title: Návrh nariadenie rady o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti {SEK(2005) 1629}

text:
                     KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV

                                                    Brusel, 15.12.2005
                                                    KOM(2005) 649 v konečnom znení

                                                    2005/0259 (CNS)

                                            Návrh

                                    NARIADENIE RADY

     o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a o spolupráci vo veciach
                                   vyživovacej povinnosti

                                    (predložený Komisiou)

                                      {SEK(2005) 1629}

SK                                                                                SK
 ---pagebreak---                                               ODÔVODNENIE

     1.        KONTEXT NÁVRHU

     1.1.      Všeobecný kontext

     1.1.1.    V rámci Európskej únie

     V záveroch stretnutia, ktoré sa konalo v Tampere 15. a 16. októbra 1999, Európska rada
     požiadala, aby sa prijali spoločné osobitné procesné pravidlá s cieľom zjednodušiť a urýchliť
     riešenie cezhraničných sporov a aby sa zrušili opatrenia potrebné v dožiadanom štáte na
     uznanie a výkon rozhodnutí vydaných v členských štátoch vo veciach výživného.

     Program vzájomného uznávania v civilných veciach, prijatý 30. novembra 20001, obsahuje
     požiadavku na zrušenie konania o exequatur v prospech veriteľov výživného, ktorí už môžu
     využívať nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci, uznávaní a
     výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (ďalej len „Brusel I“)2. Tento
     program napokon všeobecne uvádza, že bude „niekedy potrebné, ba dokonca nevyhnutné,
     ustanoviť na európskej úrovni určité procesné pravidlá, ktoré budú predstavovať spoločné
     minimálne záruky“, s cieľom „zamerať sa na určitú harmonizáciu konania“. Predvída prijatie
     sprievodných opatrení vzájomného uznávania s cieľom „dosiahnutia čo najúčinnejšieho
     výkonu v dožiadanom štáte súdnych rozhodnutí vydaných v inom členskom štáte“, najmä
     umožnením „presného určenia majetku dlžníka, ktorý sa nachádza na území členských
     štátov“ alebo umožnením zaradenia vzájomného uznávania „do rámca lepšej spolupráce
     medzi justičnými orgánmi členských štátov“ a, napokon, týkajúcich sa „harmonizácie
     kolíznych noriem “.

     Relevanciu tohto programu Európska rada znovu potvrdila v novembri 2004 pri prijatí
     „Haagskeho programu“3, v ktorom zdôrazňuje, že „pokračovanie uplatňovania programu
     opatrení vo veciach vzájomného uznávania musí byť prioritou v nadchádzajúcich rokoch, aby
     bolo zaručené jeho dokončenie do roku 2011.“

     Rada a Komisia prijali 2. a 3. júna 2005 spoločný akčný plán, ktorý premieňa Haagsky
     program do podoby konkrétnych činností a ktorý v oblasti justičnej spolupráce v občianskych
     veciach uvádza prijatie „návrhov vo veciach vyživovacej povinnosti“4 v roku 2005.

     1
              Ú. v. ES C 12, 15.1.2001.
     2
              Ú. v. ES L 12, 16.1.2001.
     3
              Ú. v. EÚ C 53, 3.3.2005.
     4
              Dokument Rady Európskej únie č. 9778/2/05 REV 2 JAI 207.

SK                                                      2                                            SK
 ---pagebreak---      1.1.2.    Na medzinárodnej úrovni

     Haagska konferencia medzinárodného práva súkromného5 tiež začala práce v oblasti
     vyživovacej povinnosti, s cieľom modernizovať existujúce dohovory6. Tri zasadnutie
     zvláštnej komisie v máji 2003, júni 2004 a apríli 2005 boli venované vypracovaniu nového
     všeobecného dohovoru o vyživovacej povinnosti. Štvrté zasadnutie zvláštnej komisie je
     plánované na jún 2006, s cieľom uskutočniť možné diplomatické zasadnutie v priebehu
     prvého polroka 2007. Európske spoločenstvo sa aktívne zúčastňuje na týchto rokovaniach.

     Prepojenie medzi rokovaniami v Haagu a prácou Spoločenstva sa musí zamerať na hľadanie
     možnej súčinnosti medzi oboma projektmi , ktoré nie sú nezlučiteľné, ale koherentné
     a navzájom sa dopĺňajúce, ako to Európska rada pripomenula v Haagskom programe.

     Spoločenstvo teda musí byť schopné prijať koherentnú stratégiu v rámci medzinárodných
     rokovaní a súbežne musí pokračovať vo svojom úsilí vytvoriť vo svojom rámci skutočný
     priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti.

     Haagska konferencia predstavuje pre Spoločenstvo medzinárodné fórum, ktoré umožňuje
     rozvíjanie politiky spolupráce s tretími štátmi v oblasti civilnej justície. Fórum pre výmenu
     názorov a dialóg, ktorý Konferencia poskytuje, predstavuje zdroj inšpirácie neoceniteľnej
     hodnoty pre prácu Spoločenstva. Okrem toho nie je vylúčené, že v niektorých špecifických
     oblastiach by rokovania v Haagu mohli dosiahnuť výsledky, ktoré by Európska únia mohla
     prevziať.

     Úroveň integrácie medzi členskými štátmi v porovnaní s tretími štátmi a rozsah cieľov
     sledovaných Európskou úniou však vyvolávajú potrebu hľadať osobitné riešenia na úrovni
     Spoločenstva. Spolupráca medzi členskými štátmi, ktoré majú k dispozícii nie len
     koherentnejší a úplnejší systém noriem právomoci a uznávania rozsudkov, ale aj fungujúcu
     európsku justičnú sieť, môže byť určite užšia ako s tretími štátmi.

