				|

		52013PC0147

			Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o opatreniach týkajúcich sa zníženia nákladov na zavedenie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí /* COM/2013/0147 final - 2013/0080 (COD) */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
V tejto dôvodovej správe sa predkladá návrh
nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o opatreniach na zníženie nákladov
na zavedenie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí.
1.           KONTEXT NÁVRHU
1.1.        Ciele
návrhu
Cieľom navrhovaného nariadenia je
zníženie nákladov na zavedenie infraštruktúry vysokorýchlostných elektronických
komunikácií a zvýšenie jeho efektívnosti intenzívnejším využívaním najlepších
postupov v celej EÚ a tým aj zlepšenie podmienok na vytvorenie a fungovanie vnútorného
trhu v oblasti, ktorá podporuje rozvoj prakticky všetkých odvetví hospodárstva.

V skutočnosti existuje široký konsenzus,
že stavebno-inžinierske práce tvoria prevažnú časť celkových nákladov
na zavádzanie sietí[1]
bez ohľadu na použitú technológiu, pričom odhad je v prípade
niektorých technológií až 80 %.
Poskytovanie celého radu priamo
uplatniteľných práv a povinnosti uplatniteľných v rôznych
krokoch zavádzania infraštruktúry môže viesť k značnému zníženiu
nákladov. Prekážky pre investície a vstup na trh možno znížiť umožnením
intenzívnejšieho využívania existujúcich fyzických infraštruktúr, zlepšenou
spoluprácou pri plánovaných stavebných prácach, zjednodušením postupov
vydávania povolení a odstránením prekážok pre infraštruktúru pripravenú na
vysoké rýchlosti v budovách.
Táto iniciatíva preto rieši preto štyri hlavné
problémové oblasti: 1) neefektívnosť alebo problematické miesta v
používaní existujúcej fyzickej infraštruktúry (ako sú napr. káblovody, rúry,
vstupné šachty, rozvodné skrine, stĺpy, stožiare, antény, veže a iné
nosné zariadenia), 2) problematické miesta týkajúce sa spoločného
zavádzania, 3) neefektívnosť v udeľovaní správnych povolení
a nakoniec 4) problematické miesta týkajúce sa zavádzania sietí v
budovách.
Keďže každá problémová oblasť
nadväzuje na konkrétny krok v postupe rozšírenia širokopásmového
pripojenia, výsledkom spoločného riešenia týchto problémových oblastí bude
súbor komplexných a vzájomne sa podporujúcich opatrení. Štúdia odhaduje,
že ak by sa prijali opatrenia na riešenie určeného súboru problémových
oblastí, potenciálne úspory investičných nákladov (Capex) pre
prevádzkovateľov dosahujú 20 – 30 % celkových investičných nákladov[2]. t. j. až 63 miliárd EUR do
roku 2020[3].
Aby sa maximalizovala synergia vo všetkých
sieťach, nariadenie je určené nielen poskytovateľom
elektronických komunikačných sietí, ale aj všetkým vlastníkom fyzických
infraštruktúr, napr. pre elektrinu, plyn, vodu a splašky, vykurovanie
a dopravné služby, ktoré sú vhodné na zavedenie prvkov elektronických komunikačných
sietí.
1.2.        Všeobecný
kontext
Podľa správy z roku 2010
o jednotnom trhu[4]
sú telekomunikačné služby a infraštruktúra v EÚ pozdĺž
vnútroštátnych hraníc ešte stále veľmi roztrieštené. Nedávna správa
o nákladoch mimo Európy v sektore elektronických komunikácií[5] ukázala, že nevyužitý potenciál
jednotného trhu zodpovedá ročnej výške 0,9 % HDP alebo 110 miliardám EUR.
Vysokorýchlostná širokopásmová infraštruktúra
je základným pilierom digitálneho jednotného trhu a nutnou podmienkou pre
konkurencieschopnosť v celosvetovom meradle, okrem iného v oblasti
elektronického obchodu. Ako sa pripomína v oznámení Akt o jednotnom trhu II[6], 10 % nárast rozširovania
širokopásmového pripojenia môže viesť k 1 až 1,5 % nárastu HDP
ročne a k 1,5 % nárastu produktivity práce, pričom inovácie,
ktoré spoločnostiam prinieslo širokopásmové pripojenie na internet,
vytvárajú zamestnanosť[7]
a do roku 2020 majú potenciál vytvoriť 2 milióny dodatočných
pracovných miest[8].
Značnú časť tohto nevyužitého
potenciálu možno nájsť na úrovni sieťových infraštruktúr: rôzne
regulačné prístupy k rozšíreniu sietí zvyšujú náklady na prístup k
vnútroštátnym trhom, zamedzujú využitiu úspor z rozsahu na úrovni služieb
a zariadení a bránia rozvoju inovačných služieb, ktoré by mohli
vzniknúť na vysokorýchlostných sieťach fungujúcich bez problémov cez
hranice. Aj keď zavedenie prístupových sietí často zahŕňa
ustanovenia a postupy vykonávané na miestnej úrovni, takéto opatrenia, vrátane
miestnych sekundárnych právnych predpisov, môžu nepriamo ovplyvniť slobodu
poskytovania služieb a odôvodňovať intervenciu Únie[9]. Okrem toho na základe
článku 114 Zmluvy o fungovaní Európskej únie prijala Únia už skôr
právny predpis s cieľom podporiť zavedenie sieťovej
infraštruktúry pomocou neviazaného prístupu k účastníckej prípojke[10].
Únia si nemôže dovoliť ponechať
občanov a podniky mimo rozvoja týchto infraštruktúr a zaviazala
sa k ambicióznym cieľom Digitálnej agendy pre Európu súvisiacim so
širokopásmovým pripojením: do roku 2013 základné širokopásmové pripojenie pre
všetkých Európanov a do roku 2020 i) prístup k vysokorýchlostnému
pripojeniu nad 30 Mb/s pre všetkých Európanov a ii) aspoň 50 %
európskych domácností s predplateným pripojením na internet nad 100 Mb/s. Tieto
ciele sa dosiahnu, len ak sa náklady na zavádzanie infraštruktúry v celej
EÚ znížia.
1.3.        Politické
pozadie
Digitálna agenda pre Európu je hlavná
iniciatíva v rámci stratégie Európa 2020, ktorej cieľom je
zabezpečiť udržateľný hospodársky a sociálny prínos
prostredníctvom jednotného digitálneho trhu založeného na rýchlom
a superrýchlom internetovom pripojení a interoperabilných
aplikáciách.
Určuje najmä potrebu znížiť náklady
na zavedenie širokopásmového pripojenia na celom území Únie, a to aj
pomocou dosiahnutia náležitého plánovania a koordinácie a zníženia
administratívneho zaťaženia[11].
Európska rada z 1. a 2. marca 2012 vyzvala k
prijatiu opatrení na úrovni Únie, aby sa zaistilo lepšie širokopásmové
pripojenie vrátane zníženia nákladov na infraštruktúru s vysokorýchlostným
širokopásmovým pripojením[12].

V oznámení „Akt o jednotnom trhu II:
Spoločne za nový rast“ bola táto iniciatíva označená za jedno z 12
kľúčových opatrení, ktoré podporia rast, zamestnanosť
a dôveru v jednotný trh a prinesú skutočné účinky v bežnom
živote[13].
V Akte o jednotnom trhu II sa prijatie návrhu Komisie predpokladá v prvom
štvrťroku 2013. Európska rada 13. a 14. decembra 2012 vyzvala Komisiu, aby
všetky kľúčové návrhy predložila do jari 2013.[14].
2.           VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI
STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU
2.1.        Verejné
konzultácie so zainteresovanými stranami
Útvary Komisie uskutočnili od 27. apríla
do 20. júla 2012 verejné konzultácie, v rámci ktorých boli zainteresované
strany vyzvané, aby poskytli stanoviská k piatim súborom otázok
zahŕňajúcich celý reťazec zavádzania sietí, od štádia plánovania
po napojenie konečných užívateľov[15].

Rôzne typy zainteresovaných strán z 26
krajín EÚ a EZVO predložili vyše sto písomných odpovedí. Najväčšou
kategóriou respondentov boli poskytovatelia elektronických komunikácií (27)
a ich obchodné združenia (14), ako aj verejné orgány vrátane ústredných
orgánov (22, vrátane 6 národných regulačných orgánov) a miestne
orgány (9). Ostatné verejnoprospešné služby (7) poskytli svoj príspevok
väčšinou prostredníctvom obchodných združení. Odpoveď dali aj
výrobcovia zariadení (5) a obchodné združenia strojárenstva
a informačných a komunikačných technológií (6).
Respondenti všeobecne priaznivo prijali zámer
Komisie týkajúci sa iniciatívy riešiť náklady na stavebno-inžinierske
práce pre rozšírenie širokopásmového pripojenia na celom jednotnom trhu.
Väčšina respondentov potvrdila existujúcu neefektívnosť
a problematické miesta, ako aj potenciál zníženia nákladov. Zainteresované
strany jednoznačne uznali existenciu problémov a potrebu opatrení.
Bolo navrhnutých niekoľko riešení, niektoré z nich boli veľmi
ambiciózne a niektoré skromnejšie.
Útvary Komisie okrem verejných konzultácií
vytvorili internetovú diskusnú platformu pre získanie nápadov od veľkej
skupiny ľudí zo zainteresovaných strán[16].
Útvary Komisie udržovali pravidelné styky
s významnými zainteresovanými stranami, verejnými, ako aj súkromnými, vo
všetkých dotknutých odvetviach.
2.2         Štúdie
a iné zdroje informácií
Útvary Komisie si objednali dve štúdie, jednu
od spoločnosti Deloitte o postupoch zníženia nákladov na rozšírenie
pasívnej infraštruktúry pre širokopásmové pripojenie[17] a druhú
od spoločnosti Analysys Mason s cieľom podporiť
posúdenie vplyvu pripojené k tomuto návrhu[18].
Útvary Komisie okrem toho čerpali aj
z ďalších informačných zdrojov, štúdií a osvedčených
vnútroštátnych postupov (vrátane z Nemecka, Španielska, Talianska, Litvy,
Holandska, Poľska, Portugalska, Slovinska, Švédska a Spojeného
kráľovstva)[19].
Zodpovedné útvary Komisie zhromaždili podrobné informácie aj prostredníctvom
národných regulačných orgánov.
2.3         Posúdenie
vplyvu navrhnutého nariadenia
Posúdenie vplyvu uskutočnili útvary
Komisie[20].
Pre ďalšiu analýzu sa vybrali štyri možnosti politiky:
Možnosť č. 1: Nezmenený postup:
zachovanie súčasného prístupu monitorovania, presadzovania práva
a usmernení.
Možnosť č. 2: Podpora zvýšenia
efektívnosti v odvetví telekomunikácií: odporúčanie opatrení na
komplexnejšie a harmonizovanejšie uplatňovanie regulačného rámca
pre elektronické komunikácie zo strany národných regulačných orgánov.
Možnosť č. 3: Umožnenie zvýšenia
efektívnosti vo všetkých odvetviach: návrh nariadenia zameraný na
uvoľnenie potenciálu medziodvetvovej spolupráce (dve čiastkové
možnosti 3a a 3b, pričom čiastková možnosť 3a predpokladá
iba nariadenie a čiastková možnosť 3b predpokladá kombináciu
nariadenia a odporúčania).
Možnosť č. 4: Zvýšenie efektívnosti
mandátu: návrh na právne predpisy dopĺňajúce súčasný
regulačný rámec s cieľom uložiť opatrenia vychádzajúce za
rámec možnosti 3, napr. atlasy infraštruktúry, nákladovo orientovaný prístup
k infraštruktúre, nariadená spolupráca v stavebno-inžinierskych
prácach, aj keď nie sú financované z verejných prostriedkov,
a inštalácia vysokorýchlostnej infraštruktúry aj v starých budovách.
Analýza možností sa sústreďuje najmä na
náklady a prínosy vzniknuté priamym zainteresovaným stranám, očakávané
účinky na investície do sietí a rozšírenie širokopásmového pripojenia
a širšiu makroekonomickú analýzu dopadov na blahobyt spotrebiteľov,
rast, konkurencieschopnosť a jednotný trh.
V správe o posúdení vplyvu sa dospelo k
záveru, že možnosť 3a je najlepšia zo všetkých možností, ktoré sú
k dispozícii, s ohľadom na jej účinnosť vo vzťahu
k vytýčeným cieľom, analýzu nákladov a prínosov,
efektívnosť využitia potenciálu zníženia nákladov a jeho súladu s
všeobecnými cieľmi politiky EÚ podľa zásad proporcionality a
subsidiarity.
Výber navrhnutého nástroja pozri ďalej
oddiel 3.4.
