|

52010PC0140

2010/0078 (NLE)  Návrh nariadenie rady, ktorým sa rozširuje konečné antidumpingové clo uložené nariadením Rady (ES) č. 1858/2005 na dovoz oceľových lán a káblov s pôvodom, okrem iného, v Čínskej ľudovej republike na dovoz oceľových lán a káblov zasielaných z Kórejskej republiky bez ohľadu na to, či majú, alebo nemajú deklarovaný pôvod v Kórejskej republike, a ktorým sa ukončuje prešetrovanie týkajúce sa dovozu zasielaného z Malajzie  /* KOM/2010/0140 v konečnom znení - NLE 2010/0078 */

	[pic] | EURÓPSKA KOMISIA |Brusel, 9.4.2010KOM(2010)140 v konečnom znení2010/0078 (NLE)NávrhNARIADENIE RADY,ktorým sa rozširuje konečné antidumpingové clo uložené nariadením Rady (ES) č. 1858/2005 na dovoz oceľových lán a káblov s pôvodom, okrem iného , v Čínskej ľudovej republike na dovoz oceľových lán a káblov zasielaných z Kórejskej republiky bez ohľadu na to, či majú, alebo nemajú deklarovaný pôvod v Kórejskej republike, a ktorým sa ukončuje prešetrovanie týkajúce sa dovozu zasielaného z MalajzieDÔVODOVÁ SPRÁVAKontext návrhu |Dôvody a ciele návrhu Tento návrh sa týka uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (ďalej len „základné nariadenie“) v prešetrovaní možného obchádzania antidumpingových opatrení uložených nariadením Rady (ES) č. 1858/2005 na dovoz oceľových lán a káblov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike dovozom zasielaným z Kórejskej republiky a Malajzie. |Všeobecný kontext Tento návrh sa predkladá v kontexte implementácie základného nariadenia a je výsledkom prešetrovania, ktoré sa uskutočnilo v súlade s hmotnými a procesnými požiadavkami ustanovenými v základnom nariadení, a najmä v jeho článku 13. |Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu V súčasnosti platné opatrenia boli uložené nariadením Rady (ES) č. 1858/2005, ktorým sa ukladá konečné antidumpingové clo na dovoz oceľových lán a káblov s pôvodom, okrem iného, v Čínskej ľudovej republike. |Súlad s ostatnými politikami a cieľmi Únie Neuplatňuje sa. |Konzultácie so zainteresovanými stranami a hodnotenie vplyvu |Konzultácie so zainteresovanými stranami |V súlade s ustanoveniami základného nariadenia príslušné zainteresované strany mali možnosť počas prešetrovania obhajovať svoje záujmy. |Získavanie a využívanie expertízy |Externá expertíza nebola potrebná. |Hodnotenie vplyvu Tento návrh je výsledkom implementácie základného nariadenia. V základnom nariadení sa nestanovuje všeobecné hodnotenie vplyvu, ale toto nariadenie obsahuje úplný zoznam podmienok, ktoré sa musia posúdiť. |Právne prvky návrhu |Zhrnutie navrhovaného opatrenia Komisia 12. augusta 2009 uverejnila nariadenie (ES) č. 734/2009, ktorým začala prešetrovanie týkajúce sa možného obchádzania antidumpingových opatrení uložených nariadením Rady (ES) č. 1858/2005 na dovoz oceľových lán a káblov (ďalej len „oceľové laná“) s pôvodom v Čínskej ľudovej republike dovozom zasielaným z Kórejskej republiky a Malajzie bez ohľadu na to, či majú, alebo nemajú deklarovaný pôvod v Kórejskej republike a Malajzii. Konanie sa začalo v nadväznosti na žiadosť podanú Koordinačným výborom Európskej federácie priemyslu splietaných oceľových lán, v ktorej sa tvrdilo, že opatrenia sa obchádzajú prekládkou výrobkov cez Kórejskú republiku a Malajziu. Pripojený návrh nariadenia Rady sa zakladá na zisteniach vykonaného prešetrovania. Prešetrovaním sa potvrdilo, že prekládka oceľových lán čínskeho pôvodu sa uskutočňuje cez Kórejskú republiku a že sú splnené všetky ostatné kritériá na stanovenie, že došlo k obchádzaniu, uvedené v článku 13 ods. 1 základného nariadenia. V súvislosti s výrobkami zasielanými z Malajzie nebolo možné stanoviť, že došlo k obchádzaniu. Navrhuje sa preto rozšíriť antidumpingové opatrenia platné pre oceľové laná s pôvodom v ČĽR na dovoz toho istého výrobku zasielaného z Kórejskej republiky. Clo zodpovedá clu pre celú krajinu na dovoz oceľových lán z ČĽR (60,4 %). Clo sa vyberá odo dňa začatia preskúmania. Viacerí spolupracujúci výrobcovia v Kórei požiadali o oslobodenie od možných rozšírených opatrení. Spoločnostiam, ktoré v plnom rozsahu spolupracovali a o ktorých sa zistilo, že neobchádzajú opatrenia, sa navrhlo udeliť výnimku. Príslušné nariadenie Rady by malo byť uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie najneskôr 11. mája 2010. |Právny základ Nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva, a najmä jeho článok 13. |Zásada subsidiarity Návrh patrí do výlučnej právomoci Únie. Zásada subsidiarity sa preto neuplatňuje. |Zásada proporcionality Návrh je v súlade so zásadou proporcionality z týchto dôvodov: |Forma opatrenia je opísaná v uvedenom základnom nariadení a je mimo rozsahu pôsobnosti vnútroštátneho rozhodovania. |Uvedenie údajov o spôsobe, akým sa finančná a administratívna záťaž Únie, vlád členských štátov, regionálnych a miestnych orgánov, hospodárskych subjektov a občanov minimalizuje a ako je úmerná cieľu návrhu, sa na tento prípad nevzťahuje. |Výber nástrojov |Navrhované nástroje: nariadenie. |Iné prostriedky by neboli primerané z tohto dôvodu: Uvedené základné nariadenie nestanovuje alternatívne možnosti. |Vplyv na rozpočet |Návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet Únie. |2010/0078 (NLE)NávrhNARIADENIE RADY,ktorým sa rozširuje konečné antidumpingové clo uložené nariadením Rady (ES) č. 1858/2005 na dovoz oceľových lán a káblov s pôvodom, okrem iného, v Čínskej ľudovej republike na dovoz oceľových lán a káblov zasielaných z Kórejskej republiky bez ohľadu na to, či majú, alebo nemajú deklarovaný pôvod v Kórejskej republike, a ktorým sa ukončuje prešetrovanie týkajúce sa dovozu zasielaného z MalajzieRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva[1] (ďalej len „základné nariadenie“), a najmä na jeho článok 13,so zreteľom na návrh predložený Európskou komisiou po porade s poradným výborom,keďže:1.  POSTUP2.  Existujúce opatrenia a predchádzajúce prešetrovania3.  Nariadením (ES) č. 1796/1999[2] (ďalej len „pôvodné nariadenie“) Rada uložila konečné antidumpingové clá vo výške 60,4 % na dovoz oceľových lán a káblov (ďalej len „oceľové laná“) s pôvodom, okrem iného, v Čínskej ľudovej republike (ďalej len „ČĽR“ alebo „Čína“). Tieto opatrenia sa budú ďalej uvádzať ako „pôvodné opatrenia“ a prešetrovanie, ktoré viedlo k uloženiu opatrení pôvodným nariadením, sa bude ďalej uvádzať ako „pôvodné prešetrovanie“.4.  Keď sa zistilo, že pôvodné opatrenia sa obchádzajú prekládkou oceľových lán čínskeho pôvodu cez Maroko v súlade s článkom 13 základného nariadenia, opatrenia sa v roku 2004 rozšírili nariadením Rady (ES) č. 1886/2004[3] na dovoz tých istých oceľových lán zasielaných z Maroka. Podobne, keď sa prešetrovaním podľa článku 13 základného nariadenia zistilo, že dochádza k obchádzaniu pôvodných opatrení na dovoz z Ukrajiny cez Moldavsko, opatrenia sa nariadením Rady (ES) č. 760/2004[4] rozšírili na dovoz tých istých oceľových lán a káblov zasielaných z Moldavska.5.  Rada na základe preskúmania pred uplynutím platnosti (ďalej len „preskúmanie pred uplynutím platnosti“) v súlade s článkom 11 ods. 2 základného nariadenia uložila nariadením (ES) č. 1858/2005[5] konečné antidumpingové clo na dovoz oceľových lán s pôvodom, okrem iného, v Čínskej ľudovej republike na úrovni pôvodných opatrení. Takto uložené clo zostáva platné a ďalej sa uvádza len ako „platné opatrenia“.6.  Žiadosť7.  Komisii bola 29. júna 2009 doručená žiadosť podľa článku 13 ods. 3 základného nariadenia, aby prešetrila možné obchádzanie antidumpingových opatrení uložených na oceľové laná s pôvodom v Čínskej ľudovej republike. Túto žiadosť predložil Koordinačný výbor Európskej federácie priemyslu splietaných oceľových lán (EWRIS) v mene výrobcov oceľových lán a káblov v Únii (ďalej len „žiadateľ“).8.  V žiadosti sa tvrdilo, že po uložení antidumpingových opatrení došlo k značnej zmene v štruktúre obchodu pri vývoze z ČĽR, Kórejskej republiky a Malajzie do Únie, pre ktorú neexistuje iný dostatočný dôvod alebo hospodárske odôvodnenie ako uloženie platných opatrení. Táto zmena v štruktúre obchodu vyplývala údajne z prekládky oceľových lán s pôvodom v ČĽR cez Kórejskú republiku a Malajziu.9.  V žiadosti sa ďalej tvrdilo, že nápravné účinky platných opatrení boli oslabené, pokiaľ ide o množstvo aj cenu. Okrem toho existoval dostatok dôkazov, že tento zvýšený dovoz z Kórejskej republiky a Malajzie sa uskutočňoval pri cenách podstatne nižších, ako je nepoškodzujúca cena stanovená pri pôvodnom prešetrovaní.10.  Na záver žiadateľ uviedol, že ceny oceľových lán zasielaných z Kórejskej republiky a Malajzie boli dumpingové vo vzťahu k normálnej hodnote stanovenej pre podobný výrobok počas pôvodného prešetrovania.11.  Začatie konania12.  Komisia dospela po porade s poradným výborom k záveru, že existujú dostatočné dôkazy prima facie na začatie prešetrovania podľa článku 13 základného nariadenia, a začala prešetrovanie podľa nariadenia (ES) č. 734/2009[6] (ďalej len „nariadenie o začatí konania“). Podľa článku 13 ods. 3 a článku 14 ods. 5 základného nariadenia Komisia nariadením o začatí konania nariadila colným orgánom, aby registrovali dovoz oceľových lán zasielaných z Kórejskej republiky a Malajzie.13.  Prešetrovanie14.  Komisia oficiálne upovedomila orgány ČĽR, Kórejskej republiky a Malajzie, výrobcov/vývozcov a obchodníkov v týchto krajinách, dovozcov v Únii, o ktorých je známe, že sa ich záležitosť týka, a výrobné odvetvie Únie, ktoré žiadosť predložilo, o začatí prešetrovania. Dotazníky boli zaslané známym výrobcom/vývozcom v ČĽR, Kórejskej republike a v Malajzii, ktorí boli Komisii známi zo žiadosti alebo prostredníctvom misií Kórejskej republiky a Malajzie pri Európskej únii, alebo ktorí sa prihlásili v lehotách stanovených v článku 3 ods. 1 nariadenia o začatí konania. Dotazníky boli zaslané aj obchodníkom v Kórejskej republike a Malajzii a dovozcom v Únii uvedeným v žiadosti. Zainteresované strany dostali v lehote stanovenej v nariadení o začatí konania príležitosť písomne vyjadriť svoje stanoviská a požiadať o vypočutie.15.  