               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli27. 7. 2017
            COM(2017) 388 final
            2017/0167(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Maurícijskou republikou, ktorou sa mení Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Maurícijskou republikou o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               Nariadením (EÚ) č. 610/2013 z 26. júna 2013
                  1
                (ďalej len zmena Kódexu schengenských hraníc) sa zmenil Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda
                  2
               , nariadenie (ES) č. 562/2006
                  3
                (Kódex schengenských hraníc) a nariadenie (ES) č. 810/2009
                  4
                (vízový kódex) a okrem iného sa nanovo vymedzila koncepcia krátkodobého pobytu pre štátnych príslušníkov tretích krajín v schengenskom priestore. Od 18. októbra 2013 je maximálna povolená dĺžka pobytu pre štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí majú v úmysle cestovať na krátkodobý pobyt do schengenského priestoru, bez ohľadu na to, či majú vízovú povinnosť, alebo či sú od nej oslobodení, vymedzená na „90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia“. Na rozdiel od vymedzenia, ktoré bolo v platnosti do 18. októbra 2013 (tri mesiace počas šesťmesačného obdobia odo dňa prvého vstupu), je táto nová koncepcia presnejšia, keďže sa dĺžka pobytu stanovuje v dňoch, a nie v mesiacoch. Okrem toho bol z vymedzenia vypustený pojem „odo dňa prvého vstupu“, ktorý bol zdrojom mnohých nejasností a otázok.

               Zmenou Kódexu schengenských hraníc sa zaviedli všetky potrebné zmeny v acquis EÚ v oblasti víz a hraníc, t. j. zmeny Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, Kódexu schengenských hraníc, vízového kódexu a nariadenia (ES) č. 539/2001
                  5
               . Koncepcia krátkodobého pobytu je ale zakotvená aj v medzinárodných dohodách, ktoré uzavrela Európska únia. V dohodách o zrušení vízovej povinnosti s Antiguou a Barbudou
                  6
               , Bahamami
                  7
               , Barbadosom
                  8
               , Brazíliou
                  9
               , Mauríciom
                  10
               , Svätým Krištofom a Nevisom
                  11
                a Seychelami
                  12
                sa pri vymedzovaní trvania bezvízového pobytu stále odkazuje na predchádzajúce vymedzenie („tri mesiace počas šesťmesačného obdobia odo dňa prvého vstupu“
                  13
               ).

               Komisia 16. júla 2014 prijala odporúčanie na rozhodnutie Rady o poverení začať rokovania o zmene dohody o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch medzi Európskou úniou a uvedenými krajinami
                  14
               , ktoré Rada prijala 9. októbra 2014
                  15
               . Účelom tohto rozhodnutia bolo zaviesť vo vzťahu k týmto siedmim krajinám nové vymedzenie krátkodobého pobytu, ako sa stanovuje v zmene Kódexu schengenských hraníc. Vymedzenie krátkodobého pobytu v dohodách o zrušení víz v dňoch namiesto mesiacov je navyše menej náročné z hľadiska overovania a vypočítavania elektronickými alebo IKT prostriedkami, a teda vhodnejšie pre centralizované systémy riadenia hraníc, akým je aj navrhovaný systém vstup/výstup (EES)
                  16
               .

               Komisia po poverení Radou začala rokovania o zmene dohôd o zrušení víz s danými siedmimi krajinami (Antigua a Barbuda, Bahamy, Barbados, Brazília, Maurícius, Svätý Krištof a Nevis a Seychely).

               Rokovania s Maurícijskou republikou sa 11. novembra 2016 úspešne skončili parafovaním pozmeňujúcej dohody. Obidve strany sa dohodli na prijatí nového vymedzenia krátkodobého pobytu v celej dohode o zrušení víz medzi EÚ a Maurícijskou republikou. Dohoda navyše obsahuje niekoľko menších technických úprav (pozri ďalej), ale všetky zmeny sú z hľadiska cestujúcich zanedbateľné.

                  Osobitné postavenie Spojeného kráľovstva a Írska je zohľadnené v preambule dohody.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

               Dohoda si vyžaduje schválenie oboch zmluvných strán v súlade s ich príslušnými postupmi. Na strane Únie sa vyžaduje rozhodnutie Rady o podpise a uzavretí danej dohody.

               Návrh naň sa predkladá Rade, ktorá musí povoliť uzavretie dohody pozmeňujúcej Dohodu medzi Európskym spoločenstvom a Maurícijskou republikou o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch.

               Dohodou sa zabezpečuje právny súlad, ako aj harmonizácia medzi členskými štátmi tým, že sa uplatňuje nové vymedzenie krátkodobého pobytu, ktoré sa stanovuje v zmene Kódexu schengenských hraníc a ktoré zaisťuje jednoznačný výklad pojmu „krátkodobý pobyt“.

               Právnym základom tohto návrhu je článok 77 ods. 2 písm. a) Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) v spojení s jej článkom 218.

               Únia nemá právomoc meniť dohody o zrušení vízovej povinnosti, ktoré by zaväzovali štyri krajiny, ktoré sú pridružené k vykonávaniu schengenského acquis vrátane spoločnej vízovej politiky. S cieľom zabezpečiť harmonizovaný prístup a vykonávanie ustanovení týkajúcich sa dĺžky povoleného pobytu v schengenskom priestore je v dohode zahrnuté spoločné vyhlásenie, v ktorom sa konštatuje, že je žiaduce, aby Maurícijská republika na jednej strane a Island, Lichtenštajnsko, Nórsko a Švajčiarsko na strane druhej zodpovedajúcim spôsobom upravili svoje existujúce bilaterálne dohody o zrušení vízovej povinnosti.

               Pripojený návrh predstavuje právny nástroj na uzavretie dohody. Rada rozhodne kvalifikovanou väčšinou po podpise dohody v mene Únie osobou, ktorú určí predsedníctvo Rady, a po získaní súhlasu Európskeho parlamentu v súlade s článkom 218 ods. 6 druhým pododsekom písm. a) ZFEÚ.

               •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci)

               Ak je jednou zo zmluvných strán medzinárodnej dohody Európska únia, akékoľvek zmeny takejto dohody nemôžu právne implementovať členské štáty samy. Dohodu o zrušení víz s Mauríciom uzavrela Európska únia. Preto je potrebné opatrenie na úrovni Únie.

               Uzavretie dohôd o zrušení vízovej povinnosti členskými štátmi by okrem toho ovplyvnilo acquis Únie v oblasti víz (článok 3 ods. 2 ZFEÚ).

               •Proporcionalita

               Predkladaný návrh neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie sledovaného cieľa, ktorým je zmena existujúcej dohody o zrušení víz medzi Mauríciom a Úniou.

               3.VPLYV NA ROZPOČET

               Tento návrh so sebou neprináša dodatočné náklady pre rozpočet EÚ.

               4. VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

               Rada 9. októbra 2014 prijala smernice na rokovania, ktorými poverila Komisiu začať rokovania s Maurícijskou republikou o zmene dohody o zrušení víz medzi oboma stranami. Členské štáty boli informované o pokroku rokovaní na zasadnutiach pracovnej skupiny pre víza.

               5.ĎALŠIE PRVKY

               •Výsledok rokovaní

                  Komisia sa domnieva, že ciele stanovené Radou v smerniciach na rokovania boli dosiahnuté a že návrh dohody je pre Úniu prijateľný.

                  Konečný obsah dohody možno zhrnúť takto:

                  a) Trvanie pobytu

                  Dohoda umožňuje občanom Európskej únie a občanom Maurícijskej republiky cestovať na územie druhej zmluvnej strany bez potreby víz, a to na maximálne obdobie 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia (namiesto maximálneho obdobia troch mesiacov počas šiestich mesiacov odo dňa prvého vstupu). Toto nové vymedzenie sa uplatňuje v celej Dohode medzi Európskou úniou a Maurícijskou republikou o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch.

                  b) Záverečné ustanovenia – pozastavenie uplatňovania dohody (článok 8 ods. 4)

               Dohodou sa upravuje posledná veta článku 8 ods. 4 takto: „Zmluvná strana, ktorá pozastavila uplatňovanie tejto dohody, okamžite informuje druhú zmluvnú stranu o tom, že dôvody na pozastavenie pominuli, a pozastavenie zruší.“ Doplnením slov „a pozastavenie zruší“ do súčasného znenia sa v zmenenej dohode objasní, že pozastavenie zrušenia víz treba zrušiť, ak dôvody, ktoré k nemu viedli, už pominuli. Touto zmenou sa zosúlaďuje znenie dohody o zrušení víz s Mauríciom so všetkými ostatnými dohodami o zrušení vízovej povinnosti, ktoré Únia podpísala v rokoch 2015 a 2016. Dňa 14. júna 2016 sa táto zmena prekonzultovala s pracovnou skupinou pre víza a žiadny členský štát nevzniesol námietky.

                  c) Nahradenie výrazu „Spoločenstvo“ výrazom „Únia“ v príslušnom gramatickom tvare