3.           PRÁVNE PRVKY NÁVRHU
3.1.        Právny
základ
Tento návrh je založený na článku 114
Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Je opodstatnený cieľmi návrhu, ktorý sa
snaží zlepšiť podmienky pre vytvorenie a fungovanie vnútorného trhu.
Okrem toho, ako to potvrdila judikatúra, tento
článok ponecháva normotvorcovi Únie na uváženie, v závislosti od
všeobecného kontextu a konkrétnych okolností v oblasti, ktorá sa má
harmonizovať, aká technika harmonizácie je najvhodnejšia na dosiahnutie
žiaduceho výsledku, najmä v oblastiach, ktoré sa vyznačujú zložitými
technickými vlastnosťami[21].
3.2.        Subsidiarita

Navrhnutý európsky zásah týkajúci sa zníženia
nákladov na zavádzanie infraštruktúry vysokorýchlostných elektronických
komunikácií je opodstatnený zásadou subsidiarity.
Zásada subsidiarity sleduje dva ciele. Na
jednej strane umožňuje Únii konať, keď problém nemôžu
dostatočne riešiť členské štáty konajúce samostatne. Na druhej
strane sa usiluje podporiť právomoc členských štátoch v tých
oblastiach, ktoré sa nemôžu efektívnejšie riešiť opatrením Únie.
Účelom je priblížiť rozhodovanie v rámci Únie čo najviac k občanom.

Navrhnuté nariadenie sa zameriava na
vymedzenie konkrétnych priamo uplatniteľných práv a povinností, aby
sa uľahčilo plánovanie a vykonávanie rozšírenia fyzickej
infraštruktúry a stavebných prác vrátane doplňujúcich ustanovení na
zabezpečenie transparentnosti príslušných informácií a koordinácie
administratívnych postupov. Okrem toho stanovuje požiadavky na fyzickú
infraštruktúru v interiéroch novostavieb a budovách prechádzajúcich
rozsiahlou rekonštrukciou.
Predpokladané opatrenia vychádzajú
z existujúcich najlepších postupov v niektorých členských
štátoch, ako sú postupy týkajúce sa opakovaného použitia existujúcich fyzických
infraštruktúr v Litve a Portugalsku, transparentnosť existujúcej
infraštruktúry v Belgicku a Nemecku, spoločné zavádzanie vo Fínsku
a Švédsku, zjednodušenie práva vstupu a administratívnych postupov
v Holandsku a Poľsku a vysokorýchlostná širokopásmová
infraštruktúra v nových budovách v Španielsku a Francúzsku[22]. Niektoré členské štáty
zaviedli opatrenia, ktoré do určitej miery prekračujú rámec
navrhovaných opatrení, ako je napr. jednotné kontaktné miesto v Grécku.
Navrhnutým nariadením nie sú dotknuté tieto podrobnejšie ustanovenia stanovené
vnútroštátnymi právnymi predpismi.
Navrhnutým nariadením nie je dotknuté ani
žiadne konkrétne regulačné opatrenie vrátane uloženia nápravných opatrení
podnikom s významnou trhovou silou, ktoré prijímajú národné regulačné
orgány na základe právneho rámca Únie pre elektronické komunikácie.
Navrhované opatrenia sú na úrovni Únie
potrebné, aby sa zlepšili podmienky pre vytvorenie a fungovanie vnútorného
trhu s cieľom:
–
odstrániť prekážky fungovania jednotného trhu
spôsobené množstvom rôznych predpisov a administratívnych postupov na
celoštátnych a nižších úrovniach, ktoré brzdia rozvoj a rast
európskych spoločností, majú záporný vplyv na európsku
konkurencieschopnosť, vytvárajú bariéry pre cezhraničné
investovanie a činnosť a tým bránia slobode poskytovania služieb
elektronických komunikácií a sietí, ako to zaručujú existujúce právne
predpisy Únie. Pre ilustráciu, rozptýlené a netransparentné regulačné
prístupy k rozširovaniu sietí zvyšujú náklady na prístup ku každému
vnútroštátnemu trhu. Takáto roztrieštenosť vytvára prekážku pre nadnárodné
spoločnosti, ako aj domáce podniky, ktoré chcú dosiahnuť úspory
z rozsahu na európskej úrovni napriek zvyšujúcej sa svetovej konkurencii.
Brzdí tiež rozvoj inovačných služieb, ktoré by mohli vzniknúť na
vysokorýchlostných sieťach fungujúcich bez problémov cez hranice;
–
stimulovať všadeprítomné širokopásmové
pripojenie, ktoré je nevyhnutným predpokladom rozvoja jednotného digitálneho
trhu a prispieva tak k odstráneniu závažnej prekážky pre
dokončenie jednotného trhu a súčasne prispieva k územnej súdržnosti.
Tieto ciele sa dosiahnu, len ak sa náklady na zavádzanie infraštruktúry v celej
EÚ znížia;
–
uviesť do života značný nevyužitý
potenciál zníženia nákladov a uľahčenia rozšírenia
širokopásmového pripojenia vrátane intenzívnejšieho využívania existujúcich
najlepších postupov v celej EÚ, ak sú k dispozícii;
–
zjednodušiť postupy účinného plánovania a
investovania vo veľkom meradle a uľahčiť tým rozvoj
celoeurópskych prevádzkovateľov;
–
zabezpečiť rovnaké zaobchádzanie s
podnikmi, ako aj s investormi, a ich nediskrimináciu v súlade s
„cieľmi a úlohami úzko spätými s oblasťami“[23] v rámci niekoľkých
nástrojov už stanovených v právnych predpisoch EÚ, najmä týkajúcich sa
odvetvia elektronických komunikácií[24]
ale tiež iných odvetví (napr. podniky verejnoprospešných služieb, ktoré sa
snažia vytvárať zisk zo svojej fyzickej infraštruktúry, synergia pri
vytváraní inteligentných sietí).
Aby sa dodržala zásada subsidiarity, prijalo
sa k tomto návrhu niekoľko opatrení.
–
Po prvé, členské štáty si môžu zachovať
ustanovenia, alebo môžu prijať podrobnejšie ustanovenia, ktoré ďalej
konkretizujú alebo dopĺňajú povinnosti stanovené v navrhnutom
nariadení, napr. pokiaľ ide o prístup k existujúcim
infraštruktúram, koordináciu stavebných prác a spoločné zavádzanie.
–
Okrem toho hoci úlohy zostavené v navrhovanom
nariadení sú určené zvyčajne pre národný regulačný orgán na
základe regulačného rámca v oblasti elektronických komunikácií so
zreteľom na jeho odborné znalosti a nezávislosť, členské
štáty môžu menovať iné príslušné orgány v súlade s vnútroštátnym
ústavným systémom poskytovania kompetencií a právomocí[25], a to na optimálnej úrovni súhrnu
údajov, keď sa so zreteľom na uložené úlohy môžu zabezpečiť
hodnotné účinky. Vzťahuje sa to na všetky úlohy predpokladané v
nariadení: informačné miesto s informáciami o udeľovaní povolení,
transparentnosť a riešenie sporov.
–
Po druhé, pokiaľ ide o transparentnosť
existujúcej fyzickej infraštruktúry, aj keď niekoľko členských
štátov zaviedlo rôzne iniciatívy mapovania vo forme aplikácií GIS (geografické
informačné systémy), ktoré v niektorých členských štátoch pokrývajú
nielen infraštruktúru elektronických komunikácií, ale aj fyzickú infraštruktúru
iných verejných služieb, v tomto návrh u sa od členských štátov
nepožaduje, aby uskutočnili takéto mapovanie. Nepožaduje sa ani to, aby
údaje boli súhrnné alebo uložené na jednotnom kontaktom mieste. Povinnosť
uložená členským štátom spočíva v tom, aby „sprístupnili“ tieto údaje
v jednotnom informačnom bode, čo je možné vykonať
hypertextovými odkazmi na iné miesta. Návrh podobne neukladá žiadnu všeobecnú
povinnosť oznámiť vopred plánované stavebné práce. Skôr umožňuje
poskytovateľom elektronických komunikácií, aby tieto informácie požadovali
od poskytovateľov siete s ohľadom na zavádzanie
vysokorýchlostných sietí elektronických komunikácií.
–
Po tretie, pokiaľ ide o udeľovanie
povolení, tento návrh sa nedotýka procesnej autonómie členských štátov
prideliť právomoci interne. Hoci informácie o rôznych postupoch
udeľovania povolení musia byť k dispozícii a žiadosti sa
musia podať prostredníctvom kontaktného miesta, jeho úloha je obmedzená na
zasielanie rôznych povolení a koordinovanie postupu vydávania povolení.
Okrem toho rôzne lehoty sú harmonizované iba štandardne, zatiaľ čo
členské štáty si môžu ponechať vlastné lehoty, alebo môžu
zaviesť svoje osobitné lehoty, bez toho, aby tým boli dotknuté iné
konkrétne lehoty alebo povinnosti ustanovené pre riadne vykonávanie postupu,
ktoré sú uplatniteľné v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi alebo
právnymi predpismi EÚ.
–
A nakoniec čo sa týka zariadení
v budovách, v navrhnutom nariadení sa členským štátom dáva možnosť,
aby povinnosti stanovené v nariadení prispôsobili vnútroštátnym
a miestnym osobitostiam tak, že udelia výnimku niektorým kategóriám budov,
napr. bytovým domom alebo renováciám, z rozsahu jeho uplatňovania
v plnom súlade so zásadou subsidiarity a proporcionality.
3.3.        Proporcionalita

Navrhované opatrenia sú opodstatnené aj z
dôvodu proporcionality.
Navrhnuté opatrenia na zníženie nákladov sa
zameriavajú na zvýšenie koordinácie a transparentnosti a na
harmonizáciu minimálnych nástrojov, ktoré príslušným zainteresovaným stranám
umožňujú využiť synergiu a znížiť neefektívnosť
v rozširovaní širokopásmového pripojenia. Okrem toho aj keď
cieľom navrhnutých opatrení je zníženie prekážok pre prístup k fyzickým
infraštruktúram, neobmedzujú príliš vlastnícke práva a predovšetkým
zachovávajú obchodné rokovanie.
Navrhnutými opatreniami sa nezavádzajú
konkrétne obchodné modely. Taktiež sa nimi členským štátom ponecháva
otvorená možnosť prijať podrobnejšie ustanovenia, ktoré skôr doplnia
prebiehajúce vnútroštátne iniciatívy, ale neovplyvnia ich. Naopak, členské
štáty budú môcť vychádzať zo svojich súčasných opatrení
a vybrať si organizáciu akéhokoľvek existujúceho alebo nového
opatrenia, ktorá sa najlepšie hodí pre ich špecifiká bez toho, že by prinášala
ďalšie náklady.
Hoci sa navrhnuté nariadenie do určitej
miery dotýka vlastníckych práv, deje sa to s ohľadom na zásadu
proporcionality.
Návrh umožňuje obchodné rokovania o
prístupe k fyzickej infraštruktúre bez stanovenia povinnosti
zabezpečiť prístup za vopred určených alebo nákladovo
orientovaných podmienok. Stanovuje orientačné príčiny, pre ktoré sa
odmietnutie poskytnutia prístupu môže považovať za odôvodnené, ako je
technická vhodnosť fyzickej infraštruktúry, na ktorú sa žiadal prístup s cieľom
poskytnúť hosting pre určité prvky sietí elektronických komunikácií,
nedostatok dostupného priestoru pre poskytnutie hostingu prvkov alebo integrita
a bezpečnosť siete. Aj keď stanovuje riešenie sporov v
prípade neodôvodneného odmietnutia prístupu, zohľadňuje niekoľko
parametrov pri určovaní ceny za prístup, ako je vplyv požadovaného
prístupu na obchodný plán, ktorý podporuje investície vynakladané
prevádzkovateľom siete, najmä v prípade fyzických infraštruktúr
postavených v poslednej dobe a používaných na poskytovanie služieb
vysokorýchlostných elektronických komunikácií.
Pokiaľ ide o transparentnosť
existujúcej fyzickej infraštruktúry, návrh sa týka infraštruktúry, ktorá je
vhodná pre zavedenie vysokorýchlostnej siete a nie všeobecne
akejkoľvek fyzickej infraštruktúry. Členský štátom dáva tiež
možnosť udeľovať generálne výnimky pre technicky nevhodné
infraštruktúry. Návrh sa ďalej snaží sprístupniť informácie za
čo najnižšie ceny. Z toho dôvodu obsahuje postupné povinnosti, ktoré
umožňujú mať prístup k už dostupným informáciám
a použiť prieskumy, len ak tieto informácie nie sú pohotovo dostupné
u verejných orgánov alebo poskytovateľov elektronických komunikácií.
Pokiaľ ide stavebno-inžinierske práce,
v návrhu nie je obmedzená ekonomická sloboda podnikov – najmä sa
nenariaďuje spoločné zavádzanie stranami, ktoré si nevybrali tento
obchodný model, okrem prípadov verejného financovania. Naopak, snaží sa
umožniť komerčné opatrenia na spoločné zavádzanie lepším šírením
informácií o budúcich stavebno-inžinierskych prácach.