Prihlásilo sa pätnásť výrobcov/vývozcov a dvaja obchodníci v Kórejskej republike, dvaja výrobcovia/vývozcovia v Malajzii, päť výrobcov/vývozcov v Číne, dvaja prepojení dovozcovia, desať nezávislých dovozcov v Únii a Európske združenie dovozcov oceľových lán. Viaceré ďalšie spoločnosti tvrdili, že nie sú zapojené do výroby ani vývozu výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania.16.  Dotazník vyplnili tieto spoločnosti a v ich priestoroch sa neskôr vykonali overovacie návštevy:Výrobcovia/vývozcovia v Kórejskej republike:-  Bosung Wire Rope Co, Ltd., Kimhae-Si,-  Chung Woo Rope Co., Ltd., Busan,-  CS Co., Ltd, Yangsan-City,-  Cosmo Wire Ltd., Ulsan,-  Dae Heung Industrial Co., Ltd., Haman – Gun,-  DSR Wire Corp., Suncheon-City a jeho prepojená spoločnosť DSR Corp., Busan,-  Goodwire Mfg., Co., Ltd., Yangsan-city,-  Kiswire Ltd., Seoul,-  Line Metal Co., Ltd., Changnyoung-Gun,-  Manho Rope & Wire Ltd., Busan,-  Shin Han Rope Co.,Ltd., Incheon,-  Ssang Yong Cable Mfg. Co., Ltd, Busan,-  Young Heung Iron & Steel Co., Changwon CityObchodník v Kórejskej republike:-  Trion Co Ltd., BusanVýrobcovia/vývozcovia v Malajzii:-  Kiswire Sdn. Bhd., Johor Bahru,-  Southern Wire Industries (M) Sdn. Bhd., Shah Alam, SelangorVýrobcovia/vývozcovia v ČĽR:-  Qingdao DSR, Qingdao,-  Kiswire Qingdao Ltd., Qingdao,-  Young Heung (TAICANG) Steel Wire Rope Co., Ltd., Tai Cang CityPrepojení dovozcovia:-  Kiswire Europe, Holandsko,-  Verope AG, Švajčiarsko .-  Obdobie prešetrovania-  Obdobie prešetrovania sa vzťahovalo na obdobie od 1. júla 2008 do 30. júna 2009 (ďalej len „OP“). Údaje sa zhromažďovali za obdobie od roku 1999 do konca OP s cieľom prešetriť údajnú zmenu v štruktúre obchodu.-  VÝSLEDKY PREŠETROVANIA-  Všeobecné úvahy-  V súlade s článkom 13 ods. 1 základného nariadenia sa na účely zhodnotenia existencie obchádzania postupne analyzovala možná zmena v štruktúre obchodu medzi tretími krajinami a Úniou a skutočnosť, či táto zmena vyplýva z praxe, procesu alebo z činnosti, pre ktoré neexistuje iný dostatočný dôvod alebo hospodárske odôvodnenie ako uloženie cla, či existovali dôkazy o ujme alebo o oslabovaní nápravných účinkov z hľadiska cien a/alebo množstiev podobného výrobku, a či existovali dôkazy o dumpingu vo vzťahu k normálnym hodnotám, ktoré boli predtým v prípade potreby stanovené na podobný výrobok v súlade s ustanoveniami článku 2 základného nariadenia.-  Príslušný výrobok a podobný výrobok-  Príslušným výrobkom určeným v pôvodnom prešetrovaní sú oceľové laná a káble vrátane uzavretých lán, s výnimkou lán a káblov z nehrdzavejúcej ocele, s maximálnym rozmerom prierezu presahujúcim 3 mm (v terminológii odvetvia často uvádzané označením „SWR“) a s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, ktoré sa v súčasnosti zaraďujú pod kódy KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98 (ďalej len „príslušný výrobok“).-  Výrobkami, ktoré sú predmetom prešetrovania, sú oceľové laná a káble vrátane uzavretých lán, s výnimkou lán a káblov z nehrdzavejúcej ocele, s maximálnym rozmerom prierezu presahujúcim 3 mm, zasielané z Kórejskej republiky a Malajzie bez ohľadu na to, či majú, alebo nemajú deklarovaný pôvod v Kórejskej republike a Malajzii (ďalej len „výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania“), ktoré sa v súčasnosti zaraďujú pod rovnaké kódy ako príslušný výrobok.-  Prešetrovaním sa zistilo, že oceľové laná vyvážané do Únie z ČĽR a oceľové laná zasielané do Únie z Kórejskej republiky a Malajzie majú rovnaké základné fyzické a technické charakteristiky a použitie. Z toho dôvodu sa považujú za podobné výrobky v zmysle článku 1 ods. 4 základného nariadenia.-  Stupeň spolupráce a určenie objemu dovozu-  Ako sa uvádza v odôvodnení (11), štrnásť vývozcov/výrobcov v Kórejskej republike, jeden kórejský obchodník, dvaja vyvážajúci výrobcovia v Malajzii a traja vyvážajúci výrobcovia v Číne spolupracovali tak, že predložili vyplnené dotazníky.Kórejská republika17.  Jedna kórejská spoločnosť po predložení vyplneného dotazníka oznámila Komisii, že sa dostala do úpadku, a preto odstúpila od spolupráce.18.  V prípade inej kórejskej spoločnosti sa zistilo, že z dôvodov vysvetlených v odôvodnení (47) je potrebné uplatňovať článok 18 ods. 1.19.  Spolupracujúci kórejskí vyvážajúci výrobcovia sa podľa databázy COMEXT podieľali počas OP na 81 % celkového kórejského vývozu do Únie. Preto aj keď bola spolupráca intenzívna, spolupracujúci výrobcovia/vývozcovia netvorili úplne celý objem vývozu oceľových lán z Kórejskej republiky. Celkové objemy vývozu preto vychádzali z databázy COMEXT.Malajzia20.  V Malajzii existujú dvaja známi výrobcovia. Celkové množstvá vývozu dvoch spolupracujúcich spoločností v Malajzii presahovali objem dovozu výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania, zaznamenaný v databáze COMEXT. Dospelo sa preto k záveru, že vyvážajúci výrobcovia reprezentujú celkový vývoz oceľových lán z Malajzie do Únie.21.  Žiadateľ tvrdil, že údaje z databázy COMEXT nie sú spoľahlivé a preto by celkový objem dovozu z Malajzie do Európskej únie nemal byť stanovený na tomto základe. Počas prešetrovania však boli údaje o dovoze podrobené krížovej kontrole s oficiálnymi malajzijskými štatistikami a s overenými vyplnenými dotazníkmi. Táto analýza nepreukázala, že skutočný vývoz z Malajzie bol vyšší ako vývoz, ktorý nahlásili spolupracujúce spoločnosti v Malajzii. Tvrdenie žiadateľa sa preto muselo zamietnuť.Čínska ľudová republika22.  Spolupráca výrobcov/vývozcov v ČĽR dosahovala nízku úroveň, pričom len traja vývozcovia/výrobcovia predložili vyplnený dotazník. Okrem toho žiadna z týchto spoločností nevyvážala príslušný výrobok do Únie a iba vo veľmi malých množstvách do Malajzie. Vývoz spolupracujúcich spoločností predstavoval 41 % celkového čínskeho vývozu do Kórejskej republiky. Preto, a na základe informácií predložených spolupracujúcimi stranami, nebolo možné jednoznačne určiť objem vývozu oceľových lán z ČĽR.23.  Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa k zisteniam v súvislosti s dovozom oceľových lán do Únie a vývozom oceľových lán z ČĽR do Kórejskej republiky a Malajzie muselo v súlade s článkom 18 základného nariadenia čiastočne dospieť na základe dostupných skutočností. Na určenie celkových objemov dovozu z ČĽR do Únie sa použili údaje databázy COMEXT. Na určenie celkového dovozu do Kórejskej republiky a Malajzie z ČĽR sa použili čínske, kórejské a malajzijské národné štatistiky. Údaje boli podrobené krížovej kontrole medzi rôznymi štatistickými zdrojmi a potvrdené ďalšími štatistickými databázami, ako Global Trade Atlas, databáza čínskeho vývozu a údajmi poskytnutými colnými orgánmi Kórejskej republiky a Malajzie.24.  Objem dovozu zaznamenaný v kórejských, malajzijských a čínskych štatistikách zahŕňal širšiu skupinu výrobkov ako príslušný výrobok alebo výrobok, ktorý je predmetom prešetrovania. Tieto štatistiky sa preto zodpovedajúcim spôsobom upravili na základe zistení súčasného prešetrovania.25.  Zmena v štruktúre obchodovaniaDovoz oceľových lán do Únie26.  Dovoz oceľových lán z Číny do Únie po uložení opatrení v roku 1999 najprv klesol takmer na nulu. Po postupnom zvyšovaní v období od roku 2003 do roku 2006, pričom dovoz dosiahol vrchol v roku 2006 na úrovni 8 656 ton, sa tento trend v období od roku 2006 do OP obrátil a dovážané množstvá opäť klesli o viac ako 40 %.27.  Na druhej strane celkový dovoz kórejských oceľových lán do Únie v období od roku 1999 do roku 2008 výrazne vzrástol približne z 11 123 ton na 48 214 ton. Ročný nárast v absolútnom vyjadrení bol najvýraznejší v rokoch 2002 a 2003 a v poslednom období v rokoch 2006 a 2007.28.  Na základe informácií v podnete a informácií predložených Misiou Kórejskej republike pri Európskej únii sa dospelo k záveru, že do súčasného prešetrovania bola zahrnutá veľká väčšina, ak nie všetci skutoční výrobcovia výrobku, ktorý je predmetom prešetrovania v Kórei. Dospelo sa preto k záveru, že vývoz nespolupracujúcich kórejských spoločností do Únie, ktorý predstavoval približne 19 % celkového vývozu z hľadiska množstva z Kórejskej republiky, realizujú okrem výrobcov uvedených v odôvodneniach (18) a (47) najmä obchodníci.29.  Tieto spoločnosti v rokoch 2006 and 2007 viditeľne zvýšili vývoz do EÚ. Vývoz bol v týchto rokoch približne o 20 % vyšší ako v roku 2005, ktorý je prvým rokom, za ktorý sú k dispozícii údaje na tejto úrovni. Vývoz nespolupracujúcich spoločností sa od roku 2008 znížil, čo je potrebné vnímať z hľadiska prešetrovania vykonávaného v tomto období kórejskými orgánmi, ako sa uvádza v odôvodnení (52).30.  Pokiaľ ide o Malajziu, z údajov COMEXT, ako aj z celkového vývozu spolupracujúcich spoločností vyplýva, že vývoz z Malajzie do Únie sa v minulosti tiež trvale zvyšoval. Tento nárast bol najvýraznejší a najstabilnejší v období od roku 2005 do OP, v ktorom sa malajzijský vývoz do Únie zdvojnásobil.31.  