmu musí spĺňať
nasledujúce zásady ustanovené v tejto prílohe.
(1)
Metodika vychádza zo spoločného súboru vstupných
údajov predstavujúcich elektrárenské a plynárenské sústavy Únie
v rokoch n+5, n+10, n+15 a n+20, kde n je rok, v ktorom sa
vykonáva analýza. Tento súbor údajov obsahuje najmenej:
(a)
V elektrickej energii: scenáre pre dopyt, výrobné
kapacity podľa druhu paliva (biomasa, geotermálne, vodné, plyn, jadrové, ropa,
pevné palivá, veterné, solárne fotovoltaické, koncentračné solárne, iné
obnoviteľné technológie) a ich zemepisné umiestnenie, ceny paliva (vrátane
biomasy, uhlia, plynu a ropy), ceny oxidu uhličitého, zloženie prenosovej/prepravnej,
prípadne distribučnej siete a jej vývoj s prihliadnutím na každú novú
významnú výrobu (vrátane kapacity vybavenej na zachytávanie oxidu uhličitého),
projekty skladovania a prepravy, pre ktoré bolo prijaté konečné
rozhodnutie o investíciách a ktoré sa majú uviesť do prevádzky do
konca roka n+5;
(b)
V plyne: scenáre pre dopyt, dovozy, ceny paliva
(vrátane uhlia, plynu a ropy), ceny oxidu uhličitého, zloženie prepravnej siete
a jej vývoj s prihliadnutím na všetky nové projekty, pre ktoré
bolo prijaté konečné rozhodnutie o investíciách a majú sa uviesť do
prevádzky do konca roka n+5;
(2)
Súbor údajov odráža platné právne predpisy Únie a
vnútroštátne právne predpisy v čase analýzy. Súbory údajov používané
príslušne pre elektrickú energiu a plyn musia byť kompatibilné najmä
s ohľadom na predpoklady týkajúce sa cien a objemov na každom
trhu. Súbor údajov sa spracúva po oficiálnych konzultáciách s členskými štátmi
a organizáciami zastupujúcimi všetky príslušné zúčastnené strany. Komisia
a agentúra prípadne zaistia prístup k nutným komerčným údajom od tretích
strán.
(3)
Metodika poskytuje usmernenia pre rozvoj a
používanie siete a modelovanie trhu potrebné na analýzu nákladov a výnosov.
(4)
Analýza nákladov a výnosov vychádza z
harmonizovaného hodnotenia nákladov a výnosov pre rôzne kategórie
analyzovaných projektov a pokrýva najmenej obdobie uvedené v bode 1.
(5)
Analýza nákladov a výnosov zohľadní najmenej tieto
náklady: kapitálové výdavky, prevádzkové náklady a náklady na údržbu počas
technického životného cyklu projektu a prípadne náklady na vyradenie
z prevádzky a nakladanie s odpadom. Metodika poskytne usmernenia
o diskontných sadzbách používaných pre výpočty.
(6)
Pri prenose a skladovaní elektrickej energie
analýza nákladov a výnosov vezme do úvahy najmenej vplyv na ukazovatele
vymedzené v prílohe III. V súlade s metódami použitými na spracovanie
posledného desaťročného plánu rozvoja siete elektrickej energie, ktorý je k
dispozícii, vezme okrem toho do úvahy najmä vplyvy projektu na:
(a)
konkurencieschopnosť z hľadiska trhovej sily
rôznych prevádzkovateľov a zbližovanie cien medzi rôznymi členskými
štátmi;
(b)
náklady na výrobu, prenos a distribúciu elektrickej
energie vrátane nákladov na vlastnú spotrebu elektrární a nákladov
spojených s emisiami skleníkových plynov a stratami pri prenose
energie po dobu technického životného cyklu projektu;
(c)
budúce náklady na investície do novej výroby a
prenosu energie po dobu technického životného cyklu projektu;
(d)
prevádzkovú flexibilitu vrátane optimalizácie
regulovania energie a vedľajších služieb;
(e)
odolnosť systému vrátane odolnosti voči katastrofám
a klíme a bezpečnosť systému, najmä pre európske kritické infraštruktúry
vymedzené v smernici 2008/114/ES.
(7)
Pri plyne analýza nákladov a výnosov zohľadní
najmenej výsledky testovania trhu, ako sú postupy zisťovania potreby a
prideľovania kapacít (tzv. „open seasons“), vplyvy na ukazovatele vymedzené
v prílohe III a tieto vplyvy:
(a)
konkurencieschopnosť z hľadiska trhovej sily
rôznych prevádzkovateľov a zbližovanie cien medzi rôznymi členskými
štátmi;
(b)
odolnosť systému vrátane odolnosti voči katastrofám
a klíme a bezpečnosť systému, najmä pre európske kritické infraštruktúry
vymedzené v smernici 2008/114/ES;
(c)
pravdepodobnosť a množstvo nedodanej energie a
zvýšenie bezpečnosti a kvality dodávok;
(d)
príspevok k integrácii rôznych oblastí trhu s
plynom;
(e)
flexibilita a preťaženie plynárenskej siete.
