               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli15. 4. 2021
            COM(2021) 178 final
            2021/0095(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o pozícii, ktorá sa ma prijať v mene Európskej únie na 13. zasadnutí Výboru znalcov pre technické otázky Medzivládnej organizácie pre medzinárodnú železničnú prepravu (OTIF) na účely prijatia zmien UTP o rušňoch a osobných železničných koľajových vozidlách, UTP o železničných koľajových vozidlách – nákladných vozňoch, UTP o prístupnosti železničného systému pre osoby so zdravotným postihnutím a osoby so zníženou pohyblivosťou, prijatia predpisu UTP, ktorý sa vzťahuje na zostavu vlaku a kontroly kompatibility s traťou, a predpisu UTP, ktorý sa vzťahuje na subsystém „infraštruktúra“, aktualizácie odkazov na technické dokumenty TAF TSI, uvedených v dodatku I k UTP TAF, a revízie ATMF s ohľadom na subjekty zodpovedné za údržbu (ECM)

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.Predmet návrhu

               V Berne sa 22. júna 2021 uskutoční 13. zasadnutie Výboru znalcov pre technické otázky (ďalej len „CTE“) Medzivládnej organizácie pre medzinárodnú železničnú prepravu (OTIF). Program zasadnutia zahŕňa:

               –návrh úpravy jednotného technického predpisu (UTP) o rušňoch a osobných železničných koľajových vozidlách,

               –návrh úpravy predpisu UTP o železničných koľajových vozidlách – nákladných vozňoch,

               –návrh úpravy predpisu UTP o prístupnosti železničného systému pre osoby so zdravotným postihnutím a osoby so zníženou pohyblivosťou,

               –návrh na prijatie predpisu UTP, ktorý sa vzťahuje na zostavu vlaku a kontroly zlučiteľnosti s traťou,

               –návrh na prijatie predpisu UTP, ktorý sa vzťahuje na subsystém „infraštruktúra“,

               –návrh na revíziu ATMF s ohľadom na subjekty zodpovedné za údržbu (ECM),

               –návrh na aktualizáciu odkazov na technické dokumenty TAF TSI uvedených v dodatku I k UTP TAF.

               Pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Únie k uvedeným rozhodnutiam, ktoré má CTE prijať, sa musí stanoviť rozhodnutím Rady na základe článku 218 ods. 9 ZFEÚ.

               2.Kontext návrhu

               2.1.Dohovor o medzinárodnej železničnej preprave (COTIF)

               Dohovor o medzinárodnej železničnej preprave z 9. mája 1980, zmenený Vilniuským protokolom z 3. júna 1999 (ďalej len „COTIF“), je medzinárodná dohoda, v rámci ktorej sú zmluvnými stranami tak Únia, ako aj 25 členských štátov (okrem Cypru a Malty).

               Európska únia pristúpila k dohovoru COTIF na základe rozhodnutia Rady 2013/103/EÚ zo 16. júna 2011
                  1
               . Prílohou III k uvedenému rozhodnutiu sa stanovili vnútorné postupy Rady, členských štátov a Komisie v súvislosti s postupmi v rámci organizácie OTIF. Podľa bodu 3.1 danej prílohy III, kde sa bod programu týka záležitostí, ktoré patria do výlučnej právomoci Únie, za Úniu hlasuje Komisia.

               Podľa článku 2 ods. 1 dohovoru COTIF je cieľom organizácie OTIF podporovať, zlepšiť a po všetkých stránkach uľahčiť medzinárodnú železničnú dopravu, a na tento účel predovšetkým zostaviť systémy jednotných právnych predpisov v rôznych oblastiach práva týkajúcich sa medzinárodnej železničnej dopravy. Dohovor COTIF upravuje aj fungovanie organizácie, jej ciele, právomoci, vzťahy so zmluvnými štátmi a všeobecné činnosti.

               Železničnú legislatívu teda pokrýva po celej škále právnych a technických otázok v oblasti železničnej dopravy, ktoré možno rozdeliť na dve skupiny: samotný Dohovor, ktorý upravuje fungovanie OTIF, a osem dodatkov, v ktorých sa stanovujú jednotné právne predpisy o železničnej doprave:

               –Dodatok A – Jednotné právne predpisy pre zmluvu o medzinárodnej železničnej preprave cestujúcich a batožín (CIV)

               –Dodatok B – Jednotné právne predpisy pre zmluvu o medzinárodnej železničnej preprave tovaru (CIM)

               –Dodatok C – Poriadok pre medzinárodnú železničnú prepravu nebezpečného tovaru (RID)

               –Dodatok D – Jednotné právne predpisy pre zmluvy o používaní vozňov v medzinárodnej železničnej preprave (CUV)

               –Dodatok E – Jednotné právne predpisy pre zmluvu o využívaní železničnej infraštruktúry v medzinárodnej železničnej preprave (CUI)

               –Dodatok F – Jednotné právne predpisy pre vyhlásenie záväzných technických noriem a prijatie jednotných technických predpisov pre železničný materiál určený na používanie v medzinárodnej preprave (APTU UR)

               –Dodatok G – Jednotné právne predpisy pre technické schválenie železničného materiálu používaného v medzinárodnej preprave (ATMF UR)

               –Dodatok H – Jednotné právne predpisy pre bezpečnú prevádzku vlakov v medzinárodnej preprave (EST UR).

               Na základe dodatkov F a G k dohovoru COTIF existuje 12 jednotných technických predpisov (ďalej len „UTP“) v oblasti technickej interoperability. UTP plnia v rámci dohovoru COTIF z hľadiska schvaľovania pre medzinárodnú dopravu rovnaký účel ako technické špecifikácie interoperability EÚ (TSI).

               Dodatky F a G uplatňuje 42 zo 47 štátov, ktoré sú stranami dohovoru COTIF, vrátane spomínaných 25 členských štátov EÚ.

               2.2.Výbor znalcov pre technické otázky organizácie OTIF (ďalej len „CTE“)

               Výbor CTE je zriadený článkom 13 ods. 1 písm. f) dohovoru COTIF. Tvoria ho členské štáty OTIF, ktoré uplatňujú dodatky F a G (APTU a ATMF) k dohovoru COTIF.

               CTE má právomoci v záležitostiach interoperability a technickej harmonizácie v oblasti železničnej dopravy a technických schvaľovacích postupov. Vypracúva dodatky APTU a ATMF a jednotné predpisy v nich, ktoré sa týkajú železničného materiálu určeného na použitie v medzinárodnej doprave, a to konkrétne týchto aspektov:

               ·prijímanie technických predpisov pre vozidlá a infraštruktúru a záväzné vyhlasovanie noriem,

               ·postupy posudzovania súladu vozidiel s predpismi,

               ·ustanovenia týkajúce sa údržby vozidiel,

               ·oblasti zodpovednosti za zostavu vlaku a bezpečné používanie vozidiel,

               ·ustanovenia týkajúce sa hodnotenia a posudzovania rizík,

               ·špecifikácie pre registre.

               CTE má v súčasnosti stálu pracovnú skupinu (WG TECH), ktorá je zodpovedná za vypracúvanie jeho rozhodnutí.

               Podľa článku 20 ods. 1 písm. b) COTIF a v súlade s článkom 6 dodatku F (APTU) má výbor CTE právomoc prijať alebo zmeniť predpisy UTP. V súlade s článkom 15 ods. 2 ATMF má výbor CTE právomoc navrhovať zmeny ATMF s ohľadom na subjekty zodpovedné za údržbu (ECM).

               2.3.Prijímanie aktov zo strany CTE

               Podľa článku 6 APTU výbor CTE rozhoduje o prijatí predpisu UTP alebo jeho zmeny v súlade s postupom stanoveným v článkoch 16 a 20 a v článku 33 ods. 6 dohovoru. Bežný postup prijímania predpisov UTP môže trvať približne jeden a pol roka.

               2.4.Plánované akty, ktoré má CTE prijať na zasadnutí 22. júna 2021

               2.4.1.Úprava UTP o rušňoch a osobných železničných koľajových vozidlách, UTP o železničných koľajových vozidlách-nákladných vozňoch a UTP o prístupnosti železničného systému pre osoby so zdravotným postihnutím a osoby so zníženou pohyblivosťou

               Jednotné technické predpisy (UTP) organizácie OTIF sú súborom technických špecifikácií, ktoré vyplývajú zo zásad, cieľov a postupov dohovoru COTIF v oblasti výroby a prevádzkovania železničného materiálu, pričom nadradeným cieľom je dosiahnuť maximálnu interoperabilitu. Predpisy UTP organizácie OTIF majú rovnaký účel ako technické špecifikácie interoperability (TSI) Európskej únie.

               Na zaistenie rovnocennosti vozidiel schvaľovaných podľa práva Európskej únie a vozidiel schválených na medzinárodnú prevádzku podľa článku 3a ATMF je potrebné zachovanie súladu TSI Európskej únie s UTP podľa dohovoru COTIF.

               Zmeny navrhované na schválenie výborom CTE zaistia zachovanie plnej rovnocennosti (v zmysle vymedzenia v ATMF) medzi ustanoveniami Európskej únie a COTIF.

               ·UTP o rušňoch a osobných železničných koľajových vozidlách (LOC&PAS)

               Tento predpis UTP je špecifikácia, ktorá sa vzťahuje na konkrétny subsystém s cieľom splniť základné požiadavky a zabezpečiť interoperabilitu technického systému a komponentov, potrebných v medzinárodnej železničnej doprave. Súčasný UTP LOC&PAS je vyhotovený na základe nariadenia Komisie (EÚ) č. 1302/2014 (LOC&PAS TSI)
                  2
               .

               Cieľom tohto návrhu zmeniť UTP LOC&PAS je začleniť nové prvky, na ktoré sa prišlo počas revízie jednotných právnych predpisov APTU z 1. marca 2019, a zosúladiť ho s LOC&PAS TSI Európskej únie zmenenej 16. mája 2019 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2019/776
                  3
                a 9. marca 2020 vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2020/387
                  4
               .

               Na zaistenie zachovania vzájomného uznávania vozidiel schvaľovaných podľa práva Európskej únie a vozidiel schválených na medzinárodnú prevádzku podľa článku 3a ATMF sa musí zachovať súlad TSI Európskej únie s UTP podľa dohovoru COTIF.

               Navyše, v nadväznosti na Brexit by sa mali špecifické prípady siete Veľkej Británie v Spojenom kráľovstve Veľkej Británie a Severného Írska zapísať do UTP v dôsledku ich odstránenia z TSI.

               Záver: Európska únia môže hlasovať za zmenu UTP o rušňoch a osobných železničných koľajových vozidlách, ktorú navrhuje OTIF.

               ·Predpis UTP o železničných koľajových vozidlách-nákladných vozňoch (UTP WAG)

               V UTP o nákladných vozňoch sa stanovujú požiadavky na vozidlá konštruované na prepravu nákladných automobilov. V súčasnosti sú rovnocenné s TSI pre nákladné vozne, zmenenou vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2019/776 zo 16. mája 2019.

