               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli11. 3. 2016
            COM(2016) 130 final
            2016/0071(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o pozícii, ktorá sa má prijať v mene Európskej úniev Spoločnom výbore EHP k zmene Protokolu 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd(rozpočtový riadok 12 02 01)

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               S cieľom zabezpečiť potrebnú právnu istotu a homogénnosť vnútorného trhu má Spoločný výbor EHP začleniť všetky príslušné právne predpisy EÚ čo najskôr po ich prijatí do Dohody o EHP a tiež umožniť účasť štátov EZVO, ktoré sú členmi EHP, na akciách alebo programoch EÚ, ktoré súvisia s EHP.

               2.VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               Cieľom návrhu rozhodnutia Spoločného výboru EHP (pripojeného k návrhu rozhodnutia Rady) je zmeniť Protokol 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd, aby zmluvné strany Dohody o EHP pokračovali v spolupráci, pokiaľ ide o činnosti Únie financované zo všeobecného rozpočtu Európskej únie, ktoré sa týkajú realizácie a rozvoja jednotného trhu s finančnými službami.

               3.PRÁVNE PRVKY NÁVRHU

               Podľa článku 1 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 2894/94 o opatreniach na vykonávanie Dohody o EHP Rada na základe návrhu Komisie prijme v mene Únie pozíciu k takýmto rozhodnutiam.

               Komisia predkladá Rade návrh rozhodnutia Spoločného výboru EHP, aby ho Rada prijala ako pozíciu Únie. Komisia dúfa, že tento návrh bude môcť Spoločnému výboru EHP predložiť pri najbližšej možnej príležitosti.

               2016/0071 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o pozícii, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie
                  v Spoločnom výbore EHP k zmene Protokolu 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd
                  (rozpočtový riadok 12 02 01)

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114 v spojení s článkom 218 ods. 9,

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 2894/94 z 28. novembra 1994 o opatreniach na vykonávanie Dohody o Európskom hospodárskom priestore
                  1
               , a najmä na jeho článok 1 ods. 3,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Dohoda o Európskom hospodárskom priestore
                  2
                (ďalej len „Dohoda o EHP“) nadobudla platnosť 1. januára 1994.

               (2)Podľa článku 98 Dohody o EHP sa na základe rozhodnutia Spoločného výboru EHP môže meniť, okrem iného, Protokol 31 k Dohode o EHP (ďalej len „Protokol 31“).

               (3)Protokol 31 k Dohode o EHP obsahuje ustanovenia o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd.

               (4)Je vhodné pokračovať v spolupráci zmluvných strán Dohody o EHP, pokiaľ ide o činnosti Únie financované zo všeobecného rozpočtu Európskej únie, ktoré sa týkajú realizácie a rozvoja jednotného trhu s finančnými službami.

               (5)Protokol 31 k Dohode o EHP by sa preto mal zmeniť, aby umožňoval pokračovanie tejto rozšírenej spolupráce po 31. decembri 2015.

               (6)Pozícia Únie v Spoločnom výbore EHP by mala vychádzať z pripojeného návrhu rozhodnutia,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Pozícia, ktorá sa má prijať v mene Únie v Spoločnom výbore EHP k navrhovanej zmene Protokolu 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd, je založená na návrhu rozhodnutia Spoločného výboru EHP pripojenom k tomuto rozhodnutiu.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)
                  Ú. v. ES L 305, 30.11.1994, s. 6.

                     (2)
                  Ú. v. ES L 1, 3.1.1994, s. 3.

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli11. 3. 2016
            COM(2016) 130 final
            PRÍLOHA
            ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP č. .../2016z ...,ktorým sa mení Protokol 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd knávrhu rozhodnutia Radyo pozícii, ktorá sa má prijať v mene Európskej úniev Spoločnom výbore EHP k zmene Protokolu 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd(rozpočtový riadok 12 02 01)

               PRÍLOHA

                  ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP č. …/2016
                  z ...,
                  ktorým sa mení Protokol 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd

               SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,

               so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“), a najmä na jej články 86 a 98,

               keďže:

               (1)Je vhodné pokračovať v spolupráci zmluvných strán Dohody o EHP, pokiaľ ide o činnosti Únie financované zo všeobecného rozpočtu Európskej únie, ktoré sa týkajú realizácie a rozvoja jednotného trhu s finančnými službami.

               (2)Protokol 31 k Dohode o EHP by sa preto mal zmeniť s cieľom umožniť túto rozšírenú spoluprácu od 1. januára 2016,

               PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Článok 7 Protokolu 31 k Dohode o EHP sa mení takto:

               1.V odsekoch 3 a 4 sa slová „odsekoch 5 až [11]“ nahrádzajú slovami „tomto článku“.

               2.Dopĺňa sa tento odsek:

               „12.Štáty EZVO sa od 1. januára 2016 podieľajú na činnostiach Únie týkajúcich sa nasledujúceho rozpočtového riadka vo všeobecnom rozpočte Európskej únie na rozpočtový rok 2016:

               –Rozpočtový riadok 12 02 01: „Realizácia a rozvoj jednotného trhu s finančnými službami“.“

               Článok 2

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po doručení posledného oznámenia podľa článku 103 ods. 1 Dohody o EHP
                  1*.

               Uplatňuje sa od 1. januára 2016.

               Článok 3

               Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.

               V Bruseli

                     Za Spoločný výbor EHP

                     predseda

                     tajomníci
                     Za Spoločný výbor EHP

                     (1)
                   [Ústavné požiadavky neboli oznámené.] [Ústavné požiadavky boli oznámené.]


