               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli7. 4. 2020
            COM(2020) 137 final
            2020/0053(COD)
            Návrh
            ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY
            ktorým sa mení rozhodnutie Rady 2003/17/ES, pokiaľ ide o rovnocennosť inšpekcií v teréne uskutočňovaných na Ukrajine na množiteľskom poraste pre produkciu osiva a o rovnocennosť osiva obilnín vyprodukovaného na Ukrajine

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

               Rozhodnutím Rady 2003/17/ES sa určitým tretím krajinám udeľuje rovnocennosť, pokiaľ ide o inšpekcie v teréne a produkciu osiva určitých druhov, ktoré sa vykonávajú v súlade so smernicami 66/401/EHS, 66/402/EHS, 2002/54/ES a 2002/57/ES. Vnútroštátne predpisy pre osivo zozbierané a kontrolované v uvedených krajinách poskytujú rovnaké záruky, pokiaľ ide o vlastnosti osiva a spôsoby jeho skúšania na účely identifikácie osiva, označovania a kontroly, ako predpisy uplatňované pre osivo zozbierané a kontrolované v Európskej únii. Medzi uvedené tretie krajiny nie je zahrnutá Ukrajina, a preto do Európskej únie nie je v súčasnosti možné dovážať osivo obilnín zozbierané v uvedenej krajine.

               Ukrajina predložila Komisii žiadosť, aby sa na jej osivo obilnín vzťahovalo rozhodnutie Rady 2003/17/ES ako na rovnocenné.

               V nadväznosti na uvedenú žiadosť Komisia preskúmala príslušné právne predpisy Ukrajiny a uskutočnila audit systému inšpekcií v teréne a zavedeného systému certifikácie osiva obilnín na Ukrajine. Dospelo sa k záveru, že uplatňované požiadavky a zavedený systém na Ukrajine sú rovnocenné s Úniou a poskytujú rovnaké záruky ako systém Únie.

               Preto je vhodné, aby sa ukrajinské osivo prostredníctvom rozhodnutia, ktoré má prijať Európsky parlament a Rada, uznalo za rovnocenné s osivom obilnín zozbieraným, vyprodukovaným a kontrolovaným v Európskej únii.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky

                  Ide o technické vykonávanie existujúcich požiadaviek, ktoré je v súlade s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky alebo v oblasti uvádzania osiva na trh.

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

                  Tento návrh je v súlade s cieľmi dohody o pridružení medzi EÚ a Ukrajinou, pretože posilní obchod s osivom, ktoré je v súlade s pravidlami Únie.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

                  Právnym základom tohto aktu je článok 43 ods. 2 ZFEÚ, ktorým sa Európskemu parlamentu a Rade udeľuje právomoc zaviesť ustanovenia potrebné na dosiahnutie cieľov spoločnej poľnohospodárskej politiky.

               •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci)

                  Požiadavky na osivo sú regulované na úrovni Únie. S cieľom zaručiť, že sa dovezené osivo bude môcť voľne pohybovať na jednotnom trhu, je potrebné prijať opatrenia na úrovni Únie.

               •Proporcionalita

                  Je to jediná možná forma opatrení Únie na dosiahnutie vytýčeného cieľa.

               •Výber nástroja

                  Právny nástroj je stanovený právnym základom, ktorým je článok 43 ods. 2 ZFEÚ.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov

                  Neuplatňuje sa

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

                  Členské štáty boli informované a konzultovalo sa s nimi v Stálom výbore pre rastliny, zvieratá, potraviny a krmivá. Nevyžaduje sa žiadna samostatná konzultácia, keďže táto iniciatíva sa týka len technického vykonávania existujúcich pravidiel a ani v minulosti sa v rámci podobných iniciatív neuskutočnila samostatná konzultácia. Samotná Ukrajina sa vyjadrila k návrhu audítorskej správy, v ktorej neboli zaznamenané žiadne podstatné nezrovnalosti.

               •Získavanie a využívanie expertízy

                  Komisia vykonala pri výmenách s Ukrajinou legislatívnu analýzu a útvary Komisie vykonali na Ukrajine inšpekciu. Na ich základe bola vypracovaná správa, v ktorej sa uvádzajú potrebné údaje zdôvodňujúce túto iniciatívu.

               •Posúdenie vplyvu

                  Ide o rozhodnutie čisto technickej povahy, ktorým sa vykonávajú existujúce pravidlá, takže posúdenie vplyvu nie je potrebné.

               •Regulačná vhodnosť a zjednodušenie

                  Tento návrh nesúvisí s programom REFIT. Týmto návrhom sa podporí obchod medzi Ukrajinou a EÚ. Investíciami do kapacít na produkciu osiva na Ukrajine sa spoločnosti so sídlom v EÚ snažia diverzifikovať svoje oblasti produkcie osiva po celej Európe, aby tak znížili riziká spojené s produkciou len v jednom klimatickom pásme. Rovnocennosť by teda prispela k zachovaniu nepretržitého dodávania vysokokvalitného osiva v EÚ. Okrem toho európske spoločnosti podnikajúce v sektore osív hľadajú nové príležitosti, čo by uznanie rovnocennosti v EÚ dokázalo zabezpečiť. Z návrhu nevyplývajú pre prevádzkovateľov nijaké náklady na dodržiavanie predpisov. Na tento návrh sa neuplatňuje tzv. digitálna kontrola.

               •Základné práva

                  Neuplatňuje sa

               4.VPLYV NA ROZPOČET

                  Žiaden

               5.INÉ PRVKY

               •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ

                  Neuplatňuje sa

               •Vysvetľujúce dokumenty (v prípade smerníc)

                  Neuplatňuje sa

               •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu

                  Jediným hmotnoprávnym ustanovením uvedeným v návrhu je doplnenie Ukrajiny do zoznamu krajín, v prípade ktorých sa uznáva rovnocennosť inšpekcií v teréne na množiteľskom poraste pre produkciu osiva obilnín a rovnocennosť vyprodukovaného osiva.

               2020/0053 (COD)

               Návrh

               ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY

               ktorým sa mení rozhodnutie Rady 2003/17/ES, pokiaľ ide o rovnocennosť inšpekcií v teréne uskutočňovaných na Ukrajine na množiteľskom poraste pre produkciu osiva a o rovnocennosť osiva obilnín vyprodukovaného na Ukrajine

               EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 43 ods. 2,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,

               so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru
                  1
               ,

               konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,

               keďže:

               (1)V rozhodnutí Rady 2003/17/ES
                  2
                sa stanovuje, že inšpekcie v teréne vykonávané na určitých množiteľských porastoch v uvedených tretích krajinách sa za určitých podmienok majú považovať za rovnocenné inšpekciám v teréne uskutočňovaným v súlade s právnymi predpismi Únie a že za určitých podmienok sa osivo určitých druhov obilnín vyprodukované v týchto krajinách má považovať za rovnocenné osivu vyprodukovanému v súlade s právnymi predpismi Únie.

               (2)Ukrajina predložila Komisii žiadosť o uznanie rovnocennosti svojho systému inšpekcií v teréne v prípade osiva obilnín, ako aj o uznanie rovnocennosti osiva obilnín vyprodukovaného a certifikovaného na Ukrajine.

               (3)Komisia preskúmala príslušné právne predpisy Ukrajiny a na základe auditu vykonaného v roku 2015, ktorý sa týkal systému úradných kontrol a potvrdzovania osiva obilnín na Ukrajine a jeho rovnocennosti s požiadavkami Únie, uverejnila svoje zistenia v správe s názvom „Záverečná správa z auditu vykonaného na Ukrajine od 26. mája 2015 do 4. júna 2015 s cieľom posúdiť systém úradných kontrol a potvrdzovania osiva obilnín a ich rovnocennosť s požiadavkami Európskej únie“.

               (4)Na základe auditu sa dospelo k záveru, že inšpekcie v teréne v prípade množiteľského porastu pre produkciu osiva, odberu vzoriek, skúšania a následnej úradnej kontroly osiva obilnín sa náležite vykonávajú a spĺňajú podmienky prílohy II k rozhodnutiu 2003/17/ES a príslušné požiadavky smernice 66/402/EHS. Okrem toho sa dospelo k záveru, že vnútroštátne orgány zodpovedné za certifikáciu osiva na Ukrajine sú spôsobilé a náležite vykonávajú svoju činnosť.

               (5)Preto je vhodné uznať rovnocennosť, pokiaľ ide o inšpekcie v teréne na Ukrajine uskutočňované v prípade osiva obilnín, a pokiaľ ide o osivo obilnín vyprodukované na Ukrajine, ktoré boli oficiálne certifikované ukrajinskými orgánmi.

               (6)Rozhodnutie 2003/17/ES by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

               PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1
               Zmeny rozhodnutia 2003/17/ES

               Príloha I k rozhodnutiu 2003/17/ES sa mení takto:

               a)V tabuľke sa medzi „TR“ a „US“ vkladá táto položka:

                        „UA

                        Міністерство аграрної політики та продовольства України (Ministerstvo agrárnej politiky a potravín Ukrajiny)

                        Вул. Хрещатик 24, 01001 КИЇВ (Chreščatik 24, 01001 KYJEV)

                        66/402/EHS“;

               b)V poznámke pod čiarou k uvedenej tabuľke sa medzi „TR – Turecko“ a „US – Spojené štáty“ vkladá: :

               „UA – Ukrajina,“.

               Článok 2
               Nadobudnutie účinnosti

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

               Článok 3
               Adresáti

               Toto rozhodnutie je určené členským štátom.

               V Bruseli

                  Za Európsky parlament
                        Za Radu

                  predseda
                        predseda

                     (1)

                        Ú. v. EÚ C , , s. .

                     (2)

                        Rozhodnutie Rady 2003/17/ES zo 16. decembra 2002 o rovnocennosti terénnych inšpekcií uskutočňovaných v tretích krajinách na množiteľskom poraste pre produkciu osiva a o rovnocennosti osiva vyprodukovaného v tretích krajinách (Ú. v. ES L 8, 14.1.2003, s. 10).


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli15. 5. 2020
            COM(2020) 195 final
            2020/0079(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v Spoločnom výbore zriadenom Dohodou o vystúpení Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z Európskej únie a z Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (ďalej len „dohoda o vystúpení“), pokiaľ ide o prijatie rozhodnutia zmeniť uvedenú dohodu

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.Predmet návrhu

               Komisia navrhuje, aby Rada stanovila pozíciu, ktorá sa má zaujať v mene Únie v Spoločnom výbore zriadenom Dohodou o vystúpení Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z Európskej únie a z Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (ďalej len „dohoda o vystúpení“), pokiaľ ide o rozhodnutie Spoločného výboru zmeniť uvedenú dohodu.

               2.Kontext návrhu

               2.1.Dohoda o vystúpení Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z Európskej únie a z Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu

               V dohode o vystúpení sa stanovujú dojednania týkajúce sa riadeného vystúpenia Spojeného kráľovstva z Únie a z Euratomu. Dohoda o vystúpení nadobudla platnosť 1. februára 2020.