Pokiaľ ide o fyzickú infraštruktúru
v budovách, povinnosť vybaviť budovy vysokorýchlostnou fyzickou
infraštruktúrou je obmedzená na nové budovy a budovy prechádzajúce
rozsiahlou rekonštrukciou. Je to tak z toho dôvodu, že v týchto
prípadoch ide o prírastkové náklady v porovnaní s vysokými nákladmi
na dodatočné vybavenie existujúcich nevybavených budov s pasívnou
infraštruktúrou, ktoré by sa pravdepodobne mali kompenzovať vyššou
hodnotou aktív. V návrhu sa ďalej znižuje rozsah uplatňovania
tejto povinnosti na rozsiahle renovácie, ktoré si vyžadujú stavebné povolenie.
Počíta sa aj so všeobecnými výnimkami členských štátov z dôvodu
proporcionality.
3.4 Základné práva
Analyzoval sa vplyv navrhnutých opatrení na
základné práva.
Aj keď povinnosť
prevádzkovateľov siete vyhovieť všetkým odôvodneným žiadostiam
o prístup na ich fyzickú infraštruktúru by mohol obmedziť ich právo
vykonávať podnikateľskú činnosť, ako aj vlastnícke práva,
nepriaznivý vplyv je v tomto ohľade zmiernený ustanovením, že tento
prístup by sa mal prístup poskytnúť za spravodlivých podmienok vrátane
ceny. Navyše sa toto obmedzenie musí považovať za odôvodnené
a primerané cieľu zníženia nákladov na zavádzanie vysokorýchlostných
sietí elektronických komunikácií, lebo by znížilo potrebu vykonávať
stavebno-inžinierske práce, ktoré sa na nákladoch zavádzania siete
podieľajú vo výške takmer 80 %. Pokiaľ ide o povinnosť
prevádzkovateľov siete poskytovať minimálne informácie
o existujúcich infraštruktúrach, ochrana práva na súkromie a ochrana
obchodného tajomstva sa zabezpečuje poskytovaním výnimiek na účely
pracovného a obchodného tajomstva.
Povinnosť podnikov, ktoré vykonávajú
stavebné práce plne alebo čiastočne financované z verejných
zdrojov, vyhovieť odôvodnenej žiadosti o prístup s cieľom
zaviesť prvky vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí,
by mohla obmedziť ich právo vykonávať podnikateľskú
činnosť, ako aj vlastnícke práva. Akákoľvek takáto
povinnosť by sa však uplatnila, len ak by nemala za následok
dodatočné náklady na pôvodne predpokladané stavebné práce a ak sa
žiadosť o koordináciu podá čo najskôr a v každom
prípade najneskôr jeden mesiac pred predložením konečného projektu
príslušnému orgánu pre vydávanie povolení. Navyše sa toto obmedzenie musí považovať
za odôvodnené a primerané cieľu zníženia nákladov na zavádzanie
vysokorýchlostných sietí elektronických komunikácií, lebo by
prevádzkovateľom elektronických komunikačných sietí umožnilo
uhradiť iba časť nákladov na stavebno-inžinierske práce.
Povinnosť vybaviť všetky novo
postavené budovy vysokorýchlostnou fyzickou infraštruktúrou v budovách by
mohla mať vplyv na vlastnícke práva vlastníkov dotknutého majetku. Toto
obmedzenie sa musí považovať za odôvodnené a primerané cieľu zníženia
nákladov na zavádzanie vysokorýchlostných elektronických komunikačných
sietí, pretože by vylúčilo akúkoľvek potrebu dodatočného
vybavenia budov fyzickou infraštruktúrou.
Právo poskytovateľa verejných
komunikačných sietí ukončiť svoju sieť
v sústreďovacom bode s cieľom prístupu
k vysokorýchlostnej fyzickej infraštruktúre v budove by mohlo
mať vplyv na vlastnícke práva vlastníkov dotknutého súkromného majetku.
Tieto obmedzenia sú však limitované povinnosťou poskytovateľov
verejných komunikačných sietí minimalizovať vplyv na súkromný majetok
a uhradiť všetky vzniknuté náklady. Navyše sa toto obmedzenie musí
považovať za odôvodnené a primerané cieľu zníženia nákladov na
zavádzanie vysokorýchlostných sietí elektronických komunikácií, lebo by
prevádzkovateľom elektronických komunikačných sietí umožnilo
dosiahnuť úspory z rozsahu pri zavádzaní ich sietí.
Právo poskytovateľov verejných
komunikačných sietí na prístup k akejkoľvek existujúcej
vysokorýchlostnej fyzickej infraštruktúre v budovách sa dotýka
vlastníckych práv držiteľa práva na používanie fyzickej infraštruktúry
v budove. Toto obmedzenie je však limitované, lebo takýto prístup by sa
musel poskytnúť za prijateľných podmienok, a uplatňovalo by
sa iba v prípadoch, kde zdvojenie nie je technicky možné, alebo nie je
ekonomicky efektívne.
Právo na účinný opravný prostriedok pre
strany, ktorých sa dotkli vyššie uvedené obmedzenia, je zaručené
možnosťou obrátiť sa na príslušný vnútroštátny orgán na riešenie
sporov, čím by nemalo byť dotknuté právo ktorejkoľvek strany
predložiť prípad súdu.
3.5.        Výber nástrojov
Komisia navrhuje nariadenie, pretože
predstavuje záruku komplexného, priamo uplatniteľného riešenia, a to
aj pre všetky povolenia potrebné na rozšírenie sietí. Zabezpečuje rýchlu
dostupnosť nástrojov na zníženie nákladov v súlade s podnetmi
cieľov v Digitálnej agende pre Európu, ktoré sa majú dosiahnuť do
roku 2020.
Na rozdiel od smernice, ktorá by znamenala
poskytnutie ďalšieho času na transpozíciu zo strany
členských štátov, nariadením sa rýchle nastolia základné práva a
povinnosti pre zavádzanie sietí na celom jednotnom trhu. Navyše by smernica
svojím charakterom umožnila značnú mieru rozdielneho uplatňovania
týchto práv a povinností a tým i zachovanie vznikajúcej neprehľadnej
spleti predpisov. Na rozdiel od toho priamo uplatniteľný právny nástroj
zníži existujúcu roztrieštenosť a zamedzí ďalšej roztrieštenosti
tým, že sa zameria na odstránenie vybraného počtu prekážok rozvoja
jednotného trhu pre elektronické komunikačné siete na základe najlepších
postupov, ale organizačné otázky ponechá do značnej miery na uváženie
členských štátov. Poskytovateľom musí byť poskytnutý súbor
priamo uplatniteľných práv vo vzťahu ku všetkým fázam plánovania
a rozširovania siete, ktoré môžu na vnútroštátnych súdoch použiť
nielen proti členským štátom, ale aj proti iným súkromným stranám,
napríklad vlastníkom infraštruktúry.
Majúc na mysli, že jadrom návrhu je vymedzenie
práv a povinností priamo uplatniteľných v rámci jednotného trhu, zdá sa,
že nariadenie je prijateľnejším právnym nástrojom než smernica, pretože má
jasné výhody, pokiaľ ide o efektívnosť a účinnosť, a
vytvára rovnaké východiskové podmienky pre občanov a podniky s väčším
potenciálom vymožiteľnosti v súkromnej sfére[26]. V súlade s tým priamo
uplatniteľné nariadenie, na rozdiel od smernice, ktorá vyžaduje
vnútroštátnu transpozíciu, lepšie zaručuje okamžitý vplyv potrebný na
prispenie k cieľom digitálnej agendy týkajúcim sa prístupnosti
širokopásmového pripojenia do roku 2020.
Značné výhody opatrení na zníženie
nákladov z hľadiska hospodárskeho prínosu, ako aj výhod pre spoločnosť
značne vyvážia akékoľvek administratívne zaťaženie.
3.6.        Štruktúra
návrhu a hlavné práva a povinnosti
Článok 1 –
Cieľ a rozsah pôsobnosti
–
V článku 1 sa stanovujú ciele
a rozsah pôsobnosti nariadenia.
Článok 2 –
Vymedzenie pojmov
–
Tento článok obsahuje vymedzenia pojmov okrem
tých, ktoré sú obsiahnuté v regulačnom rámci EÚ pre elektronické
komunikácie.
Článok 3 –
Prístup k existujúcej fyzickej infraštruktúre
–
V článku 3 sa stanovuje všeobecné právo
prevádzkovateľov sietí poskytovať prístup k svojej fyzickej
infraštruktúre a ich povinnosť vyhovieť odôvodneným žiadostiam
o prístup k ich fyzickej infraštruktúre s ohľadom na prvky
zavádzania elektronických komunikačných sietí za spravodlivých podmienok.
–
Predpokladá sa, že orgán pre riešenie sporov
preskúma každé odmietnutie alebo spor týkajúci sa podmienok – touto funkciou by
bol zvyčajne poverený národný regulačný orgán.
Článok 4 –
Transparentnosť fyzickej infraštruktúry
–
Článok 4 stanovuje právo na prístup
k súboru minimálnych informácií týkajúcich sa existujúcich fyzických
infraštruktúr, ako plánovaných stavebných prác.
–
Je to sprevádzané povinnosťou
prevádzkovateľov siete vyhovieť odôvodneným žiadostiam
o prieskum konkrétnych prvkov ich fyzickej infraštruktúry na mieste.
–
Riešením sporov týkajúcich sa prieskumov na mieste
alebo prístupu k informáciám by bol poverený orgán pre riešenie sporov,
zvyčajne národný regulačný orgán.
Článok 5 –
Koordinácia stavebných prác
–
Tento článok obsahuje právo na prerokovanie
koordinácie stavebných prác.
–
Okrem toho sa v ňom podnikom, ktoré
vykonávajú stavebné práce financované z verejných zdrojov, ukladá za
povinnosť vyhovieť odôvodneným žiadostiam týkajúcim sa dohôd
o koordinácii stavebných prác za transparentných
a nediskriminačných podmienok.
Článok 6 –
Vydávanie povolení
–
Tento článok obsahuje právo na prístup k
všetkým informáciám o podmienkach a postupoch uplatniteľných na
konkrétne stavebné práce, a to elektronickými prostriedkami alebo
prostredníctvom jediného informačného miesta, ako aj právo podávať
žiadosti o povolenia elektronickými prostriedkami prostredníctvom tohto
miesta. Informačné miesto zjednodušuje a koordinuje postup vydávania
povolení a monitoruje dodržiavanie lehôt.
–
Okrem toho stanovuje všeobecnú maximálnu lehotu, ak
lehota nie je stanovená vo vnútroštátnych právnych predpisoch alebo právnych
predpisoch EÚ, ako aj právo na získanie včasného rozhodnutia
k žiadostiam o povolenia.
Články 7 až 8
– Vybavenie v budovách
–
V článku 7 sa stanovuje povinnosť
vybaviť novostavby, ako aj budovy, ktoré prechádzajú rozsiahlou
rekonštrukciou, vysokorýchlostnou fyzickou infraštruktúrou v budovách a
povinnosť vybaviť nové viacbytové domy, ako aj staré domy, ktoré
prechádzajú rozsiahlou rekonštrukciou, sústreďovacím bodom umiestnením
v budove alebo mimo nej.
–
Článok 8 stanovuje právo poskytovateľov
elektronických komunikačných sietí ukončiť zariadenia siete
v sústreďovacom bode budov, právo prevádzkovateľov elektronickej
komunikácie prerokovať prístup ku každej existujúcej vysokorýchlostnej
fyzickej infraštruktúre v budovách, a ak vysokorýchlostná
infraštruktúra v budove neexistuje, právo ukončiť zariadenia
siete v súkromných priestoroch odberateľa na vlastné náklady za
predpokladu, že sa tým bude minimalizovať vplyv na súkromný majetok.
Články 9 – 11
–
Tieto články obsahujú záverečné
ustanovenia vrátane menovania príslušných orgánov a povinnosť
preskúmať nariadenie do troch rokov po nadobudnutí jeho účinnosti.
4.           VPLYV NA ROZPOČET
Navrhnuté nariadenie nemá vplyv
na rozpočet Únie.
2013/0080 (COD)
Návrh
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY
o opatreniach týkajúcich sa zníženia nákladov
na zavedenie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKY PARLIAMENT A RADA EURÓPSKEJ
ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 114,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu
národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho
hospodárskeho a sociálneho výboru[27],
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[28],
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym
postupom,
keďže:
(1)       Digitálne hospodárstvo
zásadným spôsobom mení jednotný trh. Svojou inováciou, rýchlosťou
a cezhraničným dosahom má potenciál posunúť integráciu
jednotného trhu na úplne novú úroveň. Víziou Únie je digitálne hospodárstvo,
ktoré prináša udržateľné hospodárske a sociálne prínosy na základe
moderných online služieb a rýchleho internetového pripojenia. Vysoká
kvalita digitálnej infraštruktúry podporuje prakticky všetky odvetvia moderného
a inovačného hospodárstva a má strategický význam pre sociálnu
a územnú súdržnosť. Preto všetci občania a podniky musia
mať možnosť byť súčasťou digitálneho hospodárstva.