                  Od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy 1. decembra 2009 má konsolidovanú právnu subjektivitu jedine Európska únia. „Európske spoločenstvo“ je však stále zmluvnou stranou medzinárodných dohôd, ktoré nadobudli platnosť pred nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy, ako je to v prípade Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Maurícijskou republikou o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch. Pozmeňujúcou dohodou sa preto nahrádza výraz „Spoločenstvo“ výrazom „Únia“ v príslušnom gramatickom tvare, a to v rámci celej dohody o zrušení víz.

                  d) Spoločné vyhlásenia

                  K dohode sú pripojené dve spoločné vyhlásenia:

                  – týkajúce sa výkladu obdobia 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia a

                  – týkajúce sa Islandu, Nórska, Švajčiarska a Lichtenštajnska.

                  e) Nadobudnutie platnosti

                  Táto dohoda nadobudne platnosť prvým dňom šiesteho mesiaca nasledujúceho po dni, keď posledná zmluvná strana oznámi druhej zmluvnej strane ukončenie ratifikačných postupov. Na to, aby sa zabezpečila právna istota a aby sa cestujúcim umožnilo porozumieť právnej úprave a dodržiavať ju, je potrebné dostatočne dlhé prechodné obdobie. Toto šesťmesačné obdobie po ukončení ratifikácie dohody umožní cestujúcim, aby dokončili krátkodobé pobyty, ktoré sa stále počítajú výlučne podľa starého vymedzenia, pred tým, ako nadobudne platnosť nové vymedzenie krátkodobého pobytu a jeho spätne orientované 180-dňové referenčné obdobie.

                  Pozmeňujúcou dohodou sa nemenia žiadne ďalšie ustanovenia existujúcej Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Maurícijskou republikou o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch, a to ani ustanovenia o územnej pôsobnosti.

               6.ZÁVER

               Komisia so zreteľom na uvedené výsledky navrhuje, aby Rada schválila, po získaní súhlasu Európskeho parlamentu, Dohodu medzi Európskou úniou a Maurícijskou republikou, ktorou sa mení Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Maurícijskou republikou o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch.

               2017/0167 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Maurícijskou republikou, ktorou sa mení Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Maurícijskou republikou o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 77 ods. 2 písm. a) v spojení s jej článkom 218 ods. 6 druhým pododsekom písm. a) bodom v),

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               so zreteľom na návrh Európskeho parlamentu
                  17
               ,

               keďže:

               (1)Rada svojím rozhodnutím z 30. novembra 2009 uzavrela Dohodu medzi Európskym spoločenstvom a Maurícijskou republikou o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch. Dohoda umožňuje občanom Európskej únie a občanom Maurícia cestovať na územie druhej zmluvnej strany bez potreby víz, a to „na maximálne obdobie troch mesiacov počas šiestich mesiacov“.

               (2)Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 610/2013
                  18
                sa zaviedli horizontálne zmeny v acquis Únie v oblasti víz a hraníc a krátkodobý pobyt sa vymedzil ako maximálne obdobie 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia.

               (3)Je nevyhnutné, aby sa toto nové vymedzenie začlenilo do Dohody medzi Európskou úniou a Maurícijskou republikou o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch a aby sa tak v plnej miere harmonizoval režim Únie týkajúci sa krátkodobých pobytov.

               (4)Komisia rokovala v mene Únie o dohode s Bahamským spoločenstvom, ktorou sa zmení Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Maurícijskou republikou o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch (ďalej len „dohoda).

               (5)V súlade s rozhodnutím Rady (EÚ) 2017/[…] bola dohoda podpísaná.

               (6)Toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Spojené kráľovstvo nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES
                  19
               . Spojené kráľovstvo sa preto nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

               (7)Toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Írsko nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES
                  20
               . Írsko sa preto nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu,

               (8)Dohoda by sa preto mala schváliť,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Týmto sa v mene Únie schvaľuje Dohoda medzi Európskou úniou a Maurícijskou republikou, ktorou sa mení Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Maurícijskou republikou o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch (ďalej len „dohoda“).

               Text dohody je pripojený k tomuto rozhodnutiu.

               Článok 2

               Predseda Rady vykoná v mene Únie oznámenie podľa článku 2 dohody
                  21
               .

               Článok 3

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)
                  Ú. v. EÚ L 182, 29.6.2013, s. 1.

                     (2)
                  Ú. v. ES L 239, 22.9.2000, s. 19.

                     (3)
                  Ú. v. EÚ L 105, 13.4.2006, s. 1.

                     (4)
                  Ú. v. EÚ L 243, 15.9.2009, s. 1.

                     (5)
                  Ú. v. ES L 81, 21.3.2001, s. 1.

                     (6)
                  Ú. v. EÚ L 169, 30.6.2009, s. 3.

                     (7)
                  Ú. v. EÚ L 169, 30.6.2009, s. 24.

                     (8)
                  Ú. v. EÚ L 169, 30.6.2009, s. 10.

                     (9)
                  S Brazíliou uzavrela Európska únia dve dohody. Jednu pre držiteľov bežných cestovných pasov (Ú. v. EÚ L 255, 21.9.2012, s. 4) a samostatnú dohodu pre držiteľov diplomatických, služobných a úradných pasov (Ú. v. EÚ L 66, 12.3.2011, s. 2).

                     (10)
                  Ú. v. EÚ L 169, 30.6.2009, s. 17.

                     (11)
                  Ú. v. EÚ L 169, 30.6.2009, s. 38.

                     (12)
                  Ú. v. EÚ L 169, 30.6.2009, s. 31.

                     (13)
                  Porovnaj „účel“ a „trvanie pobytu“ v dohodách.

                     (14)
                  COM(2014) 468 final.

                     (15)
                  Rozhodnutie Rady, ktorým sa Komisia poveruje začať rokovania o zmene dohôd o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch uzavretých medzi Európskou úniou/Európskym spoločenstvom a Antiguou a Barbudou, Bahamským spoločenstvom, Barbadosom, Brazílskou federatívnou republikou, Maurícijskou republikou, Federáciou Svätého Krištofa a Nevisu a Seychelskou republikou, prijaté Radou 9. októbra 2014.

                     (16)
                  COM(2016) 194 final.

                     (17)
                  Súhlas udelený […].

                     (18)
                  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 610/2013 z 26. júna 2013, ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, nariadenia Rady (ES) č. 1683/95 a (ES) č. 539/2001 a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 a (ES) č. 810/2009 (Ú. v. EÚ L 182, 29.6.2013, s. 1).

                     (19)
                  Rozhodnutie Rady 2000/365/ES z 29. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis (Ú. v. ES L 131, 1.6.2000, s. 43).

                     (20)
                  Rozhodnutie Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis (Ú. v. ES L 64, 7.3.2002, s. 20).

                     (21)
                  Dátum nadobudnutia platnosti dohody uverejní Generálny sekretariát Rady v Úradnom vestníku Európskej únie.

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli27. 7. 2017
            COM(2017) 388 final
            PRÍLOHA
            k
            návrhu rozhodnutia Rady
            o uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Maurícijskou republikou, ktorou sa mení Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Maurícijskou republikou o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch

               PRÍLOHA

               k

               návrhu rozhodnutia Rady

               o uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Maurícijskou republikou, ktorou sa mení Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Maurícijskou republikou o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch

               DOHODA

               medzi Európskou úniou a Maurícijskou republikou, ktorou sa mení Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Maurícijskou republikou zrušení víz pri krátkodobých pobytoch

               EURÓPSKA ÚNIA

               na jednej strane a

               MAURÍCIJSKÁ REPUBLIKA (ďalej len „Maurícius“)

               na strane druhej,

               ďalej spoločne len „zmluvné strany“,

               SO ZRETEĽOM na Dohodu medzi Európskym spoločenstvom a Maurícijskou republikou o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch (ďalej len „dohoda“), ktorá nadobudla platnosť 1. marca 2010,

               OPÄTOVNE POTVRDZUJÚC význam uľahčovania medziľudských kontaktov,

               BERÚC NA VEDOMIE, že dohoda funguje k spokojnosti občanov zmluvných strán,

               ZOHĽADŇUJÚC, že vymedzenie krátkodobého pobytu stanovené v dohode (tri mesiace počas šesťmesačného obdobia odo dňa prvého vstupu) nie je dostatočne presné, a konkrétne, že pojem „deň prvého vstupu“ môže viesť k nejasnostiam a otázkam,

               MAJÚC NA PAMÄTI, že nariadením (EÚ) č. 610/2013 z 26. júna 2013 sa zaviedli horizontálne zmeny v acquis Únie v oblasti „vnútorných“ víz a hraníc a krátkodobý pobyt sa v ňom vymedzil ako „obdobie 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia“,

               ZOHĽADŇUJÚC, že systém vstup/výstup, ktorý Európska únia zavedie, si vyžaduje jednotné a jednoznačné vymedzenie krátkodobého pobytu uplatniteľné na všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín,

               ŽELAJÚC SI, aby sa zabezpečilo plynulé vybavovanie cestujúcich na hraničných priechodoch zmluvných strán,

               OPÄTOVNE POTVRDZUJÚC, že dohoda sa vzťahuje na občanov všetkých členských štátov Európskej únie s výnimkou Spojeného kráľovstva a Írska,

               ZOHĽADŇUJÚC Protokol o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti a Protokol o schengenskom acquis začlenenom do rámca Európskej únie, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, a potvrdzujúc, že ustanovenia tejto dohody sa nevzťahujú na Spojené kráľovstvo a Írsko,

               SA DOHODLI TAKTO:

               Článok 1

               Dohoda sa mení v súlade s ustanoveniami tohto článku:

               1.V názve a v článku 3 ods. 5, článku 6 ods. 1 a článku 8 ods. 7 sa slovo „Spoločenstvo“ nahrádza slovom „Únia“ v príslušnom gramatickom tvare.