               2.2.Spoločný výbor

               Spoločný výbor zriadený podľa článku 164 ods. 1 dohody o vystúpení je zložený zo zástupcov Únie a Spojeného kráľovstva. Predsedá mu spoločne Únia a Spojené kráľovstvo. V prílohe VIII k dohode o vystúpení sa stanovuje rokovací poriadok Spoločného výboru. Spoločný výbor zasadá aspoň raz ročne alebo na žiadosť Únie alebo Spojeného kráľovstva a stanovuje svoj harmonogram zasadnutí a program na základe vzájomnej dohody.

               Úlohy Spoločného výboru sú stanovené v článku 164 dohody o vystúpení a patrí medzi ne najmä:

               ·dohľad nad vykonávaním a uplatňovaním dohody, a to priamo alebo prostredníctvom práce osobitných výborov, ktoré mu podávajú správy,

               ·prijímanie rozhodnutí a odporúčaní vrátane zmien dohody v prípadoch, ktoré sú v nej stanovené,

               ·predchádzanie problémom a riešenie sporov, ktoré môžu vzniknúť v súvislosti s výkladom a uplatňovaním dohody.

               2.3.Pripravované rozhodnutie Spoločného výboru

               Spoločný výbor môže podľa článku 164 ods. 5 písm. d) prijať rozhodnutie o zmene dohody s cieľom opraviť chyby, odstrániť opomenutia alebo iné nedostatky alebo riešiť situácie, ktorých vznik sa v čase podpisu dohody o vystúpení nepredpokladal, pod podmienkou, že týmito zmenami sa nemenia základné prvky dohody.

               Účelom pripravovaného rozhodnutia je odstrániť opomenutia a nedostatky, ktoré nemenia základné prvky dohody o vystúpení.

               Pripravované rozhodnutie bude pre zmluvné strany záväzné v súlade s článkom 166 ods. 2 dohody o vystúpení. V súlade s pravidlom 9 rokovacieho poriadku sa v rozhodnutiach prijatých Spoločným výborom uvedie dátum, ku ktorému nadobúdajú účinnosť.

               3.Pozícia, ktorá sa má prijať v mene Únie

               3.1.Piata časť o finančných ustanoveniach

               Keďže v dôsledku viacerých predĺžení postavenia Spojeného kráľovstva ako členského štátu Únie dohoda o vystúpení nadobudla platnosť neskôr, než sa pôvodne predpokladalo, v piatej časti o finančných ustanoveniach sa vyžaduje viacero technických úprav.

               3.1.1.Článok 135 sa týka príspevku Spojeného kráľovstva do rozpočtov Únie a účasti Spojeného kráľovstva na plnení týchto rozpočtov. Jeho cieľom je zabezpečiť bežný príspevok Spojeného kráľovstva do rozpočtov Únie a účasť Spojeného kráľovstva na plnení týchto rozpočtov od dátumu vystúpenia až do skončenia prechodného obdobia. Keďže dátum vystúpenia Spojeného kráľovstva z Únie bol 31. január 2020, v záujme právnej istoty je vhodné vypustiť odkaz na rok 2019 v názve článku 135 dohody a v odseku 1 uvedeného článku.

               3.1.2.Článok 137 sa týka účasti Spojeného kráľovstva na implementácii programov a činností Únie od dátumu vystúpenia Spojeného kráľovstva z Únie do skončenia prechodného obdobia. Keďže dátum vystúpenia Spojeného kráľovstva z Únie bol 31. január 2020, v záujme právnej istoty je vhodné vypustiť odkaz na rok 2019 v názve článku 137 dohody a v odseku 1 uvedeného článku.

               3.1.3.Článok 143 sa týka podmienených finančných záväzkov, ktoré sa týkajú úverov na finančnú pomoc, EFSI, EFSD a mandátu na poskytovanie vonkajších úverov. Obsahuje niekoľko povinností poskytnutia správ zo strany Únie, pre ktoré už referenčné dátumy uplynuli. Prvým dátumom je 31. júl 2019, čo bol očakávaný dátum prvej správy o stave finančných operácií podľa článku 143 k dátumu vystúpenia Spojeného kráľovstva z Únie. Keďže dátum vystúpenia bol 31. január 2020, je potrebné upraviť článok 143 ods. 1 v tom zmysle, že prvá správa sa má poskytnúť 31. júla 2020. Takisto je potrebné vo zvyšnej časti uvedeného odseku vypustiť odkazy na rok 2019.

               3.1.4.Článok 144 sa týka finančných nástrojov v rámci priameho alebo nepriameho riadenia, ktoré sú financované z programov VFR 2014 – 2020 alebo na základe skorších finančných výhľadov. Obsahuje odkaz na prvú správu o stave finančných operácií podľa článku 143 a jej dátum. Preto je potrebné zmeniť odkaz na tento dátum v článku 144 ods. 1.

               3.1.5.Článok 150 sa týka pokračujúceho záväzku Spojeného kráľovstva vo vzťahu k Európskej investičnej banke (EIB) a náhrady splateného kapitálu v dvanástich splátkach. Obsahuje dátum prvej splátky v súvislosti s náhradou splateného kapitálu EIB Spojenému kráľovstvu (15. december 2019) s cieľom začať vyplácanie na konci roka, v ktorom sa uskutočnilo vystúpenie Spojeného kráľovstva z Únie. Keďže dátum vystúpenia bol 31. január 2020, je potrebné zmeniť odkaz na uvedený dátum. Po rokovaniach s EIB sa navrhuje naplánovať prvú splátku na rok 2020 a konkrétnejšie na 15. október 2020. Keďže platby sa začnú uskutočňovať o rok neskôr, treba zmeniť aj dátum záverečnej platby, ktorým by mal byť 15. október 2031. Článok 150 ods. 4 by sa mal zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.

               V článku 150 sa stanovuje aj 31. júl 2019 ako dátum, kedy má EIB oznámiť expozíciu Spojeného kráľovstva v rámci finančných operácií EIB. Keďže dátum vystúpenia bol 31. január 2020, je potrebné zmeniť v odseku 8 dátum uvedeného oznámenia na ten istý deň, ale o rok neskôr, t. j. na 31. júl 2020.

               V článku 150 sa stanovuje povinnosť EIB každý rok až do zániku záväzku Spojeného kráľovstva v súlade s uvedeným článkom oznámiť zvyšnú expozíciu Spojeného kráľovstva v rámci finančných operácií EIB. Dátum, ktorý je v súčasnosti uvedený v dohode, je 31. marec každého roka počnúc rokom 2020. Keďže dátum vystúpenia bol 31. január 2020, prvou zvyšnou expozíciou, ktorá sa má oznámiť, je expozícia k 31. decembru 2020; prvé oznámenie by sa preto malo vykonať 31. marca 2021. Článok 150 ods. 8 druhý pododsek by sa mal zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.

               3.1.6.Článok 145 sa týka vrátenia podielu Spojeného kráľovstva na čistých aktívach Európskeho spoločenstva uhlia a ocele (ESUO). Príjmy z týchto aktív sa presúvajú do Výskumného fondu pre uhlie a oceľ, z ktorého sa financujú výskumné projekty v oblasti uhlia a ocele. Tieto projekty nie sú súčasťou VFR a majú svoj vlastný právny základ, ktorým je Protokol č. 37 k Zmluve o Európskej únii o finančných následkoch uplynutia platnosti Zmluvy o založení ESUO a o výskumnom fonde pre uhlie a oceľ. Z toho vyplýva, že články 137 a 138 dohody o vystúpení sa na granty súvisiace s týmito projektmi nevzťahujú, a preto nie sú stanovené žiadne ustanovenia týkajúce sa takýchto prebiehajúcich grantov udelených prijímateľom zo Spojeného kráľovstva do skončenia prechodného obdobia.

               Preto je potrebné zmeniť dohodu o vystúpení s cieľom vyplniť toto právne vákuum. Navrhuje sa, aby sa v prípade grantov v rámci Výskumného fondu pre uhlie a oceľ uplatňoval rovnaký princíp ako v prípade grantov financovaných v rámci VFR. Znamená to, že granty Výskumného fondu pre uhlie a oceľ podpísané s prijímateľmi zo Spojeného kráľovstva pred skončením prechodného obdobia by sa mali plniť až do ich ukončenia. Takýto prístup by bol takisto v súlade s pravidlami financovania Výskumného fondu pre uhlie a oceľ, podľa ktorých sú záväzky z roku N financované príjmami z aktív Európskeho spoločenstva uhlia a ocele v roku N-2 (inými slovami, v roku 2020 sú projekty financované z príjmov z roku 2018). Analogicky s pravidlom VFR a s prihliadnutím na vrátenie aktív Spojenému kráľovstvu od 30. júna 2021 sa navrhuje doplniť ako konečný dátum podpisovania koniec prechodného obdobia. S cieľom zohľadniť túto skutočnosť by sa mal do článku 145 dohody doplniť tretí odsek.

               3.2.Príloha 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku

               Protokol o Írsku/Severnom Írsku bol zavedený s cieľom riešiť jedinečné okolnosti na ostrove Írsko v súvislosti s vystúpením Spojeného kráľovstva z Únie. Obsahuje ustanovenia na zabránenie vzniku tvrdej hranice medzi Írskom a Severným Írskom a predpokladá zosúladenie Severného Írska s obmedzeným súborom pravidiel, ktoré sa týkajú jednotného trhu Únie s tovarom. Príloha 2 k protokolu obsahuje zoznam ustanovení práva Únie uvedených v článku 5 ods. 4 protokolu, ktoré sa v tejto súvislosti uplatňujú na Severné Írsko. V tejto prílohe nedopatrením nebolo uvedených osem aktov, ktoré sú nevyhnutné na uplatňovanie pravidiel vnútorného trhu s tovarom na Severné Írsko. Okrem toho sa nedopatrením v tejto prílohe neuviedli tri poznámky, ktoré sú potrebné na ďalšie vymedzenie rozsahu uplatňovania určitých konkrétnych aktov uvedených v prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku.

               3.2.1.Smernica (EÚ) 2019/904 o znižovaní vplyvu určitých plastových výrobkov na životné prostredie
                  1

               Cieľom smernice (EÚ) 2019/904 je presadzovať prístupy zamerané na obehové hospodárstvo, v rámci ktorých sa uprednostňujú udržateľné a netoxické opätovne použiteľné výrobky a systémy opätovného použitia pred jednorazovými výrobkami s cieľom znížiť vznik odpadu. Táto smernica dopĺňa smernicu 94/62/ES o obaloch a odpadoch z obalov, ktorá je už uvedená v prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku. Uplatňovanie oboch nástrojov na území Severného Írska je potrebné na to, aby sa zabránilo uplatňovaniu odlišných prístupov k odpadu, napríklad požiadaviek na označovanie, a aby sa zabezpečilo, že výrobky, ktoré by sa mohli umiestniť na trh v Severnom Írsku, môžu byť bezpečne a zákonne prevezené cez hranice v Írsku a v ostatných častiach jednotného trhu.

