               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli13. 5. 2019
            COM(2019) 221 final
            2019/0107(COD)
            Návrh
            ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY,
            ktorým sa Nemecko splnomocňuje na zmenu jeho dvojstrannej dohody o cestnej doprave so Švajčiarskom s cieľom povoliť kabotážnu prepravu počas prevádzkovania medzinárodnej cestnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v pohraničných regiónoch medzi týmito dvoma krajinami

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

                  Predmet

                  Pohraničné regióny Nemecka a Švajčiarska sú úzko prepojené. Mnoho Nemcov dochádza do práce do Švajčiarska a naopak, takže medzi týmito krajinami existuje dynamický cezhraničný tok cestujúcich využívajúcich cestnú dopravu. Je tu ponúkaných viacero služieb cezhraničnej autobusovej a autokarovej dopravy, ktoré prepájajú pohraničné regióny týchto dvoch krajín.

                  Obojsmernú prepravu cestujúcich a tovaru po ceste medzi Švajčiarskom a EÚ upravuje Dohoda o pozemnej doprave medzi EÚ a Švajčiarskom
                     1
                   (ďalej len „dohoda EÚ“).

                  V súlade s článkom 20 ods. 1 dohody EÚ „[d]oprava medzi dvomi miestami nachádzajúcimi sa na území tej istej zmluvnej strany prepravcami zriadenými na území druhej zmluvnej strany sa podľa tejto zmluvy nepovoľuje“. To znamená, že dopravcovia prevádzkujúci osobnú dopravu, ktorá prechádza cez hranicu, môžu prepravovať cestujúcich iba cez hranicu alebo na území zmluvnej strany, v ktorej sú usadení. Prevádzkovatelia autobusovej a autokarovej dopravy usadení vo Švajčiarsku nemôžu prepravovať cestujúcich medzi dvomi miestami na nemeckej strane hranice a prevádzkovatelia usadení v EÚ nemôžu prepravovať cestujúcich medzi dvomi miestami na švajčiarskej strane hranice.

                  V súlade s článkom 20 ods. 2 dohody EÚ je možné naďalej uplatňovať už existujúce práva vychádzajúce z dvojstranných dohôd uzatvorených medzi jednotlivými členskými štátmi EÚ a Švajčiarskom, ktoré boli v platnosti v čase uzavretia dohody EÚ, za predpokladu, že medzi dopravcami EÚ nedochádza k diskriminácii a nenarúša sa hospodárska súťaž. Kabotáž v osobnej autokarovej a autobusovej doprave môže byť teda vo vzťahoch so Švajčiarskom možná v prípade, že sa stanovila v dohode medzi členským štátom EÚ a Švajčiarskom platnej k 21. júnu 1999. V praxi sa však v žiadnej z príslušných dvojstranných dohôd medzi členskými štátmi a Švajčiarskom, ktoré boli v tom čase platné, nestanovovali práva na kabotáž v osobnej autokarovej a autobusovej doprave
                     2
                  .

                  Listom z 11. mája 2017 Nemecko oznámilo Komisii, že by ocenilo, keby ho Únia v súlade s článkom 2 ods. 1 ZFEÚ splnomocnila na zmenu jeho dvojstrannej dohody o cestnej doprave so Švajčiarskom z roku 1953
                     3
                   s cieľom povoliť kabotážnu prepravu počas prevádzkovania osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v pohraničných regiónoch medzi týmito dvoma krajinami. Švajčiarsko v júni 2018 na zasadnutí Výboru pre vnútrozemskú dopravu EÚ a Švajčiarska, zriadeného dohodou EÚ, informovalo Komisiu, že má takisto záujem o zmenu tejto dohody na uvedený účel.

                  Kabotáž v osobnej autokarovej a autobusovej doprave môže zlepšiť efektívnosť dopravy, pretože umožňuje zvýšiť vyťaženosť vozidla. EÚ je preto vo všeobecnosti priaznivo naklonená otvoreniu trhu kabotáže, ako to urobila na území EÚ v súlade s nariadením (ES) č. 1073/2009 o spoločných pravidlách prístupu na medzinárodný trh autokarovej a autobusovej dopravy
                     4
                   [ďalej len „nariadenie (ES) č. 1073/2009“]. Povolenie kabotážnej prepravy v súvislosti s prevádzkovaním medzinárodnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v pohraničných regiónoch medzi Nemeckom a Švajčiarskom by príslušným dopravcom umožnilo zvýšiť ich konkurencieschopnosť a efektívnosť.

                  Právomoc EÚ

                  V článku 3 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa stanovuje, že „Únia má tiež výlučnú právomoc uzavrieť medzinárodnú dohodu, ak je jej uzavretie ustanovené v legislatívnom akte Únie alebo ak je jej uzavretie potrebné na to, aby Únia mohla vykonávať svoju vnútornú právomoc, alebo ak môžu byť uzavretím zmlúv dotknuté spoločné pravidlá alebo pozmenený rozsah ich pôsobnosti“.

                  Podľa nariadenia (ES) č. 1073/2009 sa kabotážna preprava v rámci Únie môže za určitých podmienok vykonávať výlučne dopravcami, ktorí sú držiteľmi licencie Spoločenstva. Medzinárodné záväzky, ktoré umožňujú iným dopravcom, najmä dopravcom z tretích krajín, vykonávať takúto kabotážnu prepravu, majú vplyv na uvedené nariadenie v zmysle článku 3 ods. 2 ZFEÚ
                     5
                  .

                  Okrem toho majú takéto medzinárodné záväzky vplyv aj na dohodu EÚ, najmä na jej článok 20. Nie sú povolené podľa odseku 1 uvedeného článku s výnimkou prípadov uvedených v jeho odseku 2.

                  Záväzky, ako napr. tie, ktoré má v úmysle prijať Nemecko, preto patria do výlučnej právomoci Únie. V súlade s článkom 2 ods. 1 ZFEÚ však Únia môže splnomocniť členské štáty, aby konali v oblastiach, v ktorých má výlučnú právomoc.

                  Cieľom tohto návrhu je splnomocniť Nemecko na zmenu jeho existujúcej dvojstrannej dohody o cestnej doprave so Švajčiarskom s cieľom povoliť kabotážnu prepravu počas prevádzkovania medzinárodnej cestnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v príslušných pohraničných regiónoch týchto dvoch krajín.

                  Postup

                  Kabotážna preprava v rámci Únie vykonávaná dopravcami z tretích krajín, ktorí nie sú držiteľmi licencie Spoločenstva v súlade s nariadením (ES) č. 1073/2009, ovplyvňuje fungovanie vnútorného trhu autokarovej a autobusovej dopravy stanoveného zákonodarcom Únie prostredníctvom nariadenia (ES) č. 1073/2009. Preto je potrebné, aby akékoľvek splnomocnenie podľa článku 2 ods. 1 ZFEÚ udelil zákonodarca Únie, a to v súlade s legislatívnym postupom uvedeným v článku 91 ZFEÚ.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky

                  Dohodou EÚ sa v súčasnosti nepovoľuje kabotážna preprava v cestnej osobnej autokarovej a autobusovej doprave. V článku 20 ods. 2 dohody EÚ sa však výslovne umožňuje ďalšie uplatňovanie už existujúcich práv na kabotáž za predpokladu, že medzi dopravcami EÚ nedochádza k diskriminácii a nenarúša sa hospodárska súťaž. Dohoda medzi Nemeckom a Švajčiarskom, ktorá by povoľovala kabotážnu prepravu počas prevádzkovania medzinárodnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy, by nezmenila práva Švajčiarska vyplývajúce z dohody EÚ. Zmena už existujúcej dvojstrannej dohody, ktorá je obmedzená na kabotáž v príslušných pohraničných regiónoch a na ktorú sa v súvislosti s nediskrimináciou a nenarušením hospodárskej súťaže vzťahujú podmienky totožné s podmienkami stanovenými v článku 20 ods. 2 dohody EÚ, je navyše v súlade s politikou, z ktorej vychádza výnimka stanovená v uvedenom ustanovení.