(2)       Potvrdením významu rozšírenia
vysokorýchlostného širokopásmového pripojenia členské štáty schválili
náročné ciele širokopásmového pripojenia stanovené v oznámení Komisie
Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru
a Výboru regiónov „Digitálna agenda pre Európu – digitálne presadzovanie
európskeho rastu“[29]
(ďalej len „digitálna agenda“): 100 % širokopásmové pripojenie do roku 2013
a zvýšená rýchlosť na 30 Mbp/s pre všetky domácnosti, pričom by
aspoň 50 % domácností malo mať do roku 2020 predplatené internetové
pripojenie rýchlejšie ako 100 Mb/s.
(3)       Digitálna agenda určila
tiež potrebu, aby politiky znížili náklady na zavedenie širokopásmového
pripojenia na celom území Únie, a to aj pomocou vykonávania náležitého
plánovania a koordinácie a zníženia administratívneho zaťaženia.
(4)       S prihliadnutím na potrebu
opatrenia na úrovni EÚ s cieľom poskytnúť lepšie širokopásmové
pripojenie vrátane zníženia nákladov na vysokorýchlostnú širokopásmovú
infraštruktúru[30],
v Akte o jednotnom trhu II[31]
sa zdôrazňuje, že sa musí vyvinúť ďalšie úsilie, aby sa rýchlo
dosiahli ciele stanovené v Digitálnej agende pre Európu, okrem iného riešením
úlohy investícií do vysokorýchlostných sietí.
(5)       Rozšírenie vysokorýchlostných
pevných a bezdrôtových elektronických komunikačných sietí v celej
Únii si vyžaduje značné investície, z ktorých podstatnú časť
predstavujú náklady na stavebno-inžinierske práce.
(6)       Veľkú časť
týchto nákladov možno pripísať neefektívnosti v postupe rozširovania
týkajúcej sa používania existujúcej pasívnej infraštruktúry (ako sú napr.
káblovody, rúry, vstupné šachty, rozvodné skrine, stĺpy, stožiare,
inštalácie antén, veže a iné nosné zariadenia), problematickým miestam
v koordinácii stavebných prác, zaťažujúcim postupom vydávania
administratívnych povolení a problematickým miestam v zavádzaní sietí
v budovách.
(7)       Opatrenia zamerané na
zvýšenie efektívnosti v používaní existujúcich infraštruktúr a na zníženie
nákladov a prekážok vo vykonávaní nových stavebno-inžinierskych prác by
značne prispeli k zabezpečeniu rýchleho a rozsiahleho
zavedenia vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí so súčasným
zachovaním účinnej hospodárskej súťaže.
(8)       Niektoré členské štáty
prijali opatrenia zamerané na zníženie nákladov na rozšírenie širokopásmového
pripojenia. Rozšírenie týchto osvedčených postupov v celej Únii by mohlo
významne prispieť k vytvoreniu jednotného digitálneho trhu. Tieto
postupy sú však aj naďalej obmedzené a rozptýlené. Okrem toho
rozdiely v regulačných požiadavkách niekedy bránia spolupráci medzi
podnikmi verejnoprospešných služieb a môžu zvýšiť prekážky pre vstup nových
prevádzkovateľov sietí na trh a nové obchodné príležitosti, čo brzdí
rozvoj jednotného trhu pre používanie a zavádzanie fyzických infraštruktúr pre
vysokorýchlostné elektronické komunikačné siete. A nakoniec iniciatívy na
úrovni členských štátov sa nie vždy zdajú holistické, lebo je dôležité
prijímať opatrenia počas celého postupu rozširovania a vo
všetkých odvetviach, aby sa dosiahol konzistentný a podstatný vplyv.
(9)       Cieľom nariadenia je
stanoviť určité minimálne práva a povinnosti uplatniteľné
v celej Únii, aby sa uľahčilo rozšírenie vysokorýchlostných
elektronických komunikačných sietí a medziodvetvová koordinácia.
Zabezpečili by sa tak minimálne rovnaké podmienky a súčasne by tým
nemali byť dotknuté osvedčené postupy a opatrenia prijaté na
vnútroštátnej a miestnej úrovni, ktoré obsahujú podrobnejšie ustanovenia
a podmienky, ako aj dodatočné opatrenia doplňujúce tieto práva
a povinnosti v súlade so zásadou subsidiarity.
(10)     S prihliadnutím na zásadu lex
specialis, keď sa uplatňujú konkrétnejšie opatrenia v súlade
s právom EÚ, mali by mať prednosť pred minimálnymi právami
a povinnosťami stanovenými v tomto nariadení. Bez toho, aby boli
dotknuté právne predpisy EÚ, a najmä akékoľvek konkrétne
regulačné opatrenia, vrátane uloženia nápravných opatrení podnikom s
významnou trhovou silou by sa toto nariadenie malo preto uplatňovať
v súlade s regulačným rámcom Únie pre elektronické komunikácie
(smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/21/ES zo 7. marca 2002
o spoločnom regulačnom rámci pre elektronické komunikačné
siete a služby (rámcová smernica)[32],
smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/20/ES zo 7. marca 2002 o
povolení na elektronické komunikačné sieťové systémy a služby
(smernica o povolení)[33],
smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/19/ES zo 7. marca 2002
o prístupe a prepojení elektronických komunikačných sietí a
príslušných zariadení (prístupová smernica)[34],
smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/22/ES zo 7. marca 2002 o
univerzálnej službe a právach užívateľov týkajúcich sa elektronických
komunikačných sietí a služieb (smernica o univerzálnej službe)[35]; a smernica Komisie 2002/77/ES
zo 16. septembra 2002 o hospodárskej súťaži na trhoch elektronických
komunikačných sietí a služieb[36]).
(11)     Pre prevádzkovateľov
elektronických komunikačných sietí, najmä pre nových účastníkov
vstupujúcich na trh, môže byť podstatne efektívnejšie opakovane
použiť existujúce fyzické infraštruktúry vrátane infraštruktúr iných
verejnoprospešných služieb s cieľom rozšíriť elektronické
komunikačné siete predovšetkým v oblastiach, kde nie je dostupná
vhodná elektronická komunikačná sieť alebo kde nemusí byť
ekonomicky možné vybudovať novú fyzickú infraštruktúru. Okrem toho
synergia vo všetkých odvetviach môže značne znížiť potrebu stavebných
prác kvôli zavádzaniu elektronických komunikačných sietí, a tým aj
sociálne a environmentálne náklady spojené s nimi, ako je
znečistenie, rušivé vplyvy a preťaženie dopravy. Toto nariadenie
by sa preto malo vzťahovať nielen na poskytovateľov
elektronických komunikačných sietí, ale aj na všetkých vlastníkov alebo
držiteľov práv používať rozsiahle a všadeprítomné fyzické
infraštruktúry vhodné na zavedenie prvkov elektronických komunikačných
sietí, ako sú fyzické siete na poskytovanie elektriny, plynu, vody
a kanalizácie, vykurovania a dopravných služieb.
(12)     Fyzické zariadenia takýchto
sietí môžu s ohľadom na ich malú mieru rozdielnosti často
súčasne obsahovať široký rozsah prvkov elektronických
komunikačných sietí vrátane tých, ktoré sú schopné zabezpečiť
služby prístupu k širokopásmovému pripojeniu s rýchlosťou 30
Mb/s v súlade so zásadou technologickej neutrality bez toho, že by to malo
vplyv na dodávané hlavné služby, a s minimálnymi nákladmi na
adaptáciu. Fyzická infraštruktúra, ktorá len poskytuje hosting iným prvkom
siete bez toho, že by sa sama stala aktívnym prvkom siete, sa preto môže v
zásade používať na uloženie káblov elektronických komunikácií, zariadení
alebo akéhokoľvek iného prvku elektronických komunikačných sietí bez
ohľadu na jeho skutočné používanie alebo vlastníctvo. Bez toho, aby
bolo dotknuté sledovanie konkrétneho všeobecného záujmu spojeného
s poskytovaním hlavných služieb, mala by sa podporovať synergia medzi
prevádzkovateľmi sietí s cieľom súčasne prispieť
k dosiahnutiu cieľov Digitálnej agendy.
(13)     Aj keď by sa toto
nariadenie nemalo dotýkať ani žiadneho konkrétneho bezpečnostného
opatrenia potrebného na zaistenie bezpečnosti a integrity sietí, a malo by
zaistiť, aby hlavné služby poskytované prevádzkovateľmi sietí neboli
ovplyvnené, všeobecné pravidlá vo vnútroštátnych právnych predpisoch, ktoré
prevádzkovateľom elektronických komunikačných sietí znemožňujú
dojednať si prístup k fyzickým infraštruktúram poskytovateľov
elektronických komunikačných sietí, by mohli zabrániť vytvoreniu trhu
pre prístup k fyzickým infraštruktúram a mali by sa preto
zrušiť. Opatrenia stanovené v tomto nariadení sa nedotýkajú možnosti
členských štátov zatraktívniť poskytovanie prístupu
k infraštruktúre prevádzkovateľmi verejnoprospešných služieb
vylúčením príjmov, ktoré vyplývajú z týchto služieb, zo základu pre
výpočet sadzieb pre konečných užívateľov za ich hlavnú
činnosť alebo činnosti, v súlade s príslušnými
právnymi predpismi EÚ.
(14)     Prevádzkovateľ siete môže
odmietnuť prístup ku konkrétnym fyzickým infraštruktúram z objektívnych
dôvodov. Fyzická infraštruktúra predovšetkým nemusí byť technicky vhodná
so zreteľom na konkrétne okolnosti týkajúce sa infraštruktúry, ku
ktorej sa žiadal prístup, a môže mať nedostatok dostupného miesta. Podobne
za konkrétnych okolností môže spoločné používanie infraštruktúry ohroziť
integritu a bezpečnosť siete alebo môže vystaviť
nebezpečenstvu poskytovanie služieb, ktoré sa poskytujú predovšetkým v
rámci tej istej infraštruktúry. Okrem toho, keď prevádzkovateľ siete
už v rámci veľkoobchodného predaja poskytuje prístup k fyzickej
sieťovej infraštruktúre, ktorý by spĺňal potreby uchádzača
o prístup, prístup k základnej fyzickej infraštruktúre môže mať
negatívny ekonomický vplyv na jeho obchodný model a investičné
stimuly a súčasne spôsobiť prípadnú neefektívnu duplicitu prvkov
siete. Súčasne v prípade povinností prístupu k fyzickej
infraštruktúre uložených podľa regulačného rámca Únie pre
elektronické komunikácie, napríklad povinnosti prevádzkovateľov s
významnou trhovou silou, by to už bolo regulované konkrétnymi opatreniami, ktoré
by nemali byť dotknuté týmto nariadením.
(15)     Ak poskytovatelia
elektronických komunikačných sietí požadujú prístup v konkrétnej
oblasti, prevádzkovatelia sietí by im mali dať ponuku na spoločné
používanie ich zariadení za spravodlivých podmienok vrátane ceny, pokiaľ
prístup nemôže byť odmietnutý na základe objektívnych dôvodov. V
závislosti od okolností by mohli ovplyvniť podmienky, za ktorých sa
prístup poskytuje, niektoré prvky. napr.: všetky dodatočné náklady na
údržbu a adaptáciu; všetky preventívne bezpečnostné opatrenia prijímané s
cieľom obmedziť negatívne dopady na bezpečnosť a integritu
siete; všetky konkrétne dohovory o zodpovednosti v prípade škôd; využívanie
akejkoľvek subvencie z verejných zdrojov udelenej na budovanie
infraštruktúry vrátane konkrétnych náležitostí a podmienok pripojených k
subvencii alebo stanovených podľa vnútroštátnych právnych predpisov v
súlade s právnymi predpismi Únie; všetky obmedzenia vyplývajúce z
vnútroštátnych predpisov, ktorých cieľom je ochrana životného prostredia,
verejného zdravia, verejnej bezpečnosti alebo plnenie cieľov územného
plánovania.