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti a s cieľom zachovať integritu vnútorného trhu, pokiaľ ide o obaly a odpady z obalov, sa navrhuje zahrnúť smernicu (EÚ) 2019/904 do zoznamu ustanovení práva Únie, ktoré sa uplatňujú na Severné Írsko v časti „Odpad“ v prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku.

               3.2.2.Smernica 2011/91/EÚ o identifikácii alebo rozlíšení dávky, do ktorej potraviny patria
                  2

               V smernici 2011/91/EÚ sa stanovujú pravidlá všeobecnej a horizontálnej povahy na riadenie všeobecného identifikačného systému dávky. V smernici sa zavádza všeobecná povinnosť uvádzať označenie dávky, stanovujú sa výnimky z tejto povinnosti, určuje sa zodpovednosť príslušných subjektov za dodržiavanie tejto povinnosti a uvádzajú sa špecifikácie obsahu takéhoto označenia a jeho umiestnenia na potravinách.

               Označenie dávky je užitočným zdrojom informácií v prípade, že sú potraviny predmetom sporu alebo predstavujú ohrozenie zdravia spotrebiteľov. Uľahčuje prevádzkovateľom potravinárskych podnikov odstraňovať nebezpečné potraviny z trhu, a to tak z hľadiska rýchlej identifikácie dávky nebezpečných potravín, ako aj z hľadiska jej včasného odstránenia z trhu. Je nenahraditeľným nástrojom pre vnútroštátne orgány v kontexte vyšetrovania potravinových podvodov.

               Hoci na medzinárodnej úrovni existuje všeobecná povinnosť poskytovať informácie o výrobe alebo balení určitej dávky balených potravín (Všeobecná norma na označovanie balených potravín Codex Alimentarius), v smernici sa stanovujú osobitné spoločné požiadavky, ktoré idú nad rámec tejto povinnosti. A napokon, potraviny, ktoré vstupujú do Európskej únie z tretích krajín, musia spĺňať požiadavky na vysledovateľnosť stanovené v právnych predpisoch Únie, aby sa mohli v Únii legálne uvádzať na trh.

               Smernicou 2011/91/EÚ sa dopĺňajú povinnosti stanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 z 28. januára 2002, ktorým sa ustanovujú všeobecné zásady a požiadavky potravinového práva, zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín a stanovujú postupy v záležitostiach bezpečnosti potravín, ktoré je už zahrnuté v prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku.

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti a s cieľom zachovať jednotu vnútorného trhu a chrániť zdravie a bezpečnosť občanov Únie sa navrhuje zahrnúť smernicu 2011/91/EÚ do zoznamu ustanovení práva Únie, ktoré sa uplatňujú na Severné Írsko, v časti „Potraviny – všeobecné záležitosti“ v prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku.

               3.2.3.Smernica Rady 66/401/EHS zo 14. júna 1966 o uvádzaní osiva krmovín na trh
                  3

               V smernici 66/401/EHS sa stanovujú pravidlá týkajúce sa uvádzania osiva krmovín na trh v Únii. Obsahuje požiadavky na pravosť, zdravotný stav a kvalitu, ako aj opatrenia týkajúce sa osvedčovania tohto osiva, na základe ktorých sa osivo môže voľne uvádzať na trh Únie.

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti a s cieľom zachovať uvádzanie osiva krmovín na trh v Únii sa navrhuje zahrnúť smernicu 66/401/EHS do zoznamu ustanovení práva Únie, ktoré sa uplatňujú na Severné Írsko, v časti „Množiteľský materiál rastlín“ v prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku.

               3.2.4.Smernica Rady 98/56/ES z 20. júla 1998 o obchodovaní s množiteľským materiálom okrasných rastlín
                  4

               V smernici 98/56/ES sa stanovujú pravidlá týkajúce sa obchodovania s množiteľským materiálom okrasných rastlín v Únii. Obsahuje požiadavky na kvalitu a zdravotný stav tohto materiálu, na základe ktorých sa tento materiál môže voľne uvádzať na trh Únie.

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti a s cieľom zachovať obchodovanie s množiteľským materiálom okrasných rastlín v Únii sa navrhuje zahrnúť smernicu 98/56/ES do zoznamu ustanovení práva Únie, ktoré sa uplatňujú na Severné Írsko, v časti „Množiteľský materiál rastlín“ v prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku.

               3.2.5.Smernica Rady 2008/72/ES z 15. júla 2008 o uvádzaní množiteľského a sadivového zeleninového materiálu iného ako osivo na trh
                  5

               V smernici Rady 2008/72/ES sa stanovujú pravidlá týkajúce sa uvádzania množiteľského a sadivového zeleninového materiálu na trh v Únii. Obsahuje požiadavky na identitu, zdravotný stav a kvalitu, ako aj opatrenia na kontrolu tohto materiálu, na základe ktorých sa tento materiál môže voľne uvádzať na trh Únie.

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti a s cieľom zachovať uvádzanie množiteľského a sadivového zeleninového materiálu na trh v Únii sa navrhuje zahrnúť smernicu 2008/72/ES do zoznamu ustanovení práva Únie, ktoré sa uplatňujú na Severné Írsko, v časti „Množiteľský materiál rastlín“ v prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku.

               3.2.6.Nariadenie Rady (ES) č. 111/2005, ktorým sa stanovujú pravidlá sledovania obchodu s drogovými prekurzormi medzi Úniou a tretími krajinami
                  6

               Nariadením (ES) č. 111/2005 sa vykonáva Dohovor Organizácie Spojených národov proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropnými látkami prijatý 19. decembra 1988 vo Viedni, ktorého je Spoločenstvo zmluvnou stranou. Cieľom nariadenia (ES) č. 111/2005 je najmä vykonávať v práve Únie článok 12 tohto dohovoru stanovením pravidiel Spoločenstva o obchode s látkami, ktoré sa často používajú na nedovolenú výrobu omamných a psychotropných látok, a vytvorením systému na monitorovanie obchodu s drogovými prekurzormi medzi Úniou a tretími krajinami.

               Okrem toho je nariadenie (ES) č. 111/2005 neoddeliteľne spojené s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 273/2004 o prekurzoroch drog, ktoré je zahrnuté do prílohy 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku: iba kombinácia týchto dvoch nástrojov zabezpečuje koherentný a komplexný systém kontroly drogových prekurzorov. Ak by sa uplatňovalo len nariadenie (ES) č. 273/2004, ako sa stanovuje v súčasnom Protokole o Írsku/Severnom Írsku, vytvorilo by to medzeru v systéme kontroly drogových prekurzorov, pretože by sa nevykonávalo monitorovanie ani kontrola dovozu/tranzitu/vývozu drogových prekurzorov cez Severné Írsko, ktoré by sa v dôsledku toho stalo atraktívnou oblasťou pre nelegálnu výrobu drog. Okrem toho, pri neexistencii tvrdej hranice medzi Severným Írskom a Írskou republikou by sa drogové prekurzory, ktoré sa presmerujú cez Severné Írsko, mohli ľahko dostať do Írskej republiky (a odtiaľ do iných častí EÚ), kde by sa mohli použiť na výrobu nelegálnych drog.

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti a s cieľom zachovať systém kontroly drogových prekurzorov v Únii sa navrhuje zahrnúť nariadenie (ES) č. 111/2005 do zoznamu ustanovení práva Únie, ktoré sa uplatňujú na Severné Írsko, v časti „Chemické látky a súvisiace záležitosti“ v prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku.

               3.2.7.Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/880 o vstupe a dovoze tovaru kultúrnej hodnoty
                  7

               Cieľom nariadenia (EÚ) 2019/880 je zachovať kultúrne dedičstvo ľudstva a zabrániť nedovolenému obchodovaniu s tovarom kultúrnej hodnoty z krajín mimo EÚ, najmä ak takýto obchod môže prispieť k financovaniu terorizmu. Na tento účel sa v nariadení zakazuje akýkoľvek vstup tovaru kultúrnej hodnoty, ktorý bol nezákonne vyvezený z tretej krajiny, do Únie. Tento všeobecný zákaz sa bude uplatňovať od 28. decembra 2020. V nariadení sa tiež stanovujú systematické kontroly tovaru kultúrnej hodnoty z krajín mimo EÚ, ak sa dováža do Únie. Keďže systém kontroly dokumentov – dovozných licencií a vyhlásení dovozcu – sa vykonáva pomocou centralizovaného elektronického systému, začne sa uplatňovať, keď bude tento IT systém v prevádzke, a najneskôr od 28. júna 2025.

               Ak sa nariadenie 2019/880 nezahrnie do zoznamu ustanovení práva Únie, ktoré sa uplatňujú na Severné Írsko, rabovaný alebo ukradnutý tovar kultúrnej hodnoty z tretích krajín vrátane Spojeného kráľovstva by mohol vstúpiť na vnútorný trh Únie cez Severné Írsko, keďže medzi Severným Írskom a Írskou republikou nebude existovať tvrdá hranica, čo znamená, že colné orgány alebo iné orgány presadzovania práva nebudú vykonávať žiadne kontroly. Podvodné hospodárske subjekty to budú nepochybne zneužívať na to, aby sa vyhli kontrolám Únie pri dovoze, čo spôsobí neúčinnosť nariadenia.

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti a s cieľom zachovať integritu vnútorného trhu, pokiaľ ide o dovoz tovaru kultúrnej hodnoty, sa navrhuje zahrnúť nariadenie (EÚ) 2019/880 do zoznamu ustanovení práva Únie, ktoré sa uplatňujú na Severné Írsko v časti „Iné“ v prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku.

               3.2.8.Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/287, ktorým sa vykonávajú dvojstranné ochranné doložky a iné mechanizmy umožňujúce dočasné zrušenie preferencií v určitých obchodných dohodách uzavretých medzi Európskou úniou a tretími krajinami
                  8

               V nariadení 2019/287 sa uvádzajú ustanovenia na vykonávanie dvojstranných ochranných doložiek a ďalších mechanizmov na dočasné zrušenie colných preferencií alebo iného preferenčného zaobchádzania obsiahnutých v obchodných dohodách uzavretých medzi Úniou a tretími krajinami. Uvedené nariadenie sa uplatňuje najmä na najnovšie obchodné dohody, ktoré Únia uzatvorila s napríklad s Japonskom alebo so Singapurom.

               Príloha 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku obsahuje zoznam všetkých nariadení Únie o dvojstranných ochranných opatreniach. Nariadenie 2019/287 nebolo v čase vypracovania zoznamu uvedeného v prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku účinné.

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti a s cieľom zachovať uplatňovanie všetkých obchodných opatrení EÚ na tovary vstupujúce do Severného Írska, ktoré sú ohrozené rizikom, že budú následne prevezené do Únie, sa navrhuje zahrnúť nariadenie (EÚ) 2019/287 do zoznamu ustanovení práva Únie, ktoré sa uplatňujú na Severné Írsko v časti „Nariadenia o dvojstranných ochranných opatreniach“ v prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku.