               2.V článku 1 sa slová „troch mesiacov počas šiestich mesiacov“ nahrádzajú slovami „90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia“.

               3.Článok 4 ods. 1 sa nahrádza takto:

               „Občania Európskej únie sa môžu zdržiavať na území Maurícia maximálne 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia.“

               4.Článok 4 ods. 2 sa nahrádza takto:

               „Občania Maurícia sa môžu zdržiavať na území členských štátov plne uplatňujúcich schengenské acquis maximálne 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia. Toto obdobie sa vypočíta bez ohľadu na akýkoľvek pobyt v členskom štáte, ktorý ešte v plnom rozsahu neuplatňuje schengenské acquis.

               Občania Maurícia sa môžu zdržiavať na území každého členského štátu, ktorý ešte v plnom rozsahu neuplatňuje schengenské acquis, maximálne 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia bez ohľadu na obdobie pobytu vypočítané pre územie členských štátov plne uplatňujúcich schengenské acquis.“

               5.V článku 4 ods. 3 sa slová „tri mesiace“ nahrádzajú slovami „90 dní“ a slovo „Spoločenstva“ sa nahrádza slovom „Únie“.

               6.Posledná veta článku 8 ods. 4 sa nahrádza takto:

               „Zmluvná strana, ktorá pozastavila uplatňovanie tejto dohody, okamžite informuje druhú zmluvnú stranu o tom, že dôvody na pozastavenie pominuli, a pozastavenie zruší.“

               Článok 2

               Zmluvné strany ratifikujú alebo schvália túto dohodu v súlade so svojimi príslušnými postupmi a dohoda nadobudne platnosť prvým dňom šiesteho mesiaca nasledujúceho po dni, keď posledná zmluvná strana oznámi druhej zmluvnej strane, že ukončila uvedené postupy.

               V […], [deň] [mesiac] dvetisíc sedemnásť v dvoch vyhotoveniach v anglickom, bulharskom, českom, dánskom, estónskom, fínskom, francúzskom, gréckom, holandskom, chorvátskom, litovskom, lotyšskom, maďarskom, maltskom, nemeckom, poľskom, portugalskom, rumunskom, slovenskom, slovinskom, španielskom, švédskom a talianskom jazyku, pričom všetky znenia sú rovnako autentické.

               Za Európsku úniu

               Za Maurícijskú republiku

               SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE TÝKAJÚCE SA ISLANDU, NÓRSKA, ŠVAJČIARSKA A LICHTENŠTAJNSKA

               Je žiaduce, aby orgány Nórska, Islandu, Švajčiarska, Lichtenštajnska na jednej strane a Maurícia na strane druhej bezodkladne zmenili existujúce bilaterálne dohody o zrušení víz pri krátkodobých pobytoch v súlade s podmienkami tejto dohody.

               Spoločné vyhlásenie týkajúce sa výkladu obdobia 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia

               Zmluvné strany sa dohodli, že obdobie maximálne 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia, stanovené v článku 4 tejto dohody, znamená buď nepretržitý pobyt, alebo niekoľko za sebou nasledujúcich pobytov, ktoré v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia netrvajú spolu dlhšie ako 90 dní.

               Pojem „akékoľvek“ znamená, že sa uplatňuje pohyblivé 180-dňové referenčné obdobie, v rámci ktorého sa spätne započítava každý deň pobytu počas obdobia posledných 180 dní s cieľom overiť, či je požiadavka týkajúca sa 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia naďalej splnená. Okrem iného to znamená, že neprítomnosťou počas neprerušeného obdobia 90 dní vzniká nárok na nový pobyt v dĺžke maximálne 90 dní.

               ________


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli3. 7. 2017
            COM(2017) 360 final
            2017/0150(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY,
            ktorým sa Rumunsko oprávňuje prijať v záujme Európskej únie pristúpenie Čile, Islandu a Bahám k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

               Cieľom Haagskeho dohovoru z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí (ďalej len „dohovor z roku 1980“), ktorý doteraz ratifikovalo 97 krajín vrátane všetkých členských štátov EÚ, je obnoviť pôvodný stav bezodkladným vrátením neoprávnene premiestnených alebo zadržiavaných detí prostredníctvom systému spolupráce medzi ústrednými orgánmi určenými zmluvnými stranami.

               Keďže predchádzanie únosom detí je podstatnou súčasťou politiky EÚ zameranej na podporu práv dieťaťa, Európska únia aktívne pôsobí na medzinárodnej úrovni s cieľom zlepšiť uplatňovanie dohovoru z roku 1980 a nabáda tretie krajiny, aby k nemu pristúpili.

               Čile uložilo dokument o pristúpení k dohovoru z roku 1980 dňa 23. februára 1994. Dohovor nadobudol v Čile platnosť 1. mája 1994.

               Dohovor z roku 1980 je už v platnosti medzi Čile a 27 členskými štátmi EÚ. Iba Rumunsko ešte neprijalo pristúpenie Čile k dohovoru.

               Island uložil dokument o pristúpení k dohovoru z roku 1980 dňa 14. augusta 1996. Dohovor nadobudol na Islande platnosť 1. septembra 1996.

               Dohovor z roku 1980 je už v platnosti medzi Islandom a 27 členskými štátmi EÚ. Iba Rumunsko ešte neprijalo pristúpenie Islandu k dohovoru.

               Bahamy uložili dokument o pristúpení k dohovoru z roku 1980 dňa 1. októbra 1993. Dohovor nadobudol na Bahamách platnosť 1. januára 1994.

               Dohovor z roku 1980 je už v platnosti medzi Bahamami a 26 členskými štátmi EÚ. Iba Dánsko a Rumunsko ešte neprijali pristúpenie Bahám k dohovoru.

               Podľa článku 38 ods. 4 dohovoru z roku 1980 sa dohovor uplatňuje medzi pristupujúcou krajinou a zmluvnými štátmi, ktoré vyhlásia, že pristúpenie prijali.

               Skutočnosť, že EÚ má výlučnú právomoc vo veci prijatia pristúpenia tretej krajiny k dohovoru z roku 1980, potvrdil Súdny dvor Európskej únie, ktorý rozhodoval na základe iniciatívy Komisie.

               Súdny dvor Európskej únie vo svojom stanovisku 1/13 zo 14. októbra 2014 uviedol, že prijatie pristúpenia tretieho štátu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí patrí do výlučnej právomoci Únie.

               Súdny dvor trval na potrebe jednotnosti na úrovni EÚ, aby sa zabránilo premenlivej geometrii (géométrie variable) medzi členskými štátmi.

               Keďže problematika medzinárodných únosov detí patrí do výlučnej vonkajšej právomoci Európskej únie, rozhodnutie o prípadnom prijatí pristúpenia Čile, Islandu a Bahám sa musí prijať formou rozhodnutia Rady na úrovni EÚ. Rumunsko by preto malo v záujme Európskej únie urobiť vyhlásenie o prijatí pristúpenia Čile, Islandu a Bahám.

               Prijatie Rumunskom by malo urobiť dohovor z roku 1980 uplatniteľným medzi Bahamami a všetkými členskými štátmi EÚ s výnimkou Dánska. Dohovor z roku 1980 sa vo vzťahu k Čile a Islandu začne uplatňovať vo všetkých členských štátoch EÚ.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami politík v oblasti tejto politiky

                  Pokiaľ ide o únosy detí rodičmi, Haagsky dohovor z roku 1980 je medzinárodným ekvivalentom nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 (známeho ako nariadenie Brusel IIa), ktoré predstavuje základný kameň justičnej spolupráce EÚ v manželských veciach a vo veciach rodičovských povinností
                     1
                  .

                  Jedným z hlavných cieľov nariadenia je zabrániť únosom detí medzi členskými štátmi stanovením postupov na zabezpečenie bezodkladného návratu dieťaťa do členského štátu, v ktorom má dieťa obvyklý pobyt. Nariadenie Brusel IIa na tento účel zahŕňa vo svojom článku 11 postup stanovený v Haagskom dohovore z roku 1980 a dopĺňa ho o objasnenie niektorých jeho aspektov, najmä vypočutie maloletého dieťaťa, časovú lehotu na vydanie rozhodnutia po podaní žiadosti o návrat a dôvody pre nenavrátenie dieťaťa. Zavádzajú sa v ňom aj ustanovenia, ktorými sa upravujú protichodné príkazy o vrátení alebo nevrátení dieťaťa vydané v rôznych členských štátoch.