               Cieľom tohto návrhu upraviť UTP WAG je začleniť nové prvky, na ktoré sa prišlo počas revízie jednotných právnych predpisov APTU z 1. marca 2019, a zosúladiť ho s právnym vývojom v Európskej únii.

               Európska únia uverejnila vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/387 z 9. marca 2020, ktorým sa nanovo zmenila TSI pre nákladné vozne. V dôsledku toho je potrebné opätovne upraviť predpis UTP WAG, aby sa zaistilo zachovanie rovnocennosti medzi UTP a TSI.

               Navyše, v nadväznosti na Brexit by sa mali špecifické prípady siete Veľkej Británie v Spojenom kráľovstve Veľkej Británie a Severného Írska zapísať do UTP v dôsledku ich odstránenia z TSI.

               Záver: Európska únia môže hlasovať za zmenu UTP o nákladných vozňoch, ktorú navrhuje OTIF.

               ·Predpis UTP o osobách so zdravotným postihnutím (UTP PRM)

               V UTP PRM sú stanovené harmonizované požiadavky na prístupnosť do vozidiel používaných v medzinárodnej doprave pre osoby so zdravotným postihnutím a osoby so zníženou pohyblivosťou. Súčasný UTP PRM je vypracovaný na základe TSI PRM Európskej únie z roku 2014.

               Táto TSI EÚ bola zmenená vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2019/772
                  5
               zo 16. mája 2019, pokiaľ ide o súpis majetku s cieľom identifikovať prekážky prístupnosti, poskytovať používateľom informácie a monitorovať a hodnotiť pokrok v oblasti prístupnosti.

               Na zaistenie zachovania vzájomného uznávania vozidiel schvaľovaných podľa práva Európskej únie a vozidiel schválených na medzinárodnú prevádzku podľa článku 3a ATMF sa musí zachovať súlad TSI Európskej únie s UTP podľa dohovoru COTIF.

               Navrhované úpravy zosúladia UTP PRM s najnovšou verziou TSI a zaistia zachovanie plnej rovnocennosti v zmysle ATMF predpisov PRM pre vozidlá používané v medzinárodnej železničnej doprave.

               Navyše, v nadväznosti na Brexit by sa mali špecifické prípady siete Veľkej Británie v Spojenom kráľovstve Veľkej Británie a Severného Írska zapísať do UTP v dôsledku ich odstránenia z TSI.

               Záver: Európska únia môže hlasovať za zmenu UTP PRM, ktorú navrhuje OTIF.

               2.4.2.Prijatie predpisu UTP, ktorý sa vzťahuje na zostavu vlaku a kontroly kompatibility s traťou a na subsystém „infraštruktúra“

               ·Predpis UTP, ktorý sa vzťahuje na zostavu vlaku a kontroly kompatibility s traťou (UTP TCRC)

               V predpise UTP sú stanovené podrobné ustanovenia týkajúce sa zodpovednosti železničných podnikov za zostavu vlaku určeného na prevádzku v medzinárodnej doprave a zodpovednosti manažérov infraštruktúry za kontrolu kompatibility medzi vlakmi a traťami, na ktorých sa majú prevádzkovať.

               V navrhovanom predpise UTP TCRC sa kombinujú viaceré parametre z dvoch rôznych právnych textov EÚ, a to technická špecifikácia interoperability týkajúca sa prevádzky a riadenia dopravy (OPE TSI) a špecifikácie pre register infraštruktúry (RINF).

               Predpisy UTP WAG a UTP LOC&PAS obsahujú odkazy na kontroly kompatibility s traťou, počas ktorých železničné podniky kontrolujú všetky príslušné parametre vozňov alebo vlakov s cieľom zabezpečiť ich kompatibilitu s traťou, na ktorej sa majú prevádzkovať. Ustanoveniami navrhovaného predpisu UTP TCRC sa má nahradiť jednak dodatok I k predpisu UTP WAG, ako aj dodatok K ku predpisu UTP LOC&PAS.

               V dôsledku toho, dodatok I k UTP WAG vo verzii prijatej Výborom znalcov pre technické otázky 30. septembra 2020, s dátumom nadobudnutia účinnosti 1. apríla 2021, a dodatok K ku UTP LOC&PAS z 1. januára 2015 by sa mali po nadobudnutí účinnosti UTP TCRC zrušiť.

               Záver: Európska únia môže hlasovať za prijatie predpisu UTP TCRP, ktorý navrhuje OTIF.

               ·Predpis UTP, ktorý sa vzťahuje na subsystém „infraštruktúra“ (UTP INF)

               V tomto predpise UTP sú stanovené parametre železničnej infraštruktúry, dôležité z hľadiska kompatibility s vozidlami a takisto osobitné metódy kontroly týchto parametrov.

               Výbor znalcov pre technické otázky podrobne analyzoval právny základ a sformuloval hlavné zásady a ciele predpisu UTP INF.

               Predpis UPT INF bol vypracovaný v súlade s WG TECH a je založený na TSI INF, zmenenou vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2019/776 zo 16. mája 2019.

               Záver: Európska únia môže hlasovať za prijatie predpisu UTP INF, ktorý navrhuje OTIF.

               2.4.3.Revízia ATMF s ohľadom na subjekty zodpovedné za údržbu (ECM).

               Na zaistenie zachovania rovnocennosti v zmysle článku 3a ods. 5 ATMF medzi predpismi EÚ a COTIF by sa mali predpisy COTIF zmeniť.

               Hlavným cieľom nového znenia je rozšíriť rozsah certifikácie oproti predošlému, ktorý bol obmedzený na certifikáciu ECM pre nákladné vozne, na všetky typy vozidiel.

               V dôsledku toho a bez ohľadu na otázku, či je certifikácia pre konkrétny ECM povinná alebo nie, musí každý subjekt ECM vrátane tých, ktoré nie sú certifikované externými certifikačnými orgánmi, spĺňať všeobecné požiadavky a kritériá zabezpečujúce minimálnu úroveň údržby v zmysle prílohy II k návrhu UTP.

               V jednotných predpisoch ATMF (dodatky G ku COTIF, ďalej len ATMF) sú stanovené všeobecné pravidlá týkajúce sa subjektov zodpovedných za údržbu (ECM).

               Súčasné texty by sa mali upraviť z dvoch dôvodov:

               –Rozsah certifikácie ECM v novej prílohe A k ATMF presahuje nákladné vozne. To by sa malo obzvlášť zohľadniť v článku 15 ATMF, ktorý sa v súčasnosti týka certifikácie ECM iba pre nákladné vozne.

               –V článku 3a ATMF sa odkazuje na právne predpisy EÚ, ktoré už nie sú v platnosti [smernica 2004/49/ES
                  6
                bola zrušená a nahradená smernicou (EÚ) 2016/798
                  7
               ].

               Záver: Európska únia môže hlasovať za úplnú revíziu špecifikácií o subjektoch zodpovedných za údržbu (ECM), ktorú navrhuje OTIF.

               2.4.4.Aktualizácia odkazov na technické dokumenty TSI TAF uvedených v dodatku I k UTP TAF

               V UTP TAF sa odkazuje na technické dokumenty TSI TAF
                  8
               , ktoré sú uverejňované a pravidelne aktualizované na webovej stránke Železničnej agentúry Európskej únie (ERA). Tento odkaz bol pridaný do UTP, aby sa ustanovenia týkajúce sa IT oblasti zakotvili v COTIF, ale aby ich riadila ERA. Keďže zmena týchto odkazov formálne predstavuje zmenu UTP TAF, musí byť predmetom rozhodnutia Výboru znalcov pre technické otázky v súlade s článkom 20 ods. 1 písm. b) a článkami 6 a 8a APTU.

               V dôsledku toho sú úpravy technických dokumentov, na ktoré sa odkazuje v dodatku I k UTP TAF, potrebné na opravu chýb, zohľadnenie spätnej väzby, udržanie kroku s technickým pokrokom a zachovanie rovnocennosti so špecifikáciami uplatňovanými v EÚ.

               Záver: Európska únia môže hlasovať za návrh na aktualizáciu odkazov na technické dokumenty TSI TAF, ktorý predložila organizácia OTIF.

               2.5.Právomoci Únie a hlasovacie práva

               Podľa článku 6 Dohody medzi Európskou úniou a Medzivládnou organizáciou pre medzinárodnú železničnú prepravu o pristúpení Európskej únie k dohovoru COTIF, ktorá bola schválená rozhodnutím Rady zo 16. júna 2011:

               „1. Pri rozhodovaní o otázkach, v ktorých má Únia výlučnú právomoc, uplatní Únia hlasovacie práva svojich členských štátov podľa dohovoru.

               2. Pri rozhodovaní o otázkach, v ktorých má Únia spoločnú právomoc so svojimi členskými štátmi, hlasuje buď Únia, alebo jej členské štáty.

               3. S výhradou článku 26 ods. 7 dohovoru má Únia počet hlasov rovnajúci sa počtu hlasov jej členských štátov, ktoré sú aj zmluvnými stranami dohovoru. Ak hlasuje Únia, jej členské štáty nehlasujú.“

               Podľa práva Únie nadobúda Únia výlučnú právomoc v otázkach železničnej dopravy, ak dohovor COTIF alebo právne nástroje prijaté na jeho základe môžu ovplyvniť tieto existujúce pravidlá Únie alebo môžu pozmeniť rozsah ich pôsobnosti.

               Cieľom navrhovaných rozhodnutí je:

               ·zosúladiť UTP o rušňoch a osobných železničných koľajových vozidlách a UTP o železničných koľajových vozidlách – nákladných vozňoch s vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2020/387
                  9
               ,

               ·zosúladiť UTP o prístupnosti železničného systému pre osoby so zdravotným postihnutím a osoby so zníženou pohyblivosťou s vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2019/772
                  10
               ,

               ·prijať nový predpis UTP, ktorý sa vzťahuje na zostavu vlaku a kontroly kompatibility s traťou v súlade s vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2019/773
                  11
               ,

               ·prijať nový predpis UTP, ktorý sa vzťahuje na subsystém „infraštruktúra“ v súlade s nariadením Komisie (EÚ) č. 1299/2014
                  12
                zmeneným vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2019/776
                  13
               ,

               ·navrhnúť Revíznemu výboru OTIF revíziu ATMF s ohľadom na subjekty zodpovedné za údržbu (ECM) na účely zosúladenia so smernicou (EÚ) 2016/798
                  14
               ,

               ·zosúladiť odkazy na technické dokumenty TSI TAF uvedené v dodatku I k UTP TAF
                  15
               .

               Pravidlá Únie budú prijatím týchto rozhodnutí jednoznačne ovplyvnené.

               Únia, zastúpená Komisiou, uplatní hlasovacie práva v súvislosti s prijatím týchto rozhodnutí.

               3.Pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Únie

               Únia by pre všetky uvedené dôvody mala hlasovať za.