V tabuľke 1 sú uvedené množstvá dovozu oceľových lán z uvedených krajín do Únie od uloženia opatrení v roku 1999 do OP:Tabuľka 1: Vývoj dovozu oceľových lán do Únie od uloženia opatreníObjemy dovozu v tonách | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 |ČĽR | neuv. sa | 414 | 283 | 394 | 913 | 2 809 |Podiel na celkovom dovoze | – | 1 % | 1 % | 1 % | 2 % | 5 % |Kórejská republika | 11 122 | 12 486 | 13 280 | 16 223 | 22 302 | 31 862 |Podiel na celkovom dovoze | – | 29 % | 32 % | 37 % | 47 % | 52 % |Malajzia | 2 989 | 2 366 | 4 171 | 3 371 | 4 836 | 4 426 |Podiel na celkovom dovoze | – | 5 % | 10 % | 8 % | 10 % | 7 % |Objemy dovozu v tonách | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | OP |ČĽR | 4 945 | 8 656 | 6 219 | 6 795 | 4 987 |Podiel na celkovom dovoze | 7 % | 11 % | 7 % | 7 % | 6 % |Kórejská republika | 34 536 | 39 128 | 45 783 | 48 213 | 43 185 |Podiel na celkovom dovoze | 50 % | 50 % | 55 % | 53 % | 50 % |Kórejské nespolupracujúce spoločnosti | 11 577 | 14 042 | 14 160 | 10 287 | 8 391 |Index | 100 | 121 | 122 | 89 | 72 |Malajzia | 5 123 | 7 449 | 8 142 | 9 685 | 10 116 |Podiel na celkovom dovoze | 7% | 10% | 10% | 11% | 12% |Malajzijské spolupracujúce spoločnosti (index 2006=100) | - | 100 | 102 | 148 | 144 |Zdroj: COMEXT, kórejská štatistika (KITA).32.  Pri pohľade na štruktúru uvedených troch obchodných tokov si možno všimnúť, že najmä od roku 2005 kórejskí vývozcovia a čiastočne malajzijskí vývozcovia výrazne predstihli v predaji na trhu Únie čínskych vývozcov z hľadiska objemu a v určitej miere ich nahradili.33.  V dôsledku celosvetového spomalenia hospodárskeho rastu, ktoré sa časovo zhoduje s OP, sa objemy obchodu s oceľovými lanami medzi všetkými príslušnými krajinami znížili, alebo nárast sa spomalil. Zníženie však bolo najvýraznejšie v prípade dovozu z ČĽR do Únie (– 27 %).Čínsky vývoz do Kórejskej republiky a Malajzie34.  Prudký nárast vývozu oceľových lán a káblov (všetkých priemerov) možno v tom istom období pozorovať z Číny do Kórejskej republiky: z relatívne nevýznamného množstva v roku 1999 (2 519 ton) sa zvýšil na 78 822 ton v roku 2008. Nárast bol najvýznamnejší v období od roku 2005 do roku 2008, v ktorom sa dovoz zvýšil štvornásobne. V posledných rokoch bola Čína najväčším vývozcom oceľových lán do Kórey, pričom v roku 2008 predstavovala 89 % celkového dovozu oceľových lán. Odhadovaný dovoz len samotného príslušného výrobku (výrobky s priemerom nad 3 mm) v roku 2008 predstavoval 58 885 ton.35.  Pri hodnotení len dovozu nespolupracujúcich kórejských spoločností možno pozorovať ten istý prudký nárast, t. j. dovoz realizovaný týmito spoločnosťami z Číny sa do rokov 2007 a 2008 zvýšil štvornásobne. Hoci dovoz následne začal klesať, zostal vysoko nad úrovňou dovozu v roku 2005 a stále predstavoval veľmi významné sumy.Tabuľka 2: Dovoz čínskych výrobkov do Kórejskej republiky v období od roku 1999 do OPKórejská republika | 152 657 | 159 584 | 160 113 | 142 413 |Index | 100 | 105 | 105 | 93 |Malajzia (indexované) | 100 | 164 | 171 | 157 |37.  Zdroj: Overené informácie predložené spolupracujúcimi výrobcami.38.  Záver o zmene v štruktúre obchodu39.  Celkový pokles čínskeho vývozu do Únie od roku 2006 a súbežný nárast vývozu z Kórejskej republiky a Malajzie a vývozu z ČĽR do Kórejskej republiky po uložení pôvodných opatrení, a najmä do roku 2008, predstavovali zmenu v štruktúre obchodu medzi uvedenými krajinami na jednej strane a Úniou na druhej strane. V prípade Kórejskej republiky je možné dospieť k tomuto záveru jednak celkovo, a za obdobie od roku 2005 do roku 2007 aj osobitne za nespolupracujúce spoločnosti.40.  Boli doručené pripomienky, v ktorých sa tvrdilo, že nárast vývozu kórejských oceľových lán do Únie bol v priebehu rokov stabilný, bez náhleho zvýšenia, pričom takýto nárast bol údajne nutnou podmienkou stanovenia zmeny v štruktúre obchodu. Okrem toho sa v nich tvrdilo, že nárast by sa mal považovať skôr za prirodzený vývoj kórejského odvetvia oceľových lán.41.  Po prvé, zmena v štruktúre obchodu sa podľa článku 13 základného nariadenia nevymedzuje výhradne ako náhly nárast dovozu krajiny, ktorá je predmetom prešetrovania. Po druhé, z prešetrovania vyplynulo, že kým kórejský vývoz do Únie sa v rokoch 2006 a 2007 podstatne zvýšil, produkcia kórejských výrobcov bola v tých rokoch stabilná. Preto nebolo možné dospieť k záveru, že vývoj objemu kórejského vývozu bol spôsobený výhradne prirodzeným vývojom kórejského odvetvia oceľových lán. Na záver, z väčšinou opačných trendov medzi obchodnými tokmi z Číny do Únie a obchodnými tokmi z Číny do Kórey a z Kórey do Únie od roku 2006 jasne vyplynula zmena v štruktúre obchodu medzi Úniou a tretími krajinami. Tieto argumenty sa preto museli zamietnuť.42.  Charakter obchádzania43.  V článku 13 ods. 1 sa vyžaduje, aby zmena v štruktúre obchodu vychádzala z praxe, procesu alebo činnosti, pre ktorú neexistuje dostatočný dôvod alebo iné hospodárske odôvodnenie okrem uloženia cla. Uvedená prax, proces alebo činnosť zahŕňajú, okrem iného, zasielanie výrobku podliehajúceho opatreniam cez tretie krajiny a montáž dielov prostredníctvom montážnej činnosti v Únii alebo v tretej krajine. Na tento účel bola existencia montážnej činnosti určená v súlade s článkom 13 ods. 2 základného nariadenia.Kórejská republikaPrekládky44.  Z celkovej analýzy konečných destinácií oceľových lán a káblov vyrábaných alebo dovážaných do Kórey alebo z Kórey spolupracujúcimi a nespolupracujúcimi spoločnosťami – vrátane dovozu do krajín a z krajín iných ako ČĽR a Únia – vyplynulo, že určité množstvo vývozu z Kórey do Únie predstavoval dovoz výrobkov čínskeho pôvodu do Kórey, keďže tento dovoz nepochádzal z iných tretích krajín alebo od domácich výrobcov v Kórei.45.  Okrem toho z porovnania celkového kórejského vývozu oceľových lán uvedeného v kórejských štatistikách a z overených informácií spolupracujúcich vyvážajúcich výrobcov týkajúcich sa ich výroby vyplynulo, že výroba kórejských výrobcov určená na vývoz (118 856 ton) bola počas OP značne nižšia ako celkový vývoz z Kórey (156 440 ton). Vzhľadom na vysokú spoluprácu kórejských spoločností v tomto prešetrovaní nie je tento rozdiel možné zdôvodniť výrobcami, ktorí by nespolupracovali pri prešetrovaní.46.  Na základe prešetrovania sa tiež ukázalo, že niektorí dovozcovia v Únii si zaisťovali zdroje oceľových lán čínskeho pôvodu od kórejských vývozcov, ktorí nespolupracovali počas tohto prešetrovania. Tieto informácie boli podrobené krížovej kontrole s kórejskými obchodnými databázami, z ktorej vyplynulo, že prinajmenšom časť oceľových lán vyvážaných týmito nespolupracujúcimi spoločnosťami bola skutočne obstarávaná z Číny.47.  Pokiaľ ide o spolupracujúce spoločnosti, bolo možné stanoviť, že počas OP žiadna z nich neprekladala príslušný výrobok cez Kórejskú republiku. Časť z nich dovážala oceľové laná z ČĽR, ale zistilo sa, že tie sa predávali výhradne na domácich a iných vývozných trhoch.48.  V prípade jednej spoločnosti sa zistilo, že vo vyplnenom dotazníku uviedla nepravdivé informácie. Okrem toho počas overovacej návštevy čiastočne odmietla prístup k informáciám. Preto sa zistenia v súvislosti s touto spoločnosťou zakladali na dostupných skutočnostiach v súlade s článkom 18 ods. 1 základného nariadenia. V súlade s článkom 18 ods. 4 bola spoločnosť informovaná o zámere nezohľadňovať ňou predložené informácie a bola jej udelená lehota na predloženie ďalších vysvetlení.49.  Po poskytnutí tejto informácie spoločnosť uznala, že v minulosti obišla opatrenia tým, že sfalšovala pôvod výrobkov zakúpených v ČLR. Na druhej strane spoločnosť tvrdila, že predložila dostatok informácií týkajúcich sa výroby, predaja a nákupu počas OP, ktoré boli overené na mieste. Tvrdila ďalej, že by mali byť dostatočné na stanovenie to, že počas OP neobchádzala platné opatrenia.50.  Keďže však spoločnosť priznala, že bola zapojená do praktík obchádzania a okrem toho sa pokúšala nepriaznivo ovplyvniť výsledky prešetrovania, považuje sa za vhodné vôbec nevziať do úvahy informácie, ktoré spoločnosť predložila, a spoločnosť neoslobodiť od rozšírených opatrení, ako je uvedené v odôvodnení 77.51.  Ako sa uvádza v odôvodnení (18), jedna spoločnosť oznámila Komisii, že sa dostala do úpadku, a odstúpila od spolupráce. Ako sa už uviedlo, zistenia v súvislosti s touto spoločnosťou sa museli vypracovať na základe dostupných skutočností v zmysle článku 18 ods. 1 základného nariadenia.52.  Na základe týchto skutočností sa dospelo k záveru, že hoci sa nezistilo zapojenie žiadneho zo spolupracujúcich kórejských výrobcov, počas OP a predchádzajúcich rokov sa uskutočňovali prekládky. To sa potvrdilo aj zisteniami v súvislosti so zmenou v štruktúre obchodu uvedenou v odôvodnení (39).53.  Je potrebné upozorniť na skutočnosť, že OLAF začal v roku 2007 prešetrovanie prekládok toho istého výrobku cez Kóreu. Je známe, že kórejské orgány v tom istom čase uskutočnili prešetrovanie údajných praktík obchádzania a dospeli k záveru, že viaceré spoločnosti, najmä obchodníci, sa dopustili podvodu falšovaním pôvodu oceľových lán dovezených z ČĽR do Kórey, keď výrobok opätovne vyvážali.54.  Existencia prekládok výrobkov čínskeho pôvodu cez Kórejskú republiku sa preto potvrdila.Montážna činnosť55.  Za každú spolupracujúcu spoločnosť sa analyzovali zdroje surovín a výrobné náklady s cieľom stanoviť, či sa montážnou činnosťou v Kórejskej republike obchádzajú opatrenia v súlade s kritériami podľa článku 13 ods. 2. Surovina čínskeho pôvodu (valcovaný drôt alebo polotovar) v žiadnom prípade nepredstavovala 60 % alebo viac z celkovej hodnoty častí konečného výrobku. Bolo preto potrebné preskúmať, či sa dosiahla hranica 25 % pridanej hodnoty.MalajziaPrekládky56.  Prešetrovaním sa zistilo, že počas OP žiadny zo spolupracujúcich výrobcov v Malajzii nedovážal príslušný výrobok z Číny.57.  Na základe podielu vývozu do Únie realizovaného spolupracujúcimi spoločnosťami na celkovom vývoze z Malajzie do Únie podľa databázy COMEXT možno dospieť k záveru, že nárast dovozu z Malajzie uvedený v štatistikách možno v plnom rozsahu zdôvodniť nárastom vývozu realizovaného spolupracujúcimi spoločnosťami. Tento záver je posilnený nárastom celkového objemu výroby skutočných malajzijských výrobcov počas toho istého obdobia, ako sa uvádza v odôvodnení (38).58.  