Dôležité právne oznámenie

|

52009PC0338

Návrh rámcové rozhodnutie Rady o práve na tlmočenie a preklad v trestnom konaní {SEK(2009) 915} {SEK(2009) 916}  /* KOM/2009/0338 v konečnom znení - CNS 2009/0101 */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |V Bruseli, 8.7.2009KOM(2009) 338 v konečnom znení2009/0101 (CNS)Náv rhRÁMCOVÉ ROZHODNUTIE RADYo práve na tlmočenie a preklad v trestnom konaní{SEK(2009) 915}{SEK(2009) 916}DÔVODOVÁ SPRÁVA1. ÚVOD1. Cieľom tohto návrhu rámcového rozhodnutia Rady je stanoviť spoločné minimálne štandardy v súvislosti s právom na tlmočenie a preklad v trestnom konaní v celej Európskej únii. Návrh je plánovaný ako prvý krok v rade opatrení, ktoré majú nahradiť návrh rámcového rozhodnutia Rady o určitých procesných právach v trestnom konaní v celej Európskej únii, ktorý Komisia predložila v roku 2004 – KOM(2004) 328, 28. 4. 2004 – a ktorý bol po riadnom oznámení Rade a Európskemu parlamentu stiahnutý. Napriek trojročným diskusiám v pracovnej skupine Rady sa nepodarilo dosiahnuť dohodu o tomto návrhu a prakticky sa od neho upustilo v júni 2007 po bezvýslednej diskusii v Rade pre spravodlivosť a vnútorné veci. V súčasnosti sa za všeobecne prijateľný ďalší postup považuje prijatie prístupu založeného na postupných krokoch; tento prístup zároveň pomôže postupne vybudovať istotu a prispeje k posilneniu vzájomnej dôvery. Preto by sa tento návrh mal vnímať ako súčasť komplexného balíka právnych predpisov, pomocou ktorých sa uskutoční úsilie stanoviť minimálny súbor procesných práv v trestnom konaní v Európskej únii. K právam, ktoré obsahoval návrh z roku 2004, patrilo popri práve na bezplatné tlmočenie a preklad aj právo na právne poradenstvo, právo na informácie o právach (listina práv), právo zraniteľných obžalovaných na osobitnú pozornosť, právo komunikovať s konzulárnymi orgánmi a právo komunikovať s rodinou. V tomto návrhu sa Komisia rozhodla zamerať na právo na tlmočenie a preklad, pretože išlo o najmenej kontroverzné právo v rámci diskusií o návrhu z roku 2004 a o tomto práve boli dostupné informácie a výskum.2. Cieľom tohto návrhu je zlepšiť práva podozrivých, ktorí nerozumejú jazyku ani nehovoria jazykom konania. Vytvorením spoločných minimálnych štandardov v súvislosti s týmito právami by sa malo umožniť uplatňovanie zásady vzájomného uznávania.3. Pokiaľ ide o právny základ, návrh je založený na článku 31 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii. Článok 31 ods. 1 písm. c) zahŕňa predpoklad, že Európska únia môže vytvoriť „jednotnú akciu“ s cieľom zabezpečiť zlučiteľnosť predpisov v prípade potreby zlepšenia spolupráce. Pre justičnú spoluprácu, a najmä pre vzájomné uznávanie, je nevyhnutné, aby existovala vzájomná dôvera. Na zlepšenie vzájomnej dôvery a tým aj spolupráce je potrebný určitý stupeň zlučiteľnosti.4. Právo na tlmočenie a preklad, ktoré pramení z Európskeho dohovoru o ľudských právach (EDĽP), je zásadné pre osobu obvinenú zo spáchania trestného činu, ktorá nerozumie jazyku konania. Podozrivý má právo vedieť, aké obvinenia boli proti nemu vznesené a rozumieť konaniu. Musí mať možnosť porozumieť, z čoho je obvinený. Mali by sa poskytnúť preklady základných procesných dokumentov. Tlmočenie a preklad sa musia zabezpečiť bezplatne v súlade s EDĽP.5. Posúdenie vplyvuNávrh bol predmetom posúdenia vplyvu, ktoré sa nachádza v dokumente SEK(2009) 915. Posúdenie vplyvu preskúmala a následne dňa 27. mája 2009 schválila rada pre posudzovanie vplyvu. Odporúčania tejto rady a spôsob ich uplatnenia sa uvádzajú v bode 25 posúdenia vplyvu (http://ec.europa.eu/governance/impact/practice_en.htm). Stanovili sa tieto možnosti:a) Zachovanie súčasného stavu by znamenalo, že sa neprijmú žiadne opatrenia na úrovni EÚ. Súčasná situácia, v ktorej sa očakáva, že členské štáty budú plniť svoje povinnosti vyplývajúce z EDĽP, by mohla pokračovať ako doteraz, čo by však znamenalo, že by sa naďalej pociťovala nerovnováha medzi orgánmi činnými v trestnom konaní a obvinenými, ktorá dodnes bráni vzájomnému uznávaniu. Malo by to zanedbateľné ekonomické následky.b) Nelegislatívne opatrenia ako odporúčania by podnietili výmeny medzi členskými štátmi a pomohli určiť najlepšiu prax. Táto možnosť by viedla k lepšiemu povedomiu o štandardoch EDĽP pomocou rozširovania a odporúčania postupov, ktoré pomáhajú v dodržiavaní súladu. Nedosiahla by sa ňou ďalšia aproximácia zákonných štandardov.c) Nový nástroj, ktorý zahŕňa všetky práva v zmysle návrhu z roku 2004. Jeho vykonávanie členskými štátmi, monitorovanie Komisiou a konečné odvolanie sa na Súdny dvor európskych spoločenstiev (SD) by pomohli prekonať rozdiely v dodržiavaní EDĽP a podporiť vzájomnú dôveru. Hospodársky vplyv by bol dvojaký: po prvé, náklady na zavedenie služieb s cieľom zabezpečiť rešpektovanie práv a po druhé, zisk v súvislosti so zníženými nákladmi na odvolacie konania.d) Opatrenie obmedzené na cezhraničné prípady by predstavovalo prvý krok. Vyžadovalo by si dôkladné zváženie, aby sa primerane vyriešil každý potenciálny problém súvisiaci s diskrimináciou medzi kategóriami podozrivých v cezhraničnom konaní a tých vo vnútroštátnom konaní. Ako pri predchádzajúcej možnosti, hospodársky vplyv by bol dvojaký: po prvé, náklady na zavedenie služieb s cieľom zabezpečiť rešpektovanie práv a po druhé, zisk v súvislosti so zníženými nákladmi na odvolacie konania, ale v menšom rozsahu ako pri predchádzajúcej možnosti, pretože je menej ambiciózna v rozsahu pôsobnosti.e) Uprednostnenú možnosť predstavuje postupný prístup, pri ktorom by opatrenia regulujúce prístup k tlmočníckym a prekladateľským službám stáli na začiatku, a od členských štátov by sa prostredníctvom zahrnutého nového rámcového rozhodnutia požadovalo, aby dodržiavali minimálne štandardy pre dostupnosť tlmočenia a prekladu. Hospodársky vplyv by bol dvojaký: po prvé, náklady na zavedenie služieb s cieľom zabezpečiť rešpektovanie práv a po druhé, zisk v súvislosti so zníženými nákladmi na odvolacie konania.V posúdení vplyvu sa zistilo, že kombinácia možnosti b) s možnosťou e) je prístup, ktorý treba uprednostniť, pretože maximalizuje synergie medzi legislatívnym a nelegislatívnym opatrením. Preto by na toto rámcové rozhodnutie mal nadväzovať dokument o najlepšej praxi.2. KONTEXT6. V článku 6 Zmluvy o Európskej únii (Zmluvy o EÚ) sa stanovuje, že Európska únia má rešpektovať základné práva zaručené Európskym dohovorom o ochrane ľudských práv a základných slobôd (EDĽP) a vyplývajúce z ústavných tradícií, ktoré sú pre členské štáty spoločné. Európsky parlament, Rada a Komisia navyše v decembri 2000 spoločne podpísali a slávnostne vyhlásili Chartu základných práv Európskej únie.7. V záveroch predsedníctva z Európskej rady v Tampere[1] sa uvádza, že vzájomné uznávanie by sa malo stať základným kameňom justičnej spolupráce, ale zároveň sa v nich upozorňuje, že vzájomné uznávanie „...a potrebná aproximácia právnych predpisov by umožnili […] súdnu ochranu individuálnych práv“[2].8. V oznámení Komisie Rade a Európskemu parlamentu z 26. júla 2000 o vzájomnom uznávaní konečných rozhodnutí v trestných veciach[3] sa uvádza, že „preto je potrebné zabezpečiť, nielen to, aby v dôsledku uplatňovania tejto zásady [vzájomného uznávania] neutrpelo zaobchádzanie s podozrivými a právo na obhajobu, ale aby sa v procese dokonca zlepšili záruky“.9. Potvrdilo sa to v programe opatrení určených na uplatňovanie zásady vzájomného uznávania súdnych rozhodnutí v trestných veciach[4] (ďalej len „program opatrení“), ktorý prijala Rada a Komisia. Zdôrazňuje sa v ňom, že „vzájomné uznávanie vo veľkej miere závisí od počtu parametrov, ktoré určujú jeho účinnosť“.10. Medzi tieto parametre patria mechanizmy ochrany práv podozrivých (parameter 3) a vymedzenie spoločných minimálnych štandardov potrebných na umožnenie uplatňovania zásady vzájomného uznávania (parameter 4). Tento návrh rámcového rozhodnutia predstavuje zakomponovanie uvedeného cieľa rozšírenia ochrany individuálnych práv.3. PRÁVO NA PREKLAD A TLMOčENIE STANOVENÉ V EDĽP11. V článku 5 EDĽP – Právo na slobodu a bezpečnosť – sa stanovuje, že:„1. Každý má právo na slobodu a osobnú bezpečnosť. Nikoho nemožno pozbaviť slobody okrem nasledujúcich prípadov, pokiaľ sa tak stane v súlade s konaním ustanoveným zákonom: (…)f) zákonné zatknutie alebo iné pozbavenie slobody osoby…, proti ktorej prebieha konanie o… vydanie.2. Každý, kto je zatknutý, musí byť oboznámený bez meškania a v jazyku, ktorému rozumie, s dôvodmi svojho zatknutia a s každým obvinením proti nemu.“(…)4. Každý, kto bol pozbavený slobody zatknutím alebo iným spôsobom, má právo podať návrh na konanie, v ktorom by súd urýchlene rozhodol o zákonnosti jeho pozbavenia slobody a nariadil prepustenie, ak je pozbavenie slobody nezákonné.“A v článku 6 – Právo na spravodlivý súdne konanie – sa stanovuje, že:„3. Každý, kto je obvinený z trestného činu, má tieto minimálne práva:a) byť bez meškania a v jazyku, ktorému rozumie, podrobne oboznámený s povahou a dôvodom obvinenia proti nemu;(…)e) mať bezplatnú pomoc tlmočníka, ak nerozumie jazyku používanému pred súdom alebo týmto jazykom nehovorí.