                  Európska únia na medzinárodnej úrovni podporuje pristúpenie tretích krajín k dohovoru z roku 1980, aby sa jej členské štáty mohli spoliehať na spoločný právny rámec na riešenie prípadov medzinárodných únosov detí.

                  Od júna 2015 do decembra 2016 bolo prijatých už desať rozhodnutí Rady s cieľom prijať pristúpenie desiatich tretích krajín (Maroka, Singapuru, Ruskej federácie, Albánska, Andorry, Seychel, Arménska, Kórejskej republiky, Kazachstany a Peru) k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o medzinárodných únosoch detí
                     2
                  .

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

               Tento návrh je zjavne spojený so všeobecným cieľom ochrany práv dieťaťa zakotveným v článku 3 Zmluvy o Európskej únii. Systém Haagskeho dohovoru z roku 1980 má za cieľ chrániť dieťa pred škodlivými vplyvmi únosu jedným z rodičov a zabezpečiť, aby dieťa mohlo udržiavať styk s oboma rodičmi, napríklad zabezpečením účinného výkonu práva styku.

               Za zmienku stojí tiež prepojenie na podporu používania mediácie pri riešení cezhraničných rodinných sporov. Smernica o určitých aspektoch mediácie v občianskych a obchodných veciach
                  3
                sa takisto uplatňuje na rodinné právo v rámci spoločného európskeho justičného priestoru. Haagsky dohovor z roku 1980 tiež podporuje zmierlivé riešenie rodinných sporov. Jedna z príručiek osvedčených postupov podľa Haagskeho dohovoru z roku 1980, ktoré uverejnila Haagska konferencia medzinárodného práva súkromného, je venovaná používaniu mediácie pri riešení medzinárodných rodinných sporov týkajúcich sa detí, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti dohovoru. Na podnet Európskej komisie bola táto príručka preložená okrem anglického a francúzskeho jazyka do všetkých jazykov EÚ, ako aj do arabského jazyka s cieľom podporiť dialóg so štátmi, ktoré ešte neratifikovali dohovor, a pomôcť hľadať konkrétne spôsoby riešenia problémov spôsobených medzinárodnými únosmi detí vo vzťahoch s krajinami, ktoré dohovor neratifikovali
                  4
               .

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

                  Vzhľadom na skutočnosť, že rozhodnutie sa týka medzinárodnej dohody, uplatniteľným právnym základom je článok 218 Zmluvy o fungovaní Európskej únie spolu s článkom 81 ods. 3. Rada sa uznáša jednomyseľne po konzultácii s Európskym parlamentom.

                  Spojené kráľovstvo a Írsko sú viazané nariadením (ES) č. 2201/2003, a preto sa zúčastňujú na prijatí a uplatňovaní tohto rozhodnutia.

                  V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

               •Proporcionalita

                  Tento návrh je vypracovaný v súlade s už prijatými rozhodnutiami Rady týkajúcimi sa tej istej témy a nepresahuje rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie cieľa súdržnej činnosti EÚ v oblasti medzinárodných únosov detí tým, že sa zabezpečí, aby Rumunsko v danej lehote prijalo pristúpenie Čile, Islandu a Bahám k Haagskemu dohovoru z roku 1980.

               •3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

                  Rumunsko, ktoré sa radilo s Komisiou o svojej ochote prijať pristúpenie Čile, Islandu a Bahám k dohovoru z roku 1980, zaujalo kladné stanovisko.

                  Z diskusií vedených na stretnutí expertov 24. apríla 2017 vyplynulo, že v tejto fáze neexistujú žiadne námietky voči prijatiu pristúpenia Čile, Islandu a Bahám k dohovoru z roku 1980 Rumunskom.

               •Získavanie a využívanie expertízy

                  Keďže dohovor je už v platnosti v 27 členských štátoch vo vzťahu k Čile a Islandu a v 26 členských štátoch vo vzťahu k Bahamám, Komisia a experti členských štátov boli názoru, že v takýchto prípadoch nie je potrebné osobitné posúdenie situácie danej tretej krajiny.

                  Experti členských štátov neuviedli žiadne problémy pri uplatňovaní dohovoru z roku 1980, pokiaľ ide o Čile, Island a Bahamy.

               •Posúdenie vplyvu

                  V súvislosti s desiatimi rozhodnutiami Rady prijatými v rokoch 2015 až 2016, pokiaľ ide o prijatie pristúpenia niekoľkých tretích krajín k Haagskemu dohovoru z roku 1980, sa vzhľadom na povahu tohto legislatívneho aktu nevykonalo žiadne osobitné posúdenie vplyvu. V každom prípade sa osobitné posúdenie situácie Čile, Islandu a Bahám považovalo za nadbytočné vzhľadom na skutočnosť, že dohovor je už v platnosti medzi Peru a 27 a 26 členskými štátmi EÚ v tomto poradí, a na ochotu Rumunska prijať pristúpenie Čile, Islandu a Bahám.

               •4.VPLYV NA ROZPOČET

                  Navrhované rozhodnutie nemá žiadny vplyv na rozpočet.

               5.OSTATNÉ PRVKY

               •Plány vykonávania a monitorovanie, hodnotenie a podávanie správ

                  Keďže sa návrh týka len oprávnenia Rumunska prijať pristúpenie Čile, Islandu a Bahám k dohovoru z roku 1980, monitorovanie jeho vykonávania sa obmedzuje na dodržanie znenia vyhlásenia Rumunska a na dodržanie lehoty na jeho uloženie a oznámenie o uložení vyhlásenia Komisii, ako sa stanovuje v rozhodnutí Rady.

               2017/0150 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY,

               ktorým sa Rumunsko oprávňuje prijať v záujme Európskej únie pristúpenie Čile, Islandu a Bahám k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 81 ods. 3 v spojení s jej článkom 218,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu
                  5
               ,

               keďže:

               (1)Európska únia si stanovila za jeden zo svojich cieľov presadzovanie ochrany práv dieťaťa, ako sa uvádza v článku 3 Zmluvy o Európskej únii. Opatrenia na ochranu detí pred neoprávneným premiestňovaním alebo zadržiavaním sú zásadnou súčasťou tejto politiky.

               (2)Rada prijala nariadenie (ES) č. 2201/2003
                  6
                („nariadenie Brusel IIa“), ktorého cieľom je chrániť deti pred škodlivými účinkami neoprávneného premiestnenia alebo zadržiavania a stanoviť postupy na zabezpečenie ich bezodkladného návratu do štátu ich obvyklého pobytu, ako aj zabezpečiť pre ne ochranu práv styku a opatrovníckych práv.

               (3)Nariadením Brusel IIa sa dopĺňa a posilňuje Haagsky dohovor z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí („Haagsky dohovor z roku 1980“), ktorým sa na medzinárodnej úrovni stanovuje systém povinností a spolupráce medzi zmluvnými štátmi a medzi ústrednými orgánmi a ktorý má za cieľ zabezpečiť bezodkladný návrat neoprávnene premiestnených alebo zadržiavaných detí.

               (4)Všetky členské štáty Únie sú zmluvnými stranami Haagskeho dohovoru z roku 1980.

               (5)Únia nabáda aj tretie štáty, aby pristúpili k Haagskemu dohovoru z roku 1980, a podporuje správne vykonávanie Haagskeho dohovoru z roku 1980 okrem iného účasťou – spolu s členskými štátmi – v osobitných výboroch, ktoré pravidelne zvoláva Haagska konferencia medzinárodného práva súkromného.

               (6)Spoločný právny rámec platný vo vzťahu medzi členskými štátmi Únie a tretími štátmi by mohol byť najlepším riešením citlivých prípadov medzinárodných únosov detí.

               (7)V Haagskom dohovore z roku 1980 sa stanovuje, že sa uplatňuje medzi pristupujúcim štátom a zmluvnými štátmi, ktoré vyhlásili, že toto pristúpenie prijali.

               (8)Haagsky dohovor z roku 1980 neumožňuje organizáciám regionálnej ekonomickej integrácie, akou je Únia, stať sa jeho zmluvnou stranou. Únia k nemu preto nemôže pristúpiť, a ani uložiť vyhlásenie o prijatí pristupujúceho štátu.

               (9)Na základe stanoviska Súdneho dvora Európskej únie 1/13 patria vyhlásenia o prijatí podľa Haagskeho dohovoru z roku 1980 do výlučnej vonkajšej právomoci Únie.

               (10)Čile uložilo dokument o pristúpení k dohovoru z roku 1980 dňa 23. februára 1994. Dohovor nadobudol v Čile platnosť 1. mája 1994.

               (11)Všetky dotknuté členské štáty s výnimkou Rumunska už s pristúpením Čile k Haagskemu dohovoru z roku 1980 súhlasili. Čile prijala Cyprus, Slovinsko, Bulharsko, Estónsko, Lotyšsko, Litvu a Maltu. Posúdenie situácie v Čile viedlo k záveru, že Rumunsko je v pozícii, aby prijalo v záujme Únie pristúpenie Čile podľa podmienok Haagskeho dohovoru z roku 1980.