                  Na území EÚ je kabotáž v cestnej osobnej autokarovej a autobusovej doprave povolená v súlade s ustanoveniami nariadenia (ES) č. 1073/2009. V článku 15 uvedeného nariadenia sa povoľuje kabotážna preprava v rámci EÚ, pokiaľ ide o 1) príležitostnú dopravu, 2) osobitnú pravidelnú dopravu za predpokladu, že sa uskutočňuje na základe zmluvy medzi organizátorom a dopravcom a 3) pravidelnú dopravu počas pravidelnej medzinárodnej dopravy s výnimkou dopravy, ktorá plní potreby mestských centier alebo mestských aglomerácií alebo dopravné potreby medzi nimi a priľahlými oblasťami. Vykonávanie uvedeného nariadenia by bolo ovplyvnené zmenou dvojstrannej dohody o cestnej doprave, ako to požaduje Nemecko, ale tento vplyv by bol dostatočne obmedzený, ak by bolo povolenie udelené s výhradou podmienok opísaných vyššie.

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

                  Zmena existujúcej dvojstrannej dohody o cestnej doprave medzi Nemeckom a Švajčiarskom s cieľom povoliť kabotážnu prepravu počas prevádzkovania medzinárodnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v príslušných pohraničných regiónoch týchto dvoch krajín, by nebola nezlučiteľná so žiadnou inou politikou Únie.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

                  Právnym základom tohto návrhu je článok 2 ods. 1 a článok 91 ZFEÚ.

               •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci)

                  Návrh patrí do výlučnej právomoci Únie.

               •Proporcionalita

                  Jediným cieľom tohto návrhu je splnomocniť Nemecko podľa článku 2 ods. 1 ZFEÚ na zmenu jeho existujúcej dvojstrannej dohody o cestnej doprave so Švajčiarskom s cieľom povoliť kabotážnu prepravu počas prevádzkovania medzinárodnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v príslušných pohraničných regiónoch týchto dvoch krajín. Navrhované rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady preto neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie tohto cieľa.

               •Výber nástroja

                  Kabotážna preprava v rámci Únie vykonávaná dopravcami z tretích krajín, ktorí nie sú držiteľmi licencie Spoločenstva v súlade s nariadením (ES) č. 1073/2009, ovplyvňuje fungovanie vnútorného trhu autokarovej a autobusovej dopravy stanoveného zákonodarcom Únie prostredníctvom nariadenia (ES) č. 1073/2009. Preto je potrebné, aby akékoľvek splnomocnenie podľa článku 2 ods. 1 ZFEÚ udelil zákonodarca Únie, a to v súlade s legislatívnym postupom uvedeným v článku 91 ZFEÚ. Navrhovaný akt, ktorý má povahu individuálneho splnomocnenia, sa má prijať v reakcii na príslušnú žiadosť, ktorú predložilo Nemecko. Preto by mal mať formu rozhodnutia určeného Nemecku. Navrhované rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady preto predstavuje primeraný nástroj na splnomocnenie Nemecka v súlade s článkom 2 ods. 1 ZFEÚ na konanie v tejto veci.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

                  Tento návrh vychádza zo žiadosti predloženej Nemeckom a týka sa iba tohto členského štátu. Podobná žiadosť, ktorú predložilo Taliansko, je predmetom súbežného postupu.

               4.VPLYV NA ROZPOČET

                  Tento návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet Únie.

               2019/0107 (COD)

               Návrh

               ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY,

               ktorým sa Nemecko splnomocňuje na zmenu jeho dvojstrannej dohody o cestnej doprave so Švajčiarskom s cieľom povoliť kabotážnu prepravu počas prevádzkovania medzinárodnej cestnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v pohraničných regiónoch medzi týmito dvoma krajinami

               EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 2 ods. 1 a článok 91,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,

               so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru
                  6
               ,

               so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov
                  7
               ,

               konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,

               keďže:

               (1)V súlade s článkom 20 ods. 1 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o železničnej a cestnej preprave tovaru a osôb
                  8
                (ďalej len „dohoda EÚ“) sa preprava cestujúcich autokarmi a autobusmi medzi dvomi miestami nachádzajúcimi sa na území tej istej zmluvnej strany dopravcami usadenými na území druhej zmluvnej strany, známa ako kabotáž, nepovoľuje.

               (2)V súlade s článkom 20 ods. 2 dohody EÚ je možné naďalej uplatňovať existujúce práva na kabotáž vychádzajúce z dvojstranných dohôd uzatvorených medzi členskými štátmi Únie a Švajčiarskom, ktoré boli v platnosti v čase uzavretia dohody EÚ, konkrétne k 21. júnu 1999, za predpokladu, že medzi dopravcami usadenými v EÚ nedochádza k diskriminácii a nenarúša sa hospodárska súťaž. Dvojstranná dohoda o cestnej doprave medzi Nemeckom a Švajčiarskom z roku 1953
                  9
                nepovoľuje kabotážnu prepravu počas prevádzkovania osobnej autokarovej a autobusovej dopravy medzi týmito dvoma krajinami. Právo vykonávať kabotáž v dôsledku prípadnej zmeny takejto dohody preto nepatrí medzi práva, na ktoré sa vzťahuje článok 20 ods. 2 dohody EÚ.

               (3)Medzinárodné záväzky, ktoré umožňujú dopravcom zo Švajčiarska vykonávať kabotážnu prepravu v rámci Únie, môžu mať vplyv na článok 20 dohody EÚ v rozsahu, v akom toto ustanovenie nepovoľuje takúto prepravu.

               (4)Okrem toho podľa nariadenia (ES) č. 1073/2009
                  10
                sa kabotážna preprava v rámci Únie môže za určitých podmienok vykonávať výlučne dopravcami, ktorí sú držiteľmi licencie Spoločenstva. Medzinárodné záväzky, ktoré umožňujú dopravcom z tretích krajín, ktorí nie sú držiteľmi takejto licencie, vykonávať prepravu tohto druhu, môžu mať vplyv na toto nariadenie.

               (5)Takéto záväzky preto patria do výlučnej vonkajšej právomoci Únie. Členské štáty môžu vyrokovať takéto záväzky alebo k nim pristúpiť len vtedy, ak ich na to splnomocní Únia v súlade s článkom 2 ods. 1 ZFEÚ.

               (6)Kabotážna preprava v rámci Únie vykonávaná dopravcami z tretích krajín, ktorí nie sú držiteľmi licencie Spoločenstva v súlade s nariadením (ES) č. 1073/2009, ovplyvňuje fungovanie vnútorného trhu autokarovej a autobusovej dopravy stanoveného zákonodarcom Únie prostredníctvom nariadenia (ES) č. 1073/2009. Preto je potrebné, aby akékoľvek splnomocnenie podľa článku 2 ods. 1 ZFEÚ udelil zákonodarca Únie, a to v súlade s legislatívnym postupom uvedeným v článku 91 ZFEÚ.

               (7)Listom z 11. mája 2017 Nemecko požiadalo Úniu o splnomocnenie na zmenu jeho dohody o cestnej doprave so Švajčiarskom s cieľom povoliť kabotážnu prepravu počas prevádzkovania osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v príslušných pohraničných regiónoch týchto dvoch krajín.

               (8)Kabotážna preprava umožňuje zvýšiť vyťaženosť vozidiel, čo zvyšuje hospodársku efektívnosť dopravy. Preto je vhodné povoliť takúto prepravu počas prevádzkovania medzinárodnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v príslušných pohraničných regiónoch Švajčiarska a Nemecka. To by mohlo ešte viac posilniť úzku integráciu týchto pohraničných regiónov.