“Charta základných práv Európskej únie uvádza tieto práva v článku 6 a v článkoch 47 až 50.12. Európsky súd pre ľudské práva (ESĽP) rozhodol o článku 6 EDĽP, že obvinený má právo na bezplatné tlmočenie aj v prípade jeho usvedčenia, že má právo na to, aby dostal dokumenty opisujúce obvinenie v jazyku, ktorému rozumie, že tlmočenie musí byť dostatočné na to, aby obvinenej osobe umožnilo rozumieť konaniu a že tlmočník musí byť kompetentný. To, že obvinený má právo na bezplatné tlmočenie aj v prípade jeho usvedčenia, sa ustanovilo vo veci Luedicke, Belkacem a Koç proti Nemecku [5]. Vo veci Kamasinski proti Rakúsku[6] sa ustanovilo, že poskytnuté tlmočenie musí byť na dostatočne vysokej úrovni, aby obžalovanému umožnilo rozumieť prípadu vedenému proti nemu a obhajovať sa. Toto právo sa vzťahuje na dokumentačný materiál a predsúdne konanie. Európsky súd pre ľudské práva rozhodol, že úroveň tlmočenia musí byť „adekvátna“ a podrobnosti obvinenia sa osobe musia poskytnúť v jazyku, ktorému rozumie ( Brozicek proti Taliansku[7]) . To, že obžalovaný primerane ovláda jazyk používaný pred súdom, musia dokázať súdne orgány a obžalovaný nemusí dokazovať, že tento jazyk neovláda[8] primerane. Tlmočník musí byť kompetentný a sudca musí zabezpečiť spravodlivosť konania ( Cuscani proti Spojenému kráľovstvu[9]) .4. OSOBITNÉ USTANOVENIA13. Návrh rámcového rozhodnutia stanovuje základné povinnosti a opiera sa o EDĽP a judikatúru Európskeho súdu pre ľudské práva. Diskusné fórum o viacjazyčnosti a odbornej príprave tlmočníkov[10] vypracovalo správu s odporúčaniami pre kvalitu tlmočenia a prekladu. Táto správa bola výsledkom stretnutí diskusného fóra, ktoré usporiadalo Generálne riaditeľstvo Komisie pre tlmočenie v rokoch 2008 s cieľom zistiť, či existuje potreba akcie a ak áno, akú akciu by bolo možné vykonať. Fórum dospelo k záveru, že takáto potreba existuje a vytvorilo odporúčania, ako zlepšiť poskytovanie kompetentných a kvalifikovaných tlmočníkov v trestnom konaní. K týmto odporúčaniam patrí aj študijný plán v odbore súdneho tlmočníctva a systém akreditácie, certifikácie a registrácie súdnych tlmočníkov.Článok 1 – Rozsah pôsobnosti14. Rozsah pôsobnosti rozhodnutia zahŕňa všetky osoby podozrivé v súvislosti s trestným činom až do konečného usvedčenia (vrátane akéhokoľvek odvolania). V tejto súvislosti sa používa pojem „podozrivý“ na označenie takýchto osôb. Tento pojem sa používa ako nezávislý pojem, bez ohľadu na označenie takýchto osôb vo vnútroštátnom konaní.15. Keďže v judikatúre ESĽP sa vysvetlilo, že na osoby vypočúvané v súvislosti s trestnými činmi, či už formálne obvinenými alebo nie, by sa mali vzťahovať ustanovenia článku 6 EDĽP, aj osoby zatknuté alebo zadržané v súvislosti s obvinením z trestného činu by mali patriť do rozsahu pôsobnosti tohto ustanovenia. Tieto práva sa začínajú uplatňovať od chvíle, keď je osoba oboznámená s tým, že je podozrivá zo spáchania trestného činu (napríklad pri zatknutí alebo keď už podozrivá osoba nemôže voľne opustiť policajnú väzbu).V tomto článku sa vysvetľuje, že návrh sa vzťahuje aj na prípady európskeho zatýkacieho rozkazu. Dôležitý bod je skutočnosť, že do rozsahu pôsobnosti patria aj prípady európskeho zatýkacieho rozkazu, pretože rámcové rozhodnutie týkajúce sa európskeho zatýkacieho rozkazu sa na tieto práva vzťahuje iba všeobecne. Z tohto pohľadu návrh predstavuje ďalší rozvoj článku 5 EDĽP.Článok 2 – Právo na tlmočenie16. V tomto článku sa stanovuje základné zásada, že tlmočenie by sa malo zabezpečiť počas vyšetrovacej a súdnej fázy konania, t. j. počas policajného výsluchu, súdneho pojednávania a akéhokoľvek predbežného pojednávania alebo odvolania. Toto právo je rozšírené aj o právne poradenstvo poskytované podozrivému, ak jeho právny zástupca hovorí jazykom, ktorému nerozumie.Článok 3 – Právo na preklad základných dokumentov17. Podozrivý má právo na preklad základných dokumentov s cieľom zabezpečiť spravodlivosť konania. Vo veci Kamasinski proti Rakúsku[11] Európsky súd pre ľudské práva uviedol, že právo na tlmočenie sa vzťahuje na „dokumentačný materiál“ a obvinený by mal byť dostatočne oboznámený s prípadom vedenom proti nemu, aby sa mohol obhajovať[12]. K základným dokumentom v trestnom konaní by preto mala patriť žaloba alebo obvinenie a všetky relevantné dokumentačné materiály ako výpovede hlavných svedkov, ktoré sú potrebné na „podrobné oboznámenie sa s povahou a príčinou obvinenia vzneseného proti danej osobe“ v súlade s článkom 6 ods. 3 písm. a) EDĽP. Zabezpečiť by sa mal aj preklad akéhokoľvek príkazu na zadržanie alebo príkazu, ktorý pozbavuje osobu slobody a rozsudku, ktorý je pre príslušnú osobu potrebný na uplatnenie práva odvolať sa (protokol EDĽP 7, článok 2).Pokiaľ ide o konanie týkajúce sa výkonu európskeho zatýkacieho rozkazu, tento európsky zatýkací rozkaz by sa mal preložiť.Článok 4 – Členské štáty znášajú náklady na tlmočenie a preklad18. V tomto článku sa stanovuje, že náklady na tlmočenie a preklad znášajú členské štáty. To, že obvinený má právo na bezplatné tlmočenie aj v prípade jeho usvedčenia, sa ustanovilo vo veci Luedicke, Belkacem a Koç proti Nemecku [13].Článok 5 – Kvalita tlmočenia a prekladu19. V tomto článku sa stanovuje základná požiadavka s cieľom zabezpečiť kvalitu tlmočenia a prekladu. Odporúčania v tejto súvislosti obsahuje správa diskusného fóra o viacjazyčnosti a odbornej príprave tlmočníkov[14].Článok 6 – Ustanovenie o zákaze zníženia úrovne ochrany20. Účelom tohto článku je zabezpečiť, aby stanovenie spoločných minimálnych štandardov v súlade s týmto rámcovým rozhodnutím neviedlo k zníženiu štandardov v určitých členských štátoch a aby sa zachovali štandardy stanovené v Európskom dohovore o ľudských právach. Členským štátom zostáva úplná voľnosť stanoviť vyššie štandardy, ako sú štandardy dohodnuté v tomto rámcovom rozhodnutí.Článok 7 – Vykonávanie21. V tomto článku sa od členských štátov vyžaduje, aby rámcové rozhodnutie vykonali do x /xx/ 20xx a v rovnakej lehote poslali Rade a Komisii znenie ustanovení, ktorými sa zabezpečuje transpozícia do vnútroštátnych právnych predpisov.Článok 8 – Správa22. XX mesiacov po vykonaní musí Komisia predložiť Európskemu parlamentu a Rade správu, v ktorej posúdi mieru, v akej členské štáty prijali potrebné opatrenia s cieľom splniť ustanovenia tohto rámcového rozhodnutia a k tejto správe podľa potreby pripojí legislatívne návrhy.Článok 9 – Nadobudnutie účinnosti23. V tomto článku sa stanovuje, že rámcové rozhodnutie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .5. ZÁSADA SUBSIDIARITY24. Cieľ návrhu sa nedá uspokojivo dosiahnuť iba na úrovni členských štátov, pretože návrh má podporiť vzájomnú dôveru členských štátov a preto je dôležité dohodnúť spoločný minimálny štandard, ktorý sa uplatňuje v celej Európskej únii. Návrh zblíži podstatné procesné pravidlá týkajúce sa tlmočenia a prekladu v trestnom konaní, aby sa budovala vzájomná dôvera. Návrh je preto v súlade so zásadou subsidiarity.6. ZÁSADA PROPORCIONALITY25. Návrh je v súlade so zásadou proporcionality, pretože neprekračuje minimum nevyhnutné na dosiahnutie uvedeného cieľa na európskej úrovni, ani rámec nevyhnutný na tento účel.2009/0101 (CNS)NávrhRÁMCOVÉ ROZHODNUTIE RADYo práve na tlmočenie a preklad v trestnom konaníRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 31 ods. 1 písm. c),so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu,keďže:(1) Európska únia si stanovila za cieľ zachovať a rozvíjať oblasť slobody, bezpečnosti a spravodlivosti. Podľa záverov Európskej rady v Tampere z 15. a 16. októbra 1999, a najmä bodu 33 týchto záverov, by sa mala zásada vzájomného uznávania stať základom justičnej spolupráce v občianskoprávnych aj trestných veciach v rámci Európskej únie.(2) Rada prijala 29. novembra 2000 v súlade so závermi z Tampere program opatrení určených na uplatňovanie zásady vzájomného uznávania v trestných veciach[15]. V úvode programu opatrení sa uvádza, že vzájomné uznávanie je „určené na posilnenie spolupráce medzi členskými štátmi, ale aj na zlepšenie ochrany individuálnych práv“.(3) Uplatňovanie zásady vzájomného uznávania súdnych rozhodnutí v trestných veciach zahŕňa predpoklad, že členské štáty majú vzájomnú dôveru v systémy trestného súdnictva ostatných členských štátov. Rozsah uplatňovania vzájomného uznávania do veľkej miery závisí od viacerých parametrov, ku ktorým patria „mechanizmy ochrany práv […] podozrivých“[16] a spoločné minimálne štandardy potrebné na umožnenie uplatňovania zásady vzájomného uznávania.(4) Vzájomné uznávanie môže účinne fungovať iba v atmosfére istoty, keď nielen súdne orgány, ale aj všetci účastníci trestného procesu považujú rozhodnutia súdnych orgánov iných členských štátov za rovnocenné s vlastnými rozhodnutiami, čo zahŕňa „nielen dôveru v primeranosť predpisov svojho partnera, ale aj dôveru v správne uplatňovanie týchto predpisov“[17].(5) Aj keď všetky členské štáty sú stranami Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (EDĽP), skúsenosť dokazuje, že táto skutočnosť sama o sebe nezabezpečuje vždy dostatočný stupeň dôvery v systémy trestného súdnictva iných členských štátov.(6) Článok 31 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii stanovuje „zabezpečovanie zlučiteľnosti predpisov uplatniteľných v členských štátoch, ak je to nevyhnutné na zlepšenie tejto spolupráce [justičnej spolupráce v trestných veciach]“. Spoločné minimálne štandardy by mali viesť k zvýšenej istote v systémoch trestného súdnictva všetkých členských štátov, čo by následne malo viesť k účinnejšej justičnej spolupráci v atmosfére vzájomnej dôvery.(7) Takéto spoločné štandardy by sa mali uplatňovať v oblastiach tlmočenia a prekladu v trestnom konaní. S cieľom posilniť potrebnú istotu členských štátov sa v tomto rámcovom rozhodnutí stanovujú základné spoločné štandardy týkajúce sa tlmočenia a prekladu v trestnom konaní v Európskej únii, ktoré odzrkadľujú tradície členských štátov v uplatňovaní príslušných ustanovení EDĽP.(8) Právo na tlmočenie a preklad pre tých, ktorí nerozumejú jazyku konania, je zakotvené v článkoch 5 a 6 EDĽP v súlade s výkladom judikatúry Európskeho súdu pre ľudské práva. Ustanovenia tohto rámcového rozhodnutia umožňujú uplatňovanie týchto práv v praxi.