               (12)Island uložilo dokument o pristúpení k dohovoru z roku 1980 dňa 14. augusta 1996. Dohovor nadobudol na Islande platnosť 1. septembra 1996.

               (13)Všetky dotknuté členské štáty s výnimkou Rumunska už s pristúpením Islandu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 súhlasili. Island prijal Bulharsko, Estónsko, Litvu, Lotyšsko a Maltu. Posúdenie situácie na Islande viedlo k záveru, že Rumunsko je v pozícii, aby prijalo v záujme Únie pristúpenie Islandu podľa podmienok Haagskeho dohovoru z roku 1980.

               (14)Bahamy uložili dokument o pristúpení k dohovoru z roku 1980 dňa 1. októbra 1993. Dohovor nadobudol na Bahamách platnosť 1. januára 1994.

               (15)Všetky dotknuté členské štáty s výnimkou Rumunska už s pristúpením Bahám k Haagskemu dohovoru z roku 1980 súhlasili. Bahamy prijali Bulharsko, Cyprus, Estónsko, Litvu, Lotyšsko, Maltu a Slovinsko. Posúdenie situácie na Bahamách viedlo k záveru, že Rumunsko je v pozícii, aby prijalo v záujme Únie pristúpenie Bahám podľa podmienok Haagskeho dohovoru z roku 1980.

               (16)Preto by sa Rumunsko malo oprávniť, aby v záujme Únie uložilo svoje vyhlásenie o prijatí pristúpenia Čile, Islandu a Bahám v súlade s podmienkami uvedenými v tomto rozhodnutí. Ostatné členské štáty Únie, ktoré už pristúpenie Čile, Islandu a Bahám k Haagskemu dohovoru z roku 1980 prijali, by preto nemali uložiť nové vyhlásenia o prijatí, keďže existujúce vyhlásenia zostávajú podľa medzinárodného práva verejného v platnosti.

               (17)Spojené kráľovstvo a Írsko sú viazané nariadením Brusel IIa, a preto sa zúčastňujú na prijatí a uplatňovaní tohto rozhodnutia.

               (18)V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               1.
                     Rumunsko sa týmto oprávňuje v záujme Únie prijať pristúpenie Čile, Islandu a Bahám k Haagskemu dohovoru z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí („Haagsky dohovor z roku 1980“).

               2.
                     Rumunsko uloží najneskôr do ... [dvanásť mesiacov odo dňa prijatia tohto rozhodnutia] vyhlásenie o prijatí v záujme Únie pristúpenia Čile, Islandu a Bahám k Haagskemu dohovoru z roku 1980 v tomto znení:

               „[ČLENSKÝ ŠTÁT – úplný názov] vyhlasuje, že prijíma pristúpenie Čile, Islandu a Bahám k Haagskemu dohovoru z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí v súlade s rozhodnutím Rady (EÚ) 2017/…
                  7*“.

               3.
                     Rumunsko informuje Radu a Komisiu o uložení svojho vyhlásenia o prijatí pristúpenia Čile, Islandu a Bahám a oznámi Komisii znenie vyhlásenia do dvoch mesiacov od jeho uloženia.

               Článok 2

               Členské štáty, ktoré uložili svoje vyhlásenia o prijatí pristúpenia Čile, Islandu a Bahám k Haagskemu dohovoru z roku 1980 pred dátumom prijatia tohto rozhodnutia, neukladajú nové vyhlásenia.

               Článok 3

               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

               Článok 4

               Toto rozhodnutie je určené Rumunsku.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)
                  Ú. v. EÚ L 338, 23.12.2003, s. 31.

                     (2)
                  Bolo prijatých desať rozhodnutí Rady, ktorými sa členské štáty oprávňujú prijať k dohovoru z roku 1980 pristúpenie Andorry (rozhodnutie Rady 2015/1023 prijaté 15. júna 2015); Seychel (rozhodnutie Rady 2015/2354 prijaté 10. decembra 2015); Ruska (rozhodnutie Rady 2015/2355 prijaté 10. decembra 2015); Albánska (rozhodnutie Rady 2015/2356 prijaté 10. decembra 2015); Singapuru (rozhodnutie Rady 2015/1024 prijaté 15. júna 2015); Maroka (rozhodnutie Rady 2015/2357 prijaté 10. decembra 2015); Arménska (rozhodnutie Rady 2015/2358 prijaté 10. decembra 2015); Kórejskej republiky (rozhodnutie Rady 2016/2313 prijaté 8. decembra 2016 ), Kazachstanu (rozhodnutie Rady 2016/2311 prijaté 8. 12. 2016 ) a Peru (rozhodnutie Rady 2016/2312 prijaté 8. 12. 2016).

                     (3)
                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/52/ES z 21. mája 2008 o určitých aspektoch mediácie v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 136, 24.5.2008, s. 3);

                     (4)

                     https://www.hcch.net/en/publications-and-studies/details4/?pid=5568&dtid=3.

                     (5)
                  Ú. v. EÚ C , , s. .

                     (6)
                  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, 23.12.2003, s. 1).