(8)
Pri inteligentných sieťach analýza nákladov a
výnosov zohľadní vplyvy na ukazovatele vymedzené v prílohe III.
(9)
Podrobná metóda používaná na zohľadnenie
ukazovateľov uvedených v bodoch 6 až 8 sa spracuje po oficiálnych
konzultáciách s organizáciami zastupujúcimi všetky príslušné zúčastnené
strany.
(10)
Metodika vymedzuje oblasť analýzy pre analýzu
nákladov a výnosov každého jednotlivého projektu a pre analýzu na
regionálnej úrovni alebo na úrovni celej Únie. Oblasť pre analýzu jednotlivého
projektu zahŕňa všetky členské štáty a tretie krajiny, na území ktorých sa
projekt postaví, všetky priamo susediace členské štáty a všetky ostatné
členské štáty podstatne ovplyvnené projektom.
(11)
Metodika vymedzuje analýzu, ktorá sa má uskutočniť,
na základe príslušného súboru vstupných údajov, za pomoci výpočtu výsledkov
objektívnej funkcie pri každom projekte a bez nej. Analýza určí členské
štáty, na ktoré má projekt čisté kladné efekty (príjemcovia) a členské
štáty, na ktoré má projekt čistý záporný efekt (tie, ktoré nesú náklady). Každá
analýza nákladov a výnosov zahŕňa analýzy citlivosti týkajúce sa vstupných
údajov, dátum uvedenia rôznych projektov do prevádzky v tej istej oblasti
analýzy a iné príslušné parametre.
(12)
Prevádzkovatelia prenosových a distribučných sústav
si vymieňajú informácie potrebné na spracovanie metodiky vrátane príslušného
modelovania sietí a trhov. Každý prevádzkovateľ prenosovej alebo
distribučnej sústavy, ktorý zhromažďuje informácie v záujme iných
prevádzkovateľov prenosovej alebo distribučnej sústavy, vráti zúčastneným
prevádzkovateľom prenosovej a distribučnej sústavy výsledky zberu údajov. V
prípade spoločného trhu s elektrickou energiou a zemným plynom a modelu
siete uvedených v článku 12 ods. 8 vstupné údaje ustanovené v bode 1 pokrývajú
roky n+10, n+20 a n+30 a model umožní úplné posúdenie hospodárskeho, sociálneho
a environmentálneho vplyvu vrátane najmä externých nákladov, ako sú
náklady spojené s emisiami skleníkových plynov a konvenčných znečisťujúcich
látok alebo so zabezpečením dodávok.
PRÍLOHA VI
USMERNENIA PRE TRANSPARENTNOSŤ A ÚČASŤ VEREJNOSTI
(1)
Príručka postupov ustanovuje najmenej:
(a)
príslušné právne predpisy, na ktorých sú založené
rozhodnutia a stanoviská týkajúce sa rôznych druhov príslušných projektov
spoločného záujmu, vrátane environmentálnych právnych predpisov;
(b)
príslušné rozhodnutia a stanoviská, ktoré treba
získať;
(c)
názvy a kontaktné údaje príslušného orgánu, iných
orgánov a hlavných dotknutých zúčastnených strán;
(d)
pracovný postup popisujúci každú fázu procesu
vrátane orientačného časového rámca;
(e)
informácie o rozsahu, štruktúre a úrovni
podrobností dokumentov predkladaných so žiadosťou o rozhodnutia vrátane
kontrolného zoznamu;
(f)
etapy a prostriedky pre účasť verejnosti v procesu.
(2)
S cieľom zvýšiť účasť verejnosti v postupe
vydávania povolení sa uplatňujú tieto zásady:
(a)
Zúčastnené strany dotknuté projektom spoločného
záujmu, vrátane príslušných orgánov, majiteľov pozemkov a občanov, ktorí
žijú v blízkosti projektu, verejnosti a ich združení, organizácií
alebo skupín, sa v počiatočnom štádiu otvoreným, transparentným
a vyčerpávajúcim spôsobom informujú a uskutočňujú sa s nimi
konzultácie. Príslušný orgán prípadne aktívne podporuje činnosti vykonávané
realizátorom projektu.