(9) Ustanovenia tohto rámcového rozhodnutia by mali zabezpečiť, aby prostredníctvom poskytnutia bezplatnej a presnej jazykovej pomoci bolo chránené právo podozrivého, ktorý nerozumie jazyku konania ani týmto jazykom nehovorí, rozumieť obvineniam vznesenými proti nemu a konaniu, aby mohol uplatniť svoje práva na obhajobu. Táto pomoc by sa v prípade potreby mala rozšíriť aj na styk podozrivého s obhajcom.(10) Primeraná pomoc by sa mala poskytnúť aj podozrivým s poruchou sluchu alebo reči.(11) Povinnosť starostlivosti o podozrivých, ktorí nerozumejú konaniu alebo ho nedokážu sledovať, je základom spravodlivého výkonu spravodlivosti. Prokuratúra, orgány presadzovania práva a súdne orgány by preto mali zabezpečiť, aby podozriví v potenciálne slabej pozícii mohli účinne uplatňovať svoje práva. Tieto orgány by mali dávať pozor na akúkoľvek potenciálnu slabú stránku a prijímať primerané kroky na zabezpečenie týchto práv. Mali by sa tak vždy správať v prípadoch, keď je podozrivá alebo obvinená osoba mladistvá, alebo keď trpí poruchami, ktoré jej bránia v aktívnej účasti na konaní.(12) Členské štáty by mali mať povinnosť poskytovať odbornú prípravu pre sudcov, právnych zástupcov a ďalších relevantných zamestnancov súdu, aby zabezpečili kvalitu tlmočenia a prekladu.(13) Toto rámcové rozhodnutie rešpektuje základné práva a dodržiava zásady priznané v Charte základných práv Európskej únie. Vyznačuje sa najmä úsilím o podporu práva na slobodu, práva na spravodlivý proces a práv na obhajobu.(14) Keďže cieľ dosiahnuť spoločné minimálne štandardy nemôžu členské štáty dosiahnuť jednostranným konaním ale len konaním na úrovni Európskej únie, Rada môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity uvedenou v článku 2 Zmluvy o Európskej únii a vymedzenou v článku 5 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva. V súlade so zásadou proporcionality stanovenou v už uvedenom článku 5, toto rámcové rozhodnutie neprekračuje rozsah nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa,PRIJALA TOTO RÁMCOVÉ ROZHODNUTIE:Článok 1 Rozsah pôsobnosti1. Týmto rámcovým rozhodnutím sa stanovujú pravidlá týkajúce sa práv na tlmočenie a preklad v trestnom konaní a konaní v súvislosti s výkonom európskeho zatýkacieho rozkazu.2. Tieto práva sa vzťahujú na akúkoľvek osobu od chvíle, keď príslušné orgány členského štátu informujú túto osobu, že je podozrivá zo spáchania trestného činu, až do ukončenia konania („podozrivý“).Článok 2 Právo na tlmočenie1. Členské štáty zabezpečia, aby sa podozrivému, ktorý nerozumie jazyku príslušného trestného konania ani týmto jazykom nehovorí, poskytlo tlmočenie s cieľom zaručiť spravodlivosť trestného konania. Tlmočenie sa poskytne počas tohto konania pred vyšetrovacími a súdnymi orgánmi vrátane policajného výsluchu, všetkých nevyhnutných stretnutí podozrivého s jeho právnym zástupcom, všetkých súdnych pojednávaní a akýchkoľvek potrebných predbežných pojednávaní.2. Členské štáty zabezpečia, aby sa v prípade potreby právne poradenstvo poskytované v priebehu trestného konania podozrivému tlmočilo.3. Členské štáty zabezpečia, aby fungoval postup, pomocou ktorého je možné uistiť sa, či podozrivý rozumie jazyku trestného konania a týmto jazykom hovorí.4. Členské štáty zabezpečia, aby existovalo právo odvolať sa proti rozhodnutiu, v ktorom sa konštatuje, že tlmočenie nie je potrebné.5. Právo na tlmočenie zahŕňa pomoc osobám s poruchami sluchu alebo reči.6. Pokiaľ ide o konanie týkajúce sa výkonu európskeho zatýkacieho rozkazu, členské štáty zabezpečia, aby sa každej osobe, ktorá nerozumie jazyku konania ani týmto jazykom nehovorí, poskytlo počas konania tlmočenie.Článok 3 Právo na preklad základných dokumentov1. Členské štáty zabezpečia, aby sa podozrivému, ktorý nerozumie jazyku príslušného trestného konania, poskytol preklad všetkých základných dokumentov s cieľom zaručiť spravodlivosť trestného konania.2. Medzi základné dokumenty, ktoré sa majú preložiť, patrí príkaz na zadržanie, ktorým sa osoba pozbavuje slobody, obžaloba/obvinenie, základné listinné dôkazy a rozsudok.3. Podozrivý alebo jeho právny zástupca môže predložiť odôvodnenú žiadosť o preklad ďalších dokumentov vrátane písomného právneho poradenstva od právneho zástupcu podozrivého.4. Členské štáty zabezpečia, aby existovalo právo odvolať sa proti rozhodnutiu o odmietnutí prekladu akýchkoľvek dokumentov uvedených v odseku 2.5. Pokiaľ ide o konanie týkajúce sa výkonu európskeho zatýkacieho rozkazu, členské štáty zabezpečia, aby sa každej osobe, ktorá je účastníkom takéhoto konania a ktorá nerozumie jazyku, v ktorom je európsky zatýkací rozkaz vydaný, poskytol preklad uvedeného dokumentu.Článok 4 Členské štáty znášajú náklady na tlmočenie a prekladČlenské štáty znášajú náklady na tlmočenie a preklad vyplývajúce z uplatňovania článkov 2 a 3.Článok 5 Kvalita tlmočenia a prekladu1. Tlmočenie a preklad sa poskytuje takým spôsobom, aby sa zabezpečilo, že podozrivý môže úplne uplatňovať svoje práva.2. Členské štáty poskytujú odbornú prípravu pre sudcov a právnikov a ďalších relevantných zamestnancov súdu, aby sa zabezpečilo, že podozrivý rozumie konaniu.Článok 6 Ustanovenie o zákaze zníženia úrovne ochranyNič v tomto rámcovom rozhodnutí sa nevykladá ako obmedzovanie alebo odchýlka od akýchkoľvek práv a procesných záruk, ktoré môžu byť zabezpečené podľa Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd alebo podľa právnych predpisov ktorýchkoľvek členských štátov, ktoré poskytujú vyššiu úroveň ochrany.Článok 7 VykonávanieČlenské štáty prijmú opatrenia potrebné na dodržiavanie ustanovení tohto rámcového rozhodnutia najneskôr do ……..[18].V rovnakej lehote pošlú členské štáty Rade a Komisii znenie ustanovení, ktorými sa do ich vnútroštátnych právnych predpisov transponujú povinnosti, ktoré im boli uložené týmto rámcovým rozhodnutím.Článok 8 SprávaKomisia do ……….[19] predloží Európskemu parlamentu a Rade správu, v ktorej posúdi mieru, do akej členské štáty prijali potrebné opatrenia, aby splnili ustanovenia tohto rámcového rozhodnutia, a podľa potreby pripojí k tejto správe legislatívne návrhy.Článok 9 Nadobudnutie účinnostiToto rámcové rozhodnutie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .V BruseliZa Radupredseda [1] Dňa 15. a 16. októbra 1999.[2] Záver 33.[3] KOM(2000) 495, 29.7.2000.[4] Ú. v. ES C 12, 15.1.2001, s. 10.[5] 28. novembra 1978, séria A č. 29. „46. Súd teda konštatuje, že bežný význam pojmu […] ‚bezplatný‘ v článku 6 ods. 3 písm. e) […] je potvrdený cieľom a účelom článku 6. Súd dospel k záveru, že právo chránené článkom 6 ods. 3 písm. e), znamená pre každého, kto nehovorí jazykom alebo nerozumie jazyku používanému pred súdom, právo na poskytnutie bezplatnej pomoci tlmočníka bez toho, aby sa následne od neho spätne vymáhala úhrada nákladov, ktoré takto vzniknú.“[6] 19. decembra 1989, séria A č. 168.[7] 19. decembra 1989, (10964/84) [1989] EDĽP 23.[8] „41 […] talianske súdne orgány mali prijať opatrenia na jeho dodržanie s cieľom zabezpečiť splnenie požiadaviek článku 6 ods. 3 písm. a) (článok 6-3-a), pokiaľ nemali možnosť dokázať, že žiadateľ v skutočnosti taliančinu ovládal dostatočne na to, aby z oznámenia vyrozumel význam listu, ktorým mu boli oznámené obvinenia vznesené proti nemu. Žiadny takýto dôkaz sa nenachádza v dokumentoch spisu alebo výpovediach svedkov vypočutých 23. apríla 1989. V tomto bode preto došlo k porušeniu článku 6 ods. 3 písm. a) (čl. 6-3-a).“[9] 24. septembra 2002 – č. 3277/96[10] http://ec.europa.eu/commission_barroso/orban/docs/FinalL_Reflection_Forum_Report_en.pdf[11] 19. decembra 1989, séria A č. 168.[12] „74. Právo […] na bezplatnú pomoc tlmočníka sa vzťahuje nielen na ústne vyhlásenia počas súdneho pojednávania, ale aj na listinný materiál a predsúdne konanie. Odsek 3 písm. e) (článok 6-3-e) znamená, že osoba „obvinená z trestného činu“, ktorá nerozumie jazyku používanému pred súdom alebo týmto jazykom nehovorí, má právo na bezplatnú pomoc tlmočníka pri preklade alebo tlmočení všetkých dokumentov alebo vyhlásení počas konania použitých proti nej, pri ktorých je pre túto osobu nevyhnutné, aby im rozumela, alebo aby sa preložili do jazyka, ktorý používa súd s cieľom využiť spravodlivý proces. […] V odseku 3 písm. e) (článok 6-3-e) sa však nezachádza až tak ďaleko, aby sa vyžadoval písomný preklad všetkých položiek listinných dôkazov alebo úradných listín počas postupu. Poskytnutá tlmočnícka pomoc by mala byť taká, aby umožnila obžalovanému oboznámiť sa s prípadom vedenom proti nemu a obhajovať sa, najmä tak, že bude môcť súdu predkladať svoju verziu udalostí. Vzhľadom na potrebu, aby bolo právo zaručené odsekom 3 písm. e) (článok 6-3-e) praktické a účinné, povinnosť príslušných orgánov sa neobmedzuje na ustanovenie tlmočníka, ale ak sú za konkrétnych okolností vyzvané, môže sa rozšíriť o následnú kontrolu adekvátnosti poskytnutého tlmočenia (pozri rozsudok Artico).“[13] „46. Súd teda konštatuje, že bežný význam pojmu […] ‚bezplatný‘ v článku 6 ods. 3 písm. e) […] je potvrdený cieľom a účelom článku 6. Súd dospel k záveru, že právo chránené článkom 6 ods. 3 písm. e), znamená pre každého, kto nehovorí jazykom používaným pred súdom, alebo tomuto jazyku nerozumie, právo na poskytnutie bezplatnej pomoci tlmočníka bez toho, aby sa následne od neho spätne vymáhala úhrada nákladov, ktoré takto vzniknú.“[14] Pozri poznámku pod čiarou č. 10.[15] Ú. v. ES C 12, 15.1.2001, s. 10.[16] Ú. v. ES C 12, 15.1.2001, s. 10.[17] KOM(2000) 495, 26.7.2000, s. 4.[18] 24 mesiacov po uverejnení tohto rámcového rozhodnutia v Úradnom vestníku Európskej únie.[19] 36 mesiacov po uverejnení tohto rámcového rozhodnutia v Úradnom vestníku Európskej únie .