Žiadateľ spochybnil toto zistenie, bez toho, aby uviedol ďalšie zdôvodnenie alebo dôkaz. Toto tvrdenie sa preto muselo zamietnuť.Montážna činnosť59.  Za každú spolupracujúcu spoločnosť sa analyzovali zdroje surovín a výrobné náklady s cieľom stanoviť, či sa montážnou činnosťou v Malajzii obchádzajú opatrenia v súlade s kritériami podľa článku 13 ods. 2. Surovina čínskeho pôvodu (valcovaný drôt alebo polotovar) v žiadnom prípade nepredstavovala 60 % alebo viac z celkovej hodnoty častí konečného výrobku. Bolo preto potrebné preskúmať, či sa dosiahla hranica 25 % pridanej hodnoty.60.  Mohlo sa preto dospieť k záveru, že zistená zmena v štruktúre obchodu medzi ČĽR, Malajziou a Úniou nevyplýva z praktík obchádzania v Malajzii. Prešetrovanie týkajúce sa dovozu oceľových lán zasielaných z Malajzie by sa preto malo ukončiť.61.  Nedostatočný dôvod alebo hospodárske odôvodnenie iné ako uloženie antidumpingového cla (Kórejská republika)62.  Prešetrovaním sa nezistil žiadny iný dostatočný dôvod alebo hospodárske odôvodnenie na prekládky ako obchádzanie platného antidumpingového cla na oceľové laná s pôvodom v Číne.63.  Oslabenie nápravných účinkov antidumpingového cla (nespolupracujúce kórejské spoločnosti)64.  S cieľom posúdiť, či dovážané výrobky oslabili z hľadiska množstva a ceny nápravné účinky platných opatrení vzťahujúcich sa na dovoz oceľových lán z Číny, sa použili údaje databázy COMEXT ako najlepšie dostupné údaje týkajúce sa množstiev a cien vývozu realizovaného nespolupracujúcimi spoločnosťami. Ceny, ktoré sa takto určili, sa porovnali s úrovňou odstránenia ujmy stanovenou pre výrobcov Únie v preskúmaní pred uplynutím platnosti.65.  Nárast dovozu z Kórey sa z hľadiska množstiev, pri zohľadnení veľkosti trhu určenej v preskúmaní pred uplynutím platnosti (odôvodnenie 99 nariadenie ES č. 1858/2005) považoval za významný. Zo spotreby v Únii odhadnutej v súčasnom prešetrovaní sa zistili podobné údaje o významnosti tohto dovozu. Z porovnania úrovne odstránenia ujmy stanovenej počas preskúmania pred uplynutím platnosti s váženou priemernou vývoznou cenou vyplynul závažný predaj pod cenu. Preto sa dospelo k záveru, že opatrenia sú oslabené z hľadiska množstva a ceny.66.  Dôkazy o existencii dumpingu (nespolupracujúce kórejské spoločnosti)67.  V súlade s článkom 13 ods. 1 a ods. 2 základného nariadenia sa preskúmalo, či existovali dôkazy o existencii dumpingu vo vzťahu k predtým stanovenej normálnej hodnote na podobné alebo obdobné výrobky.68.  V preskúmaní pred uplynutím platnosti bola normálna hodnota stanovená na základe cien v Turecku, ktoré bolo v uvedenom prešetrovaní určené ako vhodná analogická krajina s trhovým hospodárstvom pre ČĽR. V súčasnom prešetrovaní sa zistilo, že cena valcovaného drôtu, hlavného vstupu používaného pri výrobe oceľových lán, sa podstatne zvýšila od preskúmania pred uplynutím platnosti. Preto a so zreteľom na to, že počas OP sa vývoj cien surovín premietol vo vývoznej cene, považovalo sa za vhodné aktualizovať predtým stanovenú normálnu hodnotu na základe vývoja cien surovín.69.  Zistilo sa, že značná časť kórejského vývozu predstavuje skutočnú kórejskú produkciu. Z tohto dôvodu sa na určenie vývozných cien z Kórejskej republiky, ktoré sú ovplyvnené obchádzaním, posudzoval len vývoz nespolupracujúcich výrobcov/vývozcov, ktorý vychádzal z najlepších dostupných faktov, t. j. z priemernej vývoznej ceny oceľových lán počas OP zaznamenanej v databáze COMEXT.70.  Na účely objektívneho porovnania normálnej hodnoty s vývoznou cenou sa vo forme úprav primerane zohľadnili rozdiely ovplyvňujúce ceny a cenovú porovnateľnosť v súlade s článkom 2 ods. 10 základného nariadenia. Na základe priemerných nákladov spolupracujúcich kórejských výrobcov/vývozcov počas OP sa preto zohľadnili rozdiely v nepriamych daniach a v dopravných a poistných nákladoch.71.  V súlade s článkom 2 ods. 11 a ods. 12 základného nariadenia sa dumping, vyjadrený v percentách ceny CIF na hranici Únie pred zaplatením cla, vypočítal porovnaním váženej priemernej normálnej hodnoty stanovenej v preskúmaní pred uplynutím platnosti s váženými priemernými vývoznými cenami počas obdobia tohto prešetrovania.72.  Z porovnania váženej priemernej normálnej hodnoty s takto určenými váženými priemernými vývoznými cenami vyplynul dumping.73.  OPATRENIA74.  Na základe uvedeného sa dospelo k záveru, že konečné antidumpingové clo uložené na dovoz oceľových lán s pôvodom v Číne sa obchádzalo prekládkou cez Kórejskú republiku podľa článku 13 ods. 1 základného nariadenia.75.  V súlade s článkom 13 ods. 1 prvou vetou základného nariadenia by sa mali platné opatrenia na dovoz príslušného výrobku s pôvodom v ČĽR rozšíriť na dovoz rovnakého výrobku zasielaného z Kórejskej republiky bez ohľadu na to, či má, alebo nemá deklarovaný pôvod v Kórejskej republike.76.  Opatrenia, ktoré sa majú rozšíriť, by mali byť tie, ktoré sú stanovené v článku 1 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1858/2005, ktoré predstavujú konečné antidumpingové clo vo výške 60,4 %, uplatniteľné na čistú franko cenu na hranici Únie pred preclením.77.  V súlade s článkom 13 ods. 3 a článkom 14 ods. 5 základného nariadenia, podľa ktorých sa všetky rozšírené opatrenia majú uplatňovať na výrobky, ktoré boli pri dovoze do Únie zaregistrované v súlade s nariadením o začatí prešetrovania, by sa z registrovaného dovozu oceľových lán zasielaných z Kórey malo vyberať clo.78.  UKONČENIE PREŠETROVANIA PROTI MALAJZII79.  Z hľadiska zistení týkajúcich sa Malajzie by sa prešetrovanie týkajúce sa možného obchádzania antidumpingových opatrení dovozom oceľových lán zasielaných z Malajzie malo ukončiť a registrácia dovozu oceľových lán zasielaných z Malajzie, zavedená nariadením o začatí konania, by sa mala zastaviť.80.  Žiadateľ spochybnil návrh na zastavenie prešetrovania proti Malajzii. Vzhľadom na to, že všetky svoje argumenty už predložil, nebol dôvod tento návrh znovu posudzovať.81.  ŽIADOSTI O OSLOBODENIE82.  Štrnásť spoločností v Kórejskej republike, ktoré predložili vyplnený dotazník, požiadalo v súlade s článkom 13 ods. 4 základného nariadenia o oslobodenie od možných rozšírených opatrení.83.  Ako sa vysvetlilo v odôvodnení (18), jedna z týchto spoločností následne ukončila spoluprácu. Jej žiadosť o oslobodenie v súlade s článkom 13 ods. 4 sa preto musela zamietnuť.84.  Druhá spoločnosť uvedená v odôvodnení (47) predložila nepravdivé informácie a odmietla požadovaný prístup k informáciám. Jej žiadosť o oslobodenie sa preto v súlade s článkom 13 ods. 4 nemohlo schváliť.85.  Tretia spoločnosť v Kórejskej republike nevyvážala výrobok počas OP ani po ňom a nedali sa vyvodiť žiadne závery týkajúce sa charakteru jej činnosti. Preto nebolo možné tejto spoločnosti udeliť výnimku. Ak by sa však po rozšírení platných antidumpingových opatrení ukázalo, že sú splnené podmienky uvedené v článku 11 ods. 4 a v článku 13 ods. 4 základného nariadenia, situácia tejto spoločnosti sa môže prehodnotiť na základe žiadosti.86.  Spoločnosť s tým nesúhlasila a znovu podala žiadosť o oslobodenie. Nepredložila však nové informácie a dôkazy, ktoré mohli zmeniť uvedené rozhodnutie. Preto jej žiadosť nemohla byť prijatá.87.  Obchádzanie opatrení sa nezistilo v prípade žiadnej ďalšej spolupracujúcej spoločnosti v Kórejskej republike. Okrem toho žiadna zo spoločností žiadajúcich o oslobodenie nie je zapojená v praktikách obchádzania. Konkrétne upozorňujeme, že štyria z príslušných výrobcov sú prepojení so spoločnosťami ČĽR, na ktoré sa vzťahujú pôvodné opatrenia. Neexistujú však dôkazy, že by takýto vzťah bol zistený alebo využitý na obchádzanie opatrení zavedených na dovoz s pôvodom v Číne. Výnimka by sa preto mala udeliť všetkým ostatným spolupracujúcim spoločnostiam, ktoré nie sú uvedené v odôvodneniach (76) až (78).88.  Dospelo sa k záveru, že v tomto prípade sú na zabezpečenie správneho uplatňovania týchto výnimiek potrebné osobitné opatrenia. Medzi tieto osobitné opatrenia patrí požiadavka predložiť platnú obchodnú faktúru colným orgánom členských štátov, ktorá musí zodpovedať požiadavkám stanoveným v prílohe k tomuto nariadeniu. Na dovoz, ku ktorému nie je pripojená takáto faktúra, sa vzťahuje rozšírené antidumpingové clo uplatniteľné na všetky spoločnosti v Kórejskej republike, ktoré nie sú oslobodené.89.  Iní príslušní vývozcovia, ktorí neboli kontaktovaní Komisiou v rámci tohto konania a ktorí majú záujem podať žiadosť o oslobodenie od rozšíreného antidumpingového cla podľa článku 13 ods. 4 základného nariadenia, budú musieť vyplniť dotazník, aby Komisia mohla určiť, či je oslobodenie oprávnené. Komisia zvyčajne vykoná aj overovaciu návštevu priamo na mieste. Žiadosť by sa mala doručiť Komisii spolu so všetkými relevantnými informáciami.90.  Tam, kde je oslobodenie oprávnené, navrhne Komisia po porade s poradným výborom primeranú zmenu a doplnenie tohto nariadenia. Každá udelená výnimka sa bude následne monitorovať, aby sa zabezpečil súlad s podmienkami, ktoré sú v ňom stanovené.91.  POSKYTOVANIE INFORMÁCIÍ92.  