     1.2.      Ciele návrhu

     Cieľom návrhu je odstrániť všetky prekážky, ktoré dnes ešte stále bránia vymáhaniu
     výživného v rámci Európskej únie. Určite neodstráni ekonomickú a sociálnu neistotu, ktorá
     postihuje niektorých dlžníkov výživného a pripravuje ich o zamestnanie a pravidelné príjmy,
     brániac im plniť ich povinnosti, ale umožní vytvoriť právne prostredie primerané oprávneným
     nárokom veriteľov výživného. Títo musia mať možnosť získať jednoducho, rýchlo a vždy
     keď je to možné bez nákladov exekučný titul spôsobilý voľného obehu v európskom
     justičnom priestore a skutočne umožniť pravidelnú platbu výživného.

     Tento nový európsky právny poriadok si vyžaduje opatrenie, ktoré sa neobmedzí len na
     kozmetickú úpravu súčasných mechanizmov; musia sa prijať ambiciózne opatrenia vo

     5
              Internetová stránka: http://www.hcch.net.
     6
              Haagsky dohovor z 24. októbra 1956 o rozhodnom práve pre vyživovaciu povinnosť k deťom; Haagsky
              dohovor z 15. apríla 1958 o uznávaní a výkone rozhodnutí o vyživovacej povinnosti k deťom; Haagsky
              dohovor z 2. októbra 1973 o rozhodnom práve pre vyživovaciu povinnosť, ktorým sa vo vzťahoch
              medzi zmluvnými štátmi nahrádza dohovor z 24. októbra 1956; Haagsky dohovor z 2. októbra 1973 o
              uznávaní a výkone rozhodnutí o vyživovacej povinnosti, ktorým sa vo vzťahoch medzi zmluvnými
              štátmi nahrádza dohovor z 15. apríla 1958. K tomuto zoznamu je potrebné pridať Newyorský dohovor z
              20. júna 1956 o vymáhaní výživného v cudzine, dojednaný v rámci OSN.

SK                                                        3                                                        SK
 ---pagebreak---      všetkých hlavných oblastiach justičnej spolupráce v občianskych veciach: medzinárodná
     právomoc, rozhodné právo, uznávanie a výkon, spolupráca a odstránenie prekážok pre
     bezproblémový priebehu konania. Tieto komplexné riešenia okrem toho musia byť obsiahnuté
     v jedinom právnom nástroji.

     Toto opatrenie sa riadi tromi požiadavkami:

     1.2.1.    Zjednodušiť život občanov.

     Jednoduchosť sa požaduje v prvom rade vo vedení konania o určenie výživného. Pravidlá
     medzinárodnej právomoci nariadenia Brusel I už poskytujú veriteľovi výživného možnosť
     konať pred orgánom v jeho blízkosti , ale situáciu možno ešte zlepšiť a odstrániť niektoré
     nejasnosti. Po vydaní rozhodnutia sa musia prijať opatrenia, aby mohlo nadobudnúť rovnakú
     vykonateľnosť ako má v členskom štáte pôvodu a to bez formalít. Tak sa dosiahne cieľ
     odstránenia „medzistupňa opatrení“.

     Všeobecnejšie, a to v každej etape procesu vymáhania výživného, treba poskytnúť veriteľovi
     výživného pomoc a podporu, ktoré mu v súčasnosti chýbajú. Vytvorenie mechanizmov
     spolupráce medzi členskými štátmi sleduje tento cieľ. V tejto súvislosti treba tiež spomenúť
     možnosť vykonať potrebné kroky v mieste svojho obvyklého pobytu, a to aj vo fáze výkonu v
     pravom zmysle slova, najmä na účely dosiahnutia zrážok zo mzdy alebo z bankového účtu,
     získať prístup k mechanizmom spolupráce alebo k informáciám umožňujúcim nájsť dlžníka
     výživného a zistiť jeho majetok. Preto sa tiež navrhuje posilniť záruky prístupu k
     spravodlivosti prostredníctvom zastupovania záujmov veriteľov výživného ústrednými
     orgánmi členských štátov.

     Napokon si jednoduchosť žiada odstrániť rôznosť prameňov práva v tejto oblasti, pretože v
     súčasnosti neexistuje v rámci Európskej únie jediný úplne harmonizovaný režim uznávania a
     výkonu rozhodnutí vo veciach výživného.

     Nariadenie Brusel I totiž v dôsledku svojho článku 71 ponecháva v platnosti „dohovory,
     ktorých zmluvnými stranami sú členské štáty, a ktoré upravujú právomoc alebo uznávanie a
     výkon rozsudkov v špecifických veciach“. Posledný pododsek toho istého článku upresňuje, že
     „ak dohovor v specifickej veci, ktorého zmluvnými stranami je členský štát pôvodu, ako aj
     dožiadaný členský štát, upravuje podmienky uznávania a výkonu rozsudkov, uplatnia sa tieto
     podmienky.“ V „špecifickej veci“, ako je vyživovacia povinnosť, 17 z 25 členských štátov je
     zmluvnými stranami haagskeho dohovoru z 2. októbra 1973 o uznávaní a výkone rozhodnutí
     o vyživovacej povinnosti. Medzi týmito členskými štátmi sa teda uplatňujú „podmienky“
     stanovené dohovorom z roku 1973, ktorý má prednosť pred nariadením Brusel I.

     V súlade s článkom 26 tohto dohovoru si každý zmluvný štát môže vyhradiť právo neuznať
     alebo nevykonať niektoré rozhodnutia, najmä rozhodnutia o výživnom, na ktoré majú nárok
     dospelé osoby, alebo o výživnom medzi pokrvnými alebo zošvagrenými príbuznými. Väčšina
     členských štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru z roku 19737, urobila jednu výhradu
     alebo viaceré výhrady na základe tohto ustanovenia. Výsledkom je veľmi nejednotná situácia,
     pokiaľ ide o uznávanie a výkon rozhodnutí vo veci výživného.

     7
              Sedemnásť členských štátov: Česká republika, Dánsko, Estónsko, Fínsko, Francúzsko, Grécko,
              Holandsko, Litva, Luxembursko, Nemecko, Poľsko, Portugalsko, Slovensko, Švédsko, Spojené
              kráľovstvo, Španielsko, Taliansko.