                     (7)
                  Ú. v.: vložte prosím číslo tohto rozhodnutia


				|

		52013PC0252

			Návrh ROZHODNUTIE RADY o pozícii, ktorú má Európska únia zaujať v rámci Bilaterálnej rady pre dohľad podľa Dohody medzi Spojenými štátmi americkými a Európskym spoločenstvom o spolupráci v riadení bezpečnosti civilného letectva, pokiaľ ide o rozhodnutie 0004, ktorým sa mení príloha 1 k dohode /* COM/2013/0252 final - 2013/0132 (NLE) */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
1.           KONTEXT
NÁVRHU
1.1       Chronológia
V roku 2007
vyjadrili predstavitelia leteckého priemyslu USA znepokojenie nad tým,
že pravidlá EÚ týkajúce sa poplatkov a platieb, ktoré vyberá Európska
agentúra pre bezpečnosť letectva (EASA), nerozlišujú medzi európskymi
certifikačnými projektmi a potvrdzovaním agentúrou EASA povolení
výrobkov USA vydaných Federálnym leteckým úradom (FAA).
Po
niekoľkých výmenách názorov na túto tému nakoniec Európska komisia (EK)
súhlasila s tým, že sa poplatky agentúry EASA za potvrdenie prerokujú
na základe Dohody medzi Spojenými štátmi americkými a Európskym
spoločenstvom o spolupráci v riadení bezpečnosti civilného letectva
(ďalej len „dohoda“).
Bilaterálna rada pre
dohľad (Bilateral Oversight Board, BOB) sa na svojom zasadnutí
v júni 2011 zhodla na tom, že výšku poplatkov, ktoré EASA účtuje
americkým žiadateľom za potvrdenie povolení vydaných úradom FAA, budú
riešiť v súlade s podmienkami prílohy 1 k dohode. Následne
sa na zasadnutí rady BOB 11. decembra 2011 schválil mandát, ktorým sa
zriaďuje tím pre poplatky za potvrdenie (VFT).
Tím VFT, ktorý sa
skladá zo zástupcov úradu FAA, EK a agentúry EASA, bol poverený radou BOB,
aby preskúmal súčasný postup a metódy používané agentúrou EASA na
stanovovanie poplatkov a platieb, pokiaľ ide o ich uplatňovanie
na potvrdzovanie výrobkov USA, a vypracoval odporúčania týkajúce sa
zmien dohody, ktorými sa problémy súvisiace s poplatkami agentúre EASA za
potvrdzovanie výrobkov USA vyriešia.
1.2       Poznatky
o systéme poplatkov a platieb agentúry EASA
Všetky poplatky,
ktoré agentúra EASA vyberá, sú uložené nariadením Komisie (ES)
č. 593/2007 (v znení neskorších zmien), v ktorom sa
stanovujú poplatky a platby, ktoré má EASA vyberať za všetky
certifikačné činnosti.
V tomto
nariadení sa určuje presná výška poplatkov, ktoré sa majú vyberať za
každý certifikát (ročne v prípade viacročných projektov)
a povolenie, ako aj hodinovej sadzby za niektoré činnosti
účtované na hodiny. Všetky činnosti súvisiace s vydávaním
certifikátov pre výrobky, súčiastky a zariadenia (vrátane
schvaľovania údajov týkajúcich sa opráv atď.), ako aj činnosti
súvisiace s povoľovaním organizácií (vrátane projektových
organizácií, výrobu, údržbu atď.) musia v plnej miere financovať
žiadatelia týchto certifikátov/povolení. Okrem toho musia v plnej miere
financovať aj náklady agentúry EASA týkajúce sa zachovania letovej
spôsobilosti týchto výrobkov, súčiastok a zariadení, ako aj náklady
súvisiace s dohľadom nad schválenými organizáciami, ktorými sa toto nariadenie
takisto zaoberá.
Poplatky stanovené
v nariadení (ES) č. 593/2007 sa každoročne upravujú
koeficientom zohľadňujúcim infláciu. S cieľom
zabezpečiť, aby poplatky aj naďalej kompenzovali náklady
agentúry EASA, sú tieto poplatky okrem iného predmetom periodického prieskumu
a Komisia ich môže podľa potreby revidovať v súlade
s regulačným postupom s kontrolou. Poplatky sa stanovujú
a aktualizujú s použitím kombinácie údajov o skutočnej
certifikačnej činnosti a nákladoch vzniknutých v minulosti a údajov o
obchodných plánoch pre budúci rozvoj. Na základe týchto údajov sa
vypočítavajú hodinové sadzby a uplatniteľné paušálne poplatky.
Táto metóda umožňuje zvyšovanie aj znižovanie poplatkov, pokiaľ to
podporné údaje zdôvodňujú.
1.3       Uplatnenie
koeficientu zníženia v dohode
Počas diskusií
tímu VFT sa ukázalo, že ani EASA, ani FAA dohodu v plnej miere
neinternalizovali. Aj keď obidvaja technickí zástupcovia pracujú na
spoločnom súbore zásad pre potvrdzovanie, ktoré majú reprezentovať
zámer a ducha dohody, je zrejmé, že v skutočnosti nie sú výhody
tejto dohody využívané v plnej miere.
Sadzobníky poplatkov
agentúry EASA berú v niektorých oblastiach zvláštny ohľad na
certifikačnú činnosť pre krajiny, ktoré nie sú členmi EÚ.
Napríklad doplnkové typové osvedčenia, ktoré sa klasifikujú ako „základné“,
sa účtujú ako jednoduché doplnkové typové osvedčenia bez ohľadu
na zložitosť konštrukčnej zmeny. Aj poplatky za činnosti spojené
so zachovaním letovej spôsobilosti v prípade certifikátov krajín mimo EÚ
sa účtujú zníženou sadzbou. Pokiaľ ide o uznávanie povolení
organizácií, na povolenia podľa časti 145 sa zároveň
vzťahujú nižšie poplatky.
V nariadení
(ES) č. 593/2007 sa však stanovuje, že agentúra EASA vyberá poplatky,
ktoré odrážajú jej celkové náklady spojené s vydávaním certifikátov.
V prípade certifikátov a povolení sa poplatky vypočítavajú
predovšetkým s využitím historických údajov o zdrojoch použitých pri podobných
projektoch v kombinácii s údajmi o obchodnom pláne. Podľa tejto
metódy nie je možné, aby agentúra EASA brala zvláštny ohľad na svojich
partnerov v dvojstranných vzťahoch vrátane Spojených štátov
v rámci vlastného nariadenia o poplatkoch a platbách. Ak sa má
brať zvláštny ohľad, ktorý presahuje rámec tohto nariadenia, musí sa
poskytnúť prostredníctvom iného nariadenia, ktoré toto nariadenie nahradí,
alebo prostredníctvom medzinárodnej zmluvy, ktorá má pred ustanoveniami
nariadenia prednosť.
Vzhľadom na
uvedené fakty a v záujme dosiahnutia väčšieho súladu so zámerom
článku 14 dohody, ktorým sa stanovuje, že poplatky by mali byť
spravodlivé, opodstatnené a primerané službám, tím VFT schválil
a odporučil rozhodnutie rady BOB uplatniť na príslušné
tabuľky poplatkov v nariadení (ES) č. 593/2007 koeficient
zníženia, ktorý zohľadní efektívnosť postupu schvaľovania
v dohode. Tento koeficient zníženia by bol začlenený
do ustanovení prílohy 1, aby tak na základe dohody poskytoval
potrebnú odchýlku od nariadenia (ES) č. 593/2007.
1.4       Procedurálne
aspekty
Príslušné rozhodnutie Rady a dohoda
nadobudli platnosť 1. mája 2011 po oznámení zmluvných strán, že
ukončili svoje príslušné vnútorné postupy potrebné na nadobudnutie
platnosti.
V článku 218
ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa ustanovuje, aby Rada na návrh
Komisie prijala rozhodnutie na účely stanovenia pozícií, ktoré sa majú
prijať v mene Únie v rámci orgánu zriadeného dohodou, keď sa
tento orgán vyzve, aby prijal akty s právnymi účinkami.
V článku 4
ods. 4 rozhodnutia Rady 2011/719/EÚ[1]
o uzavretí Dohody medzi Spojenými štátmi americkými a Európskym
spoločenstvom o spolupráci v riadení bezpečnosti civilného letectva
sa stanovuje, že Rada rozhodne o zmenách príloh k dohode, pokiaľ
z nich vyplýva akákoľvek zmena príslušných právnych aktov Únie.
Vyžaduje sa teda
rozhodnutie Rady o pozícii, ktorú má EÚ zaujať v rámci
Bilaterálnej rady pre dohľad v súvislosti s rozhodnutím
o zmene prílohy 1 k dohode podľa návrhu rozhodnutia 0004
priloženého k tomuto návrhu rozhodnutia Rady.
2.           VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI
STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU
Členské štáty boli počas priebehu
príprav pravidelne informované.
3.           PRÁVNE PRVKY NÁVRHU
1.1.        Zhrnutie navrhovaného
opatrenia
Navrhovanou zmenou prílohy 1 k dohode sa
zavedie koeficient zníženia uplatniteľný na poplatky a platby
vyberané agentúrou EASA v rámci potvrdzovania (leteckých) výrobkov USA,
čím sa zohľadní duch dohody a výhody, ktoré sa majú vďaka dohode
dosiahnuť.
1.2.        Právny základ
Článok 100 ods. 2 v spojení s
článkom 218 ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
1.3.        Zásada subsidiarity
Dohoda sa týka otázok, ktoré sú v právomoci EÚ
a pri ktorých je potrebné vzťahy so Spojenými štátmi americkými
udržiavať na úrovni EÚ.
1.4.        Dosah na existujúce právne
predpisy EÚ
Podľa súčasných ustanovení
nariadenia (ES) č. 593/2007 sa nerozlišuje medzi poplatkami
a platbami vyberanými agentúrou EASA na (európske) certifikačné
projekty a na potvrdzovanie produktov pochádzajúcich z tretích krajín,
s ktorými má EÚ dvojstrannú dohodu o bezpečnosti letectva.
Rozhodujúcim prvkom týchto dohôd, ktoré sú výsledkom vzájomnej dôvery
a uznania rovnakej úrovne bezpečnosti príslušných systémov
jednotlivých strán, je zlepšenie efektivity, ktoré vyplýva z dôverovania
pracovným postupom a výsledkom druhej strany a ktoré vedie k zníženiu
pracovnej záťaže a súvisiacich nákladov pri potvrdzovaní.
Právny dosah zavedenia navrhovaného
koeficientu zníženia v prílohe 1 k dohode bude na základe štatútu
dohody ako medzinárodnej zmluvy znamenať, že tieto ustanovenia budú
mať prednosť pred súčasnými ustanoveniami v nariadení (ES)
č. 593/2007. Aby sa tieto ustanovenia stali uplatniteľné nielen
ako výsledok dohody (EÚ/USA), bude potrebné do nariadenia (ES)
č. 593/2007 zahrnúť zvláštne ustanovenie. Tento proces práve
prebieha v čase vypracovávania tohto návrhu.
Pokiaľ ide o pravdepodobný vplyv na
rozpočet, pozri bod 4 nižšie.
4.           VPLYV NA ROZPOČET
Deficit v príjmoch agentúry EASA
z poplatkov a platieb, ktorý vyplýva z nadobudnutia účinnosti
tejto zmeny prílohy 1 k dohode, sa odhaduje približne na
450 000 EUR a v plnej miere sa bude financovať
z prerozdelenia prostriedkov z rozpočtu poplatkov a platieb
agentúry.
2013/0132 (NLE)
Návrh
ROZHODNUTIE RADY
o pozícii, ktorú má Európska únia
zaujať v rámci Bilaterálnej rady pre dohľad podľa Dohody
medzi Spojenými štátmi americkými a Európskym spoločenstvom o spolupráci v
riadení bezpečnosti civilného letectva, pokiaľ ide o rozhodnutie
0004, ktorým sa mení príloha 1 k dohode
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 100 ods. 2 v spojení s článkom
218 ods. 9,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
keďže:
(1)       Rozhodnutie Rady 2011/719/EÚ
zo 7. marca 2011 o uzavretí Dohody medzi Spojenými štátmi americkými a
Európskym spoločenstvom o spolupráci v riadení bezpečnosti civilného
letectva[2]
(ďalej len „dohoda“) nadobudlo účinnosť 1. mája 2011.
(2)       Podľa článku 3.C
bodu 2 dohody môže Bilaterálna rada pre dohľad zriadená podľa
článku 3.A dohody meniť prílohy k dohode v súlade
s článkom 19.B dohody.
(3)       Je vhodné stanoviť
pozíciu, ktorú má Európska únia zaujať v rámci Bilaterálnej rady pre
dohľad v súlade s článkom 4 ods. 4 rozhodnutia Rady
2011/719/EÚ, pokiaľ ide o toto konkrétne rozhodnutie, ktorým sa mení
príloha 1 k dohode,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Pozícia, ktorú má Európska únia zaujať v
rámci Bilaterálnej rady pre dohľad (BOB) podľa článku 3.A Dohody
medzi Spojenými štátmi americkými a Európskym spoločenstvom o spolupráci v
riadení bezpečnosti civilného letectva v súvislosti s prijatím
rozhodnutia rady BOB, ktorým sa mení príloha 1 k dohode, vychádza
z návrhu rozhodnutia 0004 Bilaterálnej rady pre dohľad pripojeného
k tomuto rozhodnutiu.
Článok 2
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť
dňom jeho prijatia.
Článok 3
Toto rozhodnutie je určené členským
štátom.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda
PRÍLOHA
Bilaterálna rada pre
dohľad
Dohody
MEDZI
SPOJENÝMI ŠTÁTMI AMERICKÝMI
A EURÓPSKOU ÚNIOU
o spolupráci v
riadení bezpečnosti civilného letectva
Záznam rozhodnutIA
RozhodnutIE Č. 0004
V súlade s článkom 19.B Dohody medzi Spojenými štátmi
americkými a Európskym spoločenstvom o spolupráci v riadení
bezpečnosti civilného letectva (ďalej len „dohoda“), v ktorom sa
stanovuje, že zmeny príloh k dohode sa majú vykonávať prostredníctvom
rozhodnutia Bilaterálnej rady pre dohľad (BOB) zriadenej podľa
článku 3 dohody, rada BOB rozhodla takto:
1.      Zmeniť prílohu 1
k dohode doplnením nového bodu 3.2.11 s týmto znením:
„3.2.11 a)      Od 1. januára 2013 výška poplatkov, ktoré
v kalendárnom roku účtuje technický zástupca žiadateľovi alebo
regulovanému subjektu za potvrdenie, ktoré uvedený technický zástupca vykonal
podľa bodu 3.2.4 na účel schválenia
            i)          konštrukcie lietadla,
lietadlového motora, vrtule alebo zariadenia;
            ii)         doplnkového typového
osvedčenia;
iii)         určitých významných zmien typového návrhu podľa
vymedzenia v technických implementačných postupoch alebo
            iv)        akustických a emisných
zmien,
nepresiahne
95 % výšky poplatkov, ktoré by technický zástupca účtoval
žiadateľovi alebo regulovanému subjektu počas toho istého
kalendárneho roku za vydanie rovnocenného schválenia návrhu, doplnkového
typového osvedčenia, významnej zmeny alebo akustickej či emisnej
zmeny certifikačným postupom.
b)      V poplatkoch, ktoré v kalendárnom roku účtuje
technický zástupca žiadateľovi alebo regulovanému subjektu za potvrdenie,
ktoré uvedený technický zástupca vykonal podľa bodu 3.2.4, sa musí
zohľadňovať zlepšenie efektivity získané použitím postupu
potvrdzovania namiesto certifikačného postupu. Toto zlepšenie efektivity
a súvisiace zníženie poplatkov sa podložia príslušnými údajmi. Preto bude
rada BOB percentuálny podiel uvedený v písmene a) pravidelne
preskúmavať a vhodne ho upravovať prostredníctvom rozhodnutia.“
2.         Pravidelný prieskum uvedený v novom bode 3.2.11
písm. b) sa uskutoční maximálne každé dva roky. Ako sa stanovuje
v bode 2.2.1 prílohy 1 k dohode, rade BOB pomáha pri vykonávaní
týchto prieskumov a vypracovávaní potrebných rozhodnutí Rada pre
dohľad nad certifikáciou. Prieskum a rozhodnutie vychádzajú
z údajov poskytnutých technickými zástupcami.
Zmena nadobúda účinnosť v deň posledného podpisu
nižšie.
Za Bilaterálnu radu
pre dohľad:
 Federálny letecký úrad MINISTERSTVO DOPRAVY SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ ||   || EURÓPSKA KOMISIA EURÓPSKA ÚNIA
   podpIs: ||     ||   ||   MENO A podpIs: ||
     FUNKCIA: ||     Associate Administrator for Aviation Safety ||   ||     FUNKCIA: ||     Riaditeľ, Letectvo a medzinárodné otázky dopravy, Generálne riaditeľstvo pre mobilitu a dopravu
   DÁTUM: ||     ||   ||   DÁTUM: ||
   MIESTO: ||   Washington, DC ||   ||   MIESTO: ||   Brusel, Belgicko
[1]               Ú. v. EÚ L 291, 9.11.2011, s. 1.
[2]               Ú. v. EÚ L 291, 9.11.2011, s. 1.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli18. 10. 2017
            COM(2017) 599 final
            2017/0261(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o finančných príspevkoch, ktoré majú členské štáty uhradiť na financovanie Európskeho rozvojového fondu, vrátane tretej splátky na rok 2017