Všetky zainteresované strany boli informované o základných skutočnostiach a úvahách vedúcich k uvedeným záverom a boli vyzvané vyjadriť pripomienky. Ústne a písomné pripomienky predložené stranami sa posúdili. Žiadny z predložených argumentov neviedol k zmene konečných zistení,PRIJALA TOTO NARIADENIE:Článok 11. Konečné antidumpingové clo uložené nariadením (ES) č. 1858/2005 na dovoz oceľových lán a káblov vrátane uzavretých lán, s výnimkou lán a káblov z nehrdzavejúcej ocele, s maximálnym rozmerom prierezu presahujúcim 3 mm s pôvodom v Čínskej ľudovej republike sa týmto rozširuje na dovoz oceľových lán a káblov vrátane uzavretých lán, s výnimkou lán a káblov z nehrdzavejúcej ocele, s maximálnym rozmerom prierezu presahujúcim 3 mm zasielaných z Kórejskej republiky, bez ohľadu na to, či majú alebo nemajú deklarovaný pôvod v Kórejskej republike, ktoré sa v súčasnosti zaraďujú pod kódy KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98 (kódy TARIC 7312 10 81 13, 7312 10 83 13, 7312 10 85 13, 7312 10 89 13 a 7312 10 98 13), s výnimkou tých, ktoré vyrábajú tieto spoločnosti:Krajina | Spoločnosť | Doplnkový kód TARIC |Kórejská republika | Bosung Wire Rope Co, Ltd., 972-5, Songhyun-Ri, Jinrae-Myeun, Kimhae-Si, Gyeungsangnam-Do | A969 |Chung Woo Rope Co., Ltd. 1682-4, Songjung-Dong, Gangseo-Gu, Busan | A969 |CS Co., Ltd, 287-6 Soju-Dong Yangsan-City, Kyoungnam | A969 |Cosmo Wire Ltd., 447-1, Koyeon-Ri, Woong Chon-Myon Ulju-Kun, Ulsan | A969 |Dae Heung Industrial Co., Ltd., 185 Pyunglim - Ri, Daesan-Myun, Haman – Gun, Gyungnam | A969 |DSR Wire Corp., 291, Seonpyong-Ri, Seo-Myon, Suncheon-City, Jeonnam | A969 |Kiswire Ltd., 20t h Fl. Jangkyo Bldg., 1, Jangkyo-Dong, Chung-Ku, Seoul | A969 |Manho Rope & Wire Ltd., Dongho Bldg, 85-2, 4 Street Joongang-Dong, Jong-gu, Busan | A969 |Shin Han Rope CO.,LTD, 715-8, Gojan-dong, Namdong-gu, Incheon | A969 |Ssang Yong Cable Mfg. Co., Ltd, 1559-4 Song-Jeong Dong, Gang-Seo Gu, Busan | A969 |Young Heung Iron & Steel Co., Ltd, 71-1 Sin-Chon Dong, Changwon City, Gyungnam | A969 |2. Uplatnenie výnimky udelenej spoločnostiam výslovne uvedeným v odseku 1 alebo schváleným Komisiou v súlade s článkom 3 ods. 2 je podmienené predložením platnej obchodnej faktúry colným orgánom členských štátov, ktorá spĺňa požiadavky stanovené v prílohe. Ak sa nepredloží takáto faktúra, uplatňuje sa antidumpingové clo uložené v odseku 1.3. Clo rozšírené odsekom 1 tohto článku sa vyberá za dovoz zasielaný z Kórejskej republiky, bez ohľadu na to, či má alebo nemá deklarovaný pôvod v Kórejskej republike, registrovaný v súlade s článkom 2 nariadenia (ES) č. 734/2009 a s článkom 13 ods. 3 a článkom 14 ods. 5 nariadenia (ES) č. 1225/2009, s výnimkou dovozu výrobkov, ktoré vyrábajú spoločnosti uvedené v odseku 1.4. Uplatňujú sa platné ustanovenia týkajúce sa cla.Článok 2Prešetrovanie začaté nariadením (ES) č. 734/2009, týkajúcim sa možného obchádzania antidumpingových opatrení uložených nariadením (ES) č. 1858/2005 na dovoz oceľových lán a káblov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike dovozom oceľových lán a káblov zasielaných z Malajzie bez ohľadu na to, či majú, alebo nemajú deklarovaný pôvod v Malajzii, a na základe ktorého podliehal takýto dovoz registrácii, sa týmto ukončuje.Článok 31. Žiadosti o oslobodenie od cla rozšíreného článkom 1 sa podávajú písomne v jednom z úradných jazykov Európskej únie a musia byť podpísané osobou oprávnenou zastupovať subjekt žiadajúci o oslobodenie. Žiadosť musí byť zaslaná na túto adresu:European CommissionDirectorate-General for TradeDirectorate HOffice: N-105 04/92B – 1049 BrusselsBELGIUMFax +32 229565052. Komisia môže podľa článku 13 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1225/2009, po porade s poradným výborom, povoliť formou rozhodnutia oslobodenie dovozu pre spoločnosti, ktoré neobchádzajú antidumpingové opatrenia uložené nariadením (ES) č. 1858/2005, od cla rozšíreného článkom 1.Článok 4Colným orgánom sa týmto nariaďuje, aby ukončili registráciu dovozu, zavedenú v súlade s článkom 2 nariadenia (ES) č. 734/2009.Článok 5Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.V BruseliZa RadupredsedaPrílohaPlatná obchodná fakt úra uvedená v článku 1 ods. 2 musí obsahovať vyhlásenie podpísané zástupcom subjektu, ktorý obchodnú faktúru vystavuje, v tomto znení:93.  Meno a funkcia zástupcu subjektu, ktorý obchodnú faktúru vystavuje.94.  Toto vyhlásenie: „Ja, podpísaný(-á), potvrdzujem, že (objem) [príslušný výrobok] predávaného na vývoz do Európskej únie, na ktorý sa vzťahuje táto faktúra, bol vyrobený (názov a adresa spoločnosti) (doplnkový kód TARIC) v (príslušná krajina). Vyhlasujem, že informácie uvedené v tejto faktúre sú úplné a správne.“95.  Dátum a podpis.[1] Ú. v. EÚ L 343, 22.12.2009, s. 51.[2] Ú. v. ES L 217, 17.8.1999, s. 1.[3] Ú. v. EÚ L 328, 30.10.2004, s. 1.[4] Ú. v. EÚ L 120, 24.4.2004, s. 1.[5] Ú. v. EÚ L 299, 16.11.2005, s. 1.[6] Ú. v. EÚ L 208, 12.8.2009, s. 7.


|

52010PC0344

 Návrh nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ), ktorým sa stanovujú prechodné opatrenia týkajúce sa bilaterálnych investičných dohôd medzi členskými štátmi a tretími krajinami  /* KOM/2010/0344 v konečnom znení - COD 2010/0197 */

	[pic] | EURÓPSKA KOMISIA |Brusel, 7.7.2010KOM(2010)344 v konečnom znení2010/0197 (COD)NávrhNARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ),ktorým sa stanovujú prechodné opatrenia týkajúce sa bilaterálnych investičných dohôd medzi členskými štátmi a tretími krajinamiDÔVODOVÁ SPRÁVA1. KONTEXT NÁVRHUZmluvou o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) sa stanovuje výlučná právomoc Európskej únie v oblasti priamych zahraničných investícií ako súčasti spoločnej obchodnej politiky [článok 207 ods. 1 a článok 3 ods. 1 písm. e)]. V súlade s článkom 2 ods. 1 ZFEÚ môže v oblasti, v ktorej bola výlučná právomoc prenesená na Úniu, vykonávať legislatívnu činnosť a prijímať právne záväzné akty len Únia.Pred nadobudnutím platnosti ZFEÚ uzavreli členské štáty s tretími krajinami viac ako 1000 bilaterálnych dohôd týkajúcich sa investícií, ktoré sa sčasti alebo v plnom rozsahu vzťahujú na priame zahraničné investície. Takéto dohody zahŕňajú bilaterálne investičné zmluvy, ktoré inter alia poskytujú záruky týkajúce sa podmienok investovania v členských štátoch a v tretích krajinách vo forme špecifických záväzkov záväzných podľa medzinárodného práva.Aj keď dohody naďalej zaväzujú členské štáty v rámci medzinárodného práva verejného, vzhľadom na nadobudnutie platnosti ZFEÚ by sa otázka existencie dohôd členských štátov týkajúcich sa investícií a záväzkov v nich prijatých mala riešiť z hľadiska výlučnej právomoci EÚ v oblasti priamych zahraničných investícií.Keďže ZFEÚ neobsahuje výslovný prechodný režim objasňujúci štatút dohôd členských štátov, nariadením Rady a Parlamentu, ktorého návrh sa predkladá, sa povolí pokračovanie existencie všetkých investičných dohôd medzi členskými štátmi a tretími krajinami, ktoré sú v súčasnosti v platnosti. Návrhom sa takto poskytuje výslovná záruka právnej istoty, pokiaľ ide o podmienky, v ktorých investori pôsobia.Tento prístup odrážajúci evolučné zaobchádzanie s nadobudnutím platnosti ZFEÚ, podobne ako pri zavedení spoločnej obchodnej politiky v šesťdesiatych rokoch minulého storočia[1], umožňuje postupné formulovanie a vypracovanie investičnej politiky EÚ, ktorej cieľom je prospievať všetkým investorom a investíciám rovnako.S uznaním skutočnosti, že členské štáty môžu čeliť požiadavke alebo považovať za potrebné zmeniť a doplniť alebo upraviť investičné dohody, najmä aby ich uviedli do súladu s povinnosťami vyplývajúcimi zo zmluvy, stanovujú sa v tomto návrhu aj podmienky a rámec na splnomocnenie členských štátov začať rokovania s treťou krajinou s cieľom upraviť existujúcu bilaterálnu dohodu týkajúcu sa investícií. Týmto rámcom sa členským štátom takisto poskytuje možnosť, aby s tretími krajinami za určitých podmienok stanovených v tomto návrhu prerokovali a uzavreli novú bilaterálnu dohodu týkajúcu sa investícií. Keďže Únia má výlučnú právomoc v oblasti priamych zahraničných investícií a investičná politika EÚ sa bude postupne rozvíjať, postup stanovený týmto návrhom sa musí považovať za výnimočné prechodné opatrenie.Toto nariadenie sa zaoberá iba prechodnými aspektmi riadenia novej právomoci EÚ v oblasti investícií. Cieľmi, kritériami a kontextom novej investičnej politiky EÚ, ktorá sa má rozvíjať na základe nedávno získanej výlučnej právomoci v oblasti priamych zahraničných investícií, sa nezaoberá toto nariadenie, ale osobitné oznámenie Komisie Európskemu parlamentu a Rade prijímané súbežne s týmto návrhom nariadenia.2. MOŽNOSTI POLITIKY A KONZULTÁCIE SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMIPo zohľadnení osobitnej povahy predmetu úpravy Komisia vyhodnotila celý rad možností na dosiahnutie uvedeného cieľa, aj keď bez vykonania formálneho posúdenia vplyvu. Dňa 25. januára 2010 sa v Bruseli uskutočnilo stretnutie s odborníkmi z členských štátov, aby sa prediskutoval štatút bilaterálnych dohôd týkajúcich sa investícií uzavretých medzi členskými štátmi a tretími krajinami.Predmetom diskusií môže byť miera nezlučiteľnosti investičných dohôd členských štátov s právom EÚ. Komisia zastáva názor, že sa treba vyhnúť akejkoľvek právnej neistote v súvislosti so štatútom a s platnosťou týchto dohôd, ktorá by mohla poškodzovať činnosti týkajúce sa investícií a investorov EÚ v zahraničí alebo investície a investorov zo zahraničia v členských štátoch. Takáto neistota je totiž v rozpore s najdôležitejším princípom ochrany investícií, t. j. poskytnúť právnu istotu, pokiaľ ide o počínanie hostiteľských krajín. Vzhľadom na situáciu, ktorá nastala od nadobudnutia platnosti ZFEÚ, by sa rýchle a rozhodné konanie malo uprednostniť pred nekonaním alebo oneskorenou reakciou.Tzv. nástrojmi soft-law, akými sú napríklad deklarácia alebo vyhlásenie útvarov Komisie alebo kolégia o štatúte a platnosti bilaterálnych investičných dohôd, by sa nevytvorila právna istota, ktorá sa vyžaduje na zaručenie príslušných dohôd. Preto je uprednostňovanou možnosťou právny nástroj.Týmto návrhom sa zachováva súčasný stav a ponúka prechodné riešenie povolením pokračovania existencie bilaterálnych dohôd týkajúcich sa investícií, ktoré členské štáty uzavreli s tretími krajinami. Hlavným dosahom tohto návrhu je prevencia veľmi negatívneho výsledku, t. j. možnej erózie práv a výhod, ktoré majú investori a investície k dispozícii v rámci medzinárodných investičných