SK                                                    4                                                    SK
 ---pagebreak---      Tieto rozpory odrážajú niektoré rozdiely medzi členskými štátmi pokiaľ ide o samotný
     koncept výživného. Výhrady podľa dohovoru z roku 1973 ponechávajú voľnú možnosť
     vyjadreniu týchto rozdielov. Umožňujú namietať proti uznaniu niektorých rozhodnutí vo
     veciach výživného na základe akejsi „všeobecnej výhrady verejného poriadku“. Verejný
     poriadok sa už nevyužíva od prípadu k prípadu, a posteriori; využíva sa všeobecne a a priori,
     prostredníctvom výhrady k dohovoru z roku 1973, ktorý má prednosť pred právom
     Spoločenstva.

     Existencia takýchto rozdielov už ďalej nie je odôvodnená v rámci Európskej únie, ktorá vo
     veciach vyživovacej povinnosti sa rozhodla na najvyššej politickej úrovni pre voľný pohyb
     rozhodnutí. Sú však podnetom k úvahe nad tým, ako odpovedať na obavy členských štátov,
     ktoré v predchádzajúcom systéme vyjadrili prianie obmedziť tento pohyb.

     1.2.2.   Zvýšiť právnu bezpečnosť.

     Prvým prínosom harmonizácie kolíznych noriem je skutočnosť, že umožní veriteľom konať
     na základe plnej znalosti situácie a bez toho, aby boli vystavení rozdielnosti vnútroštátnych
     noriem. Takto zaručuje určitú „právnu predvídateľnosť“.

     Na základe pravidiel určujúcich rozhodné právo vydá príslušný súd rozhodnutie založené na
     normách hmotného práva, ktoré má najužšiu väzbu s vecou. To tiež umožňuje predísť
     najnespravodlivejším situáciám: veriteľ výživného získa odozvu primeranú jeho situácii bez
     toho, aby trpel v dôsledku rozdielnosti kolíznych noriem .

     Kolízne normy takto sprevádzajú a uľahčujú zrušenie „medzistupňa opatrení“ vo fáze
     uznávania: rozhodnutie je menej sporné, ak sa vydalo podľa právneho poriadku určeného
     podľa harmonizovaných kolíznych kritérií.

     Kolízne kritéria navyše umožňujú v niektorých situáciách jednoznačnejšie zamietnuť nároky
     zakladajúce sa na vyživovacích povinnostiach , ktoré nie sú jednotne uznávané (napríklad
     medzi súrodencami). Kolízne normy tak predstavujú „bezpečnostnú sieť“ v priestore voľného
     pohybu rozhodnutí; dávajú záruku tým členským štátom, ktoré koncept vyživovacej
     povinnosti chápu reštriktívne.

     Cieľom kolíznych noriem nie je popretie týchto rozdielov; vôbec nejde o zjednotenie
     konceptov, ktoré vyjadrujú štátne záujmy, či už sociálne, ekonomické alebo kultúrne, ale o
     zaručenie toho, že žiadne rozhodnutie sa nevydalo na základe uplatnenia právneho poriadku,
     ktorý nemá dostatočnú väzbu s predmetným rodinným vzťahom.

     1.2.3.   Zabezpečiť účinnosť a trvalosť vymáhania.

     Jedine zlepšenie skutočného vymoženia výživného môže konkrétne a trvalo zmeniť súčasnú
     situáciu. Ide o to, aby sa veriteľovi umožnilo dosiahnuť rozhodnutie vykonateľné na celom
     území Európskej únie, na ktoré by sa následne mohol uplatniť jednoduchý a harmonizovaný
     systém výkonu rozhodnutia. Musia byť splnené tri požiadavky. Prvou je zovšeobecniť a
     zabezpečiť, aby všetky rozhodnutia vo veci výživného boli predbežne vykonateľné. Druhá
     spočíva v zrušení medzistupňa opatrení, čo umožní, aby rozhodnutie vydané v jednom
     členskom štáte bolo uznané a vykonateľné bez ďalšieho v inom členskom štáte. Treťou
     požiadavkou je prijať súbor opatrení týkajúcich sa vlastného výkonu : prístup k informáciám
     o situácii dlžníka výživného, vytvorenie právnych nástrojov umožňujúcich vykonávať priame
     zrážky zo mzdy a bankových účtov, posilnenie prednostnej povahy pohľadávok na výživné.

SK                                                5                                                  SK
 ---pagebreak---      Všetky ciele tohto návrhu sa dosiahnu pri zabezpečení dodržiavania základných práv
     uznávaných Európskou úniou. Zaručí sa rovnováha medzi právami veriteľov výživného a
     dlžníkov, ktorým bude vždy zaručené najmä právo na spravodlivý proces a právo na ochranu
     osobných údajov .

     2.      KONZULTÁCIA SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI

     Komisia dala vypracovať štúdiu o vymáhaní výživného v členských štátoch Európskej únie8.

     Prvé stretnutie odborníkov sa konalo 3. novembra 2003 a jeho cieľom bolo určiť základné
     aspekty, ktorými by sa bolo potrebné zaoberať v budúcej zelenej knihe o vyživovacej
     povinnosti.

     Zelenú knihu o vyživovacej povinnosti prijala Komisia 15. apríla 20049. Prvé odpovede boli
     predmetom verejného prejednania, ktoré sa konalo 2. júna 2004. Ďalšie odpovede boli
     doručené neskôr10.

     Na základe pracovného dokumentu útvarov Komisie, ktorý pozostával z troch predbežných
     návrhov právnych nástrojov sa konalo druhé stretnutie odborníkov členských štátov 12. mája
     2005. Toto stretnutie umožnilo prejednať všetky aspekty týkajúce sa vyživovacej povinnosti v
     rámci Európskej únie: rozhodné právo, medzinárodná právomoc, uznávanie, vykonateľnosť a
     výkon rozhodnutí, harmonizácia niektorých procesných noriem, spolupráca medzi ústrednými
     orgánmi, prístup k informáciám, atď.

     Účastníci tohto stretnutia boli následne vyzvaní, aby predložili Komisii písomné pripomienky
     k pracovnému dokumentu obsahujúcemu tri predbežné legislatívne návrhy.