               (9)S cieľom zabezpečiť, aby príslušná kabotážna preprava nadmerne nezmenila fungovanie vnútorného trhu autokarovej a autobusovej dopravy, ako sa stanovuje v nariadení (ES) č. 1073/2009, malo by jej povolenie podliehať podmienke, že medzi dopravcami usadenými v EÚ nedochádza k diskriminácii a nenarúša sa hospodárska súťaž.

               (10)Z rovnakého dôvodu by sa kabotážna preprava mala povoliť len v pohraničných regiónoch Nemecka počas prevádzkovania autokarovej a autobusovej dopravy medzi Nemeckom a Švajčiarskom. Na tento účel je potrebné vymedziť pohraničné regióny Nemecka v zmysle tohto rozhodnutia tak, aby sa náležite zohľadnilo vykonávanie nariadenia (ES) č. 1073/2009 a aby sa zároveň umožnilo zvýšiť efektívnosť príslušnej prepravy,

               PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Nemecko sa týmto splnomocňuje zmeniť svoju existujúcu dvojstrannú dohodu o cestnej doprave so Švajčiarskom dohodu s cieľom povoliť kabotážnu prepravu v príslušných pohraničných regiónoch Nemecka a Švajčiarska počas prevádzkovania autokarovej a autobusovej dopravy medzi týmito dvoma krajinami, za predpokladu, že medzi dopravcami usadenými v EÚ nedochádza k diskriminácii a nenarúša sa hospodárska súťaž.

               Za pohraničné regióny Nemecka sa v zmysle prvého odseku považujú okresy Freiburg a Tübingen v Bádensku-Württembersku a okres Švábsko v Bavorsku.

               Článok 2

               Nemecko informuje Komisiu o zmene svojej dvojstrannej dohody o cestnej doprave so Švajčiarskom podľa článku 1 tohto rozhodnutia a oznámi znenie uvedenej dohody. Komisia o tom informuje Radu a Európsky parlament.

               Článok 3

               Toto rozhodnutie je určené Spolkovej republike Nemecko.

               V Bruseli

                  Za Európsky parlament
                        Za Radu

                  predseda
                        predseda

                     (1)

                        Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o železničnej a cestnej preprave tovaru a osôb, Ú. v. ES L 114, 30.4.2002, s. 91.

                     (2)

                        I keď z poslednej vety článku 20 ods. 2 dohody EÚ vyplýva, že príslušné práva sú uvedené v prílohe 8 k uvedenej dohode, v prílohe 8 sa však v súčasnosti uvádzajú len práva na prepravu cestujúcich v rámci trojsmernej dopravy (podľa článku 19 ods. 2 dohody EÚ) a nie práva na kabotáž.
                     Francúzsko v roku 2007 zmenilo svoju dvojstrannú dohodu o cestnej doprave so Švajčiarskom z roku 1951 s cieľom umožniť kabotáž v pohraničných regiónoch týchto dvoch krajín počas prevádzkovania pravidelnej cezhraničnej dopravy medzi týmito dvoma krajinami. Francúzsko je teraz jedinou krajinou, ktorá má dohodu so Švajčiarskom umožňujúcu kabotáž v cestnej osobnej autokarovej a autobusovej doprave.

                     (3)

                        Znenie dohody možno vyhľadať online pod číslom „0.741.619.136“ v systematickej zbierke spolkových právnych predpisov (
                  https://www.admin.ch/gov/de/start/bundesrecht/systematische-sammlung.html
                  ).

                     (4)

                        Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/2009 z 21. októbra 2009 o spoločných pravidlách prístupu na medzinárodný trh autokarovej a autobusovej dopravy a o zmene a doplnení nariadenia (ES) č. 561/2006 (Ú. v. EÚ L 300, 14.11.2009, s. 88).

                     (5)

                        V prípade podobnej situácie pozri stanovisko 2/15 Súdneho dvora Európskej únie zo 16. mája 2017, EU:C:2017:376, body 189 a 190.

                     (6)

                        Ú. v EÚ C , , s. .

                     (7)

                        Ú. v EÚ C , , s. .

                     (8)

                        Ú. v. ES L 114, 30.4.2002, s. 91.

                     (9)

                        Znenie možno vyhľadať pod číslom „0.741.619.136“ v systematickej zbierke švajčiarskych spolkových právnych predpisov.

                     (10)

                        Ú. v. EÚ L 300, 14.11.2009, s. 88.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli13. 5. 2019
            COM(2019) 223 final
            2019/0108(COD)
            Návrh
            ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY,
            ktorým sa Taliansko splnomocňuje, aby so Švajčiarskom vyrokovalo a uzavrelo dohodu, ktorou by sa povolila kabotážna preprava počas prevádzkovania medzinárodnej cestnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v pohraničných regiónoch medzi týmito dvoma krajinami

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.KONTEXT NÁVRHU

               •Dôvody a ciele návrhu

                  Predmet

                  Pohraničné regióny Talianska a Švajčiarska sú úzko prepojené. Mnoho Talianov dochádza do práce do Švajčiarska a naopak, takže medzi týmito krajinami existuje dynamický cezhraničný tok cestujúcich využívajúcich cestnú dopravu. Je tu ponúkaných viacero služieb cezhraničnej autobusovej a autokarovej dopravy, ktoré prepájajú pohraničné regióny týchto dvoch krajín.

                  Obojsmernú prepravu cestujúcich a tovaru po ceste medzi Švajčiarskom a EÚ upravuje Dohoda o pozemnej doprave medzi EÚ a Švajčiarskom
                     1
                   (ďalej len „dohoda EÚ“).

                  V súlade s článkom 20 ods. 1 dohody EÚ „[d]oprava medzi dvomi miestami nachádzajúcimi sa na území tej istej zmluvnej strany prepravcami zriadenými na území druhej zmluvnej strany sa podľa tejto zmluvy nepovoľuje“. To znamená, že dopravcovia prevádzkujúci osobnú dopravu, ktorá prechádza cez hranicu, môžu prepravovať cestujúcich iba cez hranicu alebo na území zmluvnej strany, v ktorej sú usadení. Prevádzkovatelia autobusovej a autokarovej dopravy usadení vo Švajčiarsku nemôžu prepravovať cestujúcich medzi dvomi miestami na talianskej strane hranice a prevádzkovatelia usadení v EÚ nemôžu prepravovať cestujúcich medzi dvomi miestami na švajčiarskej strane hranice.

                  V súlade s článkom 20 ods. 2 dohody EÚ je možné naďalej uplatňovať už existujúce práva vychádzajúce z dvojstranných dohôd uzatvorených medzi jednotlivými členskými štátmi EÚ a Švajčiarskom, ktoré boli v platnosti v čase uzavretia dohody EÚ, za predpokladu, že medzi dopravcami EÚ nedochádza k diskriminácii a nenarúša sa hospodárska súťaž. Kabotáž v osobnej autokarovej a autobusovej doprave môže byť teda vo vzťahoch so Švajčiarskom možná v prípade, že sa stanovila v dohode medzi členským štátom EÚ a Švajčiarskom platnej k 21. júnu 1999. V praxi sa však v žiadnej z príslušných dvojstranných dohôd medzi členskými štátmi a Švajčiarskom, ktoré boli v tom čase platné, nestanovovali práva na kabotáž v osobnej autokarovej a autobusovej doprave
                     2
                  .

                  Listom zo 7. februára 2018 Taliansko informovalo Komisiu o tom, že by chcelo vyrokovať a uzavrieť dohodu so Švajčiarskom, ktorou by sa povolila kabotáž počas prevádzkovania medzinárodnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v pohraničných regiónoch medzi týmito dvoma krajinami. Švajčiarsko v júni 2018 na zasadnutí Výboru pre vnútrozemskú dopravu EÚ a Švajčiarska, zriadeného dohodou EÚ, informovalo Komisiu, že má takisto záujem o uzatvorenie takejto dohody.