dohôd. V tejto súvislosti sa dosah v prípade nekonania považuje za oveľa väčší ako dosah v prípade tohto konania, ktorý je neutrálny, keďže sa ním zachováva súčasný stav.Povolením stanoveným v tomto návrhu sa neprejudikujú kontúry budúcej investičnej politiky EÚ, ani sa ním neumožňuje, aby predmetné dohody narušovali výkon právomoci Únie. V tejto súvislosti sa povolenie udelené podľa tohto návrhu môže odňať v súlade s postupmi, ktoré sú v ňom uvedené. Týmto postupom sa zohľadňuje aj povinnosť členských štátov odstrániť všetky nezlučiteľnosti so ZFEÚ, ktoré môžu existovať v ich terajších dohodách, ako zistil Súdny dvor Európskej únie.3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHUCieľom tohto návrhu je povoliť pokračovanie platnosti medzinárodných dohôd týkajúcich sa investícií uzavretých medzi členskými štátmi a tretími krajinami a vytvoriť podmienky a postupový rámec na prerokovanie a uzavretie takýchto dohôd členskými štátmi.V kapitole I sa stanovuje predmet úpravy a rozsah pôsobnosti nariadenia. V článku 1 sa uvádza, že nariadenie sa vzťahuje na dohody medzi členskými štátmi a tretími krajinami, ktoré sa týkajú investícií.V kapitole II sa stanovuje povolenie zachovať platnosť existujúcich bilaterálnych dohôd, ktoré členské štáty uzavreli s tretími krajinami.V článku 2 sa od členských štátov vyžaduje, aby Komisii oznámili všetky dohody, ktoré si želajú zachovať za podmienok stanovených v nariadení. Článok 2 by sa vzťahoval aj na dohody, ktoré boli uzavreté, ale ešte nenadobudli platnosť.V článku 3 sa povoľuje, aby sa po nadobudnutí účinnosti toho nariadenia zachovali v platnosti všetky existujúce dohody medzi členskými štátmi a tretími krajinami týkajúcich sa investícií, ktoré členské štáty oznámili. Toto povolenie sa nedotýka povinností členských štátov vyplývajúcich z práva Únie[2].V článku 4 sa stanovuje každoročné zverejňovanie všetkých oznámených dohôd v úradnom vestníku, aby sa zabezpečilo, že všetky zúčastnené strany sú informované o presnom rozsahu právnej pôsobnosti nariadenia.V článku 5 sa stanovuje preskúmanie dohôd, ktoré boli oznámené. Preskúmaním sa identifikujú kvantitatívne a kvalitatívne aspekty platných dohôd, ako aj možné prekážky implementácii spoločnej obchodnej politiky, ktoré by dohody mohli predstavovať. Komisia najmä posúdi, či dohody alebo ich ustanovenia nie sú v rozpore s právnymi predpismi Únie, či nenarušujú rokovania alebo dohody týkajúce sa investícií medzi Úniou a tretími krajinami alebo či nenarušujú politiky Únie v oblasti investícií, hlavne spoločnej obchodnej politiky. Komisia najneskôr do piatich rokov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia predloží správu o preskúmaní dohôd a prípadne odporučí nepokračovať v uplatňovaní ustanovení kapitoly II alebo zmeniť tieto ustanovenia.V článku 6 sa podrobne uvádza prípadné odňatie povolenia udeleného podľa tejto kapitoly. Odňatie povolenia môže byť potrebné pri jednej alebo viacerých dohodách s danou treťou krajinou, ak sú tieto dohody v rozpore s právnymi predpismi Únie. Povolenie možno okrem toho odňať vtedy, keď sa predmet úpravy dohody čiastočne alebo úplne prekrýva s predmetom úpravy platnej dohody Únie s danou treťou krajinou a v tejto dohode Únie nie je toto konkrétne prekrývanie upravené. Napríklad by mohlo ísť o prípad, keď Únia uzatvorí dohodu o voľnom obchode s treťou krajinou, ktorá obsahuje ustanovenia týkajúce sa investícií, pričom šesť členských štátov má uzatvorené dohody s podobnými ustanoveniami o investíciách. Ak sa v dohode uzatvorenej medzi EÚ a treťou krajinou neustanovuje, že sa ňou týchto šesť dohôd uzatvorených s treťou krajinou nahrádza, uplatnil by sa článok 6. Komisia v oznámení prijatom súčasne s týmto návrhom predstavila svoje názory na medzinárodnú investičnú politiku, ktorú si stanovila, vrátane krajín, s ktorými zamýšľa v úvodnej fáze rokovať o dohodách o investíciách. Napokon možno povolenie jednej alebo viacerých dohôd odňať, ak dohoda podkopáva politiky Únie týkajúce sa investícií, ku ktorým patrí najmä spoločná obchodná politika (napr. ak existencia dohôd oslabuje ochotu tretej krajiny rokovať s Úniou) alebo ak Rada neprijala rozhodnutie, ktorým povoľuje začať rokovania o investíciách do jedného roka odo dňa, ktorým jej Komisia predložila odporúčanie podľa článku 218 ods. 3 zmluvy. V článku 6 sa stanovuje konzultácia medzi Komisiou a príslušným členským štátom (príslušnými členskými štátmi), ktorej predmetom majú dôvody, ktoré by mohli viesť k odňatiu povolenia.V kapitole III sa stanovuje upravovanie existujúcich dohôd a uzatváranie nových dohôd. Inšpiráciou pre navrhovaný postupový rámec je posilňovací mechanizmus stanovený nariadením č. 662/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje postup pre vedenie rokovaní a uzatváranie dohôd medzi členskými štátmi a tretími krajinami o špecifických otázkach, ktoré sa týkajú rozhodného práva pre zmluvné a mimozmluvné záväzky a nariadenie č. 664/2009 zo 7. júla 2009, ktorým sa ustanovuje postup pre vedenie rokovaní a uzatváranie dohôd medzi členskými štátmi a tretími krajinami, ktoré sa týkajú právomoci, uznávania a výkonu rozsudkov a rozhodnutí v manželských veciach, vo veciach rodičovských práv a povinností a vo veciach týkajúcich sa vyživovacej povinnosti, ako aj rozhodného práva vo veciach vyživovacej povinnosti [3] .V článku 7 sa stanovuje všeobecný rámec, v ktorom členské štáty môžu uzatvárať alebo upravovať bilaterálne dohody týkajúce sa investícií.V článku 8 sa vyžaduje, aby členské štáty Komisii oznámili svoj úmysel upraviť existujúcu bilaterálnu dohodu s treťou krajinou alebo uzavrieť novú. Od členských štátov sa vyžaduje, aby poskytli všetky relevantné dokumenty týkajúce sa opätovných rokovaní alebo rokovaní o dohode, ktoré môžu byť sprístupnené ostatným členským štátom a Európskemu parlamentu, pokiaľ sa na ne nevzťahujú požiadavky dôvernosti.V článku 9 sa podrobne uvádzajú podstatné dôvody, na základe ktorých by Komisia nepovolila začať formálne rokovania vedené členskými štátmi, zahŕňajúce najmä dôvod, že iniciatíva členského štátu by mohla poškodiť ciele rokovaní EÚ alebo politiky EÚ. Komisia môže požadovať, aby členský štát dojednal vhodné ustanovenia, ktoré sa napríklad týkajú a) ukončenia dohody v prípade uzatvorenia ďalšej dohody medzi Úniou alebo Úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a tou istou treťou krajinou na strane druhej (pozri napríklad ustanovenie o vypovedaní alebo nahradení ustanovení dohody v článku 5 nariadenia č.662/2009), b) ustanovení o prevode alebo c) preferenčného zaobchádzania v záujme zabezpečenia rovnakého zaobchádzania pre všetkých investorov z EÚ v príslušnej tretej krajine.V článku 10 sa vyžaduje, aby členské štáty naďalej informovali Komisiu o (opätovných) rokovaniach, ktoré boli povolené. Komisia okrem toho na zabezpečenie úplnej transparentnosti a súladu s investičnou politikou Únie môže požiadať, aby sa na rokovaniach o investíciách medzi členským štátom a treťou krajinou zúčastnila ako pozorovateľ.Článok 11 sa zaoberá koncom procesu rokovaní a stanovuje sa v ňom postup spolu s podmienkami, za ktorých sa členským štátom môže udeliť povolenie podpísať a uzavrieť dohodu. V nadväznosti na oznámenie dohody, ktorá sa Komisii má predložiť pred jej podpísaním, Komisia posudzuje, či dohoda nepoškodzuje nadchádzajúce alebo prebiehajúce rokovania EÚ o investíciách alebo nie je v rozpore s povinnosťami vyplývajúcimi z práva EÚ vrátane tých, ktoré sú stanovené v časti 3 kapitoly 4 hlavy V ZFEÚ.V článku 12 sa stanovuje preskúmanie povolení, ktoré by sa udelili podľa kapitoly III tohto nariadenia. Preskúmaním kvantitatívnych a kvalitatívnych aspektov povolených rokovaní a dohôd Komisia posúdi vhodnosť pokračovania v uplatňovaní ustanovení kapitoly III. Správa a akékoľvek prípadné odporúčania nepokračovať v uplatňovaní ustanovení tejto kapitoly alebo zmeniť tieto ustanovenia budú predložené najneskôr päť rokov po nadobudnutí účinnosti nariadenia.V kapitole IV sa stanovujú určité požiadavky týkajúce sa správania členských štátov, pokiaľ ide o dohody, na ktoré sa toto nariadenie vzťahuje.V článku 13 sa od členských štátov vyžaduje, aby poskytli informácie v súvislosti so stretnutiami uskutočnenými podľa predmetných dohôd. Od členských štátov sa okrem toho vyžaduje, aby Komisiu informovali o každej žiadosti na urovnanie sporu vedeného proti nim podľa ich dohôd hneď, ako sa o takejto žiadosti dozvedia, a aby s Komisiou spolupracovali, pokiaľ ide o začatie konania o urovnaní sporu – ktorý by mohli začať viesť proti inej tretej krajine, ktorá je stranou takej dohody – alebo konzultačného mechanizmu v rámci dohody.V článku 14 sa stanovuje, že členské štáty môžu uviesť, či sa má ktorákoľvek z informácií, ktoré poskytujú v súlade s článkami 8 a 11, považovať za dôvernú a či ju možno sprístupniť ostatným členským štátom.Článkom 15 sa zriaďuje nový výbor, ktorý pomáha Komisii pri riadení nariadenia a stanovujú sa v ňom postupy vzťahujúce sa na činnosť tohto výboru. Toto ustanovenie sa môže zrevidovať, aby sa uviedlo do súladu s budúcim nariadením prijatým podľa článku 291 ZFEÚ o kontrole uplatňovania vykonávacích právomocí Komisie[4]. Ak sa predložený návrh prijme pred nadobudnutím účinnosti nariadenia o kontrole uplatňovania vykonávacích právomocí Komisie, Komisia predpokladá jeho automatickú aktualizáciu s cieľom uvádzať odkazy na nariadenie prijaté podľa článku 291 uplatňovaním uvedeného návrhu[5].V článku 16 sa stanovuje, že toto nariadenie nadobudne účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení, čo znamená, že kapitola II sa uplatňuje na dohody platné pred uvedeným dátumom.4. VPLYV NA ROZPOČETNávrh nemá žiaden vplyv na rozpočet EÚ.2010/0197 (COD)NávrhNARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ),ktorým sa stanovujú prechodné opatrenia týkajúce sa bilaterálnych investičných dohôd medzi členskými štátmi a tretími krajinamiEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 2,so zreteľom na návrh Európskej komisie,po predložení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,keďže:(1) Po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy sú priame zahraničné investície zahrnuté do zoznamu záležitostí patriacich do oblasti spoločnej obchodnej politiky. V súlade s článkom 3 ods. 1 písm. e) Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „zmluva“) má Únia výlučnú právomoc, pokiaľ ide o spoločnú obchodnú politiku. V uvedenej oblasti môže preto vykonávať legislatívnu činnosť a prijímať právne záväzné akty len Únia. Členské štáty tak môžu urobiť len vtedy, ak ich na to splnomocní Únia v súlade s článkom 2 ods. 1 zmluvy.