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

                  Tento návrh sa týka návrhu rozhodnutia Rady o tretej splátke finančných príspevkov do Európskeho rozvojového fondu (ERF), ktoré majú členské štáty zaplatiť v roku 2017.

                  Jedenásty ERF a iné fondy ERF, ktoré sú ešte otvorené (t. j. 8., 9. a 10. ERF) sa spravujú podľa tohto súboru predpisov:

                  – súčasnej Dohody o partnerstve medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na strane druhej (ďalej len dohoda o partnerstve AKT – EÚ), v znení posledných zmien
                     1
                  ,

                  – Vnútornej dohody medzi zástupcami vlád členských štátov Európskej únie zasadajúcimi v Rade o financovaní pomoci Európskej únie na základe viacročného finančného rámca na obdobie rokov 2014 – 2020 v súlade s Dohodou o partnerstve AKT – EÚ a o poskytnutí finančnej pomoci zámorským krajinám a územiam, na ktoré sa vzťahuje štvrtá časť Zmluvy o fungovaní Európskej únie
                     2
                   (ďalej len „vnútorná dohoda“ o 11. ERF),

                  – nariadenia Rady (EÚ) 2015/323 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na 11. Európsky rozvojový fond
                     3
                   (ďalej len „nariadenie o rozpočtových pravidlách pre 11. ERF“).

                  Uvedené dokumenty obsahujú viacročné záväzky členských štátov finančne prispievať do pokladnice ERF. V nariadení o rozpočtových pravidlách pre 11. ERF sa stanovujú pravidelné príspevky, ktoré majú členské štáty uhradiť do pokladnice ERF na základe vopred stanovených finančných záväzkov. Výzvy na úhradu pravidelných príspevkov sa uskutočňujú prostredníctvom technických rozhodnutí Rady, ktoré zohľadňujú plnenie vopred dohodnutých finančných záväzkov.

                  Niektoré časti v dôvodovej správe sa preto nevzťahujú na výzvy týkajúce sa pravidelných príspevkov, akou je táto.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky

                  Pozri bod 1. Dôvody a ciele návrhu.

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

                  Pozri bod 1. Dôvody a ciele návrhu.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

                  V súlade s článkom 21 ods. 7 nariadenia o rozpočtových pravidlách pre 11. ERF sa zvlášť uvádza suma spravovaná Komisiou a zvlášť suma spravovaná Európskou investičnou bankou (EIB).

                  V súlade s článkom 52 nariadenia o rozpočtových pravidlách pre 11. ERF oznámila EIB Komisii svoje aktualizované odhady záväzkov a platieb týkajúce sa nástrojov, ktoré spravuje.

                  V súlade s článkom 22 ods. 1 nariadenia o rozpočtových pravidlách pre 11. ERF výzvy na úhradu príspevkov sa majú použiť najskôr na splatenie súm z predchádzajúcich ERF, a to jedna po druhej. Keďže všetky sumy z predchádzajúcich ERF boli vyčerpané, v prípade Komisie sa výzvy na úhradu príspevkov v tomto návrhu týkajú súm v rámci 11. ERF.

                  V súlade s článkom 21 ods. 5 nariadenia o rozpočtových pravidlách pre 11. ERF Rada rozhodne o tomto návrhu najneskôr do 21 kalendárnych dní po tom, čo Komisia predloží svoj návrh.

                  V súlade s článkom 2 rozhodnutia Rady (EÚ) 2017/1206
                     4
                   sa podiely príspevkov členských štátov stanovené v článku 1 ods. 2 písm. a) vnútorných dohôd o ôsmom a deviatom ERF znížia. Toto zníženie sa uplatní pri tretej splátke príspevkov členských štátov v roku 2017 a/alebo prvej splátke v roku 2018 v závislosti od možnosti úpravy zvolenej každým členským štátom.

                  V článku 23 ods. 1 nariadenia o rozpočtových pravidlách pre 11. ERF sa stanovuje, že ak niektorý členský štát nezaplatí splatnú splátku príspevkov v určenom termíne, bude musieť zaplatiť úroky z nezaplatenej sumy; podrobné podmienky platby úrokov sú uvedené v tom istom článku.

               •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci)

                  Pozri bod 1. Dôvody a ciele návrhu.

               •Proporcionalita

                  Pozri bod 1. Dôvody a ciele návrhu.

               •Výber nástroja

                  Pozri bod 1. Dôvody a ciele návrhu.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Hodnotenia ex post/kontroly vhodnosti existujúcich právnych predpisov

                  Neuplatňuje sa.