                  Kabotáž v osobnej autokarovej a autobusovej doprave môže zlepšiť efektívnosť dopravy, pretože umožňuje zvýšiť vyťaženosť vozidla. EÚ je preto vo všeobecnosti priaznivo naklonená otvoreniu trhu kabotáže, ako to urobila na území EÚ v súlade s nariadením (ES) č. 1073/2009 o spoločných pravidlách prístupu na medzinárodný trh autokarovej a autobusovej dopravy
                     3
                   [ďalej len „nariadenie (ES) č. 1073/2009“]. Povolenie kabotážnej prepravy v súvislosti s prevádzkovaním medzinárodnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v pohraničných regiónoch medzi Talianskom a Švajčiarskom by príslušným dopravcom umožnilo zvýšiť ich konkurencieschopnosť a efektívnosť.

                  Právomoc EÚ

                  V článku 3 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa stanovuje, že „Únia má tiež výlučnú právomoc uzavrieť medzinárodnú dohodu, ak je jej uzavretie ustanovené v legislatívnom akte Únie alebo ak je jej uzavretie potrebné na to, aby Únia mohla vykonávať svoju vnútornú právomoc, alebo ak môžu byť uzavretím zmlúv dotknuté spoločné pravidlá alebo pozmenený rozsah ich pôsobnosti“.

                  Podľa nariadenia (ES) č. 1073/2009 sa kabotážna preprava v rámci Únie môže za určitých podmienok vykonávať výlučne dopravcami, ktorí sú držiteľmi licencie Spoločenstva. Medzinárodné záväzky, ktoré umožňujú iným dopravcom, najmä dopravcom z tretích krajín, vykonávať takúto kabotážnu prepravu, majú vplyv na uvedené nariadenie v zmysle článku 3 ods. 2 ZFEÚ
                     4
                  .

                  Okrem toho majú takéto medzinárodné záväzky vplyv aj na dohodu EÚ, najmä na jej článok 20. Nie sú povolené podľa odseku 1 uvedeného článku s výnimkou prípadov uvedených v jeho odseku 2.

                  Záväzky, ako napr. tie, ktoré má v úmysle prijať Taliansko, preto patria do výlučnej právomoci Únie. V súlade s článkom 2 ods. 1 ZFEÚ však Únia môže splnomocniť členské štáty, aby konali v oblastiach, v ktorých má výlučnú právomoc.

                  Cieľom tohto návrhu je splnomocniť Taliansko vyrokovať a uzavrieť dohodu so Švajčiarskom, ktorou by sa povolila kabotážna preprava počas prevádzkovania cezhraničnej cestnej osobnej autobusovej a autokarovej dopravy v príslušných pohraničných regiónoch týchto dvoch krajín.

                  Postup

                  Kabotážna preprava v rámci Únie vykonávaná dopravcami z tretích krajín, ktorí nie sú držiteľmi licencie Spoločenstva v súlade s nariadením (ES) č. 1073/2009, ovplyvňuje fungovanie vnútorného trhu autokarovej a autobusovej dopravy stanoveného zákonodarcom Únie prostredníctvom nariadenia (ES) č. 1073/2009. Preto je potrebné, aby akékoľvek splnomocnenie podľa článku 2 ods. 1 ZFEÚ udelil zákonodarca Únie, a to v súlade s legislatívnym postupom uvedeným v článku 91 ZFEÚ.

               •Súlad s existujúcimi ustanoveniami v tejto oblasti politiky

                  Dohodou EÚ sa v súčasnosti nepovoľuje kabotážna preprava v cestnej osobnej autokarovej a autobusovej doprave. V článku 20 ods. 2 dohody EÚ sa však výslovne umožňuje ďalšie uplatňovanie už existujúcich práv na kabotáž za predpokladu, že medzi dopravcami EÚ nedochádza k diskriminácii a nenarúša sa hospodárska súťaž. Dohoda medzi Talianskom a Švajčiarskom, ktorá by povoľovala kabotážnu prepravu počas prevádzkovania medzinárodnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy, by nezmenila práva Švajčiarska vyplývajúce z dohody EÚ. Uzavretie dvojstrannej dohody, ktorá je obmedzená na kabotáž v príslušných pohraničných regiónoch a na ktorú sa v súvislosti s nediskrimináciou a nenarušením hospodárskej súťaže vzťahujú podmienky totožné s podmienkami stanovenými v článku 20 ods. 2 dohody EÚ, je navyše v súlade s politikou, z ktorej vychádza výnimka stanovená v uvedenom ustanovení.

                  Na území EÚ je kabotáž v cestnej osobnej autokarovej a autobusovej doprave povolená v súlade s ustanoveniami nariadenia (ES) č. 1073/2009. V článku 15 uvedeného nariadenia sa povoľuje kabotážna preprava v rámci EÚ, pokiaľ ide o 1) príležitostnú dopravu, 2) osobitnú pravidelnú dopravu za predpokladu, že sa uskutočňuje na základe zmluvy medzi organizátorom a dopravcom a 3) pravidelnú dopravu počas pravidelnej medzinárodnej dopravy s výnimkou dopravy, ktorá plní potreby mestských centier alebo mestských aglomerácií alebo dopravné potreby medzi nimi a priľahlými oblasťami. Vykonávanie uvedeného nariadenia by bolo ovplyvnené uzavretím dvojstrannej dohody o cestnej doprave, ako to požaduje Taliansko, ale tento vplyv by bol dostatočne obmedzený, ak by bolo povolenie udelené s výhradou podmienok opísaných vyššie.

               •Súlad s ostatnými politikami Únie

                  Dohoda medzi Talianskom a Švajčiarskom, ktorou sa povoľuje kabotážna preprava počas prevádzkovania medzinárodnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v príslušných pohraničných regiónoch týchto dvoch krajín, by nebola nezlučiteľná so žiadnou inou politikou Únie.

               2.PRÁVNY ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA

               •Právny základ

                  Právnym základom tohto návrhu je článok 2 ods. 1 a článok 91 ZFEÚ.

               •Subsidiarita (v prípade inej ako výlučnej právomoci)

                  Návrh patrí do výlučnej právomoci Únie.

               •Proporcionalita

                  Cieľom návrhu je povoliť podľa článku 2 ods. 1 ZFEÚ vyrokovanie a uzavretie dvojstrannej dohody medzi Talianskom a Švajčiarskom, ktorou sa povoľuje kabotážna preprava počas prevádzkovania medzinárodnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v pohraničných regiónoch medzi týmito dvoma krajinami. Navrhované rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady preto neprekračuje rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie tohto cieľa.

               •Výber nástroja

                  Kabotážna preprava v rámci Únie vykonávaná dopravcami z tretích krajín, ktorí nie sú držiteľmi licencie Spoločenstva v súlade s nariadením (ES) č. 1073/2009, ovplyvňuje fungovanie vnútorného trhu autokarovej a autobusovej dopravy stanoveného zákonodarcom Únie prostredníctvom nariadenia (ES) č. 1073/2009. Preto je potrebné, aby akékoľvek splnomocnenie podľa článku 2 ods. 1 ZFEÚ udelil zákonodarca Únie, a to v súlade s legislatívnym postupom uvedeným v článku 91 ZFEÚ. Navrhovaný akt, ktorý má povahu individuálneho splnomocnenia, sa má prijať v reakcii na príslušnú žiadosť, ktorú predložilo Taliansko. Preto by mal mať formu rozhodnutia určeného Taliansku. Navrhované rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady preto predstavuje primeraný nástroj na splnomocnenie Talianska v súlade s článkom 2 ods. 1 ZFEÚ na konanie v tejto veci.

               3.VÝSLEDKY HODNOTENÍ EX POST, KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU

               •Konzultácie so zainteresovanými stranami

                  Tento návrh vychádza zo žiadosti predloženej Talianskom a týka sa iba tohto členského štátu. Podobná žiadosť, ktorú predložilo Nemecko, je predmetom súbežného postupu.