     Komisia nechala vypracovať vyhodnotenie vplyvu, ktoré je v prílohe tohto návrhu. Pri tejto
     príležitosti boli analyzované príspevky odborníkov konzultovaných v rámci zelenej knihy a
     neskôr. Zvažovalo sa viacero možností: status quo, opatrenia nelegislatívneho charakteru, ako
     aj viacero spôsobov legislatívnych postupov Spoločenstva. Z tejto štúdie vyplýva, že na to,
     aby mohlo Spoločenstvo reagovať na rôzne ťažkosti či už právnej alebo praktickej povahy, s
     ktorými sa stretávajú veritelia výživného, musí pripraviť opatrenie širokého rozsahu,
     pokrývajúce všetky možné oblasti činnosti.

     3.      PRÁVNE ASPEKTY NÁVRHU

     3.1.    Právny základ

     Oblasť, ktorá je predmetom tohto návrhu, patrí do pôsobnosti článku 65 Zmluvy o založení
     Európskeho spoločenstva a právnym základom tohto návrhu je článok 61 písm. c) tejto
     Zmluvy.

     8
            Táto štúdia je k dispozícii na internetovej stránke generálneho riaditeľstva „Spravodlivosť, sloboda
            a bezpečnosť“ na tejto adrese:
            http://europa.eu.int/comm/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm
     9
            KOM(2004)254 v konečnom znení.
     10
            Odpovede sú uverejnené na tejto adrese:
            http://europa.eu.int:8082/comm/justice_home/ejn/maintenance_claim/maintenance_claim_ec_en.htm

SK                                                        6                                                        SK
 ---pagebreak---      Článok 65 zveruje Spoločenstvu legislatívne právomoci v oblasti justičnej spolupráce
     v civilných veciach, ktoré majú cezhraničný vplyv, v rozsahu potrebnom pre správne
     fungovanie vnútorného trhu.

     Opatrenia v tomto návrhu predvídané odkazujú na opatrenia výslovne vymenované
     v ilustratívnom zozname článku 65: medzinárodná právomoc, kolízne normy, uznávanie a
     výkon rozhodnutí, odstraňovanie prekážok pre bezproblémový priebeh civilných konaní,
     podporujúc zlučiteľnosť noriem občianskeho súdneho konania.

     Inštitúcie Spoločenstva disponujú určitou diskrečnou právomocou na posúdenie toho, či
     opatrenie je nevyhnutné pre správne fungovanie vnútorného trhu. Tento návrh uľahčuje
     správne fungovanie vnútorného trhu tým, že vytvorenie nového právneho prostredia, ktoré má
     zefektívniť vymáhanie výživného, prispeje k odstráneniu prekážok voľného pohybu osôb,
     ktoré sú v súčasnosti vystavené pretrvávajúcim rozdielom vo vymáhaní výživného medzi
     členskými štátmi.

     Pokiaľ ide o podmienku cezhraničného vplyvu, tento návrh obsahuje opatrenia, ktorých
     predmetom je uľahčiť získanie rozhodnutia a jeho výkonu v situáciách, ktoré všetky obsahujú
     medzinárodný prvok. Kritériá medzinárodnej právomoci a kolízne normy majú už svojou
     podstatou medzinárodný charakter, keďže sa dotýkajú prvkov z rôznych krajín. Cieľom
     ustanovení o uznávaní a vykonateľnosti rozhodnutí je umožniť, aby rozhodnutie vydané v
     jednom členskom štáte bolo bez ďalšieho vykonateľné v ktoromkoľvek inom členskom štáte.
     Opatrenia minimálnej harmonizácie niektorých vnútroštátnych procesných noriem
     sprevádzajú tieto ustanovenia. Cieľom vykonávacích opatrení uvedených v návrhu je uľahčiť
     výkon rozhodnutia, vydaného v jednom členskom štáte, v inom členskom štáte. Napokon
     ustanovenia o spolupráci a o výmene informácií sa uplatňujú výlučne medzi dvomi rôznymi
     členskými štátmi.

     Toto nariadenie sa príjme postupom ustanoveným v článku 67 ods. 2 Zmluvy, v zmysle
     ktorého sa Rada uznáša jednomyseľne po porade s Európskym parlamentom. Komisia sa totiž
     domnieva, že tento návrh sa týka rodinného práva podľa článku 67 ods. 5 piata zarážka.

     Tento výklad sa právne vnucuje vzhľadom na veľmi úzke prepojenie medzi vyživovacou
     povinnosťou a rodinným právom, ale je nutné uviesť, že táto klasifikácia má svoje nevýhody.
     Nezohľadňuje dostatočne hybridný charakter vyživovacej povinnosti – rodinnoprávny svojimi
     koreňmi, ale finančný vo svojom uplatňovaní, ako ktorákoľvek iná majetková pohľadávka.

     Zákonodarca Spoločenstva až doteraz vždy považoval vyživovaciu za spadajúcu do oblasti
     všeobecných noriem civilnej justičnej spolupráce. , mimo oblasti rodinného práva. Preto
     nariadenie Brusel I, ktoré prevzalo štruktúru Bruselského dohovoru z 27. septembra 1968,
     vylučuje zo svojej pôsobnosti rodinné právo, ale zahŕňa do nej vyživovaciu povinnosť . Na
     rozdiel od toho nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci,
     uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a
     povinností (ďalej len „nové nariadenie Brusel II“)11,sa vzťahuje na široký rozsah
     rodinnoprávnych vecí (rozvod, rodičovské práva a povinnosti), ale vylučuje zo svojej
     pôsobnosti vyživovaciu povinnosť. . Napokon nariadenie Európskeho parlamentu a Rady
     (ES) č. 805/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vytvára európsky exekučný titul pre nesporné

     11
            Ú. v. EÚ L 338, 23.12.2003, s. 1 – 29.

SK                                                   7                                             SK
 ---pagebreak---      nároky (ďalej len „nariadenie EET“)12, sa vzťahuje aj pohľadávky výživného a bolo prijaté
     postupom spolurozhodovania.