               3.2.9.Vysvetlivka k rozsahu uplatňovania nariadenia (EÚ) č. 978/2012
                  9

               Nariadením (EÚ) č. 978/2012 sa uplatňuje systém všeobecných colných preferencií Únie (VSP). S cieľom zabezpečiť riadne fungovanie a integritu VSP Únie a Protokolu o Írsku/Severnom Írsku by Spojené kráľovstvo, pokiaľ ide o Severné Írsko, malo byť v prípade určitých prvkov vyňaté z rozsahu uplatňovania tohto aktu.

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa navrhuje vložiť pod nadpis „4. Všeobecné obchodné aspekty“ v zázname pre nariadenie (EÚ) č. 978/2012 poznámku, že bez toho, aby bola dotknutá skutočnosť, že colné preferencie pre oprávnené krajiny podľa VSP Únie sa uplatňujú v Spojenom kráľovstve, pokiaľ ide o Severné Írsko:

               –odkazy na „členský štát“ v článku 9 ods. 1 písm. c) bode ii) a v kapitole VI [Ochranné opatrenia a opatrenia dohľadu] v nariadení (EÚ) č. 978/2012 sa nepovažujú za odkazy zahŕňajúce Spojené kráľovstvo, pokiaľ ide o Severné Írsko,

               –odkazy na „trh Únie“ v článku 2 písm. k) a v kapitole VI [Ochranné opatrenia a opatrenia dohľadu] v nariadení (EÚ) č. 978/2012 sa nepovažujú za odkazy zahŕňajúce trh Spojeného kráľovstva, pokiaľ ide o Severné Írsko, a

               –odkazy na „výrobcov v Únii“, resp. „výrobcov z Únie“ a „výrobcov Únie“ a na „odvetvia Únie“ v nariadení (EÚ) č. 978/2012 sa nepovažujú za odkazy zahŕňajúce výrobcov, resp. odvetvia Spojeného kráľovstva, pokiaľ ide o Severné Írsko.

               3.2.10.Vysvetlivka k rozsahu uplatňovania základných nariadení a opatrení Únie na ochranu obchodu

               Základné nariadenia Únie o ochrane obchodu sú uvedené v prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku. S cieľom zabezpečiť riadne fungovanie a integritu nariadení Únie o ochrane obchodu a Protokolu o Írsku/Severnom Írsku by sa mal objasniť rozsah uplatňovania určitých aktov v Spojenom kráľovstve, pokiaľ ide o Severné Írsko.

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa navrhuje vložiť v oddiele „5. Nástroje na ochranu obchodu“ poznámku, že bez toho, aby bola dotknutá skutočnosť, že opatrenia Únie na ochranu obchodu sa uplatňujú v Spojenom kráľovstve, pokiaľ ide o Severné Írsko, odkazy na „členské štáty“ alebo „Úniu“ v nariadení (EÚ) 2016/1036, nariadení (EÚ) 2016/1037, nariadení (EÚ) 2015/478 a nariadení 2015/755 sa nepovažujú za odkazy zahŕňajúce Spojené kráľovstvo, pokiaľ ide o Severné Írsko. Okrem toho dovozcovia, ktorí zaplatili antidumpingové alebo vyrovnávacie clo Únie pri dovoze tovaru colne vybaveného v Severnom Írsku, môžu požiadať o vrátenie tohto cla výhradne podľa článku 11 ods. 8 nariadenia (EÚ) 2016/1036 v prípade antidumpingového cla alebo podľa článku 21 nariadenia (EÚ) 2016/1037 v prípade vyrovnávacieho cla.

               3.2.11.Vysvetlivka k rozsahu uplatňovania dvojstranných ochranných opatrení Únie

               Nariadenia Únie o dvojstranných ochranných opatreniach sú uvedené v prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku. S cieľom zabezpečiť riadne fungovanie a integritu nariadení Únie a Protokolu o Írsku/Severnom Írsku by sa mal objasniť rozsah uplatňovania určitých aktov v Spojenom kráľovstve, pokiaľ ide o Severné Írsko.

               Bez toho, aby bola dotknutá skutočnosť, že dvojstranné ochranné opatrenia Únie sa uplatňujú v Spojenom kráľovstve, pokiaľ ide o Severné Írsko, odkazy na „členské štáty“ alebo „Úniu“ v nariadeniach uvedených v oddiele 6 „Nariadenia o dvojstranných ochranných opatreniach“ sa nepovažujú za odkazy zahŕňajúce Spojené kráľovstvo, pokiaľ ide o Severné Írsko.

               3.3.Príloha I k dohode o vystúpení o koordinácii sociálneho zabezpečenia

               Časť I prílohy I k dohode o vystúpení obsahuje rozhodnutia a odporúčania Správnej komisie pre koordináciu systémov sociálneho zabezpečenia, ktoré Únia a Spojené kráľovstvo musia pri uplatňovaní pravidiel koordinácie sociálneho zabezpečenia náležite zohľadniť (pozri článok 31 dohody o vystúpení).

               Správna komisia pre koordináciu systémov sociálneho zabezpečenia 19. decembra 2018 schválila rozhodnutie č. F3
                  10
                o výklade článku 68 nariadenia (ES) č. 883/2004, ktorý sa týka metódy výpočtu rozdielového doplatku. Rozhodnutie sa uplatňuje od 16. júla 2019, nebolo však uvedené v časti I prílohy I a malo by sa doplniť.

               Správna komisia pre koordináciu systémov sociálneho zabezpečenia 27. júna 2019 schválila rozhodnutie č. E7
                  11
               , v ktorom sa stanovujú praktické opatrenia na spoluprácu a výmenu údajov uplatniteľné od 3. júla 2019 až kým sa v členských štátoch v plnej miere nezavedie elektronická výmena informácií o sociálnom zabezpečení (EESSI). Toto rozhodnutie však nebolo uvedené v prílohe I k dohode o vystúpení a malo by sa doplniť.

               4.Právny základ

               V článku 218 ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa stanovujú rozhodnutia, ktorými sa určujú „pozície, ktoré sa majú prijať v mene Únie v rámci orgánu zriadeného dohodou, keď je tento orgán vyzvaný prijať akty s právnymi účinkami s výnimkou aktov dopĺňajúcich alebo meniacich inštitucionálny rámec danej dohody.“

               Rozhodnutie, ktoré má Spoločný výbor prijať, predstavuje akt s právnymi účinkami. Pripravovaný akt bude pre zmluvné strany záväzný v súlade s článkom 166 ods. 2 dohody.

               Pripravovaný akt nedopĺňa ani nemení inštitucionálny rámec danej dohody.

               Procesnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia je preto článok 218 ods. 9 ZFEÚ.

               Jediný cieľ a obsah pripravovaného aktu sa týka na jednej strane zmeny dohody s cieľom odstrániť opomenutia a nedostatky, pričom sa však nemenia základné prvky uvedené v dohode, a na strane druhej sa týka zmeny dohody v prípade, ktorý sa v dohode výslovne stanovuje.

               Dohoda bola uzavretá na základe článku 50 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii.

               Z tohto dôvodu a v súlade so základnou zásadou, že akt môže byť zmenený len aktom rovnakého druhu, je hmotnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia článok 50 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii.

               4.1.Záver

               Právnym základom navrhovaného rozhodnutia by mal byť článok 50 ods. 2 Zmluvy o Európskej únii v spojení s článkom 218 ods. 9 ZFEÚ.

               5.Uverejnenie pripravovaného aktu

               Keďže rozhodnutím Spoločného výboru sa zmení dohoda o vystúpení, je vhodné uverejniť ho po prijatí v Úradnom vestníku Európskej únie.

               2020/0079 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v Spoločnom výbore zriadenom Dohodou o vystúpení Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z Európskej únie a z Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (ďalej len „dohoda o vystúpení“), pokiaľ ide o prijatie rozhodnutia zmeniť uvedenú dohodu

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 50 ods. 2,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 218 ods. 9,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Dohodu o vystúpení Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska z Európskej únie a z Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (ďalej len „dohoda o vystúpení“) Únia uzavrela rozhodnutím Rady (EÚ) 2020/135
                  12
                z 30. januára 2020 a dohoda nadobudla platnosť 1. februára 2020.

               (2)V článku 164 ods. 5 písm. d) dohody o vystúpení sa Spoločný výbor oprávňuje prijímať rozhodnutia, ktorými sa mení uvedená dohoda, za predpokladu, že takéto zmeny sú potrebné na opravu chýb, na odstránenie opomenutí alebo iných nedostatkov alebo na riešenie situácií, ktorých vznik sa v čase podpisu dohody nepredpokladal, a pod podmienkou, že takéto rozhodnutia nemenia základné prvky dohody. Podľa článku 166 ods. 2 dohody o vystúpení sú rozhodnutia prijaté Spoločným výborom pre Úniu a pre Spojené kráľovstvo záväzné, pričom Únia a Spojené kráľovstvo musia uvedené rozhodnutia vykonať a tieto rozhodnutia majú rovnaký právny účinok ako dohoda o vystúpení. V súlade s článkom 182 dohody o vystúpení je Protokol o Írsku/Severnom Írsku neoddeliteľnou súčasťou uvedenej dohody.

               (3)Určité dátumy uvedené v dohode o vystúpení v čase nadobudnutia jej platnosti už uplynuli, a preto by sa mali v záujme právnej istoty zmeniť spolu s príslušnými úpravami.

               (4)Článok 145 dohody o vystúpení neobsahuje ustanovenia upravujúce granty v rámci Výskumného fondu pre uhlie a oceľ, ktoré boli poskytnuté prijímateľom v Spojenom kráľovstve pred skončením prechodného obdobia, a takéto ustanovenia by sa preto mali doplniť, aby sa zabezpečila právna istota v súvislosti s prebiehajúcimi grantmi.

               (5)Nedopatrením neboli v časti I prílohy I k dohode o vystúpení uvedené dve rozhodnutia Správnej komisie pre koordináciu systémov sociálneho zabezpečenia a v prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku nebolo uvedených osem aktov, ktoré sú nevyhnutné na uplatňovanie pravidiel vnútorného trhu s tovarom na Severné Írsko. Tieto rozhodnutia a akty by sa preto mali doplniť do uvedených príloh. Okrem toho je potrebné uviesť aj tri poznámky na ďalšie vymedzenie rozsahu uplatňovania určitých konkrétnych aktov uvedených v prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku. Tieto poznámky by sa preto mali doplniť do prílohy 2 k protokolu o Írsku/Severnom Írsku.

               (6)Spoločný výbor by mal prijať rozhodnutie podľa článku 164 ods. 5 písm. d) dohody o vystúpení s cieľom odstrániť tieto opomenutia a nedostatky.

               (7)Je preto vhodné stanoviť pozíciu, ktorá sa má zaujať v mene Únie v Spoločnom výbore,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Únie v Spoločnom výbore zriadenom dohodou o vystúpení, pokiaľ ide o rozhodnutie Spoločného výboru, ktoré sa má prijať v súlade s článkom 164 ods. 5 písm. d) dohody, je zmeniť dohodu o vystúpení takto:

               1.V článku 135 v názve sa slová „do rozpočtov Únie na roky 2019 a 2020 a účasť Spojeného kráľovstva na plnení týchto rozpočtov“ nahrádzajú slovami „do rozpočtu Únie na rok 2020 a účasť Spojeného kráľovstva na plnení tohto rozpočtu“ a v odseku 1 sa slová „v rokoch 2019 a“ nahrádzajú slovom „v roku“.