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli8. 5. 2017
            COM(2017) 216 final
            2017/0093(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY,
            ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v rámci Regionálnej organizácie pre riadenie rybárstva v južnom Tichom oceáne (SPRFMO), a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 14405/12

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

               Rozhodnutím Rady 2012/130/EÚ
                  1
                Únia schválila dohovor o ochrane a riadení rybolovných zdrojov na otvorenom mori v južnom Tichom oceáne (ďalej len „dohovor“), ktorým sa zriadila Regionálna organizácia pre riadenie rybárstva v južnom tichom oceáne (SPRFMO). Komisia Regionálnej organizácie pre riadenie rybárstva v južnom Tichom oceáne (ďalej len „komisia SPRFMO“) je v rámci SPRFMO zodpovedná za prijímanie opatrení, ktoré majú zabezpečiť dlhodobú ochranu a udržateľné využívanie rybolovných zdrojov v oblasti dohovoru SPRFMO, a tým ochraňovať morské ekosystémy, v ktorých sa tieto zdroje vyskytujú. Takéto opatrenia sa môžu stať pre Úniu záväznými.

               Pozícia, ktorá sa má v menej Únie zaujať v regionálnych organizáciách pre riadenie rybárstva (RFMO) sa v súčasnosti stanovuje na základe dvojstupňového prístupu. V prípade pozície Únie sa rozhodnutím Rady na niekoľko rokov stanovujú základné zásady a usmernenia a pozícia sa následne pre každé výročné zasadnutie upraví neoficiálnymi dokumentmi Komisie, ktoré sa prerokúvajú v rámci pracovnej skupiny Rady.

               Pokiaľ ide o organizáciu SPRFMO, podľa rozhodnutia Rady 14405/12 z 5. októbra 2012 sa má pozícia Únie do výročného zasadnutia v roku 2017 prehodnotiť. Tento návrh sa preto zameriava na stanovenie pozície Únie v rámci organizácie SPRFMO na roky 2017 – 2021 a nahrádza sa ním rozhodnutie Rady 14405/12 z 5. októbra 2012, ktoré sa vzťahuje na roky 2012 – 2016.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky

               Toto preskúmanie je zamerané na začlenenie zásad a smerovania novej spoločnej rybárskej politiky (SRP) stanovených nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013
                  2
                s prihliadnutím na ciele oznámenia Komisie o vonkajšom rozmere SRP
                  3
               . Okrem toho sa pozícia Únie upravila podľa Lisabonskej zmluvy.

               Rovnako ako súčasná pozícia obsahuje aj nasledujúca pozícia všeobecné zásady a usmernenia; v maximálnom možnom rozsahu sa v nej však zohľadňujú sa v nej špecifiká SPRFMO. Okrem toho sa na základe požiadavky členských štátov do tejto pozície zahrnul aj štandardný postup používaný pri každoročnej špecifikácii pozície Únie.

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

               neuvádza sa

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

               Toto rozhodnutie vychádza zo Zmluvy o fungovaní Európskej únie, a najmä z jej článku 43 ods. 2 v spojení s článkom 218 ods. 9, v ktorom sa stanovuje, že Rada prijme na návrh Komisie rozhodnutie, ktorým sa určujú pozície, ktoré sa majú prijať v mene Únie v rámci orgánu zriadeného dohodou, keď je tento orgán vyzvaný prijať akty s právnymi účinkami. Platí to aj pre pozíciu, ktorú má Komisia v mene Únie prijať v rámci organizácie SPRFMO.

               Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013 predstavuje právny základ, ktorým sa zavádzajú zásady, ktoré sa majú zohľadniť v tejto pozícii.

               Toto rozhodnutie sa vzťahuje na roky 2017 – 2021 a nahrádza sa ním rozhodnutie Rady 14405/12, ktoré sa vzťahuje na roky 2012 – 2016.

               •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci)

               neuvádza sa

               •Proporcionalita

               neuvádza sa

               •Výber nástroja

               Podľa článku 218 ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie platí, že pozícia, ktorá sa má v rámci regionálnych organizácií pre riadenie rybárstva (RFMO) prijať v mene Únie, keď je tento orgán vyzvaný prijať akty s právnymi účinkami s výnimkou aktov s výnimkou aktov dopĺňajúcich alebo meniacich inštitucionálny rámec danej dohody, sa musí prijať rozhodnutím Rady na návrh Komisie.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov

               neuvádza sa

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

               neuvádza sa

               •Získavanie a využívanie odborných vedomostí

               neuvádza sa

               •Posúdenie vplyvu

               neuvádza sa

               •Regulačná vhodnosť a zjednodušenie

               neuvádza sa

               •Základné práva

               neuvádza sa

               4.VPLYV NA ROZPOČET

                  neuvádza sa

               5.ĎALŠIE PRVKY

               •Plány vykonávania a postupy monitorovania, hodnotenia a podávania správ

                  neuvádza sa

               •Vysvetľujúce dokumenty (v prípade smerníc)

                  neuvádza sa

               •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu

                  neuvádza sa

               2017/0093 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY,

               ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v rámci Regionálnej organizácie pre riadenie rybárstva v južnom Tichom oceáne (SPRFMO), a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 14405/12

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 43 ods. 2 v spojení s článkom 218 ods. 9,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Článkom 38 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v spojení s jej článkom 39 ods. 1 písm. d) sa stanovuje, že jedným z cieľov spoločnej rybárskej politiky je zabezpečiť riadne zásobovanie.

               (2)V článku 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013
                  4
                sa stanovuje, že Únia zabezpečuje, aby boli rybolovné a akvakultúrne činnosti dlhodobo environmentálne udržateľné a riadili sa spôsobom, ktorý je v súlade s cieľmi, ktorými je dosiahnuť hospodársky a sociálny prínos a prínos v oblasti zamestnanosti, a prispieť k dostupnosti dodávok potravín. V uvedenom nariadení sa takisto stanovuje, že v rámci spoločnej rybárskej politiky sa pri riadení rybárstva uplatňuje prístup predbežnej opatrnosti a jej cieľom je zabezpečiť, aby sa pri využívaní živých morských biologických zdrojov populácie lovených druhov obnovovali a udržiavali nad úrovňami, pri ktorých možno dosiahnuť maximálny udržateľný výnos. Okrem toho sa v ňom stanovuje, že cieľom Únie je prijímať riadiace a ochranné opatrenia na základe najlepších dostupných vedeckých odporúčaní, presadzovať rybolovné metódy, ktoré prispievajú k selektívnejšiemu rybolovu, zabraňovaniu nechceným úlovkom a maximálnemu možnému zníženiu ich množstva, ako aj rybolovu s malým vplyvom na morský ekosystém a rybolovné zdroje, a postupne eliminovať odhadzovanie úlovkov. Okrem toho sa v článku 28 nariadenia (EÚ) č. 1380/2013 výslovne stanovuje, že Únia tieto zásady uplatňuje aj v rámci svojej vonkajšej politiky.