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

                  Neuplatňuje sa.

               •Získavanie a využívanie expertízy

                  Neuplatňuje sa.

               •Posúdenie vplyvu

                  Neuplatňuje sa.

               •Vhodnosť právnych predpisov a ich zjednodušenie

                  Neuplatňuje sa.

               •Základné práva

                  Neuplatňuje sa.

               4.VPLYV NA ROZPOČET

                  Neuplatňuje sa.

               5.ĎALŠIE PRVKY

               •Plány vykonávania, spôsob monitorovania, hodnotenia a podávania správ

                  Neuplatňuje sa.

               •Vysvetľujúce dokumenty (v prípade smerníc)

                  Neuplatňuje sa.

               •Podrobné vysvetlenie konkrétnych ustanovení návrhu

                  Neuplatňuje sa.

               2017/0261 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o finančných príspevkoch, ktoré majú členské štáty uhradiť na financovanie Európskeho rozvojového fondu, vrátane tretej splátky na rok 2017

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii a Zmluvu o fungovaní Európskej únie,

               so zreteľom na Vnútornú dohodu medzi zástupcami vlád členských štátov Európskej únie zasadajúcimi v Rade o financovaní pomoci Európskej únie na základe viacročného finančného rámca na obdobie rokov 2014 – 2020 v súlade s Dohodou o partnerstve AKT – EÚ a o poskytnutí finančnej pomoci zámorským krajinám a územiam, na ktoré sa vzťahuje štvrtá časť Zmluvy o fungovaní Európskej únie
                  5
                (ďalej len „vnútorná dohoda“), a najmä na jej článok 7 ods. 2,

               so zreteľom na nariadenie Rady (EÚ) 2015/323 z 2. marca 2015 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na 11. Európsky rozvojový fond (ďalej len „nariadenie o rozpočtových pravidlách pre 11. ERF“)
                  6
               , a najmä na jeho článok 21 ods. 5,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)V súlade s postupom stanoveným v článku 21 ods. 5 nariadenia o rozpočtových pravidlách pre 11. ERF Komisia do 10. októbra 2017 predloží návrh, v ktorom spresní a) výšku tretej splátky príspevku na rok 2017, b) revidovanú ročnú sumu príspevku na rok 2017 v prípadoch, keď ročná suma príspevku neodráža skutočné potreby.

               (2)V súlade s článkom 52 nariadenia o rozpočtových pravidlách pre ERF oznámila Európska investičná banka Komisii svoje aktualizované odhady záväzkov a platieb týkajúce sa nástrojov, ktoré spravuje.

               (3)V článku 22 ods. 1 nariadenia o rozpočtových pravidlách pre 11. ERF sa stanovuje, že výzvy na úhradu príspevkov sa najskôr použijú na splatenie súm stanovených pre predchádzajúce ERF. Preto by sa výzva na poskytnutie finančných prostriedkov v rámci 11. ERF mala týkať finančných prostriedkov pre Európsku komisiu.

               (4)Rada rozhodnutím (EÚ) 2016/2026 na základe návrhu Európskej komisie 11. novembra 2016 prijala rozhodnutie stanoviť ročnú sumu príspevkov členských štátov do ERF na rok 2017 na 3 850 000 000 EUR pre Európsku komisiu a 150 000 000 EUR pre Európsku investičnú banku
                  7
               .

               (5)Rada prijala zníženie príspevku z uvoľnených prostriedkov z ôsmeho a deviateho ERF o sumu 200 000 000 EUR
                  8
               ,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Jednotlivé príspevky do Európskeho rozvojového fondu, ktoré majú členské štáty uhradiť Európskej komisii a Európskej investičnej banke vo forme tretej splátky na rok 2017, sú stanovené v tabuľke v prílohe k tomuto rozhodnutiu.

               Úhrady týchto príspevkov možno kombinovať s úpravami v rámci uplatňovania zníženia príspevkov o sumu 200 000 000 EUR z finančných prostriedkov uvoľnených v rámci ôsmeho a deviateho ERF, a to na základe plánov úprav, ktoré oznámili jednotlivé členské štáty.

               Článok 2

               Toto rozhodnutie je určené členským štátom.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)
                  Ú. v. ES L 317, 15.12.2000, s. 3.

                     (2)
                  Ú. v. EÚ L 210, 6.8.2013, s. 1.

                     (3)
                  Ú. v. EÚ L 58, 3.3.2015, s. 17 – 38.

                     (4)
                  Ú. v. EÚ L 173/15, 6.7.2017.

                     (5)
                  Ú. v. EÚ L 210, 6.8.2013, s. 1.

                     (6)
                  Ú. v. EÚ L 58, 3.3.2015, s. 17 – 38.

                     (7)
                  Ú. v. EÚ L 313, 19.11.2016, s. 25 – 27.

                     (8)
                  Ú. v. EÚ L 173/15, 6.7.2017.

    ---documentbreak---

               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli18. 10. 2017
            COM(2017) 599 final
            PRÍLOHA
            k
            návrhu rozhodnutia Rady
            o finančných príspevkoch, ktoré majú členské štáty uhradiť na financovanie Európskeho rozvojového fondu, vrátane tretej splátky na rok 2017

               PRÍLOHA

                        ČLENSKÉ ŠTÁTY

                        Kľúč pre 10. ERF v %

                        Kľúč pre 11. ERF v %

                        3. splátka na rok 2017 (EUR)

                        Spolu

                        Komisia

                        EIB

                        11. ERF

                        10. ERF

                        BELGICKO

                        3,53

                        3,24927

                        27 618 795,00

                        0,00

                        27 618 795,00

                        BULHARSKO

                        0,14

                        0,21853

                        1 857 505,00

                        0,00

                        1 857 505,00

                        ČESKÁ REPUBLIKA

                        0,51

                        0,79745

                        6 778 325,00

                        0,00

                        6 778 325,00

                        DÁNSKO

                        2,00

                        1,98045

                        16 833 825,00

                        0,00

                        16 833 825,00

                        NEMECKO

                        20,50

                        20,57980

                        174 928 300,00

                        0,00

                        174 928 300,00

                        ESTÓNSKO

                        0,05

                        0,08635

                        733 975,00

                        0,00

                        733 975,00

                        ÍRSKO

                        0,91

                        0,94006

                        7 990 510,00

                        0,00

                        7 990 510,00

                        GRÉCKO

                        1,47

                        1,50735

                        12 812 475,00

                        0,00

                        12 812 475,00

                        ŠPANIELSKO

                        7,85

                        7,93248

                        67 426 080,00

                        0,00

                        67 426 080,00

                        FRANCÚZSKO

                        19,55

                        17,81269

                        151 407 865,00

                        0,00

                        151 407 865,00

                        CHORVÁTSKO

                        0,00

                        0,22518

                        1 914 030,00

                        0,00

                        1 914 030,00

                        TALIANSKO

                        12,86

                        12,53009

                        106 505 765,00

                        0,00

                        106 505 765,00

                        CYPRUS

                        0,09

                        0,11162

                        948 770,00

                        0,00

                        948 770,00

                        LOTYŠSKO

                        0,07

                        0,11612

                        987 020,00

                        0,00

                        987 020,00

                        LITVA

                        0,12

                        0,18077

                        1 536 545,00

                        0,00

                        1 536 545,00

                        LUXEMBURSKO

                        0,27

                        0,25509

                        2 168 265,00

                        0,00

                        2 168 265,00

                        MAĎARSKO

                        0,55

                        0,61456

                        5 223 760,00

                        0,00

                        5 223 760,00

                        ΜΑLTA

                        0,03

                        0,03801

                        323 085,00

                        0,00

                        323 085,00

                        HOLANDSKO

                        4,85

                        4,77678

                        40 602 630,00

                        0,00

                        40 602 630,00

                        RAKÚSKO

                        2,41

                        2,39757

                        20 379 345,00

                        0,00

                        20 379 345,00

                        POĽSKO

                        1,30

                        2,00734

                        17 062 390,00

                        0,00

                        17 062 390,00

                        PORTUGALSKO

                        1,15

                        1,19679

                        10 172 715,00

                        0,00

                        10 172 715,00

                        RUMUNSKO

                        0,37

                        0,71815

                        6 104 275,00

                        0,00

                        6 104 275,00

                        SLOVINSKO

                        0,18

                        0,22452

                        1 908 420,00

                        0,00

                        1 908 420,00

                        SLOVENSKO

                        0,21

                        0,37616

                        3 197 360,00

                        0,00

                        3 197 360,00

                        FÍNSKO

                        1,47

                        1,50909

                        12 827 265,00

                        0,00

                        12 827 265,00

                        ŠVÉDSKO

                        2,74

                        2,93911

                        24 982 435,00

                        0,00

                        24 982 435,00

                        SPOJENÉ KRÁĽOVSTVO

                        14,82

                        14,67862

                        124 768 270,00

                        0,00

                        124 768 270,00

                        EÚ-28 SPOLU

                        100,00

                        100,00

                        850 000 000,00

                        0,00

                        850 000 000,00