               4.Právny základ

               4.1.Procesnoprávny základ

               4.1.1.Zásady

               V článku 218 ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa stanovujú rozhodnutia, ktorými sa určujú „pozície, ktoré sa majú prijať v mene Únie v rámci orgánu zriadeného dohodou, keď je tento orgán vyzvaný prijať akty s právnymi účinkami s výnimkou aktov dopĺňajúcich alebo meniacich inštitucionálny rámec danej dohody.“

               Článok 218 ods. 9 ZFEÚ sa uplatňuje bez ohľadu na to, či je Únia členom predmetného orgánu alebo zmluvnou stranou dohody
                  16
               .

               Pojem „akty s právnymi účinkami“ zahŕňa akty, ktoré majú právne účinky na základe pravidiel medzinárodného práva, ktorým sa riadi predmetný orgán. Zahŕňa aj nástroje, ktoré nemajú záväzný účinok podľa medzinárodného práva, ale „môžu rozhodujúcim spôsobom ovplyvniť obsah právnej úpravy prijatej normotvorcom Únie“
                  17
               .

               4.1.2.Uplatnenie na tento prípad

               Akty, ktoré má CTE prijať, sú akty s právnymi účinkami. Pripravované akty majú právne účinky, pretože sa nimi právny rámec OTIF upravuje tak, že sa zlaďujú predpisy UTP podľa dohovoru COTIF so špecifikáciami TSI EÚ, nariadenie ECM a špecifikácie registrov vozidiel s príslušnými vykonávacími predpismi EÚ, a sú pre Úniu záväzné.

               Procesnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia je preto článok 218 ods. 9 ZFEÚ.

               4.2.Hmotnoprávny základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotnoprávny základ rozhodnutia podľa článku 218 ods. 9 ZFEÚ závisí predovšetkým od cieľa a obsahu pripravovaného aktu, v súvislosti s ktorým sa prijíma pozícia v mene Únie. Ak pripravovaný akt sleduje dva ciele alebo obsahuje dve zložky a ak jeden z týchto cieľov alebo jednu z týchto zložiek možno určiť ako hlavnú, zatiaľ čo druhý cieľ alebo druhá zložka je len vedľajšia, rozhodnutie podľa článku 218 ods. 9 ZFEÚ musí byť založené na jedinom hmotnoprávnom základe, a to na tom, ktorý si vyžaduje hlavný alebo prevažujúci cieľ alebo zložka.

               4.2.2.Uplatnenie na tento prípad

               Hlavný cieľ a obsah pripravovaného aktu sa týka železničnej dopravy.

               Hmotnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia je preto článok 91 ZFEÚ.

               4.3.Záver

               Právnym základom navrhovaného rozhodnutia by mal byť článok 91 ZFEÚ v spojení s článkom 218 ods. 9 ZFEÚ.

               2021/0095 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o pozícii, ktorá sa ma prijať v mene Európskej únie na 13. zasadnutí Výboru znalcov pre technické otázky Medzivládnej organizácie pre medzinárodnú železničnú prepravu (OTIF) na účely prijatia zmien UTP o rušňoch a osobných železničných koľajových vozidlách, UTP o železničných koľajových vozidlách – nákladných vozňoch, UTP o prístupnosti železničného systému pre osoby so zdravotným postihnutím a osoby so zníženou pohyblivosťou, prijatia predpisu UTP, ktorý sa vzťahuje na zostavu vlaku a kontroly kompatibility s traťou, a predpisu UTP, ktorý sa vzťahuje na subsystém „infraštruktúra“, aktualizácie odkazov na technické dokumenty TAF TSI, uvedených v dodatku I k UTP TAF, a revízie ATMF s ohľadom na subjekty zodpovedné za údržbu (ECM)

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 91 v spojení s jej článkom 218 ods. 9,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Únia pristúpila k Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave z 9. mája 1980, zmenenému Vilniuskym protokolom z 3. júna 1999 (ďalej len „dohovor COTIF“), v súlade s rozhodnutím Rady 2013/103/EÚ
                  18
               .

               (2)Zmluvnými stranami dohovoru COTIF sú všetky členské štáty s výnimkou Cypru a Malty.

               (3)Podľa článku 13 ods. 1 písm. f) dohovoru COTIF sa zriadil Výbor znalcov pre technické otázky (CTE) Medzivládnej organizácie pre medzinárodnú železničnú prepravu (OTIF).

               (4)Podľa článku 20 ods. 1 písm. b) dohovoru COTIF a v súlade s článkom 6 dodatku F (APTU) má výbor CTE právomoc okrem iného prijať alebo zmeniť jednotné technické predpisy (UTP) o rušňoch a osobných železničných koľajových vozidlách (UTP Loc&Pas), UTP o nákladných vozňoch (UTP Wagons), UTP o prístupnosti železničného systému pre osoby so zdravotným postihnutím a osoby so zníženou pohyblivosťou (UTP PRM), technické dokumenty, na ktoré sa odkazuje v dodatku I k telematickej aplikácii v nákladnej doprave (UTP TAF), UTP, ktorý sa vzťahuje na zostavu vlaku a kontroly kompatibility s traťou, a UTP, ktorý sa vzťahuje na subsystém „infraštruktúra“.

               (5)A napokon, v súlade s článkom 15 ods. 2 ATMF má výbor CTE právomoc navrhnúť revíziu ATMF s ohľadom na subjekty zodpovedné za údržbu (ECM).

               (6)Výbor CTE zaradil do programu svojho 13. zasadnutia, ktoré sa bude konať 22. júna 2021, návrh rozhodnutí, ktorými sa menia UTP o rušňoch a osobných železničných koľajových vozidlách, UTP o železničných koľajových vozidlách-nákladných vozňoch, UTP o prístupnosti železničného systému pre osoby so zdravotným postihnutím a osoby so zníženou pohyblivosťou, návrh prijatia UTP, ktorý sa vzťahuje na zostavu vlaku a kontroly kompatibility s traťou, a UTP, ktorý sa vzťahuje na subsystém „infraštruktúra“, aktualizáciu odkazov na technické dokumenty TSI TAF uvedených v dodatku I UTP TAF a revíziu ATMF s ohľadom na subjekty zodpovedné za údržbu (ECM).

               (7)Je vhodné stanoviť pozíciu, ktorá sa má v CTE v mene Únie zaujať aj s ohľadom na revíziu AMTF a Revízny výbor OTIF, pretože navrhované rozhodnutia budú pre Úniu záväzné.

               (8)Cieľom týchto rozhodnutí je zosúladiť UTP o rušňoch a osobných železničných koľajových vozidlách, UTP o železničných koľajových vozidlách-nákladných vozňoch, UTP o prístupnosti železničného systému pre osoby so zdravotným postihnutím a osoby so zníženou pohyblivosťou s vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2020/387
                  19
                a vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2019/772
                  20
               , prijať nový UTP, ktorý sa vzťahuje na zostavu vlaku a kontroly kompatibility s traťou, a nový UTP, ktorý sa vzťahuje na subsystém „infraštruktúra“ v súlade s vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2019/773
                  21
                a nariadením Komisie (EÚ) č. 1299/2014
                  22
                zmeneným vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2019/776
                  23
               , a navrhnúť Revíznemu výboru OTIF revíziu ATMF s ohľadom na subjekty zodpovedné za údržbu (ECM) na účely zosúladenia so smernicou (EÚ) 2016/798
                  24
               .

               (9)Navrhované rozhodnutia sú v súlade s právom a so strategickými cieľmi Únie, pretože prispievajú k zladeniu právnych predpisov OTIF s ekvivalentnými ustanoveniami práva Únie, a preto by ich mala Únia podporiť,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Pozícia, ktorá sa má prijať v mene Únie na 13. zasadnutí Výboru znalcov pre technické otázky Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave z 9. mája 1980 na účely zmien predpisu UTP o rušňoch a osobných železničných koľajových vozidlách, UTP o nákladných vozňoch, UTP o prístupnosti železničného systému pre osoby so zdravotným postihnutím a osoby so zníženou pohyblivosťou, prijatia predpisu UTP, ktorý sa vzťahuje na zostavu vlaku a kontroly kompatibility s traťou, a predpisu UTP, ktorý sa vzťahuje na subsystém „infraštruktúra“, aktualizácie odkazov na technické dokumenty TAF TSI, uvedených v dodatku I k UTP TAF, a revízie ATMF s ohľadom na subjekty zodpovedné za údržbu (ECM), je takáto:

               1.hlasovať za zmeny, ktoré výbor CTE navrhuje pri UTP o rušňoch a osobných železničných koľajových vozidlách, ako sú uvedené v jeho pracovnom dokumente TECH-20041-CTE13-UTP LOC PAS annex a TECH-20041 LOC PAS decision;

               2.hlasovať za zmeny, ktoré výbor CTE navrhuje pri UTP o železničných koľajových vozidlách-nákladných vozňoch, ako sú uvedené v jeho pracovnom dokumente TECH-20042-CTE13 WAG draft amendments a TECH-20042 WAG decision;

               3.hlasovať za zmeny, ktoré výbor CTE navrhuje pri UTP o prístupnosti železničného systému pre osoby so zdravotným postihnutím a osoby so zníženou pohyblivosťou, ako sú uvedené v jeho pracovnom dokumente TECH-20043-CTE UTP PRM draft amendments a TECH-20043 PRM decision;

               4.hlasovať za prijatie UTP, ktorý navrhuje výbor CTE a ktorý sa vzťahuje na zostavu vlaku a kontroly kompatibility s traťou, ako je uvedené v jeho pracovnom dokumente TECH-20039 UTP TCRC a TECH-20039 TCRC decision;

               5.hlasovať za prijatie UTP, ktorý navrhuje výbor CTE a ktorý sa vzťahuje na subsystém „infraštruktúra“, ako je uvedené jeho v pracovnom dokumente TECH-20040-UTP INF draft a TECH-20040 INF decision;

               6.hlasovať za návrh výboru CTE aktualizovať odkazy na technické dokumenty TAF TSI, uvedené v dodatku I k UTP TAF, ako je uvedené v jeho pracovnom dokumente TECH-21009-CTE UTP TAF decision;

               7.hlasovať za revíziu ATMF s ohľadom na subjekty zodpovedné za údržbu (ECM), ako je uvedené v pracovnom dokumente CTE TECH-20045 ATMF Decision.

               Článok 2

               Rozhodnutia Výboru znalcov pre technické otázky sa po prijatí uverejnia v Úradnom vestníku Európskej únie s uvedením dňa nadobudnutia účinnosti.

               Toto rozhodnutie je určené Komisii.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Rozhodnutie Rady 2013/103/EÚ zo 16. júna 2011 o podpise a uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Medzivládnou organizáciou pre medzinárodnú železničnú prepravu o pristúpení Európskej únie k Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave (COTIF) z 9. mája 1980, zmenenému a doplnenému Vilniuským protokolom z 3. júna 1999 (Ú. v. EÚ L 51, 23.2.2013, s. 1).

                     (2)

                        Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1302/2014 z 18. novembra 2014 o technickej špecifikácii interoperability týkajúcej sa subsystému „železničné koľajové vozidlá – rušne a osobné železničné koľajové vozidlá“ železničného systému v Európskej únii (Ú. v. EÚ L 356, 12.12.2014, s. 228).