(16)     V prípade rozporu v obchodnom
rokovaní o technických a obchodných náležitostiach a podmienkach by každá
strana mala mať možnosť obrátiť sa na orgán pre riešenie sporov
na vnútroštátnej úrovni s cieľom uložiť stranám riešenie, aby sa
zamedzilo neodôvodnenému odmietnutiu obchodovať alebo uloženiu
neprimeraných podmienok. Keď orgán pre riešenie sporov určuje ceny za
poskytnutie prístupu, mal by zohľadniť investície vynaložené na
fyzickú infraštruktúru. V konkrétnom prípade prístupu k fyzickej infraštruktúre
prevádzkovateľov elektronických komunikačných sietí môžu investície
vynaložené na túto infraštruktúru priamo prispieť k cieľom
Digitálnej agendy pre Európu a hospodárska súťaž na maloobchodnej
úrovni môže byť ovplyvnená parazitovaním. V každej povinnosti
prístupu by sa preto mala zohľadniť ekonomická životaschopnosť
týchto investícií na základe akéhokoľvek časového harmonogramu pre
návratnosť investícií, všetky vplyvy prístupu na hospodársku súťaž na
maloobchodnej úrovni, všetky odpisy aktív siete v čase žiadosti
o prístup, každý obchodný prípad podporujúci vynaložené investície,
najmä pokiaľ ide o fyzické infraštruktúry postavené v poslednej dobe
a používané na poskytovanie vysokorýchlostných elektronických
komunikačných služieb a každá možnosť poskytovaná
uchádzačovi o prístup s cieľom spoločného zavádzania.
(17)     S cieľom efektívne
plánovať zavádzanie vysokorýchlostných elektronických komunikačných
sietí a zabezpečiť čo najúčinnejšie využívanie
existujúcich infraštruktúr vhodných na rozšírenie elektronických
komunikačných sietí by podniky oprávnené poskytovať elektronické
komunikačné siete mali mať možnosť prístupu k minimálnym
informáciám týkajúcim sa fyzických infraštruktúr, ktoré sú k dispozícii
v oblasti zavádzania. Tieto minimálne informácie by mali umožniť
posúdenie potenciálu pre využívanie existujúcej infraštruktúry
v konkrétnej oblasti, ako aj znížiť škody na všetkých existujúcich
fyzických infraštruktúrach. Vzhľadom na počet zapojených
zainteresovaných strán a s cieľom zjednodušiť prístup
k týmto informáciám aj medzi odvetviami a cez hranice by sa tieto
minimálne informácie mali sprístupniť prostredníctvom jediného
informačného miesta. Toto informačné miesto by malo umožniť
prístup k minimálnym informáciám, ktoré sú už k dispozícii v elektronickej
podobe, s výhradou obmedzení týkajúcich sa zaistenia bezpečnosti
a integrity siete alebo zachovania zákonného prevádzkového
a obchodného tajomstva.
(18)     Aj keď sa členským
štátom neukladá povinnosť mapovania, v tomto nariadení sa stanovuje,
že minimálne informácie, ktoré už zhromaždili orgány verejného sektoru a ktoré
sú už k dispozícii v elektronickej podobe v súlade s vnútroštátnymi
iniciatívami, ako aj podľa právnych predpisov Únie (napr. smernica
Európskeho parlamentu a Rady 2007/2/ES zo 14. marca 2007, ktorou sa
zriaďuje Infraštruktúra pre priestorové informácie v Európskom
spoločenstve (INSPIRE)[37]),
by sa mali sprístupniť, napríklad prostredníctvom hypertextového odkazu,
jedinému informačnému miestu, s cieľom umožniť koordinovaný
prístup k informáciám o fyzických infraštruktúrach pre
poskytovateľov elektronických komunikačných sietí a zároveň
zaistiť bezpečnosť a integritu takýchto informácií. Takýmto poskytovaním
informácií by nemali byť dotknuté požiadavky na transparentnosť,
ktoré sa už vzťahujú na opakované použitie informácií verejného sektora
podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 2003/98/ES zo 17.
novembra 2003 o opakovanom použití informácií verejného sektora[38]. Ak dostupné informácie
nezabezpečujú verejnému sektoru náležité znalosti existujúcich fyzických
infraštruktúr v konkrétnej oblasti alebo určitého typu,
prevádzkovatelia sietí by na vyžiadanie mali sprístupniť informácie
jedinému informačnému miestu.
(19)     Ak minimálne informácie nie sú
prostredníctvom jediného informačného miesta dostupné, mala by sa
prevádzkovateľom elektronických komunikačných sietí aj tak
zabezpečiť možnosť priamo požiadať o takéto konkrétne
informácie ktoréhokoľvek prevádzkovateľa siete v dotyčnej
oblasti. Okrem toho ak je žiadosť odôvodnená, najmä ak je potrebná
s ohľadom na možnosť spoločne používať existujúce
fyzické infraštruktúry alebo koordinovať stavebné práce, prevádzkovateľom
elektronických komunikačných sietí by sa mala dať možnosť
uskutočniť prieskumy na mieste a požadovať informácie
týkajúce sa plánovaných stavebných prác za transparentných, primeraných
a nediskriminačných podmienok a bez toho, aby by boli dotknuté bezpečnostné
opatrenia prijaté na zaistenie bezpečnosti a integrity siete, ako aj
ochrany pracovného a obchodného tajomstva. Zvýšená transparentnosť
plánovaných stavebných prác v priestoroch samotných prevádzkovateľov siete
alebo v aktívnych jediných informačných miestach zmocnených požadovať
také informácie, by sa mala podporovať najmä v prípade oblastí
s najväčším úžitkom, a to presmerovaním oprávnených
prevádzkovateľov na tieto informácie, ak sú k dispozícii.
(20)     Ak vzniknú spory týkajúce sa
prístupu k informáciám o fyzických infraštruktúrach so zreteľom na
zavádzanie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí, jediné
informačné miesto by malo mať možnosť riešiť tieto spory
záväzným rozhodnutím bez toho, že by bola dotknutá možnosť
ktorejkoľvek strany predložiť tento prípad súdu.
(21)     Koordinácia stavebných prác
týkajúcich sa fyzických infraštruktúr môže zabezpečiť značné
úspory a minimalizovať nepríjemnosti v oblasti dotknutej
zavádzaním nových elektronických komunikačných sietí. Z tohto dôvodu by sa
mali zakázať regulačné obmedzenia, ktoré spravidla bránia rokovaniu
medzi prevádzkovateľmi sietí s cieľom koordinovať tieto
práce na účel zavádzania aj vysokorýchlostných elektronických
komunikačných sietí. V prípade stavebných prác, ktoré nie sú financované z
verejných prostriedkov, by sa nemalo to dotknúť uzatvorenia dohody
zainteresovaných strán o koordinácii stavebných prác v súlade
s ich vlastnými investičnými a obchodnými plánmi a prednostného
časového harmonogramu.
(22)     Stavebné práce plne alebo
čiastočne financované z verejných prostriedkov by sa mali
zamerať na maximalizovanie kladných spoločných výsledkov využitím
pozitívnych vedľajších účinkov týchto prác vo všetkých odvetviach
a zabezpečenie rovnakých príležitostí spoločne používať
dostupnú a plánovanú fyzickú infraštruktúru so zreteľom na zavádzanie
elektronických komunikačných sietí. Aj keď by to nemalo negatívne
ovplyvniť hlavný účel stavebných prác financovaných z verejných
prostriedkov, podniky vykonávajúce dotyčné stavebné práce za primeraných,
nediskriminačných a transparentných podmienok by mali vyhovieť
včasným a odôvodneným požiadavkám na koordináciu zavádzania
prvkov vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí, ktoré
zabezpečujú napríklad pokrytie všetkých dodatočných nákladov a minimalizáciu
zmien pôvodných plánov, a to bez toho, aby boli dotknuté platné pravidlá
štátnej pomoci. Mali by byť k dispozícii konkrétne postupy vyrovnania, aby
sa zabezpečilo rýchle vyriešenie sporov týkajúcich sa rokovaní vo veci
týchto dohôd o koordinácii za náležitých, primeraných, nediskriminačných
a transparentných podmienok. Týmito ustanoveniami by nemalo byť
dotknuté právo členských štátov na rezervovanie kapacity pre elektronické
komunikačné siete, dokonca aj keď konkrétne žiadosti neexistujú, a to
so zreteľom na vyhovenie budúcemu dopytu po fyzických infraštruktúrach,
aby sa maximalizovala hodnota stavebných prác alebo na prijatie opatrení
prinášajúcich podobné práva na koordinovanie stavebných prác pre
prevádzkovateľov iných typov sietí, napríklad sietí na prepravu zemného plynu
alebo prenosových sústav elektrickej energie.
(23)     Môže byť potrebných mnoho
rôznych povolení týkajúcich sa zavádzania elektronických komunikačných
sietí alebo prvkov nových sietí vrátane výstavby, územného plánovania,
environmentálnych a iných povolení, s cieľom chrániť
všeobecné vnútroštátne záujmy a všeobecné záujmy Únie. Počet povolení
potrebných na zavedenie rôznych typov elektronických komunikačných sietí a
miestny charakter zavádzania si môže vyžiadať uplatnenie rôznych postupov
a podmienok. Pri zachovaní práva každého príslušného orgánu zapojiť
sa a udržať si výsady rozhodovania v súlade so zásadou
subsidiarity, zriadenie jediného miesta, ktoré poskytuje informácie o všetkých
postupoch a všeobecné podmienky použiteľné na stavebné práce, by mohlo
znížiť zložitosť a zvýšiť efektívnosť
a transparentnosť, najmä pre nových účastníkov vstupujúcich na
trh alebo menších prevádzkovateľov, ktorí nie sú v tejto oblasti
aktívni. Okrem toho podniky, ktoré zavádzajú elektronické komunikačné
siete, by mali mať právo predložiť žiadosť o povolenie
prostredníctvom jediného kontaktného miesta, ktorému bola zverená
zodpovednosť za koordináciu rôznych postupov monitorovania, či sa
rozhodnutia prijímajú v zákonných lehotách. Toto kontaktné miesto by malo
pôsobiť ako jednotné kontaktné miesto bez toho, že by nevyhnutne muselo
mať rozhodovacie právomoci, pokiaľ by mu neboli udelené na základe
vnútroštátnych právnych predpisov.
(24)     Na zabezpečenie, aby
postupy udeľovania povolení nepôsobili ako prekážka pre investície a aby
nemali nepriaznivý vplyv na jednotný trh, rozhodnutie o tom, či
udeliť alebo neudeliť povolenie, by malo byť v každom
prípade k dispozícii najneskôr do šiestich mesiacov, bez toho, aby tým
boli dotknuté iné konkrétne lehoty alebo povinnosti ustanovené pre riadne
vykonávanie postupu, ktoré sú uplatniteľné na postup udeľovania
povolení v súlade s vnútroštátnym právnymi predpismi alebo právnymi predpismi
Únie. Takéto rozhodnutia môžu byť prijaté mlčky alebo výslovne,
podľa príslušných ustanovení právnych predpisov. Okrem toho každé
oneskorenie v rozhodnutí o udelení povolenia by malo dať podnet na
uplatnenie práva na náhradu pre podniky, ktoré požiadali o také povolenia,
ak môžu preukázať, že utrpeli škody z dôvodu tohto oneskorenia. Toto
právo by sa malo uplatňovať v súlade s procesnými
a hmotnými zárukami stanovenými vo vnútroštátnych právnych predpisoch.
(25)     Na zabezpečenie, aby
tieto postupy udeľovania povolení boli vykonané v primeraných
lehotách, môžu členské štáty stanoviť niekoľko záruk, napr.
schválenie udelené mlčky alebo prijatie opatrení na zjednodušenie postupu
povoľovania okrem iného znížením počtu povolení potrebných na
zavádzanie elektronických komunikačných sietí alebo oslobodením niektorých
kategórií malých alebo štandardizovaných stavebných prác od udelenia povolení.
Orgány na vnútroštátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni by mali
odôvodniť každé odmietnutie udeliť takéto povolenie v ich
právomoci na základe transparentných, nediskriminačných, objektívnych
a primeraných kritérií a podmienok. Nemalo by tým byť dotknuté
žiadne opatrenie prijaté členskými štátmi so zreteľom na oslobodenie
niektorých prvkov elektronických komunikačných sietí, či už pasívnych
alebo aktívnych, od povoľovania.