               (3)Rozhodnutím Rady 2012/130/EÚ
                  5
                Únia uzavrela dohovor o ochrane a riadení rybolovných zdrojov na otvorenom mori v južnom Tichom oceáne (ďalej len „dohovor“), ktorým sa zriadila Regionálne organizácia pre riadenie rybárstva v južnom tichom oceáne (SPRFMO). Komisia SPRFMO je v rámci SPRFMO zodpovedná za prijímanie opatrení, ktoré majú zabezpečiť dlhodobú ochranu a udržateľné využívanie rybolovných zdrojov prostredníctvom uplatňovania preventívneho prístupu a ekosystémového prístupu k riadeniu rybárstva, a tým ochraňovať morské ekosystémy, v ktorých sa tieto zdroje vyskytujú. Takéto opatrenia sa majú stať pre Úniu záväznými.

               (4)Rada 5. októbra 2012 prijala rozhodnutie 14405/12 o stanovení pozície, ktorú má Únia zaujať v rámci Regionálnej organizácie na riadenie rybného hospodárstva v južnom Tichom oceáne (SPRFMO).

               (5)Podľa rozhodnutia 14405/12 sa má pozícia v ňom stanovená prehodnotiť najneskôr do výročného zasadnutia komisie SPRFMO v roku 2017. Je teda vhodné zrušiť rozhodnutie 14405/12 a nahradiť ho novým rozhodnutím.

               (6)Vzhľadom na to, že rybolovné zdroje v oblasti dohovoru sa neustále menia, a je teda potrebné, aby pozícia EÚ zodpovedala aktuálnemu vývoju vrátane nových štatistických, biologických a iných informácií predložených pred výročným zasadnutím komisie SPRFMO alebo počas neho, je pre každoročnú špecifikáciu pozície Únie potrebné stanoviť postupy, ktoré sú v súlade so zásadou zakotvenou v článku 13 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii, podľa ktorej majú inštitúcie navzájom v plnej miere spolupracovať.

               (7)Zástupcom EÚ na výročnom zasadnutí komisie SPRFMO je v súlade s článkom 218 a článkom 3 ods. 1 ZFEÚ Komisia. Preto je toto rozhodnutie určené Komisii.

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               V prílohe I k tomuto rozhodnutiu sa stanovuje pozícia, ktorú má Európska únia zaujať na výročnom zasadnutí komisie SPRFMO v prípade, že je tento orgán vyzvaný prijať akty s právnymi účinkami.

               Článok 2

               Pozícia, ktorú má Únia zaujať na výročnom zasadnutí komisie SPRFMO, sa každoročne špecifikuje v súlade s prílohou II.

               Článok 3

               Rada na návrh Komisie prehodnotí a podľa potreby pozmení pozíciu Únie stanovenú v prílohe I k tomuto rozhodnutiu, a to najneskôr do konania výročného zasadnutia komisie SPRFMO v roku 2022.

               Článok 4

               Rozhodnutie 14405/12 sa zrušuje.

               Článok 5

               Toto rozhodnutie je určené Európskej komisii.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)
                  Ú. v. EÚ L 67, 6.3.2012, s. 1.

                     (2)
                  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013 o spoločnej rybárskej politike, ktorým sa menia nariadenia Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a zrušujú nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutie Rady 2004/585/ES (Ú. v. EÚ L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (3)
                  KOM(2011) 424 z 13.7.2011.

                     (4)

                        Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1380/2013 o spoločnej rybárskej politike, ktorým sa menia nariadenia Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a zrušujú nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutie Rady 2004/585/ES (Ú. v. EÚ L 354, 28.12.2013, s. 22).

                     (5)

                        Rozhodnutie Rady 2012/130/EÚ z 3. októbra 2011 o schválení Dohovoru o ochrane a riadení rybolovných zdrojov na otvorenom mori v južnom Tichom oceáne v mene Európskej únie (Ú. v. EÚ L 67, 6.3.2012, s. 1).

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli8. 5. 2017
            COM(2017) 216 final
            PRÍLOHY
            k
            návrhuROZHODNUTIA RADY,
            ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v rámci Regionálnej organizácie pre riadenie rybárstva v južnom Tichom oceáne (SPRFMO), a ktorým sa zrušuje rozhodnutie 14405/12

               PRÍLOHA I

               Pozícia Únie v komisii Regionálnej organizácie pre riadenie rybárstva v južnom Tichom oceáne

               1.Zásady

               V rámci organizácie SPRFMO Únia:

               a)
                     zabezpečuje, aby opatrenia prijaté v rámci organizácie SPRFMO zodpovedali cieľom a zásadám, ktoré Únia sleduje v rámci spoločnej rybárskej politiky, najmä prostredníctvom prístupu predbežnej opatrnosti a cieľom súvisiacim s dosiahnutím maximálneho udržateľného výnosu podľa článku 2 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1380/2013 s cieľom podporovať vykonávanie ekosystémového prístupu k riadeniu rybárstva a obmedziť vplyv rybolovných činností na životné prostredie, zabrániť a v maximálnej možnej miere znížiť nechcené úlovky, postupne eliminovať odhadzovanie úlovkov a minimalizovať vplyv rybárskych činností na morské ekosystémy, ako aj vďaka podpore rentabilného a konkurencieschopného sektora rybárstva Únie zabezpečiť primeranú životnú úroveň osobám závislým od rybárskych činností a zohľadniť záujmy spotrebiteľov;

               b)
                     zabezpečuje, aby opatrenia prijaté v rámci organizácie SPRFMO boli v súlade s cieľmi dohovoru o SPRFMO;

               c)
                     zabezpečuje, aby opatrenia prijaté v rámci organizácie SPRFMO boli v súlade s medzinárodným právom, a najmä s ustanoveniami Dohovoru OSN o morskom práve, Dohody OSN o ochrane a využívaní transzonálnych populácií rýb a populácií rýb migrujúcich na veľké vzdialenosti, Dohody o podporovaní dodržiavania medzinárodných ochranných a riadiacich opatrení rybárskymi plavidlami na šírom mori, ako aj Dohody Organizácie OSN pre výživu a poľnohospodárstvo o opatreniach prístavných štátov (2009).

               d)
                     podporuje pozície, ktoré zodpovedajú pozíciám, ktoré sa zaujali v iných v regionálnych organizáciách pre riadenie rybárstva, prípadne regionálnym morským dohovorom v rovnakej oblasti;

               e)
                     usiluje sa o synergiu s politikou, ktorú sama uskutočňuje v rámci bilaterálnych vzťahov s tretími krajinami v oblasti rybárstva, a zaisťuje súdržnosť s ostatnými svojimi politikami, najmä v oblasti vonkajších vzťahov, životného prostredia, obchodu, rozvoja, výskumu a inovácie, ako aj v iných oblastiach;

               f)
                     zabezpečuje dodržiavanie medzinárodných záväzkov Únie;

               g)
                     koná v súlade so závermi Rady z 19. marca 2012 o oznámení o vonkajšom rozmere spoločnej rybárskej politiky
                  1
               ;

               h)
                     pracuje na vytvorení rovnakých podmienok pre flotilu Únie v rámci oblasti dohovoru, ktoré vychádzajú z rovnakých zásad a noriem, aké platia podľa práva Únie, a podporovať jednotné vykonávanie uznesení a odporúčaní.

               2.Usmernenia

               Únia sa v relevantných prípadoch snaží prispieť k tomu, aby sa v rámci organizácie SPRFMO prijali tieto opatrenia:

               a)
                     opatrenia na ochranu rybolovných zdrojov v oblasti dohovoru o SPRFMO a hospodárenie s nimi, ktoré vychádzajú z najlepších dostupných vedeckých odporúčaní, vrátane celkového povoleného výlovu (TAC) a kvót pre zdroje, ktoré sa regulujú v rámci dohovoru o SPRFMO, čím by sa prostredníctvom pravidiel riadenia rybolovu dosiahol alebo udržal výlov na úrovni maximálneho udržateľného výnosu, a to čo možno najskôr a postupne, no najneskôr do roku 2020.

               b)
                     prípade potreby špecifické opatrenia pre prelovené populácie s cieľom udržať rybolovné úsilie na úrovni dostupných rybolovných možností, ako aj doplňujúce opatrenia pre hlbokomorské populácie rýb, keďže ide o zdroje, ktoré sú obzvlášť ohrozené prelovením;

               c)
                     opatrenia na zintenzívnenie zberu vedeckých údajov o rybolove a podporu lepšej spolupráce medzi odvetvím a vedcami;

               d)
                     opatrenia na zabraňovanie NNN rybolovným činnostiam, na odrádzanie od nich a ich odstránenie v oblasti dohovoru o SPRFMO vrátane zoznamov plavidiel vykonávajúcich NNN rybolov a opatrení prístavných štátov;

               e)
                     opatrenia na monitorovanie, kontrolu a dozor v oblasti dohovoru o SPRFMO, ktorými sa zabezpečí účinnosť kontrolných opatrení a posilní súlad s opatreniami prijatými v rámci organizácie SPRFMO vrátane zavedenia systému SPRFMO na monitorovanie plavidiel;

               f)
                     opatrenia s cieľom minimalizovať negatívny vplyv rybolovných činností na morskú biodiverzitu vrátane morských vtákov, opatrenia na ochranu citlivých morských ekosystémov (VME) v oblasti dohovoru o SPRFMO vrátane identifikácie nových alebo potenciálnych VME v súlade s uzneseniami Valného zhromaždenia Organizácie spojených národov, ako aj morských ekosystémov, ku ktorým by patrili aj opatrenia s cieľom zabrániť a v maximálnej možnej miere znížiť nechcené úlovky, vrátane úlovkov ekologicky príbuzných druhov, ako aj postupne eliminovať odhadzovanie úlovkov;

               g)
                     opatrenia zamerané na zákaz rybolovu zacieleného výlučne na získavanie žraločích plutiev a povinnosť vyloďovať všetky žraloky s plutvami prirodzene pripojenými k telu;

               h)
                     vypracovanie spoločných koncepcií s inými regionálnymi organizáciami pre riadenie rybárstva, ktoré sa podieľajú na riadení rybolovných zdrojov v oblasti dohovoru SPRFMO;

               i)
                     príspevok k zriadeniu programu pozorovateľov prostredníctvom vypracovania návrhu relevantného programu pozorovateľov a podieľania sa na ňom;

               j)
                     podpora vykonávania pravidelných preskúmaní, ktorých cieľom je včas vyhodnotiť výsledky organizácie SPRFMO a vykonávanie jej odporúčaní;

               k)
                     opatrenia, ktorými sa v strednodobom horizonte zabezpečí rovnomernejšie prerozdeľovanie prostriedkov z rozpočtu organizácie SPRFMO;

               l)
                     ďalšie technické opatrenia založené na odporúčaniach pomocných orgánov organizácie SPRMO.

               PRÍLOHA II

               Každoročná špecifikácia pozície Únie, ktorá sa má zaujať

               na výročnom zasadnutí komisie Regionálnej organizácie pre riadenie rybárstva v južnom Tichom oceáne

               Pred každým výročným zasadnutím komisie SPRFMO sa prijmú opatrenia potrebné na to, aby sa v pozícii, ktorá sa má vyjadriť v mene Únie, zohľadnili najnovšie štatistické, biologické a iné relevantné informácie predložené Európskej komisii v súlade so zásadami a usmerneniami stanovenými v prílohe I.

               Na tento účel a na základe daných informácií Európska Komisia predloží Rade alebo jej prípravným orgánom na diskusiu a schválenie písomný dokument, v ktorom uvedie informácie o navrhovanej špecifikácii pozície Únie, a to v dostatočnom predstihu pred každým výročným zasadnutím komisie SPRFMO.

               Ak sa v priebehu ďalších zasadnutí, okrem iného aj na mieste, nepodarí dohodnúť na tom, aby sa v pozícii Únie zohľadnili nové prvky, vec sa postúpi Rade alebo jej prípravným orgánom.

                     (1)
                  pozri dokument 7086/12 PECHE 66.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli5. 10. 2017
            COM(2017) 582 final
            2017/0253(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o pozícii, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie v Spoločnom výbore EHP k zmene Protokolu 31 k Dohode o EHP(Prípravná akcia Únie týkajúca sa výskumu v oblasti obrany)

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

               Cieľom návrhu rozhodnutia Spoločného výboru EHP (pripojeného k návrhu rozhodnutia Rady) je zmeniť Protokol 31 k Dohode o EHP, aby sa mohla rozšíriť spolupráca zmluvných strán Dohody o EHP tak, aby bola možná účasť štátov EZVO, ktoré sú členmi EHP, na prípravnej akcii Únie týkajúcej sa výskumu v oblasti obrany (ďalej len „prípravná akcia“). Keďže Lichtenštajnsko a Island nevyjadrili záujem o účasť na tejto prípravnej akcii, návrh rozhodnutia Spoločného výboru EHP sa týka len Nórska.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky

               V článku 78 Dohody o EHP sa stanovuje, že zmluvné strany posilňujú a rozširujú spoluprácu v rámci činností EÚ v oblastiach výskumu a technického rozvoja. Komisia, ktorá v súčasnosti financuje výlučne civilný výskum a vývoj alebo výskum a vývoj týkajúci sa položiek s dvojakým využitím prostredníctvom programu Horizont 2020, považuje prípravnú akciu za významný nástroj na skúmanie pridanej hodnoty financovania výskumu v oblasti obrany z rozpočtu EÚ.

               Keďže Nórsko uzatvorilo administratívnu dohodu s Európskou obrannou agentúrou a súvisiaca smernica 2009/81/ES o obstarávaní v oblasti obrany a bezpečnosti, ktorá má zabezpečiť skutočnú hospodársku súťaž a rovnaké zaobchádzanie v tejto oblasti, bola začlenená do Dohody o EHP už v roku 2014, účasť Nórska na prípravnej akcii je v súlade s existujúcimi politickými ustanoveniami v tejto oblasti politiky.

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

               Spoločný výskum inovačných technológií, výrobkov a služieb v oblasti obrany je kľúčom k zabezpečeniu dlhodobej konkurencieschopnosti obranného sektora, a v konečnom dôsledku aj strategickej autonómie Európy. Spolupráca s Nórskom by pozitívne prispela k úsiliu EÚ v tejto oblasti.

               Komisia uznáva, že prípravná akcia je súčasťou jej politiky v oblasti vnútorného trhu, priemyslu a výskumu. Ďalšie prehĺbenie spolupráce v tejto oblasti je preto v súlade s cieľmi Dohody o EHP.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

               Právnym základom je článok 54 ods. 2 písm. b), článok 84 ods. 2 a článok 124 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002
                  1
                v spojení s článkom 1 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 2894/94
                  2
                o opatreniach na vykonávanie Dohody o EHP, ktoré stanovujú, že Rada na základe návrhu Komisie prijme v mene Únie pozíciu k takýmto rozhodnutiam.

               Komisia v spolupráci s ESVČ predkladá Rade návrh rozhodnutia Spoločného výboru EHP, ktorý Rada prijíma ako pozíciu Únie. Komisia dúfa, že tento návrh bude môcť Spoločnému výboru EHP predložiť pri najbližšej možnej príležitosti.

               •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci)

               Návrh je v súlade so zásadou subsidiarity z tohto dôvodu:

               Cieľ tohto návrhu, a to na nadviazanie spolupráce pri výskume v oblasti obrany so štátmi EZVO, ktoré sú členmi EHP, prostredníctvom ich účasti na prípravnej akcii financovanej z rozpočtu EÚ, nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni členských štátov, a preto sa z dôvodu jeho účinkov možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie.

               •Proporcionalita

               V súlade so zásadou proporcionality tento návrh neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie jeho cieľa, t. j. posilnenia a rozšírenia spolupráce v rámci aktivít EÚ v oblasti výskumu a technologického rozvoja.

               •Výber nástroja

               V súlade s článkom 98 Dohody o EHP je zvoleným nástrojom rozhodnutie Spoločného výboru EHP. Spoločný výbor EHP zabezpečuje účinné vykonávanie a fungovanie Dohody o EHP. Na tento účel prijíma rozhodnutia v prípadoch stanovených v dohode o EHP.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Získavanie a využívanie expertízy a posúdenie vplyvu

               Komisia v roku 2013 uvažovala o spustení prípravnej akcie
                  3
                týkajúcej sa výskumu v oblasti obrany na podporu konkurencieschopnejšieho a účinnejšieho obranného a bezpečnostného sektora
                  4
               . Európsky parlament
                  5
                a Rada
                  6
                uvítali túto iniciatívu a vyzvali Komisiu, aby vypracovala návrh na vykonávanie prípravnej akcie. V roku 2015 Európska rada
                  7
                poukázala na potrebu zabezpečiť primerané finančné prostriedky na prípravnú akciu, ktorá pripraví cestu pre budúci program výskumu a technológií v oblasti obrany
                  8
               .

               4.VPLYV NA ROZPOČET

               Nórsko finančne prispeje do rozpočtu Únie, do rozpočtového riadku 02 04 77 03: „Prípravná akcia pre výskum v oblasti obrany“. Príspevok Nórska na rok 2017 sa očakáva vo výške: 585 000 EUR.

               5.ĎALŠIE PRVKY

               V súlade s rozpočtovou politikou EÚ môže k účasti na činnosti EÚ dôjsť až po uhradení zodpovedajúceho finančného príspevku. Úhrada sa však môže uskutočniť po prijatí tohto návrhu rozhodnutia Rady a po predložení výzvy zo strany EÚ na poskytnutie príspevkov, vypracovanej Európskou komisiou, štátom EZVO, ktoré sú členmi EHP.

               Preto s cieľom preklenúť obdobie medzi prijatím „rozhodnutia Komisie o financovaní prípravnej akcie týkajúcej sa výskumu v oblasti obrany a o využívaní jednotkových nákladov na rok 2017“ 11. apríla 2017 a prijatím príslušnej úhrady, bude návrh rozhodnutia Spoločného výboru účinný spätne od 11. apríla 2017. Inštitúcie, podniky, organizácie a štátni príslušníci Nórska by preto mali byť oprávnení zúčastňovať sa na činnostiach, ktoré sa začínajú pred nadobudnutím účinnosti tohto rozhodnutia Spoločného výboru EHP. Náklady vynaložené na ich účasť na takýchto činnostiach, ktorých vykonávanie sa začína po 11. apríli 2017, by sa mali považovať za oprávnené za rovnakých podmienok ako náklady, ktoré vznikli inštitúciám, podnikom, organizáciám a štátnym príslušníkom členských štátov EÚ za predpokladu, že toto rozhodnutie nadobudne účinnosť pred koncom príslušnej prípravnej akcie.

               Spätná účinnosť sa netýka práv a povinností dotknutých osôb a je v súlade so zásadou oprávneného očakávania.

               Okrem toho v súlade článkom 1 ods. 8 protokolu 32 k Dohode o EHP sa do 10. júla príjme rozhodnutie Spoločného výboru EHP o účasti štátu EZVO, ktorý je členom EHP, na činnosti zahrnutej v prílohe EZVO k všeobecnému rozpočtu Európskej únie. Ak nie, spolupráca sa odloží na nasledujúci rok, ak nie je dohodnuté inak.