               4.VPLYV NA ROZPOČET

                  Tento návrh nemá žiadny vplyv na rozpočet Únie.

               2019/0108 (COD)

               Návrh

               ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY,

               ktorým sa Taliansko splnomocňuje, aby so Švajčiarskom vyrokovalo a uzavrelo dohodu, ktorou by sa povolila kabotážna preprava počas prevádzkovania medzinárodnej cestnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v pohraničných regiónoch medzi týmito dvoma krajinami

               EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 2 ods. 1 a článok 91,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,

               so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru
                  5
               ,

               so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov
                  6
               ,

               konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,

               keďže:

               (1)V súlade s článkom 20 ods. 1 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o železničnej a cestnej preprave tovaru a osôb
                  7
                (ďalej len „dohoda EÚ“) sa preprava cestujúcich autokarmi a autobusmi medzi dvomi miestami nachádzajúcimi sa na území tej istej zmluvnej strany dopravcami usadenými na území druhej zmluvnej strany, známa ako kabotáž, nepovoľuje.

               (2)V súlade s článkom 20 ods. 2 dohody EÚ je možné naďalej uplatňovať existujúce práva na kabotáž vychádzajúce z dvojstranných dohôd uzatvorených medzi členskými štátmi Únie a Švajčiarskom, ktoré boli v platnosti v čase uzavretia dohody EÚ, konkrétne k 21. júnu 1999, za predpokladu, že medzi dopravcami usadenými v EÚ nedochádza k diskriminácii a nenarúša sa hospodárska súťaž. Taliansko nemá so Švajčiarskom žiadnu dvojstrannú dohodu, ktorá povoľuje kabotážnu prepravu počas prevádzkovania osobnej autokarovej a autobusovej dopravy medzi týmito dvoma krajinami. Právo vykonávať kabotáž v dôsledku prípadného uzavretia takejto dohody preto nepatrí medzi práva, na ktoré sa vzťahuje článok 20 ods. 2 dohody EÚ.

               (3)Medzinárodné záväzky, ktoré umožňujú dopravcom zo Švajčiarska vykonávať kabotážnu prepravu v rámci Únie, môžu mať vplyv na článok 20 dohody EÚ v rozsahu, v akom toto ustanovenie nepovoľuje takúto prepravu.

               (4)Okrem toho podľa nariadenia (ES) č. 1073/2009
                  8
                sa kabotážna preprava v rámci Únie môže za určitých podmienok vykonávať výlučne dopravcami, ktorí sú držiteľmi licencie Spoločenstva. Medzinárodné záväzky, ktoré umožňujú dopravcom z tretích krajín, ktorí nie sú držiteľmi takejto licencie, vykonávať prepravu tohto druhu, môžu mať vplyv na toto nariadenie.

               (5)Takéto záväzky preto patria do výlučnej vonkajšej právomoci Únie. Členské štáty môžu vyrokovať takéto záväzky alebo k nim pristúpiť len vtedy, ak ich na to splnomocní Únia v súlade s článkom 2 ods. 1 ZFEÚ.

               (6)Kabotážna preprava v rámci Únie vykonávaná dopravcami z tretích krajín, ktorí nie sú držiteľmi licencie Spoločenstva v súlade s nariadením (ES) č. 1073/2009, ovplyvňuje fungovanie vnútorného trhu autokarovej a autobusovej dopravy stanoveného zákonodarcom Únie prostredníctvom nariadenia (ES) č. 1073/2009. Preto je potrebné, aby akékoľvek splnomocnenie podľa článku 2 ods. 1 ZFEÚ udelil zákonodarca Únie, a to v súlade s legislatívnym postupom uvedeným v článku 91 ZFEÚ.

               (7)Listom zo 7. februára 2018 Taliansko požiadalo Úniu o splnomocnenie na uzavretie dohody so Švajčiarskom, ktorou sa povoľuje kabotážna preprava počas prevádzkovania medzinárodnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v príslušných pohraničných regiónoch týchto dvoch krajín.

               (8)Kabotážna preprava umožňuje zvýšiť vyťaženosť vozidiel, čo zvyšuje hospodársku efektívnosť dopravy. Preto je vhodné povoliť takúto prepravu počas prevádzkovania medzinárodnej osobnej autokarovej a autobusovej dopravy v príslušných pohraničných regiónoch Švajčiarska a Talianska. To by mohlo ešte viac posilniť úzku integráciu týchto pohraničných regiónov.

               (9)S cieľom zabezpečiť, aby príslušná kabotážna preprava nadmerne nezmenila fungovanie vnútorného trhu autokarovej a autobusovej dopravy, ako sa stanovuje v nariadení (ES) č. 1073/2009, malo by jej povolenie podliehať podmienke, že medzi dopravcami usadenými v EÚ nedochádza k diskriminácii a nenarúša sa hospodárska súťaž.

               (10)Z rovnakého dôvodu by sa kabotážna preprava mala povoliť len v pohraničných regiónoch Talianska počas prevádzkovania autokarovej a autobusovej dopravy medzi Talianskom a Švajčiarskom. Na tento účel je potrebné vymedziť pohraničné regióny Talianska v zmysle tohto rozhodnutia tak, aby sa náležite zohľadnilo vykonávanie nariadenia (ES) č. 1073/2009 a aby sa zároveň umožnilo zvýšiť efektívnosť príslušnej prepravy,

               PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Taliansko sa týmto splnomocňuje vyrokovať a uzavrieť so Švajčiarskom dohodu, ktorou sa povoľuje kabotážna preprava v príslušných pohraničných regiónoch Talianska a Švajčiarska počas prevádzkovania autokarovej a autobusovej dopravy medzi týmito dvoma krajinami, za predpokladu, že medzi dopravcami usadenými v EÚ nedochádza k diskriminácii a nenarúša sa hospodárska súťaž.

               Za pohraničné regióny Talianska sa v zmysle prvého odseku považujú regióny Piemont a Lombardsko a autonómne regióny Valle d’Aosta a Trentino-Alto Adige.

               Článok 2

               Taliansko informuje Komisiu o uzavretí dohody podľa článku 1 tohto rozhodnutia a oznámi znenie uvedenej dohody. Komisia o tom informuje Radu a Európsky parlament.

               Článok 3

               Toto rozhodnutie je určené Talianskej republike.

               V Bruseli

                  Za Európsky parlament
                        Za Radu

                  predseda
                        predseda

                     (1)

                        Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o železničnej a cestnej preprave tovaru a osôb, Ú. v. ES L 114, 30.4.2002, s. 91.

                     (2)

                        I keď z poslednej vety článku 20 ods. 2 dohody EÚ vyplýva, že príslušné práva sú uvedené v prílohe 8 k uvedenej dohode, v prílohe 8 sa však v súčasnosti uvádzajú len práva na prepravu cestujúcich v rámci trojsmernej dopravy (podľa článku 19 ods. 2 dohody EÚ) a nie práva na kabotáž.
                     Francúzsko v roku 2007 zmenilo svoju dvojstrannú dohodu o cestnej doprave so Švajčiarskom z roku 1951 s cieľom umožniť kabotáž v pohraničných regiónoch týchto dvoch krajín počas prevádzkovania pravidelnej cezhraničnej dopravy medzi týmito dvoma krajinami. Francúzsko je teraz jedinou krajinou, ktorá má dohodu so Švajčiarskom umožňujúcu kabotáž v cestnej osobnej autokarovej a autobusovej doprave.

                     (3)

                        Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/2009 z 21. októbra 2009 o spoločných pravidlách prístupu na medzinárodný trh autokarovej a autobusovej dopravy a o zmene a doplnení nariadenia (ES) č. 561/2006 (Ú. v. EÚ L 300, 14.11.2009, s. 88).