(26)     Dosiahnutie cieľov
Digitálnej agendy si vyžaduje, aby sa rozširovanie infraštruktúry dostalo
blízko miesta konečných užívateľov s plným dodržiavaním zásady
proporcionality týkajúcej sa akéhokoľvek obmedzenia, ktoré zakladá právo
na majetok so zreteľom na všeobecný sledovaný záujem. Existencia
vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí až ku konečnému
užívateľovi by sa mala uľahčiť a súčasne by sa
mala zabezpečiť technologická neutralita najmä fyzickou
infraštruktúrou pripravenou pre vysokú rýchlosť v budovách. Vzhľadom
na skutočnosť, že zaistenie malých káblovodov počas výstavby
budovy má len obmedzené prírastkové náklady, zatiaľ čo dodatočné
vybavenie budov vysokorýchlostnou infraštruktúrou môže predstavovať
značnú časť nákladov na zavádzanie vysokorýchlostnej siete, mali
by sa všetky nové alebo celkovo renovované budovy vybaviť infraštruktúrou,
ktoré umožní napojenie konečných užívateľov na vysokorýchlostné
siete. S cieľom rozširovať vysokorýchlostné elektronické
komunikačné siete mali by sa okrem toho nové viacbytové domy, ako aj
viacbytové domy, ktoré prechádzajú rozsiahlou rekonštrukciou, vybaviť
prístupovým alebo sústreďovacím bodom, cez ktorý môže mať
poskytovateľ prístup k sieti v budove. V praxi by to
znamenalo, že by investori výstavby mali počítať s tým, aby
prázdne káblovody boli zaistené z každého bytu do sústreďovacieho
bodu nachádzajúceho sa v budove alebo mimo nej. Môžu to byť prípady
jednotlivých bytov alebo kategórií rozsiahlych rekonštrukcií
v odľahlých oblastiach, pri ktorých sa posudzuje perspektíva vysokorýchlostného
spojenia na základe objektívnych dôvodov a ktoré sú príliš vzdialené na
to, aby opodstatňovali dodatočné náklady na zavedenie fyzických
infraštruktúr pripravených pre vysoké rýchlosti v budovách a/alebo
sústreďovacieho bodu.
(27)     Keď poskytovatelia
verejných komunikačných sietí zavádzajú vysokorýchlostné siete
v konkrétnej oblasti, dochádza k značným úsporám z rozsahu,
pokiaľ môžu ukončiť svoju sieť v sústreďovacom
bode budovy bez ohľadu na to, či majitelia, kondomíniá alebo
obyvatelia vyjadrili v tomto časovom okamihu výslovný záujem o
služby, ale za predpokladu, že vplyv na súkromný majetok je minimalizovaný
využitím existujúcej fyzickej infraštruktúry a uvedením dotknutej oblasti
do pôvodného stavu. Ak už sieť končí v sústreďovacom bode,
napojenie ďalšieho zákazníka je možné za podstatne nižšie náklady, najmä
pomocou prístupu k vertikálnemu segmentu pripravenému pre vysokú rýchlosť
v budove, pokiaľ už existuje.
(28)     Vzhľadom na sociálne
prínosy vyplývajúce z digitálneho začlenenia
a s prihliadnutím na ekonomiku zavádzania vysokorýchlostných
elektronických komunikačných sietí, keď neexistuje pasívna alebo
aktívna infraštruktúra pripravená pre vysokú rýchlosť, ktorá slúži
priestorom konečného užívateľa, ani alternatívy poskytovania
vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí konečným
užívateľom, mal by každý poskytovateľ verejných komunikačných
sietí mať právo ukončiť svoju sieť v súkromných priestoroch
na vlastné náklady za podmienky získania súhlasu objednávateľa a
pokiaľ sa tým minimalizuje vplyv na súkromný majetok, napríklad, ak je to
možné, opakovaným používaním existujúcej infraštruktúry dostupnej v budove
alebo zabezpečením úplnej obnovy dotknutých oblastí.
(29)     Bez toho, aby boli úlohy
stanovené v regulačnom rámci Únie pre elektronické komunikácie
zverené národným regulačným orgánom, ak členské štáty
neuskutočnia osobitné menovanie s cieľom zabezpečiť
nesporné rozhodnutia o riešení sporov, funkcie stanovené v tomto
nariadení by sa mali uložiť orgánom, ktoré plnia úlohy uvedené
v článku 20 smernice 2002/21/ES, s prihliadnutím na dostupné
odborné znalosti a záruky nezávislosti a nestrannosti. Ale v súlade
so zásadou subsidiarity by týmto nariadením nemala byť dotknutá
možnosť členských štátov prideliť regulačné úlohy stanovené
týmto nariadením orgánom, ktoré sa lepšie hodia na ich plnenie, v súlade
s vnútroštátnym ústavným systémom prideľovania kompetencií
a právomocí a požiadavkami stanovenými v tomto nariadení.
(30)     Vždy, keď členský
štát vymenuje orgán pre riešenie sporov, mala by sa zabezpečiť jeho
nestrannosť a nezávislosť voči zúčastneným stranám.
Menované orgány by mali mať príslušné zdroje a právomoci ukladať
sankcie v prípade nedostatočného dodržiavania prijatých rozhodnutí.
(31)     Aby sa zabezpečila
efektívnosť informačných miest stanovených v tomto nariadení,
členský štát, ktorý sa rozhodne menovať iné orgány než národný
regulačný orgán na plnenie úloh uvedených v článku 20 smernice 2002/21/ES,
by mal zabezpečiť zodpovedajúce finančné prostriedky, ako aj
sprístupnenie všetkých príslušných informácií týkajúcich sa konkrétnej oblasti
na takomto informačnom mieste na optimálnej úrovni zoskupenia, kde možno
zaistiť cenné účinky s ohľadom na uložené úlohy (napríklad
kataster nehnuteľností). V tomto ohľade môžu členské štáty
zvážiť prípadnú synergiu a úspory z rozsahu s jediným
kontaktným miestom v zmysle článku 6 smernice 2006/123/ES z 12.
decembra 2006 o službách na vnútornom trhu (smernica o službách)
s cieľom opierať sa o existujúcu infraštruktúru
a maximalizovať prínosy pre konečných užívateľov.
(32)     Pretože ciele navrhovaných
opatrení zamerané na uľahčenie zavádzania fyzických infraštruktúr
vhodných pre vysokorýchlostné elektronické komunikačné siete v celej
Únii nemôžu dostatočne dosiahnuť členské štáty a môžu sa preto z
dôvodu rozsahu alebo dôsledkov opatrení lepšie dosiahnuť na úrovni Únie,
môže Únia prijať opatrenia podľa princípu subsidiarity, stanoveného v
článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného
článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie
týchto cieľov.
(33)     V tomto nariadení sa
rešpektujú základné práva a dodržiavajú zásady uznané najmä Chartou základných
práv Európskej únie a predovšetkým práva na súkromie a ochranu
obchodného tajomstva, slobodu podnikania, práva na majetok a práva na účinný
opravný prostriedok. Toto nariadenia musia členské štáty
uplatňovať v súlade s uvedenými právami a zásadami.
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Predmet a rozsah platnosti
1. Cieľom tohto nariadenia je
uľahčiť a motivovať rozširovanie vysokorýchlostných
elektronických komunikačných sietí podporou spoločného používania
existujúcej fyzickej infraštruktúry a umožnením efektívnejšieho zavádzania
novej fyzickej infraštruktúry, aby sa takéto siete mohli rozšíriť pri
vynaložení nižších nákladov.
2. Nariadenie sa vzťahuje na stavebné
práce a fyzickú infraštruktúru, ako je to vymedzené v článku 2.
3. Týmto nariadením nie sú dotknuté práva
členských štátov na zachovanie alebo zavedenie opatrení v súlade s
právnymi predpismi Únie, ktoré obsahujú podrobnejšie ustanovenia, než sú
stanovené v tomto nariadení.
4. Táto smernica sa uplatňuje bez toho,
aby boli dotknuté smernice 2002/21/ES, 2002/20/ES, 2002/19/ES, 2002/22/ES a 2002/77/ES.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia sa
uplatňuje vymedzenie pojmov uvedené v smerniciach 2002/21/ES, 2002/20/ES,
2002/19/ES, 2002/22/ES and 2002/77/ES.
Uplatňuje sa aj toto vymedzenie pojmov:
1) „prevádzkovateľ siete“ znamená
poskytovateľa elektronických komunikačných sietí, ako aj podnik,
ktorý poskytuje fyzickú infraštruktúru určenú na poskytovanie:
služieb výroby, dopravy alebo distribúcie plynu a elektriny vrátane
verejného osvetlenia, vykurovania, vody, ako aj odpadových vôd a splaškov,
dopravných služieb vrátane železničnej a cestnej dopravy, prístavov, letísk;
2) „fyzická infraštruktúra“ znamená
akýkoľvek prvok siete, ktorý nie je aktívny, ako sú trubky, stožiare,
káblovody, kontrolné komory, vstupné šachty, rozvodné skrine, budovy alebo
vstupy do budov, inštalácie antén, veže, stĺpy a príslušné
zariadenia;
3) „vysokorýchlostná elektronická
komunikačná sieť" znamená elektronickú komunikačnú
sieť, ktorá je schopná zaistiť služby prístupu k širokopásmovému
pripojeniu o rýchlosti najmenej 30 Mb/s;
4) „stavebné práce“ znamenajú výsledok
stavebných alebo stavebno-inžinierskych prác ako celku, ktorý sám o sebe
postačuje na to, aby plnil ekonomickú alebo technickú funkciu
a zahŕňa jeden alebo niekoľko prvkov fyzickej
infraštruktúry;
5) „subjekt verejného sektora“ sú štátne,
regionálne alebo miestne orgány, verejnoprávne inštitúcie alebo združenia,
tvorené jedným alebo viacerými takýmito orgánmi alebo jednou alebo viacerými
takýmito verejnoprávnymi inštitúciami;
6) „verejnoprávne inštitúcie“ sú
akékoľvek inštitúcie:
a) zriadené na osobitný účel plnenia potrieb
všeobecného záujmu, ktoré nemajú priemyselný alebo obchodný charakter;
b) majú právnu subjektivitu;
c) sú plne alebo z väčšej časti
financované štátnymi, regionálnymi alebo miestnymi orgánmi alebo inými
verejnoprávnymi inštitúciami; alebo ich riadenie podlieha dohľadu takýchto
orgánov alebo inštitúcií; alebo ktoré majú v správnom, riadiacom alebo dozornom
orgáne viac ako polovicu členov menovaných štátnymi, regionálnymi alebo
miestnymi orgánmi alebo inými verejnoprávnymi inštitúciami;
7) „fyzická infraštruktúra v budovách“
znamená fyzickú infraštruktúru na mieste konečného používateľa
vrátane prvkov v spoločnom vlastníctve určených na zavedenie
káblových a/alebo bezdrôtových prístupových sietí, kde tieto prístupové siete
sú schopné poskytovať elektronické komunikačné služby
a spojiť sústreďovací bod v budove s konečný
bodom siete;
8) „vysokorýchlostná fyzická infraštruktúra
v budovách“ znamená fyzickú infraštruktúru v budovách určenú na
zavedenie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí;
9) „rozsiahla rekonštrukcia“ znamená stavebné
alebo stavebno-inžinierske práce na mieste konečného používateľa,
ktoré zahŕňajú štrukturálne zmeny fyzickej infraštruktúry
v budovách a vyžadujú si stavebné povolenie;
10) „povolenie“ znamená oficiálne alebo
implicitné rozhodnutie príslušného orgánu postupom, na základe ktorého musí
osoba uskutočniť kroky s cieľom vykonávať stavebné
alebo stavebno-inžinierske práce zákonným spôsobom.
Článok 3
Prístup k existujúcej fyzickej infraštruktúre
1. Každý prevádzkovateľ siete má právo
poskytovať prístup k svojej fyzickej infraštruktúre
s ohľadom na zavádzanie prvkov vysokorýchlostných elektronických
komunikačných sietí.
2. Na základe konkrétnej písomnej žiadosti
podniku oprávneného poskytovať elektronické komunikačné siete je
každý prevádzkovateľ siete povinný vyhovieť všetkým odôvodneným
žiadostiam o prístup na svoju fyzickú infraštruktúru za spravodlivých
podmienok vrátane ceny, so zreteľom na zavádzanie prvkov
vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí.
3. Každé odmietnutie prístupu musí byť
založené na objektívnych kritériách, ktoré sa môžu týkať najmä:
a) technickej vhodnosti fyzickej
infraštruktúry, na ktorú sa žiadal prístup s cieľom zavedenia
akýchkoľvek prvkov elektronických komunikačných sietí uvedených
v odseku 2;
b) dostupnosti priestoru pre zavedenie prvkov
uvedených v bode a);
c) integrity a bezpečnosti
ktorejkoľvek už zavedenej siete;
d) rizika závažného rušenia plánovaných
elektronických komunikačných služieb poskytovaním iných služieb na tej
istej fyzickej infraštruktúre;
e) dostupnosti alternatívnych prostriedkov
veľkoobchodného predaja prístupu k fyzickej sieťovej
infraštruktúre poskytovaného prevádzkovateľom siete a vhodného pre
zaistenie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí.
Prevádzkovateľ siete uvedie dôvody
každého zamietnutia do jedného mesiaca od podania písomnej žiadosti
o prístup.
4. Ak je prístup zamietnutý, alebo ak sa
nedosiahla dohoda o konkrétnych náležitostiach a podmienkach vrátane ceny do
dvoch mesiacov od podania písomnej žiadosti o prístup, každá strana má
právo postúpiť otázku príslušnému vnútroštátnemu orgánu pre riešenie
sporov.