               Vzhľadom na dôležitosť začatia spolupráce od začiatku prípravnej akcie sa v pripojenom rozhodnutí Spoločného výboru EHP predpokladá, že spolupráca sa začne od 11. apríla 2017, aj keď sa toto rozhodnutie Spoločného výboru EHP príjme po 10. júli 2017.

               2017/0253 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o pozícii, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie v Spoločnom výbore EHP k zmene Protokolu 31 k Dohode o EHP

                  (Prípravná akcia Únie týkajúca sa výskumu v oblasti obrany)

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 218 ods. 9,

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 2894/94 z 28. novembra 1994 o opatreniach na vykonávanie Dohody o Európskom hospodárskom priestore
                  9
               , a najmä na jeho článok 1 ods. 3,

               so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002
                  10
               , a najmä na jeho článok 54 ods. 2 písm. b), článok 84 ods. 2 a článok 124,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Dohoda o Európskom hospodárskom priestore
                  11
                (ďalej len „Dohoda o EHP“) nadobudla platnosť 1. januára 1994.

               (2)Podľa článku 98 Dohody o EHP sa na základe rozhodnutia Spoločného výboru EHP môže meniť, okrem iného, protokol 31 k Dohode o EHP (ďalej len „protokol 31“).

               (3)Protokol 31 k Dohode o EHP obsahuje ustanovenia o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd.

               (4)Je vhodné rozšíriť spoluprácu zmluvných strán Dohody o EHP, aby bola zahrnutá účasť štátov EZVO na prípravnej akcii Únie týkajúcej sa výskumu v oblasti obrany, ktorá je financovaná zo všeobecného rozpočtu Európskej únie.

               (5)Je vhodné, aby sa účasť štátov EZVO na činnostiach súvisiacich s touto prípravnou akciou a financovaných z rozpočtového riadku 02 04 77 03 začala od 11. apríla 2017, aj keď priložené rozhodnutie Spoločného výboru bude prijaté, alebo splnenie prípadných ústavných požiadaviek potrebných pre toto rozhodnutie bude oznámené po 10. júli 2017.

               (6)Inštitúcie, podniky, organizácie a štátni príslušníci štátov EZVO by preto mali byť oprávnení zúčastňovať sa na činnostiach, ktoré sa začínajú pred nadobudnutím účinnosti tohto rozhodnutia. Náklady vynaložené na ich účasť na takýchto činnostiach, ktorých vykonávanie sa začína po 11. apríli 2017, by sa mali považovať za oprávnené za rovnakých podmienok ako náklady, ktoré vznikli inštitúciám, podnikom, organizáciám a štátnym príslušníkom členských štátov EÚ za predpokladu, že priložené rozhodnutie Spoločného výboru EHP nadobudne účinnosť pred koncom príslušnej prípravnej akcie.

               (7)Protokol 31 k Dohode o EHP by sa preto mal zmeniť s cieľom umožniť túto rozšírenú spoluprácu od 11. apríla 2017.

               (8)Pozícia Únie v Spoločnom výbore EHP by mala vychádzať z pripojeného návrhu rozhodnutia,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Pozícia, ktorá sa má prijať v mene Únie v Spoločnom výbore EHP k navrhovanej zmene Protokolu 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd, je založená na návrhu rozhodnutia Spoločného výboru EHP pripojenom k tomuto rozhodnutiu.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)
                  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.

                     (2)
                  Ú. v. ES L 305, 30.11.1994, s. 6 – 8.

                     (3)
                  Prípravná akcia v zmysle článku 54 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 26.10.2012, s. 1).

                     (4)
                  COM(2013) 542 final: Smerom ku konkurencieschopnejšiemu a efektívnejšiemu odvetviu obrany a bezpečnosti.

                     (5)
                  Uznesenie Európskeho parlamentu z 21. novembra 2013 o európskej obrannej technologickej a priemyselnej základni [2013/2125(INI)].

                     (6)
                  Závery Európskej rady z 19. – 20. decembra 2013 (EUCO 217/13).

                     (7)
                  Závery Európskej rady z 25. – 26. júna 2015 (dokument EUCO 22/15).

                     (8)
                  Európska obranná agentúra definuje výskum a technológie ako výskumné činnosti v oblasti obrany s úrovňou technologickej pripravenosti 1 až 6.

                     (9)
                  Ú. v. ES L 305, 30.11.1994, s. 6 – 8.

                     (10)
                  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.

                     (11)
                  Ú. v. ES L 1, 3.1.1994, s. 3.

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli5. 10. 2017
            COM(2017) 582 final
            PRÍLOHA
            knávrhu rozhodnutia Radyo pozícii, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie v Spoločnom výbore EHP k zmene Protokolu 31 k Dohode o EHP(Prípravná akcia Únie týkajúca sa výskumu v oblasti obrany)

               ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP č. .../2017

                  z

                  ktorým sa mení protokol 31 k Dohode o EHP,
                   o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd

               SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,

               so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“), a najmä na jej články 86 a 98,

               keďže:

               (1)Je vhodné rozšíriť spoluprácu zmluvných strán Dohody o EHP, aby bola zahrnutá účasť štátov EZVO na prípravnej akcii Únie týkajúcej sa výskumu v oblasti obrany, ktorá je financovaná zo všeobecného rozpočtu Európskej únie.

               (2)Je vhodné, aby sa účasť štátov EZVO na činnostiach súvisiacich s touto prípravnou akciou a financovaných z rozpočtového riadku 02 04 77 03 začala od 11. apríla 2017, aj keď toto rozhodnutie bude prijaté, alebo splnenie prípadných ústavných požiadaviek potrebných pre toto rozhodnutie bude oznámené po 10. júli 2017.

               (3)Inštitúcie, podniky, organizácie a štátni príslušníci štátov EZVO by preto mali byť oprávnení zúčastňovať sa na činnostiach, ktoré sa začínajú pred nadobudnutím účinnosti tohto rozhodnutia. Náklady vynaložené na ich účasť na takýchto činnostiach, ktorých vykonávanie sa začína po 11. apríli 2017, by sa mali považovať za oprávnené za rovnakých podmienok ako náklady, ktoré vznikli inštitúciám, podnikom, organizáciám a štátnym príslušníkom členských štátov EÚ za predpokladu, že toto rozhodnutie nadobudne účinnosť pred koncom príslušnej prípravnej akcie.

               (4)Protokol 31 k Dohode o EHP by sa preto mal zmeniť s cieľom umožniť túto rozšírenú spoluprácu od 11. apríla 2017,

               PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               V článku 1 protokolu 31 k Dohode o EHP sa dopĺňa tento odsek:

               „13.a)Štáty EZVO sa od 11. apríla 2017 podieľajú na činnostiach Únie týkajúcich sa nasledujúceho rozpočtového riadka vo všeobecnom rozpočte Európskej únie na rozpočtový rok 2017:

               -Rozpočtový riadok 02 04 77 03: „Prípravná akcia pre výskum v oblasti obrany“.

               b)Štáty EZVO finančne prispievajú na činnosti uvedené v bode a) v súlade s článkom 82 ods. 1 písm. a) dohody.

               c)Náklady, ktoré vznikli inštitúciám, podnikom, organizáciám a štátnym príslušníkom štátov EZVO na ich účasť na činnostiach uvedených v písmene a), ktorých vykonávanie sa začína po 11. apríli 2017, sa považujú za oprávnené od začatia akcie za rovnakých podmienok ako náklady, ktoré vznikli inštitúciám, podnikom, organizáciám a štátnym príslušníkom členských štátov EÚ podľa príslušnej dohody o grante alebo rozhodnutia o grante za predpokladu, že rozhodnutie Spoločného výboru EHP č. …/2017 z … [toto rozhodnutie] nadobudne účinnosť pred skončením príslušnej prípravnej akcie.

               d)Island a Lichtenštajnsko sa na tejto prípravnej akcii nezúčastňujú a finančne neprispievajú na činnosti uvedené v bode a).

               Článok 2

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po doručení posledného oznámenia podľa článku 103 ods. 1 Dohody o EHP*.

                  1Uplatňuje sa od 1. januára 2017.

               Článok 3

               Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.

               V Bruseli

                     Za Spoločný výbor EHP

                     predseda

                     tajomníci
                     Spoločného výboru EHP

                     (1)
                  [Ústavné požiadavky neboli oznámené.] [Ústavné požiadavky boli oznámené.]

    ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli5. 10. 2017
            COM(2017) 582 final
            PRÍLOHA
            k
            rozhodnutiu č. …/…, ktorým sa mení
            Protokol 31 k Dohode o EHP s cieľom rozšíriť spoluprácu zmluvných strán o účasť štátov EZVO na prípravnej akcii Únie týkajúcej sa výskumu v oblasti obrany

               Vyhlásenie štátov EZVO

               Týmto rozhodnutím sa rozširuje spolupráca zmluvných strán o účasť štátov EZVO na prípravnej akcii Únie týkajúcej sa výskumu v oblasti obrany. Štáty EZVO sa domnievajú, že otázky obrany nepatria do rozsahu pôsobnosti Dohody o EHP, a preto sa prijatím tohto rozhodnutia nerozširuje rozsah pôsobnosti Dohody o EHP o záležitosti obrany nad rámec účasti štátov EZVO na uvedenej prípravnej akcii. Štáty EZVO zdôrazňujú, že Island a Lichtenštajnsko sa nezúčastňujú na tejto prípravnej akcii, ani na ňu finančne neprispievajú.