                     (4)

                        V prípade podobnej situácie pozri stanovisko 2/15 Súdneho dvora Európskej únie zo 16. mája 2017, EU:C:2017:376, body 189 a 190.

                     (5)

                        Ú. v EÚ C , , s. .

                     (6)

                        Ú. v EÚ C , , s. .

                     (7)

                        Ú. v. ES L 114, 30.4.2002, s. 91.

                     (8)

                        Ú. v. EÚ L 300, 14.11.2009, s. 88.


               EURÓPSKA KOMISIA
            V Bruseli9. 7. 2019
            COM(2019) 298 final
            2019/0143(NLE)
            Návrh
            ROZHODNUTIE RADY
            o pozícii, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie pri písomnom postupe, ktorý iniciuje Výbor znalcov pre technické otázky Medzivládnej organizácie pre medzinárodnú železničnú dopravu (OTIF) v záujme prijatia zmien v NVR a UTP TAF

               DÔVODOVÁ SPRÁVA

               1.Predmet návrhu

               Dňa 12. a 13. júna 2019 sa v Berne uskutoční 12. zasadnutie Výboru znalcov pre technické otázky (CTE) Medzivládnej organizácie pre medzinárodnú železničnú dopravu (OTIF). Program zasadnutia zahŕňa:

               –návrh rozhodnutia o zmene systému registra OTIF – Národných registrov železničných koľajových vozidiel (NVR), a

               –návrh rozhodnutia o zmene prílohy 1 k jednotným technickým predpisom OTIF – Telematické aplikácie v nákladnej doprave (UTP TAF).

               a)Súčasné špecifikácie NVR uplatniteľné podľa pravidiel OTIF sú rovnocenné so špecifikáciami stanovenými v rozhodnutí Komisie 2007/756/ES
                  1
               .

               V rámci štvrtého železničného balíka Komisia prijala vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2018/1614
                  2
               , ktorým sa stanovujú aktualizované špecifikácie národných registrov vozidiel EÚ a špecifikácie európskeho registra vozidiel (EVR), ktorý od roku 2021 nahradí národné registre vozidiel EÚ, a ktorým sa zrušuje rozhodnutie Komisie 2007/756/ES.

               Účelom rozhodnutia CTE je zmeniť NVR a zachovať jeho rovnocennosť s vykonávacím rozhodnutím Komisie (EÚ) 2018/1614.

               b)Jednotné technické predpisy UTP organizácie OTIF sú súborom technických špecifikácií, ktoré vyplývajú zo zásad, cieľov a postupov podľa dohovoru COTIF v oblasti výroby a prevádzkovania železničného materiálu, pričom nadradeným cieľom je dosiahnuť maximálnu interoperabilitu. Tým sú UTP organizácie OTIF rovnocenné s technickými špecifikáciami interoperability (TSI) Európskej únie.

               V predpise UTP TAF sa stanovujú základné a dodatočné požiadavky na komunikáciu medzi železničnými podnikmi a manažérmi infraštruktúry, databázy, ktoré sa majú využívať na sledovanie pohybu vlakov a vozňov, a informácie, ktoré sa majú poskytovať zákazníkom v oblasti nákladnej dopravy a bez ktorých subsystém TAF nemôže fungovať. V súčasnosti sú rovnocenné s TSI TAF špecifikovanou v nariadení Komisie (EÚ) č. 1305/2014
                  3
                a vo vykonávacom nariadení Komisie (EÚ) 2018/278
                  4
               .

               Komisia prijala 27. mája 2019
                  5
                zmenu nariadenia Komisie (EÚ) č. 1305/2014.

               Účelom rozhodnutia o zmene UTP TAF je zachovať jej rovnocennosť s nariadením Komisie (EÚ) č. 1305/2014 v znení nedávnych zmien.

               Pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Únie, v súvislosti s uvedenými rozhodnutiami, ktoré má CTE prijať, sa musí stanoviť rozhodnutím Rady na základe článku 218 ods. 9 ZFEÚ.

               2.Kontext návrhu

               2.1.Dohovor o medzinárodnej železničnej preprave (COTIF)

               Dohovor COTIF je zakladajúcim právnym textom Medzivládnej organizácie pre medzinárodnú železničnú dopravu. Podľa článku 2 ods. 1 dohovoru COTIF je cieľom organizácie podporovať, zlepšiť a po všetkých stránkach uľahčiť medzinárodnú železničnú dopravu, a na tento účel zostaviť systém jednotných právnych predpisov v rôznych oblastiach práva týkajúcich sa medzinárodnej železničnej dopravy. Dohovor COTIF upravuje aj fungovanie organizácie, jej ciele, právomoci, vzťahy so zmluvnými štátmi a všeobecné činnosti.

               Týka sa teda železničných právnych predpisov celej škály právnych a technických otázok v oblasti železničnej dopravy, ktoré možno rozdeliť na dve skupiny: samotný dohovor, upravuje fungovanie organizácie OTIF, a osem dodatkov (vrátane nového dodatku H, ktorý sa má prijať na 13. valnom zhromaždení organizácie), v ktorých sa stanovujú jednotné právne predpisy o železničnej doprave:

               –Dodatok A – Jednotné právne predpisy pre zmluvu o medzinárodnej železničnej preprave cestujúcich a batožín (CIV)

               –Dodatok B – Jednotné právne predpisy pre zmluvu o medzinárodnej železničnej preprave tovaru (CIM)

               –Dodatok C – Poriadok pre medzinárodnú železničnú prepravu nebezpečného tovaru (RID)

               –Dodatok D – Jednotné právne predpisy pre zmluvu o vzájomnom používaní vozňov v medzinárodnej železničnej preprave (CUV)

               –Dodatok E – Jednotné právne predpisy pre zmluvu o využívaní železničnej infraštruktúry v medzinárodnej železničnej preprave (CUI)

               –Dodatok F – Jednotné právne predpisy pre záväzné vyhlasovanie technických noriem a prijímanie jednotných technických predpisov pre železničný materiál určený na používanie v medzinárodnej preprave (APTU UR)

               –Dodatok G – Jednotné právne predpisy pre technické schválenie železničného materiálu používaného v medzinárodnej preprave (ATMF UR)

               –Dodatok H – Jednotné právne predpisy pre bezpečnú prevádzku vlakov v medzinárodnej preprave (EST UR).

               Na základe dodatkov F a G k dohovoru COTIF existuje 12 predpisov UTP v oblasti technickej interoperability.

               COTIF sa uplatňuje v 46 štátoch vrátane 26 členských štátov EÚ (všetky s výnimkou Malty a Cypru).

               2.2.Dohoda medzi Európskou úniou a Medzivládnou organizáciou pre medzinárodnú železničnú prepravu (OTIF)

               Rada 16. júna 2011 prijala rozhodnutie 2013/103/EÚ
                  6
                o podpise a uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Medzivládnou organizáciou pre medzinárodnú železničnú prepravu o pristúpení Európskej únie k Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave (COTIF) z 9. mája 1980, zmenenému a doplnenému Vilniuskym protokolom z 3. júna 1999. Dohoda nadobudla platnosť 1. júla 2011.

               Únia je podobne ako všetky jej členské štáty okrem Cypru a Malty jednou zo zmluvných strán tejto dohody. V rozhodnutí Rady 2013/103/EÚ sa stanovuje, že Úniu na zasadnutiach organizácie OTIF zastupuje Komisia. Je v ňom aj vyhlásenie Únie týkajúce sa vykonávania právomocí (príloha I) a stanovujú sa ním vnútorné postupy Rady, členských štátov a Komisie v súvislosti s postupmi v rámci organizácie OTIF (príloha III).