                     (3)

                        Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/776 zo 16. mája 2019, ktorým sa menia nariadenia Komisie (EÚ) č. 321/2013, (EÚ) č. 1299/2014, (EÚ) č. 1301/2014, (EÚ) č. 1302/2014 a (EÚ) č. 1303/2014, nariadenie Komisie (EÚ) 2016/919 a vykonávacie rozhodnutie Komisie 2011/665/EÚ, pokiaľ ide o zosúladenie so smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/797 a vykonávanie špecifických cieľov stanovených v delegovanom rozhodnutí Komisie (EÚ) 2017/1474 (Ú. v. EÚ L 139I, 27. 5. 2019, s. 108).

                     (4)

                        Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/387 z 9. marca 2020, ktorým sa menia nariadenia (EÚ) č. 321/2013, (EÚ) č. 1302/2014 a (EÚ) 2016/919, pokiaľ ide o rozšírenie oblasti použitia a predĺženie prechodných období (Ú. v. EÚ L 73, 10.3.2020, s. 6).

                     (5)

                        Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/772 zo 16. mája 2019, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1300/2014, pokiaľ ide o súpis majetku s cieľom identifikovať prekážky prístupnosti, poskytovať používateľom informácie a monitorovať a hodnotiť pokrok v oblasti prístupnosti (Ú. v. EÚ L 139I, 27. 5. 2019, s. 1.).

                     (6)

                        Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/49/ES z 29. apríla 2004 o bezpečnosti železníc Spoločenstva a o zmene a doplnení smernice Rady 95/18/ES o udeľovaní licencií železničným podnikom a smernici 2001/14/ES o prideľovaní kapacity železničnej infraštruktúry, vyberaní poplatkov za používanie železničnej infraštruktúry a bezpečnostnej certifikácii (smernica o bezpečnosti železníc).

                     (7)

                        Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/798 z 11. mája 2016 o bezpečnosti železníc (Ú. v. EÚ L 138, 26.5.2016, s. 102).

                     (8)

                        Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/778 zo 16. mája 2019, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1305/2014, pokiaľ ide o riadenie zmien (Ú. v. EÚ L 139I, 27. 5. 2019, s. 356).

                     (9)

                        Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/387 z 9. marca 2020, ktorým sa menia nariadenia (EÚ) č. 321/2013, (EÚ) č. 1302/2014 a (EÚ) 2016/919, pokiaľ ide o rozšírenie oblasti použitia a predĺženie prechodných období (Ú. v. EÚ L 73, 10.3.2020, s. 6).

                     (10)

                        Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/772 zo 16. mája 2019, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1300/2014, pokiaľ ide o súpis majetku s cieľom identifikovať prekážky prístupnosti, poskytovať používateľom informácie a monitorovať a hodnotiť pokrok v oblasti prístupnosti (Ú. v. EÚ L 139I, 27. 5. 2019, s. 1).

                     (11)

                        Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/773 zo 16. mája 2019 o technickej špecifikácii interoperability týkajúcej sa subsystému „prevádzka a riadenie dopravy“ železničného systému v Európskej únii, ktorým sa ruší rozhodnutie 2012/757/EÚ (Ú. v. EÚ L 139I, 27. 5. 2019, s. 5).

                     (12)

                        Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1299/2014 z 18. novembra 2014 o technickej špecifikácii interoperability týkajúcej sa subsystému „infraštruktúra“ systému železníc v Európskej únii (Ú. v. EÚ L 356, 12.12.2014, s. 1).

                     (13)

                        Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/776 zo 16. mája 2019, ktorým sa menia nariadenia Komisie (EÚ) č. 321/2013, (EÚ) č. 1299/2014, (EÚ) č. 1301/2014, (EÚ) č. 1302/2014 a (EÚ) č. 1303/2014, nariadenie Komisie (EÚ) 2016/919 a vykonávacie rozhodnutie Komisie 2011/665/EÚ, pokiaľ ide o zosúladenie so smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/797 a vykonávanie špecifických cieľov stanovených v delegovanom rozhodnutí Komisie (EÚ) 2017/1474 (Ú. v. EÚ L 139I, 27. 5. 2019, s. 108).

                     (14)

                        Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/798 z 11. mája 2016 o bezpečnosti železníc (Ú. v. EÚ L 138, 26.5.2016, s. 102).

                     (15)

                        Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/778 zo 16. mája 2019, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1305/2014, pokiaľ ide o riadenie zmien (Ú. v. EÚ L 139I, 27. 5. 2019, s. 356).

                     (16)

                        Rozsudok Súdneho dvora zo 7. októbra 2014, Nemecko/Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (17)

                        Rozsudok Súdneho dvora zo 7. októbra 2014, Nemecko/Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (18)

                        Rozhodnutie Rady 2013/103/EÚ zo 16. júna 2011 o podpise a uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Medzivládnou organizáciou pre medzinárodnú železničnú prepravu o pristúpení Európskej únie k Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave (COTIF) z 9. mája 1980, zmenenému a doplnenému Vilniuským protokolom z 3. júna 1999 (Ú. v. EÚ L 51, 23.2.2013, s. 1).

                     (19)

                        Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/387 z 9. marca 2020, ktorým sa menia nariadenia (EÚ) č. 321/2013, (EÚ) č. 1302/2014 a (EÚ) 2016/919, pokiaľ ide o rozšírenie oblasti použitia a predĺženie prechodných období (Ú. v. EÚ L 73, 10.3.2020, s. 6).

                     (20)

                        Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/772 zo 16. mája 2019, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1300/2014, pokiaľ ide o súpis majetku s cieľom identifikovať prekážky prístupnosti, poskytovať používateľom informácie a monitorovať a hodnotiť pokrok v oblasti prístupnosti (Ú. v. EÚ L 139I, 27. 5. 2019, s. 1).

                     (21)

                        Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/773 zo 16. mája 2019 o technickej špecifikácii interoperability týkajúcej sa subsystému „prevádzka a riadenie dopravy“ železničného systému v Európskej únii, ktorým sa ruší rozhodnutie 2012/757/EÚ (Ú. v. EÚ L 139I, 27. 5. 2019, s. 5).

                     (22)

                        Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1299/2014 z 18. novembra 2014 o technickej špecifikácii interoperability týkajúcej sa subsystému „infraštruktúra“ systému železníc v Európskej únii (Ú. v. EÚ L 356, 12.12.2014, s. 1).

                     (23)

                        Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/776 zo 16. mája 2019, ktorým sa menia nariadenia Komisie (EÚ) č. 321/2013, (EÚ) č. 1299/2014, (EÚ) č. 1301/2014, (EÚ) č. 1302/2014 a (EÚ) č. 1303/2014, nariadenie Komisie (EÚ) 2016/919 a vykonávacie rozhodnutie Komisie 2011/665/EÚ, pokiaľ ide o zosúladenie so smernicou Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/797 a vykonávanie špecifických cieľov stanovených v delegovanom rozhodnutí Komisie (EÚ) 2017/1474 (Ú. v. EÚ L 139I, 27. 5. 2019, s. 108).

                     (24)

                        Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/798 z 11. mája 2016 o bezpečnosti železníc (Ú. v. EÚ L 138, 26.5.2016, s. 102).


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli20. 4. 2021
            COM(2021) 194 final
            2021/0100(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať na konferencii zmluvných strán vzhľadom na zmeny prílohy III k Rotterdamskému dohovoru o udeľovaní predbežného súhlasu po predchádzajúcom ohlásení pre určité nebezpečné chemikálie a pesticídy v medzinárodnom obchode

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

                  Rotterdamský dohovor o udeľovaní predbežného súhlasu po predchádzajúcom ohlásení pre vybrané nebezpečné chemikálie a pesticídy v medzinárodnom obchode (ďalej len „dohovor“) nadobudol platnosť 24. februára 2004. Bol schválený rozhodnutím Rady o schválení v mene Európskeho spoločenstva Rotterdamského dohovoru o udeľovaní predbežného súhlasu po predchádzajúcom ohlásení pre vybrané nebezpečné chemikálie a pesticídy v medzinárodnom obchode (2006/730/ES so spätnou účinnosťou od 19. decembra 2002)
                     1
                   a nadobudol platnosť pre Európske spoločenstvo 24. februára 2004. Cieľom dohovoru je podporovať zdieľanú zodpovednosť a spoluprácu medzi zmluvnými stranami v medzinárodnom obchode s určitými nebezpečnými chemikáliami s cieľom chrániť zdravie ľudí a životné prostredie pred možným poškodením a prispieť k ich používaniu spôsobom, ktorý neškodí životnému prostrediu. Dohovor poskytuje rámec pre výmenu informácií o charakteristikách určitých chemických látok, pre národný proces rozhodovania o ich dovoze a vývoze a pre zasielanie týchto rozhodnutí zmluvným stranám.

                  Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 649/2012 zo 4. júla 2012
                     2
                   sa do práva Únie premietli záväzky stanovené v dohovore.

                  Konferencia zmluvných strán, ktorá bola zriadená podľa článku 18 dohovoru, je riadiacim orgánom Rotterdamského dohovoru. Tento orgán zvyčajne zasadá každé dva roky s cieľom monitorovať vykonávanie dohovoru. Takisto skúma chemikálie, ktoré na posúdenie predložil Revízny výbor pre chemikálie.

                  V súlade s článkom 5 ods. 1 dohovoru sa od zmluvných strán vyžaduje, aby predložili oznámenia o právoplatných regulačných opatreniach, ktoré prijali s cieľom zakázať alebo prísne obmedziť používanie nejakej chemikálie na vnútroštátnej úrovni. Po tom, ako sekretariát dostane dve takéto oznámenia o tej istej chemikálii od dvoch zmluvných strán, ktoré patria do dvoch rôznych regiónov PIC, zašle ich Revíznemu výboru pre chemikálie. Revízny výbor pre chemikálie tieto oznámenia preskúma podľa kritérií stanovených v prílohe II k dohovoru. Na základe výsledku daného preskúmania Revízny výbor pre chemikálie odporučil zaradiť do zoznamu v prílohe III k dohovoru acetochlór, karbosulfán, chryzotilový azbest, dekabrómdifenyléter, fentión (prípravky s ultranízkoobjemovým obsahom účinnej látky na úrovni alebo nad úrovňou 640 g/l), tekuté prípravky (emulgovateľný koncentrát a rozpustný koncentrát) s obsahom parakvát-dichloridu na úrovni alebo nad úrovňou 276 g/l, čo predstavuje koncentráciu iónov parakvátu 200 g/l alebo vyššiu, a kyselinu pentadekafluóroktánovú (PFOA), jej soli a príbuzné zlúčeniny, keďže všetky kritériá boli splnené. Postup prijímania zmien a doplnení príloh sa riadi článkom 22 dohovoru.

                  V súlade s článkom 23 dohovoru má každá zmluvná strana jeden hlas. Organizácie regionálnej hospodárskej integrácie ako EÚ však využívajú svoje hlasovacie právo s počtom hlasov, ktorý sa rovná počtu ich členských štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru.