5. Záväzné rozhodnutie o riešení sporu
začatého podľa odseku 4, vrátane stanovenia spravodlivých podmienok
a prípadne cien, vnútroštátny orgán pre riešenie sporov uvedený
v odseku 4 vydá s plným zohľadnením zásady proporcionality
v čo najkratšom čase a v každom prípade
do štyroch mesiacov bez toho, že by bola dotknutá možnosť
ktorejkoľvek strany predložiť tento prípad súdu. V každej cene
stanovenej orgánom pre riešenie sporov sa zohľadní vplyv požadovaného
prístupu na obchodný plán, ktorý podporuje investície vynaložené
prevádzkovateľom siete, pre ktorého sa žiada prístup, najmä v prípade
nedávno vybudovaných infraštruktúr používaných na poskytovanie vysokorýchlostných
elektronických komunikačných služieb.
Článok 4
Transparentnosť týkajúca sa fyzickej infraštruktúry

1. S cieľom požiadať
o prístup k fyzickej infraštruktúre v súlade s článkom 3, každý
podnik oprávnený poskytovať elektronické komunikačné siete má na
požiadanie právo na prístup prostredníctvom jediného informačného miesta
k tomuto súboru minimálnych informácií týkajúcich sa existujúcej fyzickej
infraštruktúry ktoréhokoľvek prevádzkovateľa siete:
a) miesto, trasa a georeferenčné
súradnice;
b) rozmery, typ a súčasné využívanie
infraštruktúry;
c) meno a kontaktné miesto vlastníka alebo
držiteľa práv na používanie fyzickej infraštruktúry
a kontaktného miesta.
Podnik, ktorý žiada o prístup, uvedie
dotknutú oblasť so zreteľom na zavádzanie prvkov vysokorýchlostných
elektronických komunikačných sietí.
Prístup k minimálnym informáciám pre
uvedenú oblasť sa poskytne bezodkladne v elektronickej forme za
primeraných, nediskriminačných a transparentných podmienok. Prístup
k minimálnym informáciám môže byť obmedzený len na jediné
informačné miesto, keď sa to považuje za potrebné s ohľadom
na bezpečnosť sietí a ich integritu alebo pracovné
a obchodné tajomstvo.
Jediné informačné miesto zabezpečí,
aby prístup k minimálnym informáciám podľa tohto odseku bol
k dispozícii do [Úrad pre publikácie: uveďte presný dátum:
najneskôr dňom nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia + 12
mesiacov].
2. Každý subjekt verejného sektora, ktorý má
v elektronickej forme minimálne informácie uvedené v odseku 1
týkajúce sa fyzickej infraštruktúry prevádzkovateľa siete z dôvodu
svojich úloh, sprístupní tieto informácie elektronickými prostriedkami jedinému
informačnému miestu do [Úradu pre publikácie: uveďte presný dátum:
nadobudnutie účinnosti tohto nariadenia + 6 mesiacov]. Každá aktualizácia
týchto informácií a všetky nové minimálne informácie uvedené v odseku 1 prijaté
subjektom verejného sektora sa sprístupnia jedinému informačnému miestu do
jedného mesiaca od prijatia.
3. Ak subjekt verejného sektora v súlade
s odsekom 2 nemá minimálne informácie uvedené v odseku 1, každý
prevádzkovateľ siete sprístupní na základe konkrétnej žiadosti jediného
informačného miesta minimálne informácie o svojej infraštruktúre
uvedené v odseku 1, a to v elektronickej podobe, do jedného
mesiaca od podania žiadosti. Prevádzkovateľ siete sprístupní jedinému
informačnému miestu všetky poskytované aktualizované minimálne informácie
do jedného mesiaca od skutočnej zmeny fyzickej siete, ktorou sa menia
tieto minimálne informácie.
4. Ak minimálne informácie uvedené v odseku
1 nie sú k dispozícii prostredníctvom jediného informačného miesta,
prevádzkovatelia siete poskytnú k nim prístup na základe konkrétnej
písomnej žiadosti podniku oprávneného poskytovať elektronické
komunikačné siete. V žiadosti sa uvedie dotknutá oblasť so
zreteľom na zavádzanie prvkov vysokorýchlostných elektronických
komunikačných sietí. Prístup k informáciám sa poskytne do jedného mesiaca
od podania písomnej žiadosti za primeraných, nediskriminačných
a transparentných podmienok bez toho, aby boli dotknuté obmedzenia
podľa odseku 1.
5. Na osobitnú písomnú žiadosť podniku
oprávneného poskytovať elektronické komunikačné siete vyhovejú
prevádzkovatelia siete odôvodneným žiadostiam o prieskumy konkrétnych
prvkov svojej fyzickej infraštruktúry na mieste. V žiadosti sa uvedú prvky
dotknutej siete so zreteľom na zavádzanie prvkov vysokorýchlostných
elektronických komunikačných sietí. Prieskum špecifikovaných prvkov siete
sa povolí do jedného mesiaca od podania písomnej žiadosti za primeraných,
nediskriminačných a transparentných podmienok bez toho, aby boli
dotknuté obmedzenia podľa odseku 1.
6. Na osobitnú písomnú žiadosť podniku
oprávneného poskytovať elektronické komunikačné siete každý
prevádzkovateľ siete sprístupní tento súbor minimálnych informácií o
prebiehajúcich alebo plánovaných stavebných prácach týkajúcich sa jeho fyzickej
infraštruktúry, pre ktorú bolo udelené povolenie, postup povoľovania ešte
nie je vybavený, alebo sa v nasledujúcich šiestich mesiacoch predpokladá
podanie žiadosti príslušným orgánom o udelenie povolenia:
a) miesto a druh prác;
b) príslušné prvky siete;
c) odhadovaný dátum začatia prác a doba
ich trvania;
d) kontaktné miesto.
V žiadosti podniku oprávneného
poskytovať elektronické komunikačné siete sa uvedie dotknutá
oblasť so zreteľom na zavádzanie prvkov vysokorýchlostných
elektronických komunikačných sietí. Do dvoch mesiacov od podania písomnej
žiadosti poskytnú prevádzkovatelia sietí požadované informácie za primeraných,
nediskriminačných a transparentných podmienok bez toho, aby boli
dotknuté obmedzenia podľa odseku 1.
7. prevádzkovateľ siete môže
zamietnuť žiadosť podľa odseku 6, ak
- požadované informácie sprístupnil v
elektronickej podobe, alebo
- prístup k týmto informáciám je
zabezpečený prostredníctvom jednotného informačného miesta.
8. Každý prevádzkovateľ siete na
konkrétnu žiadosť sprístupní pre jednotné informačné miesto súbor
minimálnych informácií uvedených v odseku 6.
9. V prípade rozporu vzniknutého
v súvislosti s právami a povinnosťami stanovenými
v odsekoch 4 až 7 má každá strana sporu právo postúpiť spor
vnútroštátnemu orgánu pre riešenie sporov. Orgán zodpovedný za riešenie sporov
vydá s plným zohľadnením zásady proporcionality v čo
najkratšom čase záväzné rozhodnutie o vyriešení sporu
a v každom prípade do dvoch mesiacov bez toho, že by bola
dotknutá možnosť ktorejkoľvek strany predložiť prípad súdu.
10. Členské štáty môžu poskytnúť
všeobecné výnimky z povinností stanovených v odsekoch 1 až 5 v
prípade existujúcich fyzických infraštruktúr, ktoré sa nepovažujú za technicky
vhodné na zavedenie vysokorýchlostných elektronických komunikačných sietí.
V tomto ohľade sa uvedené opatrenia náležite odôvodnia.
Zainteresovaným stranám sa poskytne možnosť v rámci primeranej lehoty
predložiť pripomienky k návrhu opatrení. Každé takéto opatrenie sa
oznámi Komisii.
Článok 5
Koordinácia stavebných prác
1. Každý prevádzkovateľ siete má právo
s podnikmi oprávnenými poskytovať elektronické komunikačné siete
prerokovať dohody o koordinácii stavebných prác s ohľadom
na zavádzanie prvkov vysokorýchlostných elektronických komunikačných
sietí.
2. Každý podnik, ktorý vykonáva stavebné práce
plne alebo čiastočne financované z verejných prostriedkov, vyhovie
každej odôvodnenej žiadosti od podnikov oprávnených poskytovať elektronické
komunikačné siete s cieľom zavádzať prvky
vysokorýchlostných komunikačných sietí pre dohody o koordinácii
stavebných prác za transparentných a nediskriminačných podmienok,
pokiaľ to nespôsobí dodatočné náklady na pôvodne plánované stavebné
práce a žiadosť o koordináciu je podaná čo najskôr
a v každom prípade najneskôr jeden mesiac pred predložením
konečného projektu príslušným orgánom pre vydávanie povolení.
3. Ak sa dohoda o koordinácii stavebných prác
podľa odseku 2 nedosiahne do jedného mesiaca od podania oficiálnej
žiadosti o rokovanie, má každá strana právo postúpiť otázku
príslušnému vnútroštátnemu orgánu pre riešenie sporov.
4. Záväzné rozhodnutie o riešení sporu
začatého podľa odseku 3, vrátane stanovenia spravodlivých
a nediskriminačných podmienok a prípadne cien, vnútroštátny
orgán pre riešenie sporov uvedený v odseku 3 vydá s plným
zohľadnením zásady proporcionality v čo najkratšom čase
a v každom prípade do dvoch mesiacov bez toho, že by bola
dotknutá možnosť ktorejkoľvek strany predložiť prípad súdu.
5. Členský štát môže udeliť výnimku
z povinností stanovených v tomto článku pre stavebné práce
nepodstatnej hodnoty. V tomto ohľade sa uvedené opatrenia náležite
odôvodnia. Zainteresovaným stranám sa poskytne možnosť v rámci
primeranej lehoty predložiť pripomienky k návrhu opatrení. Každé
takéto opatrenie sa oznámi Komisii.
Článok 6
Vydávanie povolení
1. Každý podnik oprávnený poskytovať
elektronické komunikačné siete má elektronickými prostriedkami
prostredníctvom jediného informačného miesta na požiadanie právo na
prístup k všetkým informáciám týkajúcim sa podmienok a postupov
vzťahujúcich sa na vydávanie povolení na stavebné práce potrebné so
zreteľom na zavádzanie prvkov vysokorýchlostných elektronických
komunikačných sietí vrátane všetkých výnimiek vzťahujúcich sa na
tieto prvky, pokiaľ ide o niektoré alebo všetky povolenia potrebné
podľa vnútroštátnych právnych predpisov.
2. Každý podnik oprávnený poskytovať
elektronické komunikačné siete má právo elektronickými prostriedkami
prostredníctvom jediného informačného miesta predložiť žiadosti
o povolenia požadované pre konkrétne stavebné práce potrebné
s ohľadom na zavádzanie prvkov vysokorýchlostných elektronických
komunikačných sietí. Jediné informačné miesto uľahčuje
a koordinuje postup vydávania povolení. Predovšetkým zabezpečuje, aby
žiadosti boli zaslané všetkým príslušným orgánom zúčastneným na vydávaní
povolení vzťahujúcich sa na stavebné práce, o ktoré ide, ako
aj monitoruje dodržiavanie platných termínov v súlade s odsekom 3.

3. Príslušné orgány udelia alebo zamietnu
povolenia do šiestich mesiacov od doručenia žiadosti bez toho, aby tým bol
dotknuté iné konkrétne lehoty alebo povinnosti ustanovené pre riadne
vykonávanie postupu, ktoré sú uplatniteľné na postup udeľovania povolení
v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi alebo právnymi predpismi
Únie. Každé zamietnutie sa náležite odôvodní na základe objektívnych,
transparentných, nediskriminačných a primeraných kritérií.
4. Každý podnik oprávnený poskytovať
elektronické komunikačné siete, ktorý utrpel škodu v dôsledku
nedodržania termínov platných na základe odseku 3, má právo v súlade
s vnútroštátnymi právnymi predpismi dostať náhradu od príslušného
orgánu za utrpenú škodu.
Článok 7
Zariadenie v budovách
1. Všetky novo postavené budovy na mieste
konečného používateľa vrátane prvkov v spoločnom
vlastníctve, v súvislosti s ktorými boli podané žiadosti o stavebné
povolenie po [Úrad pre publikácie: uveďte presný dátum nadobudnutia
účinnosti tohto nariadenia] musia byť vybavené vysokorýchlostnou
fyzickou infraštruktúrou v budove až po koncové body siete. Rovnaká
povinnosť sa vzťahuje na rozsiahlu rekonštrukciu, v súvislosti s
ktorou boli podané žiadosti o stavebné povolenie po [Úrad pre
publikácie: uveďte presný dátum nadobudnutia účinnosti tohto
nariadenia].