               2.3.Výbor znalcov pre technické otázky organizácie OTIF

               Výbor znalcov pre technické otázky (CTE) je orgán organizácie OTIF zriadený článkom 8 dohovoru COTIF. Tvoria ho členské štáty organizácie OTIF, ktoré uplatňujú dodatky F a G (APTU a ATMF) k dohovoru COTIF.

               CTE má právomoci v záležitostiach interoperability a technickej harmonizácie v oblasti železničnej dopravy a technických schvaľovacích postupov. Vypracúva dodatky APTU a ATMF a jednotné pravidlá v nich, ktoré sa týkajú železničného materiálu určeného na použitie v medzinárodnej doprave, a to konkrétne týchto aspektov:

               ·prijímanie technických predpisov pre vozidlá a infraštruktúru a záväzné vyhlasovanie noriem,

               ·postupy posudzovania súladu vozidiel s predpismi,

               ·ustanovenia týkajúce sa údržby vozidiel,

               ·oblasti zodpovednosti za zostavu vlaku a bezpečné používanie vozidiel,

               ·ustanovenia týkajúce sa hodnotenia a posudzovania rizika,

               ·špecifikácie pre registre.

               CTE má v súčasnosti stálu pracovnú skupinu (WG TECH), ktorá je zodpovedná za vypracúvanie jeho rozhodnutí.

               2.4.Prijímanie aktov zo strany CTE

               Bežný postup prijímania predpisov UTP je stanovený v článkoch 6 a 8 APTU a môže trvať až jeden a pol roka.

               2.5.Pripravované akty, ktoré sa majú prijať písomným postupom zo strany CTE organizácie OTIF

               CTE predložil na prijatie písomným postupom tieto zmeny:

               –návrh rozhodnutia o zmene NVR a

               –návrh rozhodnutia o zmene prílohy 1 k UTP TAF.

               2.5.1.Zmena špecifikácií NVR

               Účelom rozhodnutia o zmene špecifikácií NVR je zachovať jeho rovnocennosť s vykonávacím rozhodnutím Komisie (EÚ) 2018/1614.

               Na tento účel sa zmeny týkajú postupov súvisiacich s registrami a registráciami. Netýkajú sa softvéru NVR ani fungovania.

               Celkovo ide o tieto zmeny:

               ·zavedenie novej požiadavky, podľa ktorej zmluvné štáty, ktoré nie sú členmi EÚ, informujú generálneho tajomníka organizácie OTIF o kontaktných údajoch registračných subjektov, ktoré potom generálny tajomník OTIF uverejní (nový pridaný bod 2.3);

               ·zavedenie lehoty (20 pracovných dní) na registráciu zmien v NVR (v bode 3.2.3);

               ·ďalšie objasnenie postupu dodatočnej registrácie pre vozidlá, ktoré neboli zaregistrované v NVR a napojené na európsky centralizovaný virtuálny register vozidiel (ECVVR) (3.2.5);

               ·ďalšie objasnenie spôsobu prevodu registrácie medzi jednotlivými NVR a spôsobu zmeny európskeho čísla vozidla (EČV) (3.2.6);

               ·aktualizácia tabuliek s prístupovými právami (3.3) a zoznamu harmonizovaných kódov obmedzení (dodatok 1 – Kódovanie obmedzení);

               ·aktualizácia štruktúry a obsahu európskeho identifikačného čísla (EIN) [dodatok 2: kód krajiny (pole 1) a druh dokumentu (pole 2)];

               ·Redakčné úpravy v celom texte.

               V súlade s článkom 20 ods. 1 písm. e) dohovoru COTIF a článkom 13 ods. 1, 4 a 5 jednotných právnych predpisov ATMF má CTE právomoc prijímať rozhodnutia týkajúce sa týchto zmien.

               2.5.2.Zmena UTP TAF

               Účelom rozhodnutia o zmene UTP TAF je zachovať jej rovnocennosť s TSI TAF uvedenými v nariadení Komisie (EÚ) č. 1305/2014 v znení nedávnych zmien.

               Podobne ako TSI TAF aj UTP TAF uvádzajú odkazy na technické dokumenty, ktoré sa uverejňujú a pravidelne aktualizujú na webovom sídle Železničnej agentúry Európskej únie (zvyčajne aspoň raz za rok). Posledné aktualizácie týchto technických dokumentov predstavujú menšie úpravy týkajúce sa konkrétne formátu údajov a správ na výmenu informácií medzi železničnými podnikmi a manažérmi infraštruktúry.

               Keďže zmena týchto odkazov formálne predstavuje zmenu UTP TAF, musí byť predmetom rozhodnutia CTE v súlade s článkom 20 ods. 1 písm. b) dohovoru COTIF a článku 6 APTU.

               Pripravovaný akt bude právne záväzný pre členské štáty OTIF a organizácie regionálnej hospodárskej integrácie, ktoré pristúpili k dohovoru COTIF, a konkrétne pre Európsku úniu.

               2.6.Právomoci Únie a hlasovacie práva

               V súlade s článkom 6 dohody medzi EÚ a organizáciou OTIF:

               „1. Pri rozhodovaní o otázkach, v ktorých má Únia výlučnú právomoc, uplatní Únia hlasovacie práva svojich členských štátov podľa dohovoru.

               2. Pri rozhodovaní o otázkach, v ktorých má Únia spoločnú právomoc so svojimi členskými štátmi, hlasuje buď Únia, alebo jej členské štáty.

               3. S výhradou článku 26 ods. 7 dohovoru má Únia počet hlasov rovnajúci sa počtu hlasov jej členských štátov, ktoré sú aj zmluvnými stranami dohovoru. Ak hlasuje Únia, jej členské štáty nehlasujú.“

               Podľa práva Únie nadobúda Únia výlučnú právomoc v otázkach železničnej dopravy, ak dohovor COTIF alebo právne nástroje prijaté na jeho základe môžu ovplyvniť tieto existujúce pravidlá Únie alebo môžu pozmeniť rozsah ich pôsobnosti. Prijatím takýchto zmien budú jasne ovplyvnené pravidlá Únie, keďže cieľom opatrenia je zosúladiť NVR s vykonávacím rozhodnutím Komisie (EÚ) 2018/1614 a UTP TAF s nariadením Komisie (EÚ) č. 1305/2014 v znení nedávnych zmien.

               Keďže Únia má výlučnú právomoc v záležitostiach, ktoré sú predmetom uvedených dvoch rozhodnutí CTE, Únia zastúpená Komisiou uplatňuje hlasovacie práva v súvislosti s prijatím týchto dvoch rozhodnutí.

               3.Pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Únie

               Únia by pre všetky uvedené dôvody mala v písomnom postupe hlasovať za.

               4.Právny základ

               4.1.Procesnoprávny základ

               4.1.1.Zásady

               V článku 218 ods. 9 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa stanovujú rozhodnutia, ktorými sa určujú „pozície, ktoré sa majú prijať v mene Únie v rámci orgánu zriadeného dohodou, keď je tento orgán vyzvaný prijať akty s právnymi účinkami s výnimkou aktov dopĺňajúcich alebo meniacich inštitucionálny rámec danej dohody.“

               Článok 218 ods. 9 ZFEÚ sa uplatňuje bez ohľadu na to, či je Únia členom predmetného orgánu alebo zmluvnou stranou dohody
                  7
               .

               Pojem „akty s právnymi účinkami“ zahŕňa akty, ktoré majú právne účinky na základe pravidiel medzinárodného práva, ktorým sa riadi predmetný orgán. Zahŕňa aj nástroje, ktoré nemajú záväzný účinok podľa medzinárodného práva, ale „môžu rozhodujúcim spôsobom ovplyvniť obsah právnej úpravy prijatej normotvorcom Únie“
                  8
               .

               4.1.2.Uplatnenie na tento prípad

               Akty, ktoré má CTE schváliť, sú akty s právnymi účinkami. Pripravované akty majú právne účinky, pretože sa nimi zlaďujú predpisy UTP podľa dohovoru COTIF s predpismi EÚ TSI v oblasti subsystémov, čím sa pozmeňuje právny rámec organizácie OTIF, a sú pre Úniu záväzné.

               Procesnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia je preto článok 218 ods. 9 ZFEÚ.

               4.2.Hmotnoprávny základ

               4.2.1.Zásady

               Hmotnoprávny základ rozhodnutia podľa článku 218 ods. 9 ZFEÚ závisí predovšetkým od cieľa a obsahu pripravovaného aktu, v súvislosti s ktorým sa prijíma pozícia v mene Únie. Ak pripravovaný akt sleduje dva ciele alebo obsahuje dve zložky a ak jeden z týchto cieľov alebo jednu z týchto zložiek možno určiť ako hlavnú, zatiaľ čo druhý cieľ alebo druhá zložka je len vedľajšia, rozhodnutie podľa článku 218 ods. 9 ZFEÚ musí byť založené na jedinom hmotnoprávnom základe, a to na tom, ktorý si vyžaduje hlavný alebo prevažujúci cieľ alebo zložka.

               4.2.2.Uplatnenie na tento prípad

               Hlavný cieľ a obsah pripravovaného aktu sa týka železničnej dopravy.

               Hmotnoprávnym základom navrhovaného rozhodnutia je preto článok 91 ZFEÚ.

               4.3.Záver

               Právnym základom navrhovaného rozhodnutia by mal byť článok 91 ZFEÚ v spojení s článkom 218 ods. 9 ZFEÚ.

               2019/0143 (NLE)

               Návrh

               ROZHODNUTIE RADY

               o pozícii, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie pri písomnom postupe, ktorý iniciuje Výbor znalcov pre technické otázky Medzivládnej organizácie pre medzinárodnú železničnú dopravu (OTIF) v záujme prijatia zmien v NVR a UTP TAF

               RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

               so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 91 v spojení s jej článkom 218 ods. 9,

               so zreteľom na návrh Európskej komisie,

               keďže:

               (1)Únia pristúpila k Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave z 9. mája 1980, zmenenému Vilniuskym protokolom z 3. júna 1999 (ďalej len „dohovor COTIF“), v súlade s rozhodnutím Rady 2013/103/EÚ
                  9
               .

               (2)Stranami dohovoru COTIF sú všetky členské štáty s výnimkou Cypru a Malty.

               (3)Podľa článku 8 dohovoru COTIF sa zriadil Výbor znalcov pre technické otázky (CTE) Medzivládnej organizácie pre medzinárodnú železničnú dopravu (OTIF). V súlade s článkom 20 ods. 1 písm. e) dohovoru COTIF a článkom 13 ods. 1, 4 a 5 dodatku G (ATMF) má CTE právomoc prijímať rozhodnutia o prijatí alebo zmene systému registra OTIF – Národných registrov železničných koľajových vozidiel (NVR). CTE má v súlade s článkom 20 ods. 1 písm. b) dohovoru COTIF a článkom 6 dodatku F (APTU) právomoc prijímať rozhodnutia o prijatí jednotných technických predpisov Telematické aplikácie v nákladnej doprave (UTP TAF) alebo ustanoveniach, ktorými sa UTP menia, na základe dodatku F (APTU) a dodatku G (ATMF) k dohovoru COTIF.

               (4)CTE prijme písomným postupom návrh rozhodnutia o zmene špecifikácií NVR a návrh rozhodnutia o zmene prílohy 1 k UTP TAF.

               (5)Je vhodné stanoviť pozíciu, ktorá sa má v CTE v mene Únie zaujať, pretože navrhované zmeny budú pre Úniu záväzné.

               (6)Cieľom týchto zmien je zosúladiť NVR s vykonávacím rozhodnutím Komisie (EÚ) 2018/1614
                  10
                a UTP TAF s vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) 2019/778
                  11
               .

               (7)Navrhované zmeny sú v súlade s právom a so strategickými cieľmi Únie, pretože prispievajú k zladeniu právnych predpisov OTIF so zodpovedajúcimi ustanoveniami EÚ, a preto by ich mala Únia podporiť,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1

               Pozícia, ktorá sa má prijať v mene Únie v písomnom postupe, ktorý iniciuje Výbor znalcov pre technické otázky Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave z 9. mája 1980 o zmenách NVR a prílohy 1 k UTP TAF, je takáto:

               1.Hlasovať za zmeny NVR, ktoré navrhuje CTE a ktoré sú uvedené v pracovnom dokumente CTE TECH-19001-CTE12-5.1.

               2.Hlasovať za zmenu UTP TAF, ktorú navrhuje CTE a ktorá je uvedená v pracovnom dokumente CTE TECH-18037-CTE12-5.2.

               Článok 3

               Akt Výboru znalcov pre technické otázky sa po jeho prijatí uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie s uvedením dňa nadobudnutia jeho účinnosti.

               Toto rozhodnutie je určené Komisii.

               V Bruseli

                     Za Radu

                     predseda

                     (1)

                        Rozhodnutie Komisie 2007/756/ES z 9. novembra 2007, ktorým sa prijíma spoločná špecifikácia národného registra vozidiel uvedená v článku 14 ods. 4 a 5 smerníc 96/48/ES a 2001/16/ES (Ú. v. EÚ L 305, 23.11.2007, s. 30).

                     (2)

                        Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2018/1614 z 25. októbra 2018, ktorým sa mení a zrušuje rozhodnutie Komisie 2007/756/ES (Ú. v. EÚ L 268, 26.10.2018, s. 53).

                     (3)

                        Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1305/2014 z 11. decembra 2014 o technickej špecifikácii interoperability týkajúcej sa subsystému „telematické aplikácie v nákladnej doprave“ železničného systému v Európskej únii (Ú. v. EÚ L 356, 12.12.2014, s. 438).

                     (4)

                        Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2018/278 z 23. februára 2018, ktorým sa mení príloha k nariadeniu (EÚ) č. 1305/2014, pokiaľ ide o štruktúru správ, vzor údajov a správ, prevádzkovú databázu vozňov a intermodálnych jednotiek a na účely prijatia normy IT pre komunikačnú vrstvu spoločného rozhrania (Ú. v. EÚ L 54, 24.2.2018).

                     (5)

                        Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/778 z 16. mája 2019, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1305/2014, pokiaľ ide o riadenie zmien (Ú. v. EÚ L 139I, 27.5.2019, s. 356 – 359).

                     (6)

                        Rozhodnutie Rady 2013/103/EÚ zo 16. júna 2011 o podpise a uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Medzivládnou organizáciou pre medzinárodnú železničnú prepravu o pristúpení Európskej únie k Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave (COTIF) z 9. mája 1980, zmenenému a doplnenému Vilniuským protokolom z 3. júna 1999 (Ú. v. EÚ L 51, 23.2.2013, s. 1).

                     (7)

                        Rozsudok Súdneho dvora zo 7. októbra 2014, Nemecko/Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.

                     (8)

                        Rozsudok Súdneho dvora zo 7. októbra 2014, Nemecko/Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.

                     (9)

                        Rozhodnutie Rady 2013/103/EÚ zo 16. júna 2011 o podpise a uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Medzivládnou organizáciou pre medzinárodnú železničnú prepravu o pristúpení Európskej únie k Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave (COTIF) z 9. mája 1980, zmenenému a doplnenému Vilniuským protokolom z 3. júna 1999 (Ú. v. EÚ L 51, 23.2.2013, s. 1).

                     (10)

                        Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2018/1614 z 25. októbra 2018, ktorým sa mení a zrušuje rozhodnutie Komisie 2007/756/ES (Ú. v. EÚ L 268, 26.10.2018, s. 53).

                     (11)

                        Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/778 z 16. mája 2019, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1305/2014, pokiaľ ide o riadenie zmien (Ú. v. EÚ L 139I, 27.5.2019, s. 356 – 359).