                  Konferencia zmluvných strán zváži na svojom desiatom riadnom zasadnutí prijatie rozhodnutí zaradiť do zoznamu v prílohe III k dohovoru acetochlór, karbosulfán, chryzotilový azbest, dekabrómdifenyléter, fentión (prípravky s ultranízkoobjemovým obsahom účinnej látky na úrovni alebo nad úrovňou 640 g/l), tekuté prípravky (emulgovateľný koncentrát a rozpustný koncentrát) s obsahom parakvát-dichloridu na úrovni alebo nad úrovňou 276 g/l, čo predstavuje koncentráciu iónov parakvátu 200 g/l alebo vyššiu, a kyselinu pentadekafluóroktánovú (PFOA), jej soli a príbuzné zlúčeniny.

                  V prípade medzinárodného obchodu s chemikáliami zaradenými do zoznamu v prílohe III sa na dané chemikálie bude vzťahovať postup udeľovania predbežného súhlasu po predchádzajúcom ohlásení. To si bude vyžadovať, aby zmluvné strany predložili sekretariátu odpovede týkajúce sa dovozu, aby sekretariát mohol tieto odpovede sprístupniť všetkým zmluvným stranám. Vyvážajúce zmluvné strany budú musieť pri vývoze týchto chemikálií rešpektovať odpovede týkajúce sa dovozu.

                  Pripravovaný akt sa stane záväzným pre zmluvné strany v súlade s článkom 22 ods. 5 písm. c) dohovoru, v ktorom sa stanovuje: „rozhodnutie o zmene a doplnení prílohy III depozitár bezodkladne oznámi zmluvným stranám. Zmena alebo doplnenie nadobudne účinnosť pre všetky zmluvné strany v deň stanovený v rozhodnutí.“

                  Príslušné právne predpisy zakazujú v Únii používanie acetochlóru, karbosulfánu, chryzotilového azbestu, fentiónu (prípravky s ultranízkoobjemovým obsahom účinnej látky na úrovni alebo nad úrovňou 640 g/l) a tekutých prípravkov (emulgovateľný koncentrát a rozpustný koncentrát) s obsahom parakvát-dichloridu na úrovni alebo nad úrovňou 276 g/l, čo predstavuje koncentráciu iónov parakvátu 200 g/l alebo vyššiu. Používanie dekabrómdifenyléteru a kyseliny pentadekafluóroktánovej (PFOA), jej solí a príbuzných zlúčenín je obmedzené nariadením (EÚ) 2019/1021 o perzistentných organických látkach
                     3
                  , keďže obe chemikálie podliehajú Štokholmskému dohovoru o perzistentných organických látkach.

                  Tento návrh sa týka rozhodnutia o pozícii, ktorá sa má zaujať v mene Únie na konferencii zmluvných strán Rotterdamského dohovoru v súvislosti s plánovaným prijatím rozhodnutí zmeniť prílohu III, a to zaradením acetochlóru, karbosulfánu, chryzotilového azbestu, dekabrómdifenyléteru, fentiónu (prípravky s ultranízkoobjemovým obsahom účinnej látky na úrovni alebo nad úrovňou 640 g/l), tekutých prípravkov (emulgovateľný koncentrát a rozpustný koncentrát) s obsahom parakvát-dichloridu na úrovni alebo nad úrovňou 276 g/l, čo predstavuje koncentráciu iónov parakvátu 200 g/l alebo vyššiu, a kyseliny pentadekafluóroktánovej (PFOA), jej solí a príbuzných zlúčenín do zoznamu.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky

                  Návrh je v súlade s nariadením (EÚ) č. 649/2012, ktorým sa vykonáva Rotterdamský dohovor v Únii, a uvedené nariadenie dopĺňa. Je plne v súlade s cieľom dohovoru podporovať zdieľanú zodpovednosť a spoluprácu medzi zmluvnými stranami v medzinárodnom obchode s určitými nebezpečnými chemikáliami s cieľom chrániť zdravie ľudí a životné prostredie pred možným poškodením a prispieť k ich používaniu spôsobom, ktorý neškodí životnému prostrediu.

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

                  Návrh je v súlade s nariadením (ES) č. 1107/2009, nariadením (EÚ) č. 528/2012 a nariadením (ES) č. 1907/2006, keďže nezasahuje do žiadnych rozhodnutí o uvádzaní chemických látok na trh v Európskej únii.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

                  Procesnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia Rady je článok 218 ods. 9 ZFEÚ, ktorý predstavuje náležitý základ pre akt, ktorým sa stanovuje pozícia Európskej únie vo vzťahu k medzinárodnej dohode, v tomto prípade k Rotterdamského dohovoru.

                  Hmotnoprávnym základom je článok 192 ods. 1 ZFEÚ, keďže opatrenia dohodnuté v rámci Rotterdamského dohovoru sledujú prevažne environmentálny cieľ (t. j. ochranu ľudského zdravia a životného prostredia prostredníctvom kontroly medzinárodného obchodu s určitými nebezpečnými chemikáliami a pesticídmi).

                  Právnym základom navrhovaného rozhodnutia by mal preto byť článok 192 ods. 1 v spojení s článkom 218 ods. 9 ZFEÚ.

               •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci)

                  Ochrana zdravia ľudí a životného prostredia pred možným poškodením spôsobeným určitými nebezpečnými chemikáliami a prispieť k ich používaniu spôsobom, ktorý neškodí životnému prostrediu, je celosvetovou záležitosťou a Rotterdamský dohovor sa v Únii vykonáva nariadením (EÚ) č. 649/2012. Keďže Únia je zmluvnou stranou dohovoru, je vhodné, aby sa zúčastnila na rozhodovacom procese na konferencii zmluvných strán.

               •Proporcionalita

                  Ochrana zdravia ľudí a životného prostredia pred možným poškodením spôsobeným určitými nebezpečnými chemikáliami a prispieť k ich používaniu spôsobom, ktorý neškodí životnému prostrediu, je celosvetovou záležitosťou a vyžaduje si celosvetové úsilie. Revízny výbor pre chemikálie zriadený podľa dohovoru odporučil zaradiť do prílohy III acetochlór, karbosulfán, chryzotilový azbest, dekabrómdifenyléter, fentión (prípravky s ultranízkoobjemovým obsahom účinnej látky na úrovni alebo nad úrovňou 640 g/l), tekuté prípravky (emulgovateľný koncentrát a rozpustný koncentrát) s obsahom parakvát-dichloridu na úrovni alebo nad úrovňou 276 g/l, čo predstavuje koncentráciu iónov parakvátu 200 g/l alebo vyššiu, a kyselinu pentadekafluóroktánovú (PFOA), jej soli a príbuzné zlúčeniny, keďže pri všetkých chemikáliách sa zistilo, že spĺňajú kritéria podľa prílohy II k dohovoru. Preto je vhodné podporiť zaradenie týchto chemikálií do zoznamu v prílohe III k dohovoru, aby sa zabezpečilo prijatie vhodných opatrení na celosvetovej úrovni.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

                  Systematické konzultácie so zainteresovanými stranami sa neuskutočnili, pretože to nebude mať žiadne dôsledky pre zainteresované strany v Európskej únii, s výnimkou toho, že pri vývoze týchto chemikálií sa musia dodržiavať určité pravidlá. Počas preskúmania oznámení o týchto chemikáliách, ktoré vykonal Revízny výbor pre chemikálie zriadený podľa dohovoru, sa však uskutočnili konzultácie so zainteresovanými stranami a ich pripomienky sa riešili.

               •Posúdenie vplyvu

                  Posúdenie vplyvu sa nevykonalo, pretože rozhodnutia, ktoré môžu byť prijaté na základe dohovoru, nebudú mať žiadny vplyv na používanie týchto chemikálií v Európskej únii.

               •Regulačná vhodnosť a zjednodušenie

                  Návrh môže mať malý vplyv na obchodnú činnosť, keďže chemikálie sa v Únii nepoužívajú na komerčné účely, ale môžu sa vyrábať na vývoz, a preto sa v ňom nestanovujú výnimky pre mikropodniky, ani osobitné pravidlá pre MSP. Návrh môže mať malý vplyv na odvetvovú konkurencieschopnosť EÚ alebo na obchod medzi Úniou a tretími krajinami, keďže pri obchodovaní s týmito chemikáliami na medzinárodnej úrovni by sa museli dodržiavať určité pravidlá.

               4.VPLYV NA ROZPOČET

                  Návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet.

               5.ĎALŠIE PRVKY

               •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ

                  Plán vykonávania, monitorovanie, hodnotenie a podávanie správ sa nepovažujú za potrebné.

               •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu

                  V návrhu sa Komisii udeľuje mandát podporiť v mene Európskej únie na konferencii zmluvných strán Rotterdamského dohovoru zaradenie acetochlóru, karbosulfánu, chryzotilového azbestu, dekabrómdifenyléteru, fentiónu (prípravky s ultranízkoobjemovým obsahom účinnej látky na úrovni alebo nad úrovňou 640 g/l), tekutých prípravkov (emulgovateľný koncentrát a rozpustný koncentrát) s obsahom parakvát-dichloridu na úrovni alebo nad úrovňou 276 g/l, čo predstavuje koncentráciu iónov parakvátu 200 g/l alebo vyššiu, a kyseliny pentadekafluóroktánovej (PFOA), jej solí a príbuzných zlúčenín do zoznamu.

               2021/0100 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať na konferencii zmluvných strán vzhľadom na zmeny prílohy III k Rotterdamskému dohovoru o udeľovaní predbežného súhlasu po predchádzajúcom ohlásení pre určité nebezpečné chemikálie a pesticídy v medzinárodnom obchode

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 192 ods. 1 v spojení s článkom 218 ods. 9,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Rotterdamský dohovor o udeľovaní predbežného súhlasu po predchádzajúcom ohlásení pre určité nebezpečné chemikálie a pesticídy v medzinárodnom obchode (ďalej len „dohovor“) nadobudol platnosť 24. februára 2004 a v mene Únie bol uzavretý rozhodnutím Rady (2006/730/ES)
                  4
               .

               (2)Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 649/2012
                  5
                zo 4. júla 2012 sa vykonáva Rotterdamský dohovor v Únii.

               (3)Konferencia zmluvných strán rozhoduje podľa článku 7 dohovoru o zaradení chemikálií do zoznamu v prílohe III.

               (4)Očakáva sa, že na desiatom zasadnutí konferencie zmluvných strán Rotterdamského dohovoru dôjde k prijatiu rozhodnutí o zaradení ďalších chemikálií do zoznamu v prílohe III.

               (5)Je vhodné stanoviť pozíciu, ktorá sa má zaujať v mene Únie na konferencii zmluvných strán, keďže predmetné rozhodnutia budú pre Úniu záväzné.

               (6)S cieľom zaistiť dovážajúcim krajinám ochranu poskytovanú Rotterdamským dohovorom a vzhľadom na splnenie všetkých náležitých kritérií vyplývajúcich z dohovoru je potrebné a vhodné podporiť odporúčanie Revízneho výboru pre chemikálie, ktorý je podporným orgánom Rotterdamského dohovoru, pokiaľ ide o zaradenie acetochlóru, karbosulfánu, chryzotilového azbestu, dekabrómdifenyléteru, fentiónu (prípravky s ultranízkoobjemovým obsahom účinnej látky na úrovni alebo nad úrovňou 640 g/L), tekutých prípravkov (emulgovateľný koncentrát a rozpustný koncentrát) s obsahom parakvát-dichloridu na úrovni alebo nad úrovňou 276 g/L, čo predstavuje koncentráciu iónov parakvátu 200 g/l alebo vyššiu, kyseliny pentadekafluóroktánovej (PFOA), jej solí a príbuzných zlúčenín do prílohy III k Rotterdamskému dohovoru. Používanie uvedených látok je v Únii už zakázané alebo prísne obmedzené a na väčšinu z nich sa vzťahujú vývozné požiadavky, ktoré presahujú rámec požiadaviek vyplývajúcich z Rotterdamského dohovoru v zmysle nariadenia (EÚ) č. 649/2012,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Pozícia, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať na desiatom zasadnutí konferencie zmluvných strán Rotterdamského dohovoru, je, že Únia podporí prijatie zmien prílohy III k Rotterdamskému dohovoru o udeľovaní predbežného súhlasu po predchádzajúcom ohlásení pre vybrané nebezpečné chemikálie a pesticídy v medzinárodnom obchode, pokiaľ ide o zaradenie acetochlóru, karbosulfánu, chryzotilového azbestu, dekabrómdifenyléteru, fentiónu (prípravky s ultranízkoobjemovým obsahom účinnej látky na úrovni alebo nad úrovňou 640 g/l), tekutých prípravkov (emulgovateľný koncentrát a rozpustný koncentrát) s obsahom parakvát-dichloridu na úrovni alebo nad úrovňou 276 g/l, čo predstavuje koncentráciu iónov parakvátu 200 g/l alebo vyššiu, a kyseliny pentadekafluóroktánovej (PFOA), jej solí a príbuzných zlúčenín.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie je určené Komisii.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Rozhodnutie Rady 2006/730/ES z 25. septembra 2006 o schválení v mene Európskeho spoločenstva Rotterdamského dohovoru o udeľovaní predbežného súhlasu po predchádzajúcom schválení na niektoré nebezpečné chemické látky a pesticídy v medzinárodnom obchode (Ú. v. EÚ L 299, 28.10.2006, s. 23).

                     (2)

                        Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 649/2012 zo 4. júla 2012 o vývoze a dovoze nebezpečných chemikálií (Ú. v. EÚ L 201, 27.7.2012, s. 60).

                     (3)

                        Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/1021 z 20. júna 2019 o perzistentných organických látkach (Ú. v. EÚ L 169, 25.6.2019, s. 45).

                     (4)

                        Rozhodnutie Rady 2006/730/ES z 25. septembra 2006 o schválení v mene Európskeho spoločenstva Rotterdamského dohovoru o udeľovaní predbežného súhlasu po predchádzajúcom schválení na niektoré nebezpečné chemické látky a pesticídy v medzinárodnom obchode (Ú. v. EÚ L 299, 28.10.2006, s. 23).

                     (5)

                        Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 649/2012 zo 4. júla 2012 o vývoze a dovoze nebezpečných chemikálií (Ú. v. EÚ L 201, 27.7.2012, s. 60).


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli30. 6. 2021
            COM(2021) 352 final
            2021/0173(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o pozícii, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v súvislosti s Dohovorom o ochrane morského prostredia severovýchodného Atlantiku v prípade rozhodnutia o vymedzení a odporúčania o spravovaní chránenej morskej oblasti Severoatlantického prúdu a podmorskej hory Evlanov (chránená morská oblasť NACES)

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.Predmet návrhu

               Tento návrh sa týka rozhodnutia, ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Únie v Komisii pre ochranu morského prostredia severovýchodného Atlantiku v súvislosti s plánovaným prijatím rozhodnutia o vymedzení a odporúčania o spravovaní chránenej morskej oblasti Severoatlantického prúdu a podmorskej hory Evlanov (chránená morská oblasť NACES) v rámci Dohovoru o ochrane morského prostredia severovýchodného Atlantiku (ďalej len „dohovor OSPAR“).

               2.Kontext návrhu

               2.1.Dohovor OSPAR

               Dohovor OSPAR sa zameriava na ochranu morskej oblasti severovýchodného Atlantiku pred nepriaznivými účinkami ľudskej činnosti, pričom jeho cieľom je chrániť ľudské zdravie a zachovať morské ekosystémy a kde je to prakticky možné, obnoviť poškodené morské oblasti. Podpísalo ho 16 zmluvných strán: Belgicko, Dánsko, EÚ
                  1
               , Fínsko, Francúzsko, Holandsko, Írsko, Island, Luxembursko, Nemecko, Nórsko, Portugalsko, Spojené kráľovstvo, Španielsko, Švajčiarsko a Švédsko. Na ministerskom stretnutí osloskej a parížskej komisie konajúcom sa 22. septembra 1992 v Paríži bol predmetný dohovor otvorený na podpis a platnosť nadobudol 25. marca 1998.

               2.2.Komisia OSPAR

               Komisia OSPAR (zriadená podľa článku 10 dohovoru) pozostáva zo zástupcov každej zmluvnej strany; schádza sa v pravidelných intervaloch a vždy v prípade zvláštnych okolností. K jej úlohám patrí dohľad nad plnením dohovoru a skúmanie stavu morskej oblasti, účinnosti prijatých opatrení, priorít a potreby dodatočných alebo odlišných opatrení.

               Podľa článku 20 dohovoru má každá zmluvná strana v komisii jeden hlas. EÚ disponuje počtom hlasov rovnajúcim sa počtu jej členských štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru. EÚ nevykonáva svoje hlasovacie právo v prípadoch, keď toto právo vykonávajú jej členské štáty, a naopak.

               Podľa článku 15 ods. 3 dohovoru prijíma komisia zmenu dohovoru jednomyseľne všetkými hlasmi zmluvných strán.

               2.3.Pripravované akty komisie OSPAR

               Komisia OSPAR má 1. októbra 2021 počas ministerského stretnutia v rámci svojho výročného zasadnutia prijať rozhodnutie o vymedzení a odporúčanie o spravovaní chránenej morskej oblasti NACES (ďalej len „pripravované akty“).

               V plánovanom rozhodnutí OSPAR o vymedzení sa zriaďuje chránená morská oblasť NACES uvedením zemepisných súradníc (zemepisná šírka/zemepisná dĺžka) jej hraníc. Cieľom plánovaného odporúčania OSPAR o spravovaní chránenej morskej oblasti NACES je usmerňovať zmluvné strany dohovoru OSPAR pri prijímaní opatrení na ochranu a zachovanie morských vtákov a ekosystémov vrátane ich biodiverzity a procesov, ktoré podporujú tieto populácie v súlade so všeobecnými a s osobitnými cieľmi ochrany stanovenými v prílohe k tomuto odporúčaniu.

               Podporné vedecké analýzy, ktoré boli dokončené s cieľom určiť význam tejto oblasti ako miesta na hľadanie potravy pre morské vtáky, sú uvedené v komplexnom dokumente uverejnenom v decembri 2020
                  2
               . V prípade vyhlásenia by navrhovaná chránená morská oblasť bola najväčšou chránenou morskou oblasťou v sieti OSPAR s rozlohou takmer 600 000 km2 (rozloha Francúzska) a stala by sa ôsmou spoločne vyhlásenou chránenou morskou oblasťou v oblasti mimo vnútroštátnej jurisdikcie v rámci morskej oblasti v zmysle dohovoru OSPAR.

               3.Pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Únie

               Opakovane sa uznala potreba ochrany morskej biodiverzity a ekosystémov, a to aj v morských oblastiach mimo vnútroštátnej jurisdikcie. V záveroch Rady o oznámení Komisie „Stratégia EÚ v oblasti biodiverzity do roku 2030 – Prinavrátenie prírody do našich životov“ prijatom v októbri 2020, sa vyzýva, aby sa na 15. konferencii zmluvných strán Dohovoru o biologickej diverzite stanovili vysoké ambície, a víta sa cieľ ochrany minimálne 30 % morských oblastí EÚ, z ktorých jedna tretina je prísne chránená a predstavuje 10 % mora EÚ. Tiež sa v nich zdôrazňuje, že ide o cieľ, ktorý majú členské štáty dosiahnuť spoločne, a uznávajú naliehavú potrebu zintenzívniť úsilie s cieľom zabezpečiť účinné spravovanie všetkých chránených oblastí, vymedziť jasné ciele a opatrenia v oblasti ochrany a primerane ich monitorovať a posilňovať. Okrem toho sa v nich zdôrazňuje aj význam hľadania synergií a súvisiacich prínosov s mnohostrannými environmentálnymi dohodami týkajúcimi sa biodiverzity, ako je OSPAR, a začlenenia aspektov a cieľov biodiverzity do príslušných medzinárodných a regionálnych procesov. V tejto súvislosti potvrdzujú, že EÚ podporuje uzavretie ambicióznej právne záväznej medzinárodnej dohody o morskej biodiverzite v oblastiach mimo vnútroštátnej jurisdikcie (BBNJ) podľa Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve (UNCLOS) v roku 2021. Nakoniec sa v nich znova potvrdzuje, že EÚ podporuje vyhlásenie troch rozsiahlych chránených morských oblastí v južnom oceáne v rámci Komisie pre zachovanie živých antarktických morských zdrojov.

               Vzhľadom na zasadnutie ministrov OSPAR, ktoré sa uskutoční v októbri, je pozícia Únie potrebná, pretože plánované rozhodnutie OSPAR o vymedzení, ktoré sa má prijať spolu s odporúčaním o spravovaní danej chránenej morskej oblasti, je právne záväzným textom. Aj keby odporúčanie nebolo právne záväzné, navrhuje sa, aby sa pozícia Únie vzťahovala na obidva „pripravované akty“ vzhľadom na to, že sú úzko prepojené. Keďže uľahčia realizáciu medzinárodných záväzkov a ambícií EÚ a zlepšia ochranu životného prostredia, navrhuje sa, aby Únia podporila prijatie rozhodnutia a odporúčania.

               4.Právny základ

               4.1.Procesnoprávny základ

               4.1.1.Zásady

               V článku 218 ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa stanovujú rozhodnutia, ktorými sa určujú „pozície, ktoré sa majú prijať v mene Únie v rámci orgánu zriadeného dohodou, keď je tento orgán vyzvaný prijať akty s právnymi účinkami s výnimkou aktov dopĺňajúcich alebo meniacich inštitucionálny rámec danej dohody.“

               Pojem „akty s právnymi účinkami“ zahŕňa akty, ktoré majú právne účinky na základe pravidiel medzinárodného práva, ktorým sa riadi predmetný orgán.

               4.1.2.Uplatnenie na tento prípad

               Komisia OSPAR je orgán zriadený dohodou, konkrétne dohovorom OSPAR.