               2.V článku 137 sa v názve a v odseku 1 prvom pododseku slová „v rokoch 2019 a“ nahrádzajú slovami „v roku“.

               3.Článok 143 ods. 1 sa mení takto:

               a)V druhom pododseku sa dátum „31. júla 2019“ nahrádza dátumom „31. júla 2020“;

               b)Tretí pododsek sa nahrádza takto:

               „V konsolidovanej účtovnej závierke Únie za rok 2020 sa platby, ktoré boli uskutočnené z rezerv uvedených v druhom pododseku písm. b) od dátumu nadobudnutia platnosti tejto dohody do 31. decembra 2020, zverejňujú pre tie isté finančné operácie, ako sa uvádzajú v tomto odseku, no rozhodlo sa o nich k dátumu nadobudnutia platnosti tejto dohody alebo po tomto dátume.“

               4.V článku 144 ods. 1 druhom pododseku sa dátum „31. júla 2019“ nahrádza dátumom „31. júla 2020“.

               5.V článku 145 sa dopĺňa tento odsek:

               „Pokiaľ ide o projekty v rámci Výskumného fondu pre uhlie a oceľ zriadeného protokolom č. 37 k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní Európskej únie na základe dohôd o grante podpísaných do skončenia prechodného obdobia, uplatniteľné právo Únie sa naďalej uplatňuje na Spojené kráľovstvo a v Spojenom kráľovstve po skončení prechodného obdobia a až do uzavretia projektov. Uplatniteľné právo Únie zahŕňa najmä nasledujúce ustanovenia vrátane všetkých zmien týchto ustanovení, a to bez ohľadu na dátum prijatia, nadobudnutia účinnosti alebo začatia uplatňovania zmien:

               a)rozhodnutia Rady 2003/76/ES
                  13
               , 2003/77/ES
                  14
                a 2008/376/ES
                  15
               ;

               b)akty uvedené v článku 138 ods. 2 písm. a) a písm. c) až e).“

               6.Článok 150 sa mení takto:

               a)Odsek 4 sa mení takto:

               i)V štvrtej vete sa dátum „15. decembra“ nahrádza dátumom „15. októbra“ a rok „2019“ sa nahrádza rokom „2020“;

               ii)V piatej vete sa dátum „15. decembra 2030“ nahrádza dátumom „15. októbra 2031“;

               b)Odsek 8 sa mení takto:

               i)V prvom pododseku sa rok „2019“ nahrádza rokom „2020“;

               ii)V prvej vete druhého pododseku sa rok „2020“ nahrádza rokom „2021“.

               7.V prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku sa dopĺňajú tieto poznámky:

               a)V oddiele „4. Všeobecné obchodné aspekty“ za záznamom pre „nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 978/2012 z 25. októbra 2012, ktorým sa uplatňuje systém všeobecných colných preferencií a zrušuje nariadenie Rady (ES) č. 732/2008“:

               „Bez toho, aby bola dotknutá skutočnosť, že colné preferencie pre oprávnené krajiny podľa všeobecného systému preferencií Únie sa uplatňujú v Spojenom kráľovstve, pokiaľ ide o Severné Írsko:

               –odkazy na „členský štát“ v článku 9 ods. 1 písm. c) bode ii) a v kapitole VI [Ochranné opatrenia a opatrenia dohľadu] v nariadení (EÚ) č. 978/2012 sa nepovažujú za odkazy zahŕňajúce Spojené kráľovstvo, pokiaľ ide o Severné Írsko,

               –odkazy na „trh Únie“ v článku 2 písm. k) a v kapitole VI [Ochranné opatrenia a opatrenia dohľadu] v nariadení (EÚ) č. 978/2012 sa nepovažujú za odkazy zahŕňajúce trh Spojeného kráľovstva, pokiaľ ide o Severné Írsko, a

               –odkazy na „výrobcov v Únii“, resp. „výrobcov z Únie“ a „výrobcov Únie“ a na „odvetvia Únie“ v nariadení (EÚ) č. 978/2012 sa nepovažujú za odkazy zahŕňajúce výrobcov, resp. odvetvia Spojeného kráľovstva, pokiaľ ide o Severné Írsko.“

               b)V oddiele „5. Nástroje na ochranu obchodu“ pod názvom oddielu:

               „Bez toho, aby bola dotknutá skutočnosť, že opatrenia Únie na ochranu obchodu sa uplatňujú v Spojenom kráľovstve, pokiaľ ide o Severné Írsko, odkazy na „členské štáty“ alebo „Úniu“ v nariadení (EÚ) 2016/1036, nariadení (EÚ) 2016/1037, nariadení (EÚ) 2015/478 a nariadení 2015/755 sa nepovažujú za odkazy zahŕňajúce Spojené kráľovstvo, pokiaľ ide o Severné Írsko. Okrem toho dovozcovia, ktorí zaplatili antidumpingové alebo vyrovnávacie clo Únie pri dovoze tovaru colne vybaveného v Severnom Írsku, môžu požiadať o vrátenie tohto cla výhradne podľa článku 11 ods. 8 nariadenia (EÚ) 2016/1036 v prípade antidumpingového cla alebo podľa článku 21 nariadenia (EÚ) 2016/1037 v prípade vyrovnávacieho cla.“

               c)V oddiele „6. Nariadenia o dvojstranných ochranných opatreniach“ pod názvom oddielu:

               „Bez toho, aby bola dotknutá skutočnosť, že dvojstranné ochranné opatrenia Únie sa uplatňujú v Spojenom kráľovstve, pokiaľ ide o Severné Írsko, odkazy na „členské štáty“ alebo „Úniu“ v ďalej uvedených nariadeniach sa nepovažujú za odkazy zahŕňajúce Spojené kráľovstvo, pokiaľ ide o Severné Írsko.“

               8.V prílohe 2 k Protokolu o Írsku/Severnom Írsku sa dopĺňajú tieto akty:

               –V oddiele „6. Nariadenia o dvojstranných ochranných opatreniach“: nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/287, ktorým sa vykonávajú dvojstranné ochranné doložky a iné mechanizmy umožňujúce dočasné zrušenie preferencií v určitých obchodných dohodách uzavretých medzi Európskou úniou a tretími krajinami
                  16
               ;

               –V oddiele „23. Chemické látky a súvisiace záležitosti“: nariadenie Rady (ES) č. 111/2005, ktorým sa stanovujú pravidlá sledovania obchodu s drogovými prekurzormi medzi Úniou a tretími krajinami
                  17
               ;

               –V oddiele „25. Odpad“: smernica (EÚ) 2019/904 o znižovaní vplyvu určitých plastových výrobkov na životné prostredie
                  18
               ;

               –V oddiele „29. Potraviny – všeobecné záležitosti“: smernica Európskeho parlamentu a Rady 2011/91/EÚ o identifikácii alebo rozlíšení dávky, do ktorej potraviny patria
                  19
               ;

               –V oddiele „42. Množiteľský materiál rastlín“: smernica Rady 66/401/EHS zo 14. júna 1966 o uvádzaní osiva krmovín na trh
                  20
                smernica Rady 98/56/ES z 20. júla 1998 o obchodovaní s množiteľským materiálom okrasných rastlín
                  21
               ; a smernica Rady 2008/72/ES z 15. júla 2008 o uvádzaní množiteľského a sadivového zeleninového materiálu iného ako osivo na trh
                  22
               ;

               –V oddiele „47. Iné“: nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/880 o vstupe a dovoze tovaru kultúrnej hodnoty
                  23
               .

               9.V časti I prílohy I k dohode o vystúpení sa dopĺňajú tieto akty:

               –Pod nadpisom „Elektronická výmena údajov (séria E)“: rozhodnutie č. E7 Správnej komisie pre koordináciu systémov sociálneho zabezpečenia o praktických opatreniach na spoluprácu a výmenu údajov, kým sa v členských štátoch v plnej miere nezavedie elektronická výmena informácií o sociálnom zabezpečení (EESSI)
                  24
               ;

               –Pod nadpisom „Rodinné dávky (séria F)“: rozhodnutie č. F3
                  25
                Správnej komisie pre koordináciu systémov sociálneho zabezpečenia o výklade článku 68 nariadenia (ES) č. 883/2004, ktorý sa týka metódy výpočtu rozdielového doplatku.

               Článok 2

               Rozhodnutie Spoločného výboru sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

               Článok 3

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Ú. v. EÚ L 155, 12.6.2019, s. 1.

                     (2)

                        Ú. v. EÚ L 334, 16.12.2011, s. 1.

                     (3)

                        Ú. v. ES L 125, 11.7.1966, s. 2298 – 2308.

                     (4)

                        Ú. v. ES L 226, 13.8.1998, s. 16 – 23.

                     (5)

                        Ú. v. EÚ L 205, 1.8.2008, s. 28 – 39.

                     (6)

                        Ú. v. EÚ L 22, 26.1.2005, s.1.

                     (7)

                        Ú. v. EÚ L 151, 7.6.2019, s. 1.

                     (8)

                        Ú. v. EÚ L 53, 22.2.2019, s. 1.

                     (9)

                        Ú. v. EÚ L 303, 31.10.2012, s. 1.

                     (10)

                        Ú. v. EÚ C 215, 26.6.2019, s. 2.

                     (11)

                        Ú. v. EÚ C 73, 6.3.2020, s. 5.

                     (12)

                        Ú. v. EÚ L 29, 31.1.2020, s. 1.

                     (13)

                        Rozhodnutie Rady 2003/76/ES z 1. februára 2003, ktorým sa ustanovujú opatrenia potrebné na vykonávanie protokolu tvoriaceho prílohu k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva o finančných dôsledkoch ukončenia platnosti Zmluvy o ESUO a o Výskumnom fonde uhlia a ocele (Ú. v. EÚ L 29, 5.2.2003, s. 22).

                     (14)

                        Rozhodnutie Rady 2003/77/ES z 1. februára 2003, ktorým sa ustanovujú viacročné finančné usmernenia na riadenie aktív ESUO v likvidácii a na riadenie aktív Výskumného fondu uhlia a ocele po skončení tejto likvidácie (Ú. v. EÚ L 29, 5.2.2003, p.25).

                     (15)

                        Rozhodnutie Rady 2008/376/ES z 29. apríla 2008 o prijatí výskumného programu Výskumného fondu pre uhlie a oceľ a o viacročných technických pokynoch pre tento program (Ú. v. EÚ L 130, 20.5.2008, s. 7).

                     (16)

                        Ú. v. EÚ L 53, 22.2.2019, s. 1.

                     (17)

                        Ú. v. EÚ L 22, 26.1.2005, s. 1.

                     (18)

                        Ú. v. EÚ L 155, 12.6.2019, s. 1.

                     (19)

                        Ú. v. EÚ L 334, 16.12.2011, s. 1.

                     (20)

                        Ú. v. ES L 125, 11.7.1966, s. 2298 – 2308.

                     (21)

                        Ú. v. ES L 226, 13.8.1998, s. 16 – 23.

                     (22)

                        Ú. v. EÚ L 205, 1.8.2008, s. 28 – 39

                     (23)

                        Ú. v. EÚ L 151, 7.6.2019, s. 1.

                     (24)

                        Ú. v. EÚ C 73, 6.3.2020, s. 5.

                     (25)

                        Ú. v. EÚ C 215, 26.6.2019, s. 2.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli5. 7. 2021
            COM(2021) 354 final
            2021/0175(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať v Spoločnom výbore EHP k zmene Protokolu 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd(rozpočtový riadok 07 20 03 01 – Sociálne zabezpečenie)
            (Text s významom pre EHP)

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.Predmet návrhu

               Tento návrh sa týka rozhodnutia, ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má prijať v mene Únie v Spoločnom výbore EHP v súvislosti s plánovaným prijatím rozhodnutia Spoločného výboru o zmene protokolu 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd

               2.Kontext návrhu

               2.1.Dohoda o EHP

               Dohoda o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“) zaručuje občanom a hospodárskym subjektom v EHP rovnaké práva a povinnosti v rámci vnútorného trhu. Stanovuje sa v nej začlenenie právnych predpisov EÚ týkajúcich sa štyroch slobôd v 30 štátoch EHP, ktoré pozostávajú z členských štátov EÚ, Nórska, Islandu a Lichtenštajnska. Dohoda o EHP sa okrem toho vzťahuje na spoluprácu v ďalších dôležitých oblastiach, ako sú výskum a vývoj, vzdelávanie, sociálna politika, životné prostredie, ochrana spotrebiteľa, cestovný ruch a kultúra, známe pod spoločným názvom „sprievodné a horizontálne“ politiky. Táto dohoda nadobudla platnosť 1. januára 1994. Európska únia spolu so svojimi členskými štátmi predstavuje zmluvnú stranu tejto dohody.

               2.2.Spoločný výbor EHP

               Za spravovanie Dohody o EHP je zodpovedný Spoločný výbor EHP. Predstavuje fórum na výmenu názorov v súvislosti s fungovaním Dohody o EHP. Svoje rozhodnutia prijíma konsenzom.  Za koordináciu záležitostí EHP na strane EÚ zodpovedá v súlade s Lisabonskou zmluvou Európska služba pre vonkajšiu činnosť.

               2.3.Pripravovaný akt Spoločného výboru EHP

               Očakáva sa, že Spoločný výbor EHP prijme rozhodnutie Spoločného výboru EHP (ďalej len „pripravovaný akt“) týkajúce sa zmeny protokolu 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd.

               Účelom pripravovaného aktu je zabezpečiť, aby aj naďalej pokračovala spolupráca zmluvných strán Dohody o EHP na činnostiach Únie financovaných zo všeobecného rozpočtu Únie, pokiaľ ide o voľný pohyb pracovníkov, koordináciu systémov sociálneho zabezpečenia, ako aj opatrenia vzťahujúce sa na migrantov vrátane migrantov z tretích krajín (rozpočtový riadok 07 20 03 01 všeobecného rozpočtu Európskej únie na rozpočtový rok 2021).

               Pripravovaný akt sa stane pre zmluvné strany záväzným v súlade s článkami 103 a 104 Dohody o EHP.

               3.Pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Únie

               Útvary Komisie predkladajú Rade návrh rozhodnutia Spoločného výboru EHP, aby ho Rada prijala ako pozíciu Únie. Komisia dúfa, že tento návrh bude môcť Spoločnému výboru EHP predložiť pri najbližšej možnej príležitosti.

               Obsah a podstata návrhu pripojeného rozhodnutia Spoločného výboru EHP idú nad rámec úprav, ktoré sa dajú považovať za úpravy čisto technického charakteru v zmysle nariadenia Rady č. 2894/94. Pozíciu Únie preto stanoví Rada.

               V súlade s rozpočtovou politikou EÚ môže k účasti na činnosti Únie dôjsť až po uhradení zodpovedajúceho finančného príspevku. Úhrada sa však môže uskutočniť po prijatí tohto návrhu rozhodnutia Rady a po tom, ako Európska komisia vypracuje výzvu na poskytnutie príspevkov a predloží ju štátom EZVO, ktoré sú členmi EHP.

               Preto, aby sa preklenulo toto obdobie od 1. januára 2021 do prijatia príslušnej úhrady, bude návrh rozhodnutia Spoločného výboru účinný aj spätne od 1. januára 2021. Spätná účinnosť sa netýka práv a povinností dotknutých osôb a je v súlade so zásadou oprávneného očakávania.

               4.Právny základ

               4.1.Procesnoprávny základ

               4.1.1.Zásady

               V článku 218 ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa stanovujú rozhodnutia, ktorými sa určujú „pozície, ktoré sa majú prijať v mene Únie v rámci orgánu zriadeného dohodou, keď je tento orgán vyzvaný prijať akty s právnymi účinkami s výnimkou aktov dopĺňajúcich alebo meniacich inštitucionálny rámec danej dohody“.

               Pojem „akty s právnymi účinkami“ zahŕňa akty, ktoré majú právne účinky na základe pravidiel medzinárodného práva, ktorým sa riadi predmetný orgán. Zahŕňa aj nástroje, ktoré nemajú záväzný účinok podľa medzinárodného práva, ale „môžu rozhodujúcim spôsobom ovplyvniť obsah právnej úpravy prijatej normotvorcom Únie“
                  1
               .

               4.1.2.Uplatnenie na tento prípad

               Spoločný výbor EHP je orgán zriadený dohodou, konkrétne Dohodou o EHP. Akt, ktorý má Spoločný výbor EHP prijať, predstavuje akt s právnymi účinkami. Pripravovaný akt bude podľa medzinárodného práva záväzný v súlade s článkami 103 a 104 Dohody o EHP.

               Pripravovaný akt nedopĺňa ani nemení inštitucionálny rámec danej dohody. Procesnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia je preto článok 218 ods. 9 ZFEÚ v spojení s článkom 1 ods. 3 nariadenia Rady č. 2894/94 o opatreniach na vykonávanie Dohody o Európskom hospodárskom priestore.

               4.2.Hmotnoprávny základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotnoprávny základ rozhodnutia podľa článku 218 ods. 9 ZFEÚ závisí predovšetkým od cieľa a obsahu pripravovaného aktu, v súvislosti s ktorým sa zaujíma pozícia v mene Únie. Ak pripravovaný akt sleduje dva ciele alebo obsahuje dve zložky a ak jeden z týchto cieľov alebo jednu z týchto zložiek možno určiť za hlavnú, zatiaľ čo druhý cieľ alebo druhá zložka je len vedľajšia, rozhodnutie podľa článku 218 ods. 9 ZFEÚ musí byť založené na jedinom hmotnoprávnom základe, a to na tom, ktorý si vyžaduje hlavný alebo prevažujúci cieľ alebo zložka.

               Ak pripravovaný akt sleduje viacero cieľov zároveň alebo obsahuje viacero zložiek, ktoré sú nerozlučne spojené bez toho, aby jeden cieľ alebo zložka boli oproti ostatným vedľajšie, hmotnoprávny základ rozhodnutia podľa článku 218 ods. 9 ZFEÚ bude musieť výnimočne zahŕňať viaceré zodpovedajúce právne základy.

               4.2.2.Uplatnenie na tento prípad

               Pripravovaný akt sleduje ciele a obsahuje zložky v oblasti voľného pohybu pracovníkov a koordinácie systémov sociálneho zabezpečenia. Hmotnoprávnym základom sú preto články 46 a 48 ZFEÚ.

               4.3.Záver

               Právnym základom navrhovaného rozhodnutia by mali byť články 46 a 48 ZFEÚ v spojení s článkom 218 ods. 9 ZFEÚ a článkom 1 ods. 3 nariadenia Rady č. 2894/94 o opatreniach na vykonávanie Dohody o Európskom hospodárskom priestore.

               5.Vplyv na rozpočet

                  Štáty EZVO, ktoré sú členmi EHP, finančne prispejú do rozpočtového riadku 07 20 03 01: „Voľný pohyb pracovníkov, koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia, ako aj opatrení vzťahujúcich sa na migrantov vrátane migrantov z tretích krajín“. Presná suma sa stanoví po prijatí tohto rozhodnutia Rady, a to na základe podmienok stanovených v protokole 32 k Dohode o EHP.

               6.Uverejnenie pripravovaného aktu

               Keďže aktom Spoločného výboru EHP sa zmení protokol 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd, je vhodné, aby sa po prijatí uverejnil v Úradnom vestníku Európskej únie.

               2021/0175 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať v Spoločnom výbore EHP k zmene Protokolu 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd

                  (rozpočtový riadok 07 20 03 01 – Sociálne zabezpečenie)

               (Text s významom pre EHP)

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä jej články 46 a 48 v spojení s jej článkom 218 ods. 9,

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES) 2894/94 z 28. novembra 1994 o opatreniach na vykonávanie Dohody o Európskom hospodárskom priestore
                  2
               , a najmä na jeho článok 1 ods. 3,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Dohoda o Európskom hospodárskom priestore
                  3
                (ďalej len „Dohoda o EHP“) nadobudla platnosť 1. januára 1994.

               (2)Podľa článku 98 Dohody o EHP sa na základe rozhodnutia Spoločného výboru EHP môže meniť, okrem iného, protokol 31 k Dohode o EHP.

               (3)Protokol 31 k Dohode o EHP obsahuje ustanovenia o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd.

               (4)Je vhodné pokračovať v spolupráci zmluvných strán Dohody o EHP tak, aby zahŕňala spoluprácu týkajúcu sa voľného pohybu pracovníkov, koordinácie systémov sociálneho zabezpečenia, ako aj opatrení vzťahujúcich sa na migrantov vrátane migrantov z tretích krajín.

               (5)Protokol 31 k Dohode o EHP by sa preto mal zmeniť, aby sa v tejto rozšírenej spolupráci mohlo pokračovať aj po 1. januári 2021.

               (6)Pozícia Únie v Spoločnom výbore EHP by mala vychádzať z pripojeného návrhu rozhodnutia,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Pozícia, ktorá sa má prijať v mene Únie v Spoločnom výbore EHP k navrhovanej zmene protokolu 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd, je založená na návrhu rozhodnutia Spoločného výboru EHP pripojenom k tomuto rozhodnutiu.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda/predsedníčka

                     (1)

                        Rozsudok Súdneho dvora zo 7. októbra 2014, Nemecko/Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (2)

                        Ú. v. ES L 305, 30.11.1994, s. 6 – 8.

                     (3)

                        Ú. v. ES L 1, 3.1.1994, s. 3.

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli5. 7. 2021
            COM(2021) 354 final
            PRÍLOHA
            k
            návrhu ROZHODNUTIA RADY
            o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať v Spoločnom výbore EHP k zmene Protokolu 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd(rozpočtový riadok 07 20 03 01 – Sociálne zabezpečenie)

               PRÍLOHA

               ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP

               č. […]

               z [...],

               ktorým sa mení protokol 31 k Dohode o EHP
               o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd

               SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,

               so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“), a najmä na jej články 86 a 98,

               keďže:

               (1)Je vhodné pokračovať v spolupráci zmluvných strán Dohody o EHP, pokiaľ ide o činnosti Únie financované zo všeobecného rozpočtu Únie, ktoré sa týkajú voľného pohybu pracovníkov, koordinácie systémov sociálneho zabezpečenia, ako aj opatrení vzťahujúcich sa na migrantov vrátane migrantov z tretích krajín.

               (2)Je vhodné, aby táto spolupráca pokračovala aj po 31. decembri 2020 bez ohľadu na to, kedy bude toto rozhodnutie prijaté alebo či bude po 10. júli 2021 oznámené splnenie prípadných ústavných požiadaviek nevyhnutných pre prijatie tohto rozhodnutia.

               (3)Subjekty usadené v štátoch EZVO by mali byť oprávnené zúčastňovať sa na činnostiach, ktoré sa začínajú pred nadobudnutím účinnosti tohto rozhodnutia. Náklady vynaložené na činnosti, ktorých vykonávanie sa začne po 1. januári 2021, sa môžu považovať za oprávnené za tých istých podmienok, aké platia v prípade nákladov vzniknutých subjektom usadeným v členských štátoch EÚ, a to za predpokladu, že toto rozhodnutie nadobudne účinnosť pred skončením príslušnej činnosti.

               (4)Protokol 31 k Dohode o EHP by sa preto mal zodpovedajúcim spôsobom zmeniť s cieľom umožniť začatie rozšírenej spolupráce od 1. januára 2021,

               PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Článok 5 protokolu 31 k Dohode o EHP sa mení takto:

               1.Za odsek 13 sa vkladá tento odsek:

               „14.Štáty EZVO sa od 1. januára 2021 zúčastňujú na činnostiach financovaných z tohto rozpočtového riadku všeobecného rozpočtu Európskej únie na rozpočtový rok 2021:

               –Rozpočtový riadok 07 20 03 01: ‚Voľný pohyb pracovníkov, koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia, ako aj opatrení vzťahujúcich sa na migrantov vrátane migrantov z tretích krajín‘.

               Náklady vzniknuté pri činnostiach, ktorých vykonávanie sa začne po 1. januári 2021, sa môžu považovať za oprávnené od začatia akcie podľa príslušnej dohody o grante alebo príslušného rozhodnutia o grante za predpokladu, že rozhodnutie Spoločného výboru EHP č. XX/2021 z […][toto rozhodnutie] nadobudne účinnosť pred skončením príslušnej akcie.“

               2.V odseku 5 sa text „a na činnostiach financovaných z rozpočtového riadku na rozpočtové roky 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 a 2020 uvedeného v odseku 13 od 1. januára 2014“ nahrádza týmto textom: „, na činnostiach financovaných z rozpočtového riadku na rozpočtové roky 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 a 2021 uvedených v odseku 13 od 1. januára 2014 a na činnostiach financovaných z rozpočtového riadku na rozpočtový rok 2021 uvedených v odseku 14 od 1. januára 2021“.

               3.V odsekoch 6 a 7 sa slová „odsekoch 8, 12 a 13“ nahrádzajú slovami „odsekoch 8, 12, 13 a 14“.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po doručení posledného oznámenia podľa článku 103 ods. 1 Dohody o EHP
                  1*.

               Uplatňuje sa od 1. januára 2021.

               Článok 3

               Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.

               V Bruseli […]

                  Za Spoločný výbor EHP

                  predseda/predsedníčka

                  […]

                tajomníci

                      Spoločného výboru EHP

                     […]

                     (1)
                  *
                        [Ústavné požiadavky neboli oznámené.] [Ústavné požiadavky boli oznámené.]


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli6. 7. 2021
            COM(2021) 368 final
            2021/0182(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY,
            ktorým sa členské štáty Európskej únie oprávňujú prijať v záujme Európskej únie pristúpenie Pakistanu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

                  Cieľom Haagskeho dohovoru z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí (ďalej aj „Haagsky dohovor z roku 1980“), ktorý doteraz ratifikovalo 101 krajín vrátane všetkých členských štátov EÚ, je obnoviť pôvodný stav okamžitým návratom neoprávnene premiestnených alebo zadržiavaných detí prostredníctvom systému spolupráce medzi ústrednými orgánmi určenými zmluvnými stranami.

                  Keďže predchádzanie únosom detí je podstatnou súčasťou politiky EÚ zameranej na podporu práv dieťaťa, Európska únia aktívne pôsobí na medzinárodnej úrovni s cieľom zlepšiť uplatňovanie Haagskeho dohovoru z roku 1980 a nabáda tretie štáty, aby k nemu pristúpili.

                  Pakistan uložil listinu o pristúpení k dohovoru z roku 1980 dňa 22. decembra 2016. Dohovor nadobudol v Pakistane platnosť 1. marca 2017.

                  Podľa článku 38 ods. 4 Haagskeho dohovoru z roku 1980 sa dohovor uplatňuje medzi pristupujúcou krajinou a tými zmluvnými štátmi, ktoré vyhlásia, že pristúpenie prijali.

                  Skutočnosť, že EÚ má výlučnú právomoc vo veci prijatia pristúpenia tretieho štátu k Haagskemu dohovoru z roku 1980, potvrdil Súdny dvor Európskej únie, ktorý rozhodoval na základe iniciatívy Komisie.

                  Súdny dvor Európskej únie vo svojom stanovisku 1/13 zo 14. októbra 2014 uviedol, že prijatie pristúpenia tretieho štátu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí patrí do výlučnej právomoci Únie.

                  Súdny dvor trval na potrebe jednotnosti na úrovni EÚ, aby sa zabránilo premenlivej geometrii (géométrie variable) medzi členskými štátmi.

                  Keďže problematika medzinárodných únosov detí patrí do výlučnej vonkajšej právomoci Európskej únie, rozhodnutie o prípadnom prijatí pristúpenia Pakistanu sa musí prijať formou rozhodnutia Rady na úrovni EÚ. Členské štáty Európskej únie by preto mali v záujme Európskej únie uložiť vyhlásenie o prijatí pristúpenia Pakistanu.

                  Prijatím členskými štátmi Európskej únie by sa Haagsky dohovor z roku 1980 stal uplatniteľným medzi Pakistanom a členskými štátmi EÚ s výnimkou Dánska.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky

                  Pokiaľ ide o únosy detí rodičmi, Haagsky dohovor z roku 1980 je medzinárodným ekvivalentom nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 (známeho ako nariadenie Brusel IIa), ktoré predstavuje základný kameň justičnej spolupráce EÚ v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností.

                  Jedným z hlavných cieľov nariadenia je zabrániť únosom detí medzi členskými štátmi stanovením postupov na zabezpečenie bezodkladného návratu dieťaťa do členského štátu, v ktorom má dieťa obvyklý pobyt. Nariadenie Brusel IIa na tento účel zahŕňa vo svojom článku 11 postup stanovený v Haagskom dohovore z roku 1980 a dopĺňa ho o objasnenie niektorých jeho aspektov, najmä vyjadrenie maloletého dieťaťa, lehotu na vydanie rozhodnutia po podaní žiadosti o návrat a dôvody na nevrátenie dieťaťa. Zavádzajú sa v ňom aj ustanovenia, ktorými sa upravujú protichodné príkazy o vrátení alebo nevrátení dieťaťa vydané v rôznych členských štátoch.

                  Európska únia na medzinárodnej úrovni podporuje pristúpenie tretích štátov k Haagskemu dohovoru z roku 1980, aby sa jej členské štáty mohli opierať o spoločný právny rámec pri riešení prípadov medzinárodných únosov detí.

                  V období od júna 2015 do februára 2019 bolo prijatých už 18 rozhodnutí Rady s cieľom prijať pristúpenie 26 tretích krajín (Albánska, Andorry, Arménska, Bahám, Bieloruska, Čile, Dominikánskej republiky, Ekvádoru, Gruzínska, Hondurasu, Islandu, Južnej Afriky, Kazachstanu, Kolumbie, Kórejskej republiky, Maroka, Panamy, Peru, Ruskej federácie, Salvádoru, San Marína, Seychel, Singapuru, Ukrajiny, Uruguaja a Uzbekistanu) k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o medzinárodných únosoch detí
                     1
                  .

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

                  Tento návrh je zjavne spojený so všeobecným cieľom ochrany práv dieťaťa zakotveným v článku 3 Zmluvy o Európskej únii. Systém Haagskeho dohovoru z roku 1980 má za cieľ chrániť dieťa pred škodlivými účinkami únosu jedným z rodičov a zabezpečiť, aby dieťa mohlo udržiavať styk s oboma rodičmi, napríklad zabezpečením účinného výkonu práva styku.

                  Za zmienku stojí aj prepojenie s podporou využívania mediácie pri riešení cezhraničných rodinných sporov. Smernica o určitých aspektoch mediácie v občianskych a obchodných veciach
                     2
                   sa takisto uplatňuje na rodinné právo v rámci spoločného európskeho justičného priestoru. Haagsky dohovor z roku 1980 takisto podporuje zmierlivé riešenie rodinných sporov. Jedna z príručiek osvedčených postupov podľa Haagskeho dohovoru z roku 1980, ktoré uverejnila Haagska konferencia medzinárodného práva súkromného, je venovaná používaniu mediácie pri riešení medzinárodných rodinných sporov týkajúcich sa detí, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti dohovoru. Na podnet Európskej komisie bola daná príručka preložená okrem anglického a francúzskeho jazyka do všetkých jazykov EÚ, ako aj do arabského jazyka, s cieľom podporiť dialóg so štátmi, ktoré ešte neratifikovali dohovor alebo k nemu nepristúpili, a pomôcť hľadať konkrétne spôsoby riešenia problémov spôsobovaných medzinárodnými únosmi detí
                     3
                  .

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

                  V článku 38 Haagskeho dohovoru z roku 1980 sa stanovuje, že „[p]rístup [pristupujúcich štátov] nadobudne platnosť iba vo vzťahu medzi pristupujúcim štátom a tým zmluvným štátom, ktorý vyhlási, že prístup prijal“. Keďže sa rozhodnutie týka výslovného prijatia pristúpenia pristupujúceho štátu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 členskými štátmi a v záujme Únie, uplatniteľným právnym základom je článok 218 ods. 6 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Hmotnoprávnym základom je článok 81 ods. 3 ZFEÚ, a preto sa Rada po porade s Európskym parlamentom uznáša jednomyseľne.

                  Írsko je viazané nariadením (ES) č. 2201/2003, a preto sa zúčastňuje na prijímaní a uplatňovaní tohto rozhodnutia.

                  V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

               •Proporcionalita

                  Tento návrh je vypracovaný v súlade s už prijatými rozhodnutiami Rady týkajúcimi sa tej istej veci a nepresahuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie cieľa koherentného postupu EÚ v oblasti medzinárodných únosov detí tým, že sa zabezpečí, aby členské štáty Európskej únie v danej lehote prijali pristúpenie Pakistanu k Haagskemu dohovoru z roku 1980.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

                  Prevažná väčšina členských štátov Európskej únie, s ktorými Komisia konzultovala o ich ochote prijať pristúpenie Pakistanu k Haagskemu dohovoru z roku 1980, zaujala kladné stanovisko.

                  Z diskusií vedených na stretnutí expertov 2. júla 2019 vyplynulo, že až na jednu výnimku neexistujú žiadne námietky zo strany členských štátov proti prijatiu pristúpenia Pakistanu k Haagskemu dohovoru z roku 1980.

                  Komisia verí, že ďalšie rokovania na technickej úrovni v rámci pracovnej skupiny Rady pre občianskoprávne veci povedú k jednomyseľnosti potrebnej na prijatie rozhodnutia Rady.

               •Získavanie a využívanie expertízy

                  V rámci prípravy stretnutia expertov 2. júla 2019 a v nadväznosti naň bola Komisia v úzkom kontakte s Haagskou konferenciou medzinárodného práva súkromného a delegáciou EÚ v Pakistane.

               •Posúdenie vplyvu

                  V súvislosti s 18 rozhodnutiami Rady prijatými v rokoch 2015 až 2019 týkajúcimi sa pristúpenia niekoľkých tretích štátov k Haagskemu dohovoru z roku 1980 sa vzhľadom na povahu tohto legislatívneho aktu nevykonalo žiadne osobitné posúdenie vplyvu. Úroveň vykonávania dohovoru Pakistanom sa však preskúmala na stretnutí expertov 2. júla 2019, na ktorom boli zastúpené všetky členské štáty EÚ. V nadväznosti na stretnutie Komisia pozorne sledovala ďalší vývoj v Pakistane.

                   Pakistan za svoj ústredný orgán určil úrad zástupcu generálneho prokurátora na ministerstve práva, spravodlivosti a ľudských práv. Okrem toho Pakistan zriadil provinčné orgány v provinciách Pandžáb, Sindh, Khyber Pakhtunkhwa, Balochistan, Azad Jammu a Kašmír a Gilgit-Baltistán, ako aj príslušné vládne agentúry na podporu týchto orgánov. Ústredný orgán vydal pre tieto subfederálne subjekty „Stále operačné postupy“ ako usmernenia pri riešení prípadov, pričom v nich kladie silný dôraz na mediáciu.

                  Vnútroštátne právne predpisy boli zmenené tak, aby sa v rámci právomocí súdov pre rodinné záležitosti uvádzal aj Haagsky dohovor z roku 1980. Od roku 2017 sa uskutočnilo niekoľko vzdelávacích akcií s cieľom inštruovať súdnictvo, že Haagsky dohovor z roku 1980 má procesný charakter a netýka sa podstaty veci (spor o starostlivosť). Jasne sa uviedlo, že súdy založené na práve šaría nemajú vo vzťahu k dohovoru žiadnu právomoc.

                  Pred prijatím pristúpenia Pakistanu vyslala vláda USA do Pakistanu dve delegácie na vysokej úrovni zložené z právnikov, úradníkov ministerstva zahraničných vecí a expertov na Haagsky dohovor, aby posúdili súlad správneho a justičného systému s dohovorom. Veľvyslanectvo USA v Islamabade zorganizovalo aj mnoho seminárov a workshopov v celej krajine pre právnikov, sudcov, štátnych úradníkov a ďalšie zainteresované strany.

                  Pristúpenie Pakistanu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 prijalo 12 zmluvných strán vrátane USA.

               4.VPLYV NA ROZPOČET

                  Navrhované rozhodnutie nemá žiaden vplyv na rozpočet.

               5.ĎALŠIE PRVKY

               •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ

                  Keďže sa návrh týka len oprávnenia členských štátov Európske únie prijať pristúpenie Pakistanu k Haagskemu dohovoru z roku 1980, monitorovanie jeho vykonávania sa obmedzuje na dodržanie znenia vyhlásenia členskými štátmi, dodržanie lehoty na jeho uloženie a oznámenie o uložení vyhlásenia Komisii, ako sa stanovuje v rozhodnutí Rady.

               2021/0182 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY,

               ktorým sa členské štáty Európskej únie oprávňujú prijať v záujme Európskej únie pristúpenie Pakistanu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 81 ods. 3 v spojení s článkom 218 ods. 6,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu
                  4
               ,

               keďže:

               (1)Európska únia si stanovila za jeden zo svojich cieľov presadzovanie ochrany práv dieťaťa, ako sa uvádza v článku 3 Zmluvy o Európskej únii. Opatrenia na ochranu detí pred neoprávneným premiestnením alebo zadržiavaním sú zásadnou súčasťou tejto politiky.

               (2)Rada prijala nariadenie (ES) č. 2201/2003
                  5
                (ďalej len „nariadenie Brusel IIa“), ktorého cieľom je chrániť deti pred škodlivými účinkami neoprávneného premiestnenia alebo zadržiavania a stanoviť postupy na zabezpečenie ich okamžitého návratu do štátu ich obvyklého pobytu, ako aj zabezpečiť ochranu práv styku a opatrovníckych práv.

               (3)Nariadením Brusel IIa sa dopĺňa a posilňuje Haagsky dohovor z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí (ďalej aj „Haagsky dohovor z roku 1980“), ktorým sa na medzinárodnej úrovni stanovuje systém povinností a spolupráce medzi zmluvnými štátmi a medzi ústrednými orgánmi a ktorý má za cieľ zabezpečiť okamžitý návrat neoprávnene premiestnených alebo zadržiavaných detí.

               (4)Všetky členské štáty Únie sú zmluvnými stranami Haagskeho dohovoru z roku 1980.

               (5)Únia nabáda tretie štáty, aby pristúpili k Haagskemu dohovoru z roku 1980, a podporuje správne vykonávanie Haagskeho dohovoru z roku 1980 okrem iného spoločnou účasťou s členskými štátmi v osobitných výboroch, ktoré pravidelne zvoláva Haagska konferencia medzinárodného práva súkromného.

               (6)Spoločný právny rámec platný vo vzťahu medzi členskými štátmi Únie a tretími štátmi by mohol byť najlepším riešením pre citlivé prípady medzinárodných únosov detí.

               (7)V Haagskom dohovore z roku 1980 sa stanovuje, že sa uplatňuje medzi pristupujúcim štátom a tými zmluvnými štátmi, ktoré vyhlásili, že toto pristúpenie prijali.

               (8)Haagsky dohovor z roku 1980 neumožňuje organizáciám regionálnej hospodárskej integrácie, akou je Únia, stať sa jeho zmluvnou stranou. Únia preto nemôže pristúpiť k uvedenému dohovoru a ani uložiť vyhlásenie o prijatí pristupujúceho štátu.

               (9)Podľa stanoviska Súdneho dvora Európskej únie 1/13 patria vyhlásenia o prijatí podľa Haagskeho dohovoru z roku 1980 do výlučnej vonkajšej právomoci Únie.

               (10)Pakistan 22. decembra 2016 uložil svoju listinu o pristúpení k Haagskemu dohovoru z roku 1980. Dohovor nadobudol v Pakistane platnosť 1. marca 2017.

               (11)Posúdenie situácie v Pakistane viedlo k záveru, že členské štáty Európskej únie sú v pozícii, aby prijali v záujme Únie pristúpenie Pakistanu podľa podmienok Haagskeho dohovoru z roku 1980.

               (12)Preto by sa členské štáty Európskej únie mali oprávniť, aby v záujme Únie uložili svoje vyhlásenie o prijatí pristúpenia Pakistanu v súlade s podmienkami uvedenými v tomto rozhodnutí.

               (13)Írsko je viazané nariadením Brusel IIa, a preto sa zúčastňuje na prijímaní a uplatňovaní tohto rozhodnutia.

               (14)V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Členské štáty Európskej únie sa týmto oprávňujú prijať v záujme Únie pristúpenie Pakistanu k Haagskemu dohovoru z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí („Haagsky dohovor z roku 1980“).

               Členské štáty Európskej únie uložia najneskôr do … [dvanásť mesiacov odo dňa prijatia tohto rozhodnutia] vyhlásenie o tom, že v záujme Únie prijímajú pristúpenie Pakistanu k Haagskemu dohovoru z roku 1980, a to v tomto znení:

               „[ČLENSKÝ ŠTÁT – úplný názov] vyhlasuje, že prijíma pristúpenie Pakistanu k Haagskemu dohovoru z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí v súlade s rozhodnutím Rady (EÚ) 2021/…“.

               Členské štáty Európskej únie informujú Radu a Komisiu o uložení svojho vyhlásenia o prijatí pristúpenia Pakistanu a oznámia Komisii znenie uvedeného vyhlásenia do dvoch mesiacov od jeho uloženia.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

               Článok 3

               Toto rozhodnutie je určené členským štátom.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda/predsedníčka

                     (1)

                        Bolo prijatých 18 rozhodnutí Rady, ktorými sa členské štáty oprávňujú prijať pristúpenie k Haagskemu dohovoru z roku 1980 v prípade Andorry (rozhodnutie Rady 2015/1023 prijaté 15. júna 2015); Seychel (rozhodnutie Rady 2015/2354 prijaté 10. decembra 2015); Ruska (rozhodnutie Rady 2015/2355 prijaté 10. decembra 2015); Albánska (rozhodnutie Rady 2015/2356 prijaté 10. decembra 2015); Singapuru (rozhodnutie Rady 2015/1024 prijaté 15. júna 2015); Maroka (rozhodnutie Rady 2015/2357 prijaté 10. decembra 2015); Arménska (rozhodnutie Rady 2015/2358 prijaté 10. decembra 2015); Kórejskej republiky (rozhodnutie Rady 2016/2313 prijaté 8. decembra 2016), Kazachstanu (rozhodnutie Rady 2016/2311 prijaté 8. 12. 2016), Peru (rozhodnutie Rady 2016/2312 prijaté 8. 12. 2016); Gruzínska a Južnej Afriky [rozhodnutie Rady (EÚ) 2017/2462 z 18. decembra 2017]; Čile, Islandu a Bahám [rozhodnutie Rady (EÚ) 2017/2424 z 18. decembra 2017]; Panamy, Uruguaju, Kolumbie a Salvádoru [rozhodnutie Rady (EÚ) 2017/2464 z 18. decembra 2017]; San Marína [rozhodnutie Rady (EÚ) 2017/2463 z 18. decembra 2017]; Dominikánskej republiky [rozhodnutie Rady (EÚ) 2019/305 z 18. februára 2019]; Ekvádoru a Ukrajiny [rozhodnutie Rady (EÚ) 2019/306 z 18. februára 2019]; Hondurasu [rozhodnutie Rady (EÚ) 2019/307 z 18. februára 2019]; Bieloruska a Uzbekistanu [rozhodnutie Rady (EÚ) 2019/308 z 18. februára 2019].

                     (2)

                        Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/52/ES z 21. mája 2008 o určitých aspektoch mediácie v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 136, 24.5.2008, s. 3);

                     (3)

                  https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (4)

                        Ú. v. EÚ C , , s. […].

                     (5)

                        Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, 23.12.2003, s. 1).