(2) V časti 3 kapitoly 4 hlavy IV zmluvy sa popritom stanovujú spoločné pravidlá týkajúce sa pohybu kapitálu medzi členskými štátmi a tretími krajinami, okrem iného pokiaľ ide o pohyby kapitálu zahŕňajúce investície. Na uvedené pravidlá môžu nepriaznivo vplývať medzinárodné dohody uzavreté členskými štátmi, ktoré sa týkajú zahraničných investícií.(3) V čase nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy mali členské štáty Únie značný počet bilaterálnych dohôd s tretími krajinami, ktoré sa týkajú investícií. Zmluva neobsahuje žiadne výslovné prechodné ustanovenia týkajúce sa takýchto dohôd, na ktoré sa teraz vzťahuje výlučná právomoc Únie. Niektoré z týchto dohôd môžu pritom zahŕňať ustanovenia, ktoré nepriaznivo vplývajú na spoločné pravidlá týkajúce sa pohybov kapitálu stanovené v časti 3 kapitoly 4 hlavy IV zmluvy.(4) Aj keď bilaterálne dohody naďalej zaväzujú členské štáty v rámci medzinárodného práva verejného a budú postupne nahrádzané budúcimi dohodami Únie týkajúcimi sa toho istého predmetu úpravy, podmienky na ich pokračujúcu existenciu a ich vzťah k politikám Únie týkajúcim sa investícií, ku ktorým patrí najmä spoločná obchodná politika, si vyžadujú vhodné riadenie. Tým, že Únia bude uplatňovať svoju právomoc, sa uvedený vzťah bude ďalej rozvíjať.(5) V záujme investorov EÚ a ich investícií v tretích krajinách, ako aj členských štátov hosťujúcich zahraničných investorov a investície by sa mala zachovať platnosť bilaterálnych dohôd, ktoré špecifikujú a zaručujú podmienky investovania.(6) Týmto nariadením sa stanovujú podmienky, za ktorých by sa členským štátom malo povoliť zachovanie platnosti alebo nadobudnutie platnosti medzinárodných dohôd týkajúcich sa investícií.(7) Týmto nariadením sa stanovujú podmienky, za ktorých sa členské štáty splnomocňujú zmeniť a doplniť alebo uzavrieť medzinárodné dohody týkajúce sa investícií.(8) Keďže povolenie zachovať, zmeniť a doplniť alebo uzavrieť dohody, na ktoré sa vzťahuje toto nariadenie, sa udeľuje v oblasti výlučnej právomoci Únie, musí sa považovať za výnimočné opatrenie. Povolenie sa nedotýka uplatňovania článku 258 zmluvy, pokiaľ ide o nesplnenia povinností členskými štátmi, ktoré pre ne vyplývajú zo zmlúv, iné ako tie, ktoré sa týkajú nezlučiteľností vyplývajúcich z rozdelenia právomocí medzi Úniou a jej členskými štátmi.(9) Od členských štátov sa vyžaduje[6], aby prijali nevyhnutné opatrenia na odstránenie prípadných nezlučiteľností s právom Únie, ktoré obsahujú bilaterálne investičné zmluvy uzavreté medzi nimi a tretími krajinami.(10) Komisia by mala mať možnosť odňať povolenie, ak je dohoda v rozpore s právnymi predpismi Únie v inom zmysle, ako je prípad nezlučiteľnosti z dôvodu rozdelenia právomoci medzi Úniou a jej členskými štátmi. Povolenie možno odňať tiež v prípade, že platná dohoda medzi Úniou a treťou krajinou obsahuje ustanovenia o investíciách podobné ustanoveniam dohody členského štátu. Povolenie možno odňať aj v záujme zabezpečenia toho, aby dohody členských štátov neprekážali v rozvoji a vo vykonávaní politík Únie týkajúcich sa investícií, ku ktorým patria najmä autonómne opatrenia spoločnej obchodnej politiky. Napokon by možnosť odňať povolenie mala existovať aj v prípade, že Rada neprijme rozhodnutie, ktorým povoľuje začať rokovania o investíciách do jedného roka odo dňa, ktorým jej Komisia predložila odporúčanie podľa článku 218 ods. 3 zmluvy.(11) Povolením zmeniť a doplniť alebo uzavrieť dohody stanoveným týmto nariadením sa členským štátom najmä umožňuje, aby sa zaoberali všetkými nezlučiteľnosťami svojich medzinárodných dohôd týkajúcich sa investícií s právom Únie, okrem nezlučiteľností vyplývajúcich z rozdelenia právomocí medzi Úniou a jej členskými štátmi, ktorými sa zaoberá toto nariadenie.(12) Najneskôr do piatich rokov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia predloží Komisia Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní kapitol II a III tohto nariadenia. Táto správa by mala okrem iného preskúmať, či je aj naďalej potrebné uplatňovať tieto kapitoly. Pokiaľ sa v správe odporučí nepokračovať v uplatňovaní ustanovení týchto kapitol alebo sa v nej navrhne zmeniť tieto ustanovenia, mal by sa k nej pripojiť vhodný návrh právneho predpisu. Bilaterálne dohody uzatvorené medzi členskými štátmi a tretími krajinami zostávajú pre strany záväzné podľa medzinárodného práva verejného, pokým nebudú nahradené dohodou Únie týkajúcou sa investícií alebo kým nebudú iným spôsobom ukončené.(13) V žiadnom prípade by sa nemalo umožniť, aby dohody povolené v rámci tohto nariadenia alebo povolenia na začatie rokovaní s cieľom zmeniť a doplniť existujúcu alebo uzavrieť novú bilaterálnu dohodu s treťou krajinou predstavovali prekážku implementácii politík Únie týkajúcich sa investícií, ku ktorým patrí najmä spoločná obchodná politika.(14) Európsky parlament, Rada a Komisia by mali zabezpečiť, že s akýmikoľvek informáciami identifikovanými ako dôvernými sa zaobchádza v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie[7].(15) Toto nariadenie sa nevzťahuje na dohody medzi členskými štátmi týkajúce sa investícií.(16) Je nevyhnutné stanoviť určité opatrenia, aby sa zabezpečilo, že dohody zachované podľa tohto nariadenia budú naďalej uplatniteľné, okrem iného pokiaľ ide o urovnávanie sporov, pri súčasnom rešpektovaní výlučnej právomoci Únie.(17) Opatrenia potrebné na vykonávanie tohto nariadenia by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu[8],PRIJALI TOTO NARIADENIE:KAPITOLA IRozsah pôsobnostiČlánok 1Predmet úpravy a rozsah pôsobnostiTýmto nariadením sa stanovujú podmienky a postup, v rámci ktorých sa členským štátom povoľuje zmeniť a doplniť alebo uzavrieť bilaterálne dohody s tretími krajinami, ktoré sa týkajú investícií, alebo zachovať ich platnosť.KAPITOLA IIPovolenie zachovať platnosť dohôdČlánok 2Oznámenie KomisiiDo tridsiatich dní od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia členské štáty oznamujú Komisii všetky bilaterálne dohody s tretími krajinami týkajúce sa investícií uzavreté pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia, ktorých platnosť si želajú zachovať alebo pri ktorých si želajú povolenie nadobudnutia platnosti v rámci tejto kapitoly. Oznámenie zahŕňa kópiu uvedených bilaterálnych dohôd.Článok 3Povolenie zachovať platnosť dohôdBez ohľadu na právomoci Únie týkajúce sa investícií a bez toho, aby boli dotknuté iné povinnosti členských štátov v rámci práva Únie, sa členským štátom v súlade s článkom 2 ods. 1 zmluvy povoľuje zachovať platnosť bilaterálnych dohôd týkajúcich sa investícií, ktoré boli oznámené v súlade s článkom 2 tohto nariadenia.Článok 4Uverejnenie1. Komisia uverejňuje v Úradnom vestníku Európskej únie zoznam dohôd oznámených podľa článku 2 alebo článku 11 ods. 7 raz za dvanásť mesiacov.2. K prvému uverejneniu zoznamu dohôd uvedeného v odseku 1 dôjde najneskôr tri mesiace od konečného termínu na oznámenia podľa článku 2.Článok 5Preskúmanie1. Komisia uskutočňuje preskúmanie dohôd oznámených podľa článku 2, v rámci ktorého tiež posúdi najmä to, či:a) dohody sú v rozpore s právnymi predpismi Únie v inom zmysle, ako je prípad nezlučiteľnosti z dôvodu rozdelenia právomoci medzi Úniou a jej členskými štátmi alebob) predmet úpravy dohôd sa čiastočne alebo úplne prekrýva s predmetom úpravy platnej dohody medzi Úniou a danou treťou krajinou a v tejto dohode Únie nie je toto konkrétne prekrývanie upravené aleboc) dohody prekážajú v rozvoji a vo vykonávaní politík Únie týkajúcich sa investícií, ku ktorým patrí najmä spoločná obchodná politika.2. Konzultácia medzi Komisiou a oznamujúcim členským štátom s cieľom uľahčiť preskúmanie uvedené v odseku 1 sa môže viesť buď na žiadosť členského štátu, alebo na základe iniciatívy Komisie.3. Najneskôr päť rokov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia predkladá Komisia Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tejto kapitoly, ktorá obsahuje preskúmanie potreby pokračovať v uplatňovaní tejto kapitoly na základe preskúmania uvedeného v ods. 1.4. Ak sa v správe uvedenej v odseku 3 odporučí nepokračovať v uplatňovaní ustanovení tejto kapitoly alebo zmeniť tieto ustanovenia, prikladá sa k nej príslušný legislatívny návrh.Článok 6Odňatie povolenia1. Povolenie stanovené v článku 3 sa môže odňať, ak:a) dohoda je v rozpore s právnymi predpismi Únie v inom zmysle, ako je prípad nezlučiteľnosti z dôvodu rozdelenia právomoci medzi Úniou a jej členskými štátmi alebob) predmet úpravy dohody sa čiastočne alebo úplne prekrýva s predmetom úpravy platnej dohody medzi Úniou a danou treťou krajinou a v tejto dohode Únie nie je toto konkrétne prekrývanie upravené aleboc) dohoda prekáža v rozvoji a vo vykonávaní politík Únie týkajúcich sa investícií, ku ktorým patrí najmä spoločná obchodná politika, alebod) Rada neprijala rozhodnutie, ktorým povoľuje začať otvorené rokovania o dohode, ktorej predmet úpravy sa čiastočne alebo úplne prekrýva s predmetom úpravy dohody oznámenej podľa článku 2, do jedného roka odo dňa, ktorým jej Komisia predložila odporúčanie podľa článku 218 ods. 3 zmluvy.2. Ak sa Komisia domnieva, že existujú dôvody na odňatie povolenia stanoveného v článku 3, predloží príslušnému členskému štátu odôvodnené stanovisko, v ktorom uvedie nevyhnutné opatrenia, ktoré má prijať, aby splnil požiadavky uvedené v odseku 1. Medzi Komisiou a príslušným členským štátom sa vykonajú konzultácie.3. Ak sa konzultáciami uvedenými v odseku 2 nepodarí záležitosť vyriešiť, Komisia odníma povolenie týkajúce sa príslušnej dohody. Komisia prijíma rozhodnutie o odňatí povolenia v súlade s postupom uvedeným v článku 15 ods. 2. Zahŕňa požiadavku, aby členský štát prijal príslušné opatrenia a v prípade potreby vypovedal príslušnú dohodu.4. Ak sa povolenie odníme, Komisia odstraňuje dohodu zo zoznamu uvedeného v článku 4.KAPITOLA IIIPovolenie zmeniť a doplniť alebo uzavrieť dohodyČlánok 7Povolenie zmeniť a doplniť alebo uzavrieť dohodyZa podmienok stanovených v článkoch 8 až 12 sa členskému štátu povoľuje začať rokovania s treťou krajinou o zmene a doplnení existujúcej alebo uzavretí novej dohody týkajúcej sa investícií.Článok 8Oznámenie Komisii1. Ak má členský štát v úmysle začať rokovania s cieľom zmeniť a doplniť existujúcu alebo uzavrieť novú dohodu s treťou krajinou týkajúcu sa investícií, písomne oznamuje Komisii svoje úmysly.2. Oznámenie obsahuje relevantnú dokumentáciu a uvádzajú sa v ňom ustanovenia, ktorými sa rokovania majú zaoberať, ciele rokovaní a všetky ďalšie relevantné informácie. V prípade zmien a doplnení existujúcej dohody sa v oznámení uvádzajú ustanovenia, o ktorých sa má opätovne rokovať.3. Komisia sprístupňuje oznámenie a na požiadanie aj priloženú dokumentáciu ostatným členským štátom, ak sa na ne nevzťahujú požiadavky dôvernosti stanovené v článku 14.4. Oznámenie uvedené v odseku 1 sa predkladá najmenej päť kalendárnych mesiacov predtým, ako sa majú začať formálne rokovania s príslušnou treťou krajinou.5. Ak informácie predložené členským štátom nie sú dostatočné na účely povolenia otvoriť formálne rokovania v súlade s článkom 9, Komisia môže požiadať o dodatočné informácie.Článok 9Povolenie otvoriť formálne rokovania1. Komisia povoľuje otvorenie formálnych rokovaní, pokiaľ nedospeje k záveru, že otvorenie rokovaní by:a) bolo v rozpore s právom Únie, okrem nezlučiteľností vyplývajúcich z rozdelenia právomoci medzi Úniou a jej členskými štátmi, alebob) poškodilo ciele prebiehajúcich alebo nadchádzajúcich rokovaní medzi Úniou a príslušnou treťou krajinou, aleboc) prekážalo v rozvoji a vo vykonávaní politík Únie týkajúcich sa investícií, ku ktorým patrí najmä spoločná obchodná politika.2. Ako súčasť povolenia uvedeného v odseku 1 môže Komisia členský štát požiadať, aby zahrnul do takéhoto rokovania akékoľvek vhodné ustanovenia.3. Rozhodnutia o povolení uvedenom v odseku 1 sa prijímajú v súlade s postupom uvedeným v článku 15 ods. 2. Komisia prijíma svoje rozhodnutie do 90 dní od doručenia oznámenia uvedeného v článku 8. Ak sú na prijatie rozhodnutia potrebné dodatočné informácie, uvedených 90 dní začína plynúť od dátumu doručenia dodatočných informácií.Článok 10Účasť Komisie na rokovaniachKomisia má byť informovaná o pokroku a výsledkoch v priebehu rôznych štádií rokovaní a môže požiadať o účasť na rokovaniach týkajúcich sa investícií medzi členským štátom a treťou krajinou.Článok 11Povolenie podpísať a uzavrieť dohodu1. Príslušný členský štát pred podpísaním dohody oznamuje Komisii výsledok rokovaní a predkladá Komisii text dohody.2. Oznamovacia povinnosť stanovená v odseku 1 zahŕňa dohody prerokované pred nadobudnutím účinnosti tohto nariadenia, ktoré však neboli uzavreté, a preto sa na ne nevzťahuje oznamovacia povinnosť stanovená v článku 2.3. Pri oznámení Komisia posudzuje, či prerokovaná dohoda:a) nie je v rozpore s právom Únie, okrem nezlučiteľností vyplývajúcich z rozdelenia právomocí medzi Úniou a jej členskými štátmi, alebob) nepoškodzuje ciele prebiehajúcich alebo nadchádzajúcich rokovaní medzi Úniou a príslušnou treťou krajinou, aleboc) prekážalo v rozvoji a vo vykonávaní politík Únie týkajúcich sa investícií, ku ktorým patrí najmä spoločná obchodná politika alebod) nie je v rozpore s prípadnou požiadavkou podľa článku 9 ods. 2.4. Ak Komisia zistí, že výsledkom rokovaní je dohoda, ktorá nespĺňa požiadavky uvedené v odseku 3, členskému štátu sa neudeľuje povolenie podpísať a uzavrieť dohodu.5. Ak Komisia zistí, že výsledkom rokovaní je dohoda, ktorá spĺňa požiadavky uvedené v odseku 3, členskému štátu sa udeľuje povolenie podpísať a uzavrieť dohodu.6. Rozhodnutia podľa odsekov 4 a 5 sa prijímajú v súlade s postupom uvedeným v článku 15 ods. 2. Komisia prijíma rozhodnutie do 90 dní od doručenia oznámení uvedených v odsekoch 1 a 2. Ak sú na prijatie rozhodnutia potrebné dodatočné informácie, uvedených 90 dní začína plynúť od dátumu doručenia dodatočných informácií.7. Ak bolo udelené povolenie v súlade s odsekom 5, príslušný členský štát oznamuje Komisii uzavretie a nadobudnutie platnosti dohody.Článok 12Preskúmanie1. Najneskôr päť rokov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia predkladá Komisia Európskemu parlamentu a Rade správu o uplatňovaní tejto kapitoly, ktorá obsahuje preskúmanie potreby pokračovať v uplatňovaní kapitoly.2. Správa uvedená v odseku 1 zahŕňa preskúmanie povolení, o ktoré sa požiadalo a ktoré boli udelené v rámci tejto kapitoly.3. Ak sa v správe uvedenej v odseku 1 odporučí nepokračovať v uplatňovaní tejto kapitoly alebo zmeniť ustanovenia tejto kapitoly, prikladá sa k nej príslušný legislatívny návrh.KAPITOLA IVZáverečné ustanoveniaČlánok 13Správanie členských štátov, pokiaľ ide o dohody s treťou krajinou1. Pri všetkých dohodách, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, príslušný členský štát bez zbytočného odkladu informuje Komisiu o všetkých stretnutiach, ktoré sa konajú v rámci ustanovení dohody. Komisii sa poskytuje program a všetky relevantné informácie umožňujúce porozumieť témam, ktoré sa majú prediskutovať. Komisia môže príslušný členský štát požiadať o ďalšie informácie. Ak môže otázka, ktorá sa má prediskutovať, nepriaznivo ovplyvniť implementáciu politík Únie týkajúcich sa investícií, ku ktorým patrí najmä spoločná obchodná politika, Komisia môže príslušný členský štát požiadať, aby zaujal určitú pozíciu.2. Pri všetkých dohodách, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, príslušný členský štát bez zbytočného odkladu informuje Komisiu o všetkých jemu určených tvrdeniach alebo argumentoch, že určité opatrenie nie je zlučiteľné s dohodou. Členský štát takisto ihneď informuje Komisiu o každej žiadosti o urovnanie sporu podanej podľa dohody, a to hneď, ako sa členský štát o žiadosti dozvie. Členský štát a Komisia v plnom rozsahu spolupracujú a prijímajú všetky nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie účinnej obrany, ktoré môžu prípadne zahŕňať účasť Komisie na postupe.3. Pri všetkých dohodách, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti tohto nariadenia, príslušný členský štát musí získať súhlas Komisie pred aktiváciou akýchkoľvek relevantných mechanizmov na urovnávanie sporov, ktoré zahŕňa dohoda, a aktivuje takéto mechanizmy, ak ho o to Komisia požiada. Takéto mechanizmy zahŕňajú konzultácie s druhou stranou dohody a urovnanie sporu, ak sa v dohode stanovujú. Členský štát a Komisia v plnom rozsahu spolupracujú pri vykonávaní postupov v rámci relevantných mechanizmov, ktoré prípadne môžu zahŕňať účasť Komisie na relevantných postupoch.Článok 14DôvernosťPri oznamovaní rokovaní a ich výsledkov Komisii v súlade s článkami 8 a 11 môžu členské štáty uviesť, či sa ktorékoľvek z poskytnutých informácií majú považovať za dôverné a či ich možno sprístupniť ostatným členským štátom.Článok 15Výbor1. Komisii pomáha Poradný výbor pre riadenie prechodných opatrení týkajúcich sa medzinárodných investičných dohôd.2. Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 3 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.Článok 16Nadobudnutie účinnostiToto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.V Bruseli [...]Za Európsky parlament Za Radupredseda predseda [1] Rozhodnutie Rady z 9. októbra 1961 o štandardizácii trvania obchodných dohôd s tretími krajinami a rozhodnutie Rady zo 16. decembra 1969 o postupnej štandardizácii dohôd týkajúcich sa obchodných vzťahov medzi členskými štátmi a tretími krajinami a o prerokovaní dohôd Spoločenstva.[2] Pozri rozsudky C-205/06 a C-249/06 z 3. marca 2009 a rozsudok C-118/07 z 19. novembra 2009 nedávnej judikatúry, v ktorých Súdny dvor Európskej únie dospel k záveru, že špecifické ustanovenia bilaterálnych investičných zmlúv, ktoré uzavrelo Rakúsko, Švédsko a Fínsko, neboli zlučiteľné so Zmluvou o ES a že príslušné členské štáty neprijali vhodné kroky na odstránenie týchto nezlučiteľností. Rovnaké alebo podobné ustanovenia obsahujú iné bilaterálne investičné dohody uzavreté buď pred pristúpením k Únii, alebo po ňom. Súdny dvor vo svojich rozsudkoch vyzval Komisiu, aby prevzala úlohu sprostredkovateľa v týchto veciach.[3] Ú. v. EÚ L 200/52 z 31. júla 2009, s. 25 a s. 46.[4] Pozri návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady z 9. marca 2010, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú uplatňovanie vykonávacích právomocí Komisie, KOM(2010) 83 v konečnom znení.[5] Pozri článok 10 uvedeného návrhu Komisie.[6] Pozri rozsudky Súdneho dvora Európskej únie nedávnej judikatúry vo veciach C-205/06, Komisia/Rakúsko , C-249/06, Komisia/Švédsko a C-118/07, Komisia/Fínsko .[7] Ú. v. ES L 145, 31.5.2001, s. 43.[8] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.