               Rozhodnutie, ktoré má komisia OSPAR prijať, predstavuje akt s právnymi účinkami, pretože všetky rozhodnutia OSPAR sú podľa dohovoru OSPAR pre zmluvné strany právne záväzné (článok 13 ods. 2). Hoci odporúčania nie sú právne záväzné, v tomto prípade odporúčanie OSPAR o spravovaní chránenej morskej oblasti NACES úzko súvisí s rozhodnutím OSPAR o vymedzení, a preto je vhodné, aby sa na ne vzťahovala rovnaká pozícia Únie.

               Pripravovanými aktmi sa nedopĺňa ani nemení inštitucionálny rámec dohovoru OSPAR.

               Procesnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia je preto článok 218 ods. 9 ZFEÚ.

               4.2.Hmotnoprávny základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotnoprávny základ rozhodnutia podľa článku 218 ods. 9 ZFEÚ závisí predovšetkým od cieľa a obsahu pripravovaného aktu, v súvislosti s ktorým sa prijíma pozícia v mene Únie. Ak pripravovaný akt sleduje dva ciele alebo obsahuje dve zložky a ak jeden z týchto cieľov alebo jednu z týchto zložiek možno určiť ako hlavnú, zatiaľ čo druhý cieľ alebo druhá zložka je len vedľajšia, rozhodnutie podľa článku 218 ods. 9 ZFEÚ musí byť založené na jedinom hmotnoprávnom základe, a to na tom, ktorý si vyžaduje hlavný alebo prevažujúci cieľ alebo zložka.

               4.2.2.Uplatnenie na tento prípad

               Hlavný cieľ a obsah pripravovaného aktu sa týkajú ochrany životného prostredia.

               Hmotnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia je preto článok 192 ods. 1 ZFEÚ.

               4.3.Záver

               Právnym základom navrhovaného rozhodnutia by mal byť článok 192 ods. 1 v spojení s článkom 218 ods. 9 ZFEÚ.

               2021/0173 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o pozícii, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v súvislosti s Dohovorom o ochrane morského prostredia severovýchodného Atlantiku v prípade rozhodnutia o vymedzení a odporúčania o spravovaní chránenej morskej oblasti Severoatlantického prúdu a podmorskej hory Evlanov (chránená morská oblasť NACES)

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 192 ods. 1 v spojení s článkom 218 ods. 9,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Dohovor o ochrane morského prostredia severovýchodného Atlantiku
                  3
                (ďalej len „dohovor“), ktorého je Únia zmluvnou stranou, nadobudol platnosť 25. marca 1998.

               (2)Podľa článku 10 ods. 3 dohovoru môže Komisia zriadená podľa článku 10 ods. 1 dohovoru (ďalej len „komisia OSPAR“) prijímať rozhodnutia a odporúčania v súlade s článkom 13 dohovoru.

               (3)Komisia OSPAR má na svojom 24. zasadnutí 1. októbra 2021 prijať rozhodnutie o vymedzení a odporúčanie o spravovaní chránenej morskej oblasti Severoatlantického prúdu a podmorskej hory Evlanov („chránená morská oblasť NACES“).

               (4)Pripravovaným rozhodnutím komisie OSPAR sa zriadi chránená morská oblasť NACES tak, že sa v ňom uvedú jej hranice.

               (5)Cieľom plánovaného odporúčania komisie OSPAR je usmerňovať zmluvné strany pri ich činnostiach a pri prijímaní opatrení na dosiahnutie cieľov ochrany stanovených v prílohe k danému odporúčaniu.

               (6)Medzi dvoma plánovanými aktmi komisie OSPAR existuje úzke prepojenie, a preto je vhodné, aby sa na ne vzťahovala rovnaká pozícia Únie.

               (7)Je vhodné stanoviť pozíciu, ktorá sa má v mene Únie zaujať v komisii OSPAR, keďže rozhodnutie, ktoré táto komisia prijme, bude pre Úniu záväzné,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Pozícia, ktorá sa má v mene Únie zaujať na 24. zasadnutí komisie OSPAR, je podporiť prijatie rozhodnutia o vymedzení a odporúčania o spravovaní chránenej morskej oblasti Severoatlantického prúdu a podmorskej hory Evlanov (chránená morská oblasť NACES).

               Článok 2

               Toto rozhodnutie je určené Komisii.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Rozhodnutie Rady 98/249/ES zo 7. októbra 1997 o uzavretí Dohovoru o ochrane morského prostredia v severovýchodnom Atlantiku (Ú. v. ES L 104, 3.4.1998, s. 1).

                     (2)

                  https://www.ospar.org/documents?v=43885
                  .

                     (3)

                        Ú. v. ES L 104, 3.4.1998, s. 2.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli6. 7. 2021
            COM(2021) 363 final
            2021/0179(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY,
            ktorým sa členské štáty oprávňujú prijať v záujme Európskej únie pristúpenie Jamajky k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

                  Cieľom Haagskeho dohovoru z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí (ďalej aj „Haagsky dohovor z roku 1980“), ktorý doteraz ratifikovalo 101 krajín vrátane všetkých členských štátov EÚ, je obnoviť pôvodný stav okamžitým návratom neoprávnene premiestnených alebo zadržiavaných detí prostredníctvom systému spolupráce medzi ústrednými orgánmi určenými zmluvnými stranami.

                  Keďže predchádzanie únosom detí je podstatnou súčasťou politiky EÚ zameranej na podporu práv dieťaťa, Európska únia aktívne pôsobí na medzinárodnej úrovni s cieľom zlepšiť uplatňovanie Haagskeho dohovoru z roku 1980 a nabáda tretie štáty, aby k nemu pristúpili.

                  Jamajka uložila listinu o pristúpení k dohovoru z roku 1980 dňa 24. februára 2017. Dohovor nadobudol na Jamajke platnosť 5. mája 2017.

                  Podľa článku 38 ods. 4 Haagskeho dohovoru z roku 1980 sa dohovor uplatňuje medzi pristupujúcou krajinou a tými zmluvnými štátmi, ktoré vyhlásia, že pristúpenie prijali.

                  Skutočnosť, že EÚ má výlučnú právomoc vo veci prijatia pristúpenia tretieho štátu k Haagskemu dohovoru z roku 1980, potvrdil Súdny dvor Európskej únie, ktorý rozhodoval na základe iniciatívy Komisie.

                  Súdny dvor Európskej únie vo svojom stanovisku 1/13 zo 14. októbra 2014 uviedol, že prijatie pristúpenia tretieho štátu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí patrí do výlučnej právomoci Únie.

                  Súdny dvor trval na potrebe jednotnosti na úrovni EÚ, aby sa zabránilo premenlivej geometrii (géométrie variable) medzi členskými štátmi.

                  Keďže problematika medzinárodných únosov detí patrí do výlučnej vonkajšej právomoci Európskej únie, rozhodnutie o prípadnom prijatí pristúpenia Jamajky sa musí prijať formou rozhodnutia Rady na úrovni EÚ. Členské štáty Európskej únie by preto mali v záujme Európskej únie uložiť vyhlásenie o prijatí pristúpenia Jamajky.

                  Prijatím členskými štátmi Európskej únie by sa Haagsky dohovor z roku 1980 stal uplatniteľným medzi Jamajkou a členskými štátmi EÚ s výnimkou Dánska.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky

                  Pokiaľ ide o únosy detí rodičmi, Haagsky dohovor z roku 1980 je medzinárodným ekvivalentom nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 (známeho ako nariadenie Brusel IIa), ktoré predstavuje základný kameň justičnej spolupráce EÚ v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností.

                  Jedným z hlavných cieľov nariadenia je zabrániť únosom detí medzi členskými štátmi stanovením postupov na zabezpečenie bezodkladného návratu dieťaťa do členského štátu, v ktorom má dieťa obvyklý pobyt. Nariadenie Brusel IIa na tento účel zahŕňa vo svojom článku 11 postup stanovený v Haagskom dohovore z roku 1980 a dopĺňa ho o objasnenie niektorých jeho aspektov, najmä vyjadrenie maloletého dieťaťa, lehotu na vydanie rozhodnutia po podaní žiadosti o návrat a dôvody na nevrátenie dieťaťa. Zavádzajú sa v ňom aj ustanovenia, ktorými sa upravujú protichodné príkazy o vrátení alebo nevrátení dieťaťa vydané v rôznych členských štátoch.

                  Európska únia na medzinárodnej úrovni podporuje pristúpenie tretích štátov k Haagskemu dohovoru z roku 1980, aby sa jej členské štáty mohli opierať o spoločný právny rámec pri riešení prípadov medzinárodných únosov detí.

                  V období od júna 2015 do februára 2019 bolo prijatých už 18 rozhodnutí Rady s cieľom prijať pristúpenie 26 tretích krajín (Albánska, Andorry, Arménska, Bahám, Bieloruska, Čile, Dominikánskej republiky, Ekvádoru, Gruzínska, Hondurasu, Islandu, Južnej Afriky, Kazachstanu, Kolumbie, Kórejskej republiky, Maroka, Panamy, Peru, Ruskej federácie, Salvádoru, San Marína, Seychel, Singapuru, Ukrajiny, Uruguaja a Uzbekistanu) k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o medzinárodných únosoch detí
                     1
                  .

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

                  Tento návrh je zjavne spojený so všeobecným cieľom ochrany práv dieťaťa zakotveným v článku 3 Zmluvy o Európskej únii. Systém Haagskeho dohovoru z roku 1980 má za cieľ chrániť dieťa pred škodlivými účinkami únosu jedným z rodičov a zabezpečiť, aby dieťa mohlo udržiavať styk s oboma rodičmi, napríklad zabezpečením účinného výkonu práva styku.

                  Za zmienku stojí aj prepojenie s podporou využívania mediácie pri riešení cezhraničných rodinných sporov. Smernica o určitých aspektoch mediácie v občianskych a obchodných veciach
                     2
                   sa takisto uplatňuje na rodinné právo v rámci spoločného európskeho justičného priestoru. Haagsky dohovor z roku 1980 takisto podporuje zmierlivé riešenie rodinných sporov. Jedna z príručiek osvedčených postupov podľa Haagskeho dohovoru z roku 1980, ktoré uverejnila Haagska konferencia medzinárodného práva súkromného, je venovaná používaniu mediácie pri riešení medzinárodných rodinných sporov týkajúcich sa detí, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti dohovoru. Na podnet Európskej komisie bola daná príručka preložená okrem anglického a francúzskeho jazyka do všetkých jazykov EÚ, ako aj do arabského jazyka, s cieľom podporiť dialóg so štátmi, ktoré ešte neratifikovali dohovor alebo k nemu nepristúpili, a pomôcť hľadať konkrétne spôsoby riešenia problémov spôsobovaných medzinárodnými únosmi detí
                     3
                  .

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

                  V článku 38 Haagskeho dohovoru z roku 1980 sa stanovuje, že „[p]rístup [pristupujúcich štátov] nadobudne platnosť iba vo vzťahu medzi pristupujúcim štátom a tým zmluvným štátom, ktorý vyhlási, že prístup prijal“. Keďže sa rozhodnutie týka výslovného prijatia pristúpenia pristupujúceho štátu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 členskými štátmi a v záujme Únie, uplatniteľným právnym základom je článok 218 ods. 6 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Hmotnoprávnym základom je článok 81 ods. 3 ZFEÚ, a preto sa Rada po porade s Európskym parlamentom uznáša jednomyseľne.