2. Všetky novo postavené viacbytové domy, v
súvislosti s ktorými boli podané žiadosti o stavebné povolenia po [Úrad
pre publikácie: uveďte presný dátum nadobudnutia účinnosti tohto
nariadenia] musia byť vybavené sústreďovacím bodom, umiestneným
vo vnútri alebo mimo budovy a prístupným pre poskytovateľov
elektronických komunikačných sietí, prostredníctvom ktorého je k
dispozícii napojenie na vysokorýchlostnú infraštruktúru v budove.
Rovnaká povinnosť sa vzťahuje na rozsiahlu rekonštrukciu viacbytových
domov, v súvislosti s ktorou boli podané žiadosti o stavebné povolenia po
[Úrad pre publikácie: uveďte presný dátum nadobudnutia účinnosti
tohto nariadenia].
3. Členské štáty môžu poskytnúť
výnimky pre kategórie budov, najmä samostatných domov, alebo rozsiahle
rekonštrukcie, z povinností stanovených v odsekoch 1 a 2, ak náklady
na splnenie týchto povinností sú neúmerné. V tomto ohľade sa uvedené
opatrenia náležite odôvodnia. Zainteresovaným stranám sa poskytne možnosť
v rámci primeranej lehoty predložiť pripomienky k návrhu
opatrení. Každé takéto opatrenie sa oznámi Komisii.
Článok
8
Prístup
k zariadeniu v budovách
1. Každý poskytovateľ verejných
komunikačných sietí má právo ukončiť svoju sieť
v sústreďovacom bode, pokiaľ minimalizuje vplyv na súkromný
majetok a vlastné náklady so zreteľom na prístup
k vysokorýchlostnej fyzickej infraštruktúre v budovách.
2. Každý poskytovateľ verejných
komunikačných sietí má právo na prístup ku každej existujúcej
vysokorýchlostnej fyzickej infraštruktúre v budovách za primeraných
podmienok, ak jej zdvojenie nie je technicky možné, alebo nie je ekonomicky
efektívne. Držiteľ práva na používanie fyzickej infraštruktúry v budovách
poskytne prístup za nediskriminačných podmienok.
3. V prípade, že sa dohoda o prístupe
podľa odsekov 1 a 2 nedosiahne do dvoch mesiacov od podania
oficiálnej žiadosti o prístup, má každá strana právo postúpiť otázku
príslušnému vnútroštátnemu orgánu pre riešenie sporov, aby posúdil dodržiavanie
požiadaviek stanovených v týchto odsekoch. Tento vnútroštátny orgán pre
riešenie sporov vydá s plným zohľadnením zásady proporcionality
v čo najkratšom čase záväzné rozhodnutie o vyriešení sporu
a v každom prípade do dvoch mesiacov bez toho, aby by bola
dotknutá možnosť ktorejkoľvek strany predložiť prípad súdu.
4. Ak nie je dostupná vysokorýchlostná
infraštruktúra v budovách, má každý poskytovateľ verejných
komunikačných sietí právo ukončiť svoje zariadenia siete
v súkromných priestoroch odberateľa vysokorýchlostných elektronických
komunikačných služieb s výhradou jeho súhlasu, pokiaľ sa tým
minimalizuje vplyv na súkromný majetok, a jeho vlastné náklady.
Článok 9
Príslušné orgány
1. Národný regulačný orgán, ktorý plní
úlohy stanovené v článku 10 smernice 2002/21/ES, vykonáva funkciu
vnútroštátneho orgánu pre riešenie sporov uvedeného v článku 3 ods. 4,
článku 4 ods. 9, článku 5 ods. 4 a článku 9 ods. 3,
pokiaľ členský štát nemenuje iné príslušné orgány.
2. Každý iný vnútroštátny orgán pre riešenie
sporov menovaný členskými štátmi podľa odseku 1 je právne oddelený
a funkčne nezávislý od všetkých prevádzkovateľov siete. Má
právomoc ukladať prevádzkovateľom siete príslušné, účinné,
primerané a odrádzajúce sankcie v prípade porušenia povinností
vyplývajúcich z rozhodnutí prijatých pri rozhodovaní sporu.
3. Národný regulačný orgán, ktorý plní
úlohy stanovené v článku 20 smernice 2002/21/ES, vykonáva funkcie
jediného informačného miesta uvedeného v článkoch 4 a 6,
pokiaľ členský štát nemenuje iné príslušné orgány.
4. Každé iné jediné informačné miesto menované
členským štátom podľa odseku 3 má právomoc ukladať
prevádzkovateľom siete príslušné, účinné, úmerné a odrádzajúce
sankcie v prípade porušenia povinností vyplývajúcich z článku 4
ods. 3 a 8.
5. Členské štáty oznámia Komisii
totožnosť každého príslušného orgánu menovaného v súlade s týmto
článkom na vykonávanie úloh podľa tohto nariadenia do [Úrad pre
publikácie: uveďte presný dátum: nadobudnutie účinnosti tohto
nariadenia] a každú jeho zmenu predtým, než takéto menovanie alebo zmena
nadobudne účinnosť.
6. Proti všetkým rozhodnutiam prijatým
ktorýmkoľvek príslušným orgánom uvedeným v tomto článku je možné
podať odvolanie na súd v súlade s vnútroštátnymi právnymi
predpismi.
Článok 10
Revízia
Komisia predloží Európskemu parlamentu
a Rade najneskôr do [Úrad pre publikácie: uveďte presný dátum:
nadobudnutie účinnosti tohto nariadenia + 3 roky] správu
o implementácii tohto nariadenia. Správa bude obsahovať zhrnutie
vplyvu opatrení stanovených týmto nariadením a posúdenie postupu v dosahovaní
jeho cieľov.
Článok 11
Účinnosť
Toto nariadenie nadobúda účinnosť
dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom
rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli
Za Európsky parlament                                 Za
Radu
predseda                                                        predseda
[1]               Spoločnosť Analysys Mason, 2008, Analysys
Mason 2012, WIK, 2008.
[2]               Spoločnosť Analysys Mason, 2012, odhad
vychádza z týchto predpokladov: 25% zavádzania prebieha na existujúcich
káblových kanáloch, čím sa dosahuje 75 % úspora v investičných
nákladoch (Capex) v tejto časti, 10 % zavádzania predstavuje napojovanie
siete na nové sídliská a používa sa spoločné zavádzanie s inými
prevádzkovateľmi/podnikmi verejnoprospešných služieb, čím sa usporí 15
až 60 %; a 5 %nasadzovania predstavuje napojovanie siete na
pripravené hlavné rozvodne s úsporou 20 až 60 %. Okrem toho budú aj sociálne
prínosy, prínosy pre životné prostredie a hospodárske prínosy.
[3]               Odhad vychádza z investičného scenára
vypočítaného ako súčasť rozsiahlej štúdie Analysys Mason a Tech4i2
(„Socio-ekonomický vplyv širokého pásma“, 2013. V tejto štúdii sa predpovedá,
že ciele DAE v oblasti širokopásmového pripojenia sa dosiahnu len v rámci
scenára významnej intervencie, konkrétne investícií do NGA vo výške 211 miliárd
EUR. V záujme dosiahnutia potenciálnych úspor sa na túto sumu uplatnili
indikované percentuálne miery.
[4]               Nová stratégia pre jednotný trh, správa Maria Montiho
predsedovi Európskej komisie, 9. mája 2010.
[5]               Kroky k skutočnému vnútornému trhu pre elektronické
komunikácie v príprave na rok 2020, Ecorys, TU Delft a TNO, vydanie vo februári
2012.
[6]               [KOM(2012) 573].
[7]               Booz and Company, Maximising the impact of
Digitalisation (Booz a spol., Maximalizácia vplyvu digitalizácie), 2012.
[8]               Odhad Komisie založený na vnútroštátnych štúdiách
(Liebenau, J., Atkinson, R., Karrberg, P., Castro, D. a Ezell, S., 2009, The UK
Digital Road to Recovery (Digitálna cesta Spojeného kráľovstva k obnove);
Katz R.L. a kol., 2009, The Impact of Broadband on Jobs and the German
Economy (Vplyv širokopásmového pripojenia na pracovné miesta a nemecké
hospodárstvo).
[9]               Súdny dvor vo veci De Coster (C-17/00, [2001] Zb.
s. I-9445, č. 37) pripomenul, že vo všetkých miestnych sekundárnych
právnych predpisoch, ktoré sa dotýkajú slobody poskytovania služieb, sa musí
dodržiavať zásada proporcionality. V rovnakom prípade parabolických antén
Komisia vo svojom oznámení o všeobecnom uplatňovaní zásad voľného
pohybu tovaru a služieb – články 28 a 29 – týkajúce sa používania
parabolických antén (KOM(2001) 351 v konečnom znení) zdôraznila, že aj
keď je každý členský štát zodpovedný za stanovenie podmienok, ktoré
sa musia plniť v rámci jeho vnútorného právneho systému pre inštalovanie a
používanie parabolických antén, niektoré vnútroštátne predpisy môžu napriek
tomu ovplyvniť to, čo je možné dostať. Nepriamo teda
ovplyvňujú distribúciu širokého rozsahu služieb prenášaných satelitom –
ktoré svojím charakterom prekračujú hranice – napr. televízne a rozhlasové
vysielanie spolu s interaktívnymi službami („služby informačnej spoločnosti“).
Takéto vnútroštátne opatrenia musia preto dodržiavať základné zásady
zmluvy, ako je voľný pohyb tovaru a sloboda poskytovať služby na
jednotnom trhu.
[10]             Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2887/2000
z 18. decembra 2000 o neviazanom prístupe k účastníckej prípojke, Ú. v. ES
L 336/4, 30.12.2000.
[11]             Digitálna agenda pre Európu, oznámenie Komisie Európskemu
parlamentu, Rade, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru
regiónov, KOM(2010) 245, 19.5.2010, najmä oddiel 2.4.1.
[12]             Závery Európskej rady z 1. a 2. marca 2012, EUCO
4/2/12, http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/12/st00/st00004-re02.en12.pdf,
bod 15.
[13]             Oznámenie Komisie Európskemu parlamentu, Rade, Európskemu
hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov, KOM(2012) 573, 3.10.2012,
kľúčové opatrenie 9.
[14]             Závery Európskej rady z 13. a 14. decembra 2012,
EUCO 205/12, http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/ec/134353.pdf,
bod 17.
[15]             Správa o výsledkoch verejných konzultácií je
súčasťou správy o posúdení vplyvu pripojenej k tomuto návrhu (príloha
I k správe).
[16]             Pozri http://daa.ec.europa.eu/content/special/crowdsourcing.
[17]             Správa založená na štúdii spracovanej
spoločnosťou Deloitte, ktorá sa ešte krížovo preverovala s
ďalšími zdrojmi, je súčasťou správy o posúdení vplyvu pripojenej
k tomuto návrhu (príloha II k správe).
[18]             Táto správa je súčasťou správy o posúdení vplyvu
pripojenej k tomuto návrhu (príloha III k správe).
[19]             Úplný zoznam týchto zdrojov sa nachádza v zozname
literatúry v správe o posúdení vplyvu.
[20]             Správa o posúdení vplyvu je pripojená k tomuto
návrhu.
[21]             Pozri vec C-66/04, odsek 45, a vec C-217/04, odsek 43.
[22]             Pozri Analysys Manson, záverečná správa pre Generálne
riaditeľstvo pre informačnú spoločnosť a média, podpora
Európskej komisie pri spracovaní posúdenia vplyvu, ktoré je sprievodným
dokumentom k iniciatíve EÚ týkajúcej sa znižovania nákladov na zavádzanie
vysokorýchlostnej širokopásmovej infraštruktúry (SMART 2012/0013).
[23]             Prípad C-217/04, odsek 47.
[24]             Pozri napríklad odôvodnenie 8 smernice 2009/140/ES
o lepšej regulácii, odôvodnenie 22 rámcovej smernice a odôvodnenie 1
a 4 nariadenia 2887/2000/ES.
[25]             Pozri vec 272/83, body 25 a 27.
[26]             Uznesenie Európskeho parlamentu zo 14. júna 2012 „Akt o
jednotnom trhu: Ďalšie kroky k rastu“ (2012/2663(RSP)), bod 10.
[27]             Ú. v. EÚ C , , s. .
[28]             Ú. v. EÚ C , , s. .
[29]             KOM(2012) 784 v konečnom znení.
[30]             Závery Európskej rady z 13. a 14. decembra 2012,
EUCO 205/12, bod 17.
[31]             KOM(2012) 573 v konečnom znení.
[32]             Ú. v. ES L 108, 24.0.2002, s. 33.
[33]             Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 21.
[34]             Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 7.
[35]             Ú. v. ES L 108, 24.4.2002, s. 51.
[36]             Ú. v. ES L 249, 17.9.2002, s. 21.
[37]             Ú. v. EÚ L 108, 25.4.2007, s. 1.
[38]             Ú. v. EÚ L 345, 31.12.2003, s. 90.