(b)
Príslušné orgány zaistia, aby postupy verejných
konzultácií v prípade projektov spoločného záujmu boli podľa možnosti účelovo
zamerané. Každá verejná konzultácia zahŕňa všetky oblasti týkajúce sa
konkrétneho štádia postupu a jedna oblasť týkajúca sa konkrétneho štádia
postupu sa nerieši vo viac ako jednej verejnej konzultácii. Oblasť riešená
verejnou konzultáciou sa jednoznačne uvedie v oznámení o verejnej konzultácii.
(c)
Pripomienky a námietky sú prípustné len od
začiatku verejnej konzultácie do uplynutia jej lehoty.
(3)
Koncepcia účasti verejnosti zahŕňa najmenej
informácie o:
(a)
dotknutých a oslovených zúčastnených stranách;
(b)
predpokladaných opatreniach;
(c)
harmonograme;
(d)
ľudských zdrojoch pridelených na príslušné úlohy.
(4)
V súvislosti s verejnou konzultáciou, ktorá sa má
uskutočniť pred predložením žiadosti príslušné strany najmenej:
(a)
uverejnia informačnú brožúru v rozsahu maximálne 15
strán, v ktorej bude stručne a jasne uvedený prehľad účelu
a predbežný harmonogram projektu, najmenej tri zvažované alternatívne
trasy, očakávané vplyvy vrátane vplyvov cezhraničnej povahy a prípadné
zmierňujúce opatrenia;
(b)
informujú všetky dotknuté zúčastnené strany o
projekte na internetovej stránke uvedenej v článku 10 ods. 7 a inými
vhodnými informačnými prostriedkami;
(c)
písomne pozvú príslušné dotknuté zúčastnené strany
na vyčlenené zasadnutia, počas ktorých sa otázky prerokujú.
(5)
Webová stránka projektu sprístupní najmenej:
(a)
netechnické a pravidelne aktualizované
zhrnutie maximálne v rozsahu 50 strán, ktoré odráža aktuálny stav projektu
a v prípade aktualizácií jasne uvádza zmeny predchádzajúcich verzií;
(b)
plánovanie projektu a verejných konzultácií, ktoré
jasne uvádza termíny a miesta verejných konzultácií a vypočutí;
(c)
kontaktné údaje s ohľadom na doručenie úplného
súboru dokumentov žiadosti;
(d)
kontaktné údaje s ohľadom na pripomienky a námietky
doručené počas verejných konzultácií;
(e)
príručku o postupoch podľa článku 10 ods. 1.
[1]                      KOM (2010) 677.
[2]                      KOM (2011) 500/I v konečnom znení a KOM (2011) 500/II v konečnom znení
(Prehľad politických oblastí).
[3]               Všetky sumy sú v cenách roku 2011.
[4]               30 %, ak na to budú priaznivé podmienky.
[5]                      SEK (2011) 755.
[6]                      Rozhodnutie č. 1364/2006/ES.
[7]                      KOM (2010) 203 a SEK (2010) 505.
[8]                      Nariadenie (ES) č. 680/2007.
[9]                      Nariadenie (ES) č. 663/2009.
[10]                    KOM (2010) 2020.
[11]             30 %, ak na to budú priaznivé
podmienky.
[12]                    KOM (2011) 112 v spojení so SEK (2011) 288.
[13]                    Pozri oddiel 1.2.1 sprievodného posúdenia vplyvu.
[14]             Ú. v. EÚ C, s. .
[15]             Ú. v. EÚ C, s. .
[16]             KOM (2010) 2020.
[17]             KOM (2010) 677.
[18]             Ú. v. EÚ L 262, 22.9.2006, s. 1.
[19]             30 %, ak na to budú priaznivé podmienky.
[20]             Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/28/ES z 23.
apríla 2009 o podpore využívania energie z obnoviteľných zdrojov energie,
Ú. v. EÚ L 140, 5.6.2009, s. 16.
[21]             Ú. v. EÚ L 211, 14.8.2009, s. 55.
[22]             Ú. v. EÚ L 211, 14.8.2009, s.94.
[23]             Ú. v. EÚ L 345, 23.12.2008, s. 75.
[24]             KOM (2011) 202 v konečnom znení.
[25]             KOM (2011) 539.
[26]             SEK (2011) 755.
[27]             Ú. v. EÚ L 211, 14.8.2009, s. 15.
[28]             Ú. v. EÚ L 211, 14.8.2009, s. 36.
[29]             Ú. v. EÚ L 211, 14.8.2009, s. 1.
[30]             Ú. v. EÚ L 200, 31.7.2009, s. 31.
[31]             Ú. v. EÚ L 162, 22.6.2007, s. 1.
[32]             Ú. v. EÚ L 210, 31.7.2006, s. 25.