                  Írsko je viazané nariadením (ES) č. 2201/2003, a preto sa zúčastňuje na prijímaní a uplatňovaní tohto rozhodnutia.

                  V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

               •Proporcionalita

                  Tento návrh je vypracovaný v súlade s už prijatými rozhodnutiami Rady týkajúcimi sa tej istej veci a nepresahuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie cieľa koherentného postupu EÚ v oblasti medzinárodných únosov detí tým, že sa zabezpečí, aby členské štáty Európskej únie v danej lehote prijali pristúpenie Jamajky k Haagskemu dohovoru z roku 1980.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

                  Členské štáty Európskej únie, s ktorými Komisia konzultovala o ich ochote prijať pristúpenie Jamajky k Haagskemu dohovoru z roku 1980, zaujali kladné stanovisko.

                  Z diskusií vedených na stretnutí expertov 2. júla 2019 vyplynulo, že neexistujú žiadne námietky zo strany členských štátov proti prijatiu pristúpenia Jamajky k Haagskemu dohovoru z roku 1980.

               •Získavanie a využívanie expertízy

                  V rámci prípravy stretnutia expertov 2. júla 2019 a v nadväznosti naň bola Komisia v úzkom kontakte s Haagskou konferenciou medzinárodného práva súkromného a delegáciou EÚ na Jamajke.

               •Posúdenie vplyvu

                  V súvislosti s 18 rozhodnutiami Rady prijatými v rokoch 2015 až 2019 týkajúcimi sa pristúpenia niekoľkých tretích štátov k Haagskemu dohovoru z roku 1980 sa vzhľadom na povahu tohto legislatívneho aktu nevykonalo žiadne osobitné posúdenie vplyvu. Úroveň vykonávania dohovoru Jamajkou sa však preskúmala na stretnutí expertov 2. júla 2019, na ktorom boli zastúpené všetky členské štáty EÚ.

                  Jamajka je plne odhodlaná vykonávať dohovor a prijala príslušné vnútroštátne právne predpisy, ktoré zahŕňajú sústredenie právomoci. Jamajka vymenovala sudcu haagskej siete, aby pracoval s ústredným orgánom na vykonávacích opatreniach. Pokiaľ ide o odbornú prípravu, niektoré činnosti sa už uskutočnili, napríklad stretnutia a diskusie so sudcom ústredného orgánu v USA o úlohe súdu v prípadoch únosov spadajúcich pod Haagsky dohovor, diskusie v rámci webinárov s ústredným orgánom USA, študijná cesta do USA a konferencia v Guyane. V októbri 2018 sa Jamajka zúčastnila na „Karibskom zasadnutí o medzinárodnej ochrane detí – vykonávanie a uplatňovanie Haagskych dohovorov o ochrane detí“, ktoré usporiadala Haagska konferencia medzinárodného práva súkromného. Zamestnancom zaoberajúcim sa prípadmi únosov bola poskytnutá odborná príprava v oblasti mediácie.

                  Pristúpenie Jamajky k Haagskemu dohovoru z roku 1980 prijalo 13 zmluvných strán vrátane Švajčiarska, Japonska a USA.

               4.VPLYV NA ROZPOČET

                  Navrhované rozhodnutie nemá žiaden vplyv na rozpočet.

               5.ĎALŠIE PRVKY

               •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ

                  Keďže sa návrh týka len oprávnenia členských štátov Európske únie prijať pristúpenie Jamajky k Haagskemu dohovoru z roku 1980, monitorovanie jeho vykonávania sa obmedzuje na dodržanie znenia vyhlásenia členskými štátmi, dodržanie lehoty na jeho uloženie a oznámenie o uložení vyhlásenia Komisii, ako sa stanovuje v rozhodnutí Rady.

               2021/0179 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY,

               ktorým sa členské štáty oprávňujú prijať v záujme Európskej únie pristúpenie Jamajky k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 81 ods. 3 v spojení s článkom 218 ods. 6,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu
                  4
               ,

               keďže:

               (1)Európska únia si stanovila za jeden zo svojich cieľov presadzovanie ochrany práv dieťaťa, ako sa uvádza v článku 3 Zmluvy o Európskej únii. Opatrenia na ochranu detí pred neoprávneným premiestnením alebo zadržiavaním sú zásadnou súčasťou tejto politiky.

               (2)Rada prijala nariadenie (ES) č. 2201/2003
                  5
                (ďalej len „nariadenie Brusel IIa“), ktorého cieľom je chrániť deti pred škodlivými účinkami neoprávneného premiestnenia alebo zadržiavania a stanoviť postupy na zabezpečenie ich okamžitého návratu do štátu ich obvyklého pobytu, ako aj zabezpečiť ochranu práv styku a opatrovníckych práv.

               (3)Nariadením Brusel IIa sa dopĺňa a posilňuje Haagsky dohovor z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí (ďalej aj „Haagsky dohovor z roku 1980“), ktorým sa na medzinárodnej úrovni stanovuje systém povinností a spolupráce medzi zmluvnými štátmi a medzi ústrednými orgánmi a ktorý má za cieľ zabezpečiť bezodkladný návrat neoprávnene premiestnených alebo zadržiavaných detí.

               (4)Všetky členské štáty Únie sú zmluvnými stranami Haagskeho dohovoru z roku 1980.

               (5)Únia nabáda tretie štáty, aby pristúpili k Haagskemu dohovoru z roku 1980, a podporuje správne vykonávanie Haagskeho dohovoru z roku 1980 okrem iného spoločnou účasťou s členskými štátmi v osobitných výboroch, ktoré pravidelne zvoláva Haagska konferencia medzinárodného práva súkromného.

               (6)Spoločný právny rámec platný vo vzťahu medzi členskými štátmi Únie a tretími štátmi by mohol byť najlepším riešením pre citlivé prípady medzinárodných únosov detí.

               (7)V Haagskom dohovore z roku 1980 sa stanovuje, že sa uplatňuje medzi pristupujúcim štátom a tými zmluvnými štátmi, ktoré vyhlásili, že toto pristúpenie prijali.

               (8)Haagsky dohovor z roku 1980 neumožňuje organizáciám regionálnej hospodárskej integrácie, akou je Únia, stať sa jeho zmluvnou stranou. Únia preto nemôže pristúpiť k uvedenému dohovoru a ani uložiť vyhlásenie o prijatí pristupujúceho štátu.

               (9)Podľa stanoviska Súdneho dvora Európskej únie 1/13 patria vyhlásenia o prijatí podľa Haagskeho dohovoru z roku 1980 do výlučnej vonkajšej právomoci Únie.

               (10)Jamajka 24. februára 2017 uložila svoju listinu o pristúpení k Haagskemu dohovoru z roku 1980. Dohovor nadobudol na Jamajke platnosť 5. mája 2017.

               (11)Posúdenie situácie na Jamajke viedlo k záveru, že členské štáty Európskej únie sú v pozícii, aby prijali v záujme Únie pristúpenie Jamajky podľa podmienok Haagskeho dohovoru z roku 1980.

               (12)Preto by sa členské štáty Európskej únie mali oprávniť, aby v záujme Únie uložili svoje vyhlásenie o prijatí pristúpenia Jamajky v súlade s podmienkami uvedenými v tomto rozhodnutí.

               (13)Írsko je viazané nariadením Brusel IIa, a preto sa zúčastňuje na prijímaní a uplatňovaní tohto rozhodnutia.

               (14)V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Členské štáty Európskej únie sa týmto oprávňujú prijať v záujme Únie pristúpenie Jamajky k Haagskemu dohovoru z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí („Haagsky dohovor z roku 1980“).

               Členské štáty Európskej únie uložia najneskôr do … [dvanásť mesiacov odo dňa prijatia tohto rozhodnutia] vyhlásenie o tom, že v záujme Únie prijímajú pristúpenie Jamajky k Haagskemu dohovoru z roku 1980, a to v tomto znení:

               „[ČLENSKÝ ŠTÁT – úplný názov] vyhlasuje, že prijíma pristúpenie Jamajky k Haagskemu dohovoru z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí v súlade s rozhodnutím Rady (EÚ) 2021/…“.

               Členské štáty Európskej únie informujú Radu a Komisiu o uložení svojho vyhlásenia o prijatí pristúpenia Jamajky a oznámia Komisii znenie uvedeného vyhlásenia do dvoch mesiacov od jeho uloženia.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť […] dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

               Článok 3

               Toto rozhodnutie je určené členským štátom.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda/predsedníčka

                     (1)

                        Bolo prijatých 18 rozhodnutí Rady, ktorými sa členské štáty oprávňujú prijať pristúpenie k Haagskemu dohovoru z roku 1980 v prípade Andorry (rozhodnutie Rady 2015/1023 prijaté 15. júna 2015); Seychel (rozhodnutie Rady 2015/2354 prijaté 10. decembra 2015); Ruska (rozhodnutie Rady 2015/2355 prijaté 10. decembra 2015); Albánska (rozhodnutie Rady 2015/2356 prijaté 10. decembra 2015); Singapuru (rozhodnutie Rady 2015/1024 prijaté 15. júna 2015); Maroka (rozhodnutie Rady 2015/2357 prijaté 10. decembra 2015); Arménska (rozhodnutie Rady 2015/2358 prijaté 10. decembra 2015); Kórejskej republiky (rozhodnutie Rady 2016/2313 prijaté 8. decembra 2016), Kazachstanu (rozhodnutie Rady 2016/2311 prijaté 8. 12. 2016), Peru (rozhodnutie Rady 2016/2312 prijaté 8. 12. 2016); Gruzínska a Južnej Afriky [rozhodnutie Rady (EÚ) 2017/2462 z 18. decembra 2017]; Čile, Islandu a Bahám [rozhodnutie Rady (EÚ) 2017/2424 z 18. decembra 2017]; Panamy, Uruguaju, Kolumbie a Salvádoru [rozhodnutie Rady (EÚ) 2017/2464 z 18. decembra 2017]; San Marína [rozhodnutie Rady (EÚ) 2017/2463 z 18. decembra 2017]; Dominikánskej republiky [rozhodnutie Rady (EÚ) 2019/305 z 18. februára 2019]; Ekvádoru a Ukrajiny [rozhodnutie Rady (EÚ) 2019/306 z 18. februára 2019]; Hondurasu [rozhodnutie Rady (EÚ) 2019/307 z 18. februára 2019]; Bieloruska a Uzbekistanu [rozhodnutie Rady (EÚ) 2019/308 z 18. februára 2019].

                     (2)

                        Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/52/ES z 21. mája 2008 o určitých aspektoch mediácie v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 136, 24.5.2008, s. 3);

                     (3)

                  https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3

                     (4)

                        Ú. v. EÚ C , , s. .

                     (5)

                        Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, 23.12.2003, s. 1).