     Tento nový návrh evidentne zapadá do iného kontextu, pretože sa zaoberá výlučne
     vyživovacej povinnosti, ktorá v ostatných uvedených nástrojoch predstavovala iba druhotný
     aspekt ich predmetu úpravy. Vychádzajúc zo znenia zmluvy môže Komisia iba konštatovať,
     že sa tento návrh týka rodinného práva a že je preto výnimkou z postupu spolurozhodovania.

     Uvedené nevýhody by sa dali odstrániť, ak by sa Rada rozhodla opätovne začleniť
     vyživovaciu povinnosť pod všeobecný režim. Podľa článku 67 ods. 2 druhá zarážka zmluvy
     môže totiž Rada, uznášajúca sa jednomyseľne po porade s Európskym parlamentom,
     rozhodnúť o uplatnení postupu uvedeného v článku 251 na všetky oblasti zahrnuté do hlavy
     IV tretej časti zmluvy alebo na niektoré z nich. Presun oblasti vyživovacej povinnosti
     z postupu jednomyseľnosti na spolurozhodovanie je teda možný.

     Komisia vyzýva Radu, aby prijala rozhodnutie v tomto zmysle; bolo by v súlade tak s
     osobitným charakterom vyživovacej povinnosti, ako aj s legislatívnym kontextom, v ktorom
     Spoločenstvo až doteraz v tejto oblasti prijímalo legislatívne opatrenia.

     3.2.    Proporcionalita a subsidiarita

     Jednotlivé členské štáty nemôžu samostatne dosiahnuť ciele tohto návrhu. Normy
     medzinárodnej právomoci a kolízne normy, rovnako ako normy uznávania a výkonu
     rozhodnutí, musia byť totiž jednotné, aby sa uľahčilo fungovanie vnútorného trhu. Iba
     opatrenie na úrovni Spoločenstva môže zaručiť porovnateľnosť použiteľných noriem, ako
     tomu už bolo v minulosti, napríklad pri nariadení Brusel I. Platí to aj pre normy spolupráce,
     pretože všetky určené ústredné orgány musia mať rovnaké povinnosti vzájomnej pomoci v
     rámci Európskej únie.

     Tento návrh je v plnom súlade so zásadou proporcionality, keďže sa obmedzuje výlučne na to,
     čo je nevyhnutné na dosiahnutie týchto cieľov. Predovšetkým kolízne normy umožňujú
     zaobísť sa bez harmonizácie hmotného práva. Pravidlá týkajúce sa právomoci, uznávania a
     výkonu rozhodnutí majú iba veľmi malý vplyv na vnútroštátne procesné normy.

     Zvolená forma nariadenia je odôvodnená z viacerých dôvodov. Členským štátom nemožno
     ponechať voľnosť nielen pokiaľ ide o pravidlá medzinárodnej právomoci, ktorých cieľom je
     zaručiť právnu istotu občanov a hospodárskych subjektov, ale ani pokiaľ ide o postup
     uznávania a výkonu, ktorý zodpovedá požiadavke jasnosti a homogenity v rámci členských
     štátov. To platí aj pre kolízne normy . Návrh totiž v tejto oblasti určuje jednotné pravidlá pre
     rozhodné právo, ktoré sú presné a bez výnimiek a nevyžadujú žiadne transpozičné opatrenia
     vo vnútroštátnom právnom poriadku. Ak by naopak členské štáty mali pri transpozícii týchto
     pravidiel určitý manévrovací priestor, mohlo by to znovu spôsobiť právnu neistotu, ktorú má
     tento návrh práve odstrániť.

     Všeobecnejšie povedané, cieľ transparentnosti nadobúda v tejto oblasti zásadný význam a
     musí umožniť priame a jednotné poznanie použiteľných noriem v Európskom spoločenstve
     bez toho, aby bolo nutné hľadať v ustanoveniach vnútroštátneho právneho poriadku
     transponujúcich obsah nástroja Spoločenstva, pričom toto vnútroštátne právo bude často

     12
            Ú. v. EÚ L 143, 30.4.2004, s. 15 – 39.

SK                                                   8                                                  SK
 ---pagebreak---      cudzím právom pre daného občana. Navyše forma nariadenia umožní Súdnemu dvoru
     zabezpečiť jednotné uplatňovanie jeho ustanovení vo všetkých členských štátoch.

     3.3.    Postavenie Veľkej Británie, Írska a Dánska.

     Hlava IV Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, pod ktorú spadá predmet úpravy tohto
     návrhu nariadenia, sa nevzťahuje na Veľkú Britániu a na Írsko, ak len sa tieto štáty
     nerozhodnú uplatniť „opt in“ za podmienok stanovených v protokole pripojenom k zmluve.

     Hlava IV Zmluvy sa nevzťahuje ani na Dánsko vzhľadom na protokol, ktorý sa ho týka.

SK                                              9                                               SK
 ---pagebreak---                                                                2005/0259 (CNS)

                                                       Návrh

                                                  NARIADENIE RADY

     o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí a o spolupráci vo veciach
                                   vyživovacej povinnosti

     RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,

     so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 61 písm.
     c) a článok 67 ods. 2,

     so zreteľom na návrh Komisie13,

     so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu14,

     so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru15,

     keďže:

     (1)      Spoločenstvo si stanovilo cieľ zachovať a rozvíjať Európsku úniu ako priestor
              slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, v rámci ktorého je zabezpečený voľný pohyb
              osôb. Na účel postupného vytvorenia tohto priestoru musí Spoločenstvo predovšetkým
              prijať opatrenia v oblasti justičnej spolupráce v občianskych veciach, ktoré sú
              nevyhnutné pre dobré fungovanie vnútorného trhu.

     (2)      V tomto smere už Spoločenstvo okrem iných opatrení prijalo nariadenie Rady (ES)
              č. 1348/2000 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a
              obchodných veciach v členských štátoch16, nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z
              22. decembra 2000 o právomoci, uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a
              obchodných veciach17, rozhodnutie Rady 2001/470/ES z 28. mája 2001 o vytvorení
              Európskej justičnej siete pre občianske a obchodné veci18, nariadenie Rady (ES) č.
              1206/2001 z 28. mája 2001 o spolupráci medzi súdmi členských štátov pri vykonávaní
              dôkazov v občianskych a obchodných veciach19, nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003
              z 27. novembra 2003 o právomoci, uznávaní a výkone rozsudkov v manželských
              veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie

     13
              Ú. v. EÚ C , , s. .
     14
              Ú. v. EÚ C , , s. .
     15
              Ú. v. EÚ C , , s. .
     16
              Ú. v. ES L 160, 30.6.2000, s. 37.
     17
              Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1.
     18
              Ú. v. ES L 174, 27.6.2001, s. 25.
     19
              Ú. v. ES L 174, 27.6.2001, s. 1.

SK                                                      10                                         SK
 ---pagebreak---             (ES) č. 1347/200020, a nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 805/2004 z
            21. apríla 2004, ktorým sa vytvára európsky exekučný titul pre nesporné nároky21.

     (3)    Európska rada na stretnutí v Tampere 15. a 16. októbra 1999 odporúčala vytvorenie
            spoločných osobitných procesných noriem s cieľom zjednodušiť a urýchliť riešenie
            cezhraničných sporov týkajúcich sa najmä pohľadávok na výživné. Odporučila tiež
            zrušiť medzistupeň opatrení potrebných v dožiadanom štáte na uznanie a výkon
            rozhodnutia vydaného v inom členskom štáte .

     (4)    Spoločný program opatrení Komisie a Rady o uplatňovaní princípu vzájomného
            uznávania rozsudkov v občianskych a obchodných veciach bol prijatý 30. novembra
            200022.

     (5)    Európska rada prijala počas svojho stretnutia v Bruseli 4. a 5. novembra 2004 nový
            program, tzv. „Haagsky program“, nazvaný: „Posilňovanie slobody, bezpečnosti a
            spravodlivosti v Európskej únii“.

     (6)    Rada a Komisia prijali 2. a 3. júna 2005 spoločný akčný plán, ktorý premieta Haagsky
            program do konkrétnych opatrení a ktorý uvádza potrebu prijať návrhy týkajúce sa
            vyživovacej povinnosti.

     (7)    Veriteľovi výživného sa musí umožniť jednoducho dosiahnuť v členskom štáte
            rozhodnutie, ktoré bez ďalšieho bude vykonateľné v každom inom členskom štáte a
            ktorého výkon bude zjednodušený a urýchlený.

     (8)    Aby bolo možné dosiahnuť tento cieľ a zaručiť občanom lepší prístup k použiteľným
            právnym normám, treba spojiť všetky opatrenia potrebné na vymáhanie výživného v
            rámci Spoločenstva do jedného nástroja. Toto nariadenie teda musí obsahovať
            ustanovenia súdnej právomoci, kolízne normy , ustanovenia o vykonateľnosti a
            výkone cudzích súdnych rozhodnutí a o spolupráci.

     (9)    Do pôsobnosti nariadenia musí spadať každá vyživovacia povinnosť vyplývajúca z
            rodinných vzťahov alebo zo vzťahov, ktoré majú porovnateľné právne účinky, a to s
            cieľom zaručiť rovnosť zaobchádzania so všetkými veriteľmi výživného.

     (10)   Pravidlá medzinárodnej právomoci sa mierne líšia od pravidiel, ktoré sa uplatňujú v
            súčasnosti, tak ako vyplývajú z nariadenia (ES) č. 44/2001. S cieľom zabezpečiť čo
            najlepšiu ochranu záujmov veriteľov výživného a podporiť riadny výkon
            spravodlivosti v rámci Európskej únie sa musia tieto pravidlá vyjasniť a musia sa
            odteraz vzťahovať na všetky situácie, v ktorých existuje dostatočný vzťah medzi
            právnym vzťahom a členským štátom. Obvyklý pobyt žalovaného v štáte, ktorý nie je
            členom Európskej únie, už nemôže byť dôvodom pre absenciu noriem Spoločenstva a
            nemožno počítať so žiadnym odkazom na vnútroštátne právne normy.

     20
            Ú. v. EÚ L 338, 23.12.2003, s. 1.
     21
            Ú. v. EÚ L 143, 30.4.2004, s. 15.
     22
            Ú. v. ES C 12, 15.1.2001.

SK                                               11                                                SK
 ---pagebreak---      (11)   Účastníci musia mať možnosť zvoliť si dohodou súd, pokiaľ sa nejedná o vyživovaciu
            povinnosť voči maloletému dieťaťu z dôvodu ochrany „slabšieho účastníka“.

     (12)   Je dôležité zachovať jasný a efektívny mechanizmus na riešenie prípadov
            litispendencie a súvisiacich sporov.

     (13)   Kolízne normy sa môžu uplatňovať len na vyživovaciu povinnosť a nemôžu určovať
            rozhodné právo pre existenciu rodinných vzťahov, z ktorých vyplýva vyživovacia
            povinnosť.

     (14)   Právny poriadok štátu obvyklého pobytu veriteľa výživného musí naďalej mať
            prioritu, tak ako je to v existujúcich medzinárodných nástrojoch, ale právny poriadok
            štátu, ktorého súd koná (lex fori), sa musí uplatňovať hneď po ňom, pretože často
            umožňuje v tejto osobitnej oblasti urovnať spory jednoduchšie, rýchlejšie a s nižšími
            nákladmi.

     (15)   Pokiaľ ani jeden z uvedených právnych poriadkov neposkytuje veriteľovi nárok na
            výživné od dlžníka , musí byť stále možné uplatniť aj právny poriadok iného štátu , s
            ktorým má vyživovacia povinnosť úzku väzbu. Môže sa jednať najmä, ale nie
            výhradne, o štát spoločného občianstva oboch účastníkov.

     (16)   Za určitých podmienok musia mať účastníci možnosť zvoliť si rozhodné právo. Musia
            mať možnosť zvoliť si lex fori pre potreby konania. Okrem toho musia mať možnosť
            dohodnúť sa na rozhodnom práve v dohodách uzatvorených pred sporom, ale len vo
            veciach, keď nejde o vyživovaciu povinnosť voči deťom alebo ohrozeným dospelým;
            napokon, ich voľba musí byť obmedzená len na určité právne poriadky .

     (17)   Dlžník výživného musí byť chránený proti uplateniu určeného právneho poriadku, ak
            rodinný vzťah, ktorý je právnym základom nároku na výživné, nie je jednomyseľne
            považovaný za právne chránený. To môže byť prípad najmä vzťahov medzi
            pokrvnými alebo zošvagrenými príbuznými, vyživovacej povinnosti potomkov voči
            predkom alebo zachovania povinnosti finančnej podpory po rozvode manželstva.

     (18)   Rozhodnutia vydané v jednom členskom štáte vo veci vyživovacej povinnosti sa
            musia uznávať uznané a byť vykonateľné vo všetkých ostatných členských štátoch bez
            potreby ďalšieho konania. S cieľom zrušiť všetky medzistupne musí sa vykonať
            minimálna harmonizácia procesných noriem. Tá musí zaručiť dodržiavanie
            požiadaviek na spravodlivý proces na základe noriem spoločných pre všetky členské
            štáty.

     (19)   Rozhodnutie vo veci vyživovacej povinnosti vydané v jednom členskom štáte sa musí
            dať vykonať rýchlo a účinne v každom inom členskom štáte. V prospech veriteľov
            výživného sa musia využívať najmä zrážky zo mzdy a bankových účtov dlžníkov
            výživného.

     (20)   Verejné listiny a dohody účastníkov, ktoré sú vykonateľné v jednom členskom štáte,
            musia byť postavené na úroveň rozhodnutí.

SK                                               12                                                 SK
 ---pagebreak---      (21)   V členských štátoch musia byť určené ústredné orgány na účely spolupráce, tak vo
            všeobecnosti, ako aj v jednotlivých prípadoch, na uľahčenie vymáhania výživného .
            Musia si vymieňať informácie na účely zistenia pobytu dlžníkov výživného a ich
            majetku a zdrojov, plne rešpektujúc všetky požiadavky na ochranu fyzických osôb pri
            spracovávaní osobných údajov v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady
            95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných
            údajov a voľnom pohybe týchto údajov23.

     (22)   Toto nariadenie rešpektuje základné práva a zachováva zásady uznané najmä v Charte
            základných práv Európskej únie. Predovšetkým sa snaží zabezpečiť rešpektovanie
            súkromného a rodinného života, ochranu osobných údajov, dodržiavanie práv dieťaťa
            a záruky pre možnosť ochrany práv na nezávislom a nestrannom súde podľa článkov
            7, 8, 24 a 47 charty.

     (23)   V súlade s článkom 2 rozhodnutia Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa
            ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu24, sa
            opatrenia potrebné na vykonávanie tohto nariadenia majú prijímať konzultačným
            postupom ustanoveným v článku 3 uvedeného rozhodnutia.

     (24)   Toto nariadenie musí nahradiť skôr prijaté právne nástroje Spoločenstva, ktoré
            upravujú rovnakú oblasť. Okrem iného musí mať prednosť pred ostatnými
            medzinárodnými nástrojmi použiteľnými v týchto veciach medzi členskými štátmi, s
            cieľom zjednotiť a zjednodušiť platné právne normy.

     (25)   Keďže ciele navrhovaného akcie, konkrétne vytvorenie súboru opatrení umožňujúcich
            zabezpečiť účinné vymáhanie výživného v rámci Európskej únie, nemôžu uspokojivo
            dosiahnuť jednotlivé členské štáty samostatne a môžu sa lepšie dosiahnuť na úrovni
            Spoločenstva, Spoločenstvo môže prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity,
            ktorá je ustanovená v článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality,
            ustanovenou v uvedenom článku, toto nariadenie neprekračuje rámec toho, čo je
            nevyhnutné na dosiahnutie týchto cieľov.

     (26)   [V súlade s článkom 3 protokolu o postavení Veľkej Británie a Írska, pripojeného k
            Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, tieto
            členské štáty oznámili svoje prianie podieľať sa na prijatí a uplatňovaní tohto
            nariadenia.]

     (27)   V súlade s článkami 1 a 2 protokolu o postavení Dánska, pripojeného k Zmluve o
            Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, sa Dánsko nepodieľa
            na prijatí tohto nariadenia a nie je viazané jeho uplatňovaním, ani mu nepodlieha.

     23
            Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31 – 50.
     24
            Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.

SK                                                    13                                          SK
 ---pagebreak---      PRIJALA TOTO NARIADENIE:

                                            Kapitola I

                            Pôsobnosť a vymedzenie pojmov

                                               Článok 1

                                              Pôsobnosť

     1.      Toto nariadenie sa uplatňuje na vyživovaciu povinnosť vyplývajúcu z rodinných
             vzťahov alebo zo vzťahov, ktoré podľa právneho poriadku, ktorým sa spravujú, majú
             podobné právne účinky.

     2.      V tomto nariadení sa pod pojmom „členský štát“ rozumejú všetky členské štáty s
             výnimkou Dánska [, Veľkej Británie a Írska].

                                               Článok 2

                                          Vymedzenie pojmov

     Na účely tohto nariadenia:

     (1)    „súd“ označuje každý orgán členského štátu príslušný vo veciach vyživovacej
            povinnosti;

     (2)    „sudca“ označuje sudcu alebo úradnú osobu, ktorej právomoci sú rovnocenné
            právomociam sudcu vo veciach vyživovacej povinnosti;

     (3)    „rozhodnutie“ označuje rozhodnutie vydané vo veci vyživovacej povinnosti súdom
            členského štátu, bez ohľadu na to, či je označené ako uznesenie, nariadenia,
            rozhodnutie alebo exekučný príkaz, ako aj určenie trov alebo výdavkov súdnym
            úradníkom;

     (4)    „verejná listina“ označuje:

             a)    listinu, ktorá bola formálne vypracovaná alebo zaregistrovaná ako verejná
                   listina vo veci vyživovacej povinnosti a ktorého pravosť:

                   (i) súvisí s podpisom a obsahom listiny, a

                   (ii) bola potvrdená orgánom verejnej správy alebo iným orgánom
                        splnomocneným na tento účel členským štátom pôvodu; alebo

             b)    dohoda vo veci vyživovacej povinnosti uzavretá so správnymi orgánmi alebo
                   nimi overená .

SK                                                14                                             SK
 ---pagebreak---      (5)   „členský štát pôvodu“ označuje členský štát, v ktorom bolo vydané rozhodnutie, ktoré
           sa má vykonať;

     (6)   „členský štát výkonu“ označuje členský štát, v ktorom sa žiada o výkon rozhodnutia;

     (7)   „súd pôvodu“ označuje súd, ktorý vydal rozhodnutie, ktoré sa má vykonať;

     (8)   „veriteľ“ označuje každú fyzickú osobu, ktorej sa dlží výživné alebo ktorá sa domáha
           výživného;

     (9)   „dlžník“ označuje každú fyzickú osobu, ktorá dlží výživné alebo od ktorej sa výživné
           vymáha.

                                          Kapitola II

                                          Právomoc

                                             Článok 3

                                       Všeobecná právomoc

     1.     Vo veciach vyživovacej povinnosti má v členských štátoch právomoc rozhodovať:

            a)    súd podľa miesta obvyklého pobytu žalovaného, alebo

            b)    súd podľa miesta obvyklého pobytu veriteľa, alebo

            c)    súd, ktorý má právomoc rozhodovať v konaní o právnom stave osoby, ak je vec
                  spojená s týmto konaním , ak sa táto právomoc nezakladá výlučne na štátnom
                  občianstve niektorého z účastníkov, alebo

            d)    súd, ktorý má právomoc rozhodovať o návrhu vo veci rodičovských práv a
                  povinností podľa nariadenia (ES) č. 2201/2003, ak vec súvisí s týmto návrhom.

                                             Článok 4

                                       Dohoda o voľbe súdu

     1.     Ak sa účastníci, z ktorých aspoň jeden má obvyklý pobyt na území členského štátu,
            dohodli, že súd alebo súdy členského štátu majú právomoc na riešenie sporov, ktoré
            vznikli alebo môžu vzniknúť vo veci vyživovacej povinnosti, potom má právomoc
            tento súd alebo tieto súdy tohto členského štátu . Táto právomoc je výlučná, ak sa
            účastníci nedohodli inak.

SK                                              15                                                SK
 ---pagebreak---      2.      Dohoda o voľbe súdu musí byť dojednaná písomne. Komunikácia elektronickou
             cestou, ktorá poskytuje trvalý záznam o dohode, sa považuje za ekvivalent písomnej
             formy.

     3.      Ak takúto dohodou uzatvoria účastníci, z ktorých žiadny nemá obvyklý pobyt
             v členskom štáte, súdy ostatných členských štátov nemajú právomoc na riešenie ich
             sporov okrem prípadu, že zvolený súd alebo zvolené súdy odmietli svoju právomoc
             vykonávať.

     4.      Tento článok sa neuplatní v spore o vyživovaciu povinnosť ohľadne dieťaťa vo veku
             do osemnásť rokov.

                                              Článok 5

                              Právomoc založená na účasti žalovaného

     Okrem právomoci založenej na článkoch 3 a 4, má právomoc aj súd členského štátu, ak sa
     žalovaný zúčastní konania. Toto pravidlo sa neuplatní, ak sa žalovaný zúčastní konania, len
     aby namietol absenciu právomoci, alebo ak má iný súd výlučnú právomoc podľa článku 4.

                                              Článok 6

                                        Zostatková právomoc

     Ak žiadny súd členského štátu nemá právomoc podľa článkov 3 až 5, majú právomoc tieto
     súdy:

             a)    súdy členského štátu, ktorého občianstvo má súčasne veriteľ aj dlžník; alebo

             b)    ak ide o vyživovaciu povinnosť medzi manželmi alebo bývalými manželmi,
                   súdy členského štátu, na území ktorého bol posledný spoločný pobyt manželov,
                   pokiaľ tento spoločný pobyt existoval najmenej ešte rok pred podaním návrhu
                   na začatie konania.

                                              Článok 7

                                        Prekážka začatej veci

     1.      Ak sa na súdoch rôznych členských štátov začne konanie týkajúce sa tej istej
             vyživovacej povinnosti, každý súd, ktorý nezačal konať ako prvý, aj bez návrhu
             preruší konanie , až kým sa nepotvrdí právomoc súdu, ktorý ako prvý začal konať.

     2.      Keď sa potvrdí právomoc súdu, ktorý ako prvý začal konať, každý iný súd odmietne
             vykonávať svoju právomoc v prospech tohto súdu.

SK                                                16                                               SK
 ---pagebreak---                                                Článok 8

                                            Súvisiace veci

     1.      Ak sa koná o súvisiacich veciach na súdoch rôznych členských štátov, každý súd,
             ktorý nezačal konať ako prvý, môže prerušiť konanie.

     2.      Ak ide o konania na prvom stupni, súd, ktorý nezačal konať ako prvý, môže tiež na
             žiadosť jedného z účastníkov odmietnuť vykonávať svoju právomoc, ak súd, ktorý
             začal konať ako prvý, má právomoc v obidvoch veciach a ak právny poriadok jeho
             štátu pripúšťa zlúčenie oboch vecí.

     3.      Na účely tohto článku sa veci považujú za súvisiace, ak sú navzájom tak úzko
             spojené, že je vhodné prejednať a rozhodnúť ich spoločne, a tak sa vyhnúť riziku
             nezlúčiteľných rozhodnutí vydaných v samostatných konaniach.

                                               Článok 9

                                       Začatie súdneho konania

     Na účely tejto kapitoly sa konanie na súde považuje za začaté:

             a)    momentom podania písomnosti, ktorou sa začína konanie alebo rovnocennej
                   písomnosti na súde, za predpokladu, že žalobca neopomenul prijať následne
                   kroky, ktoré musel prijať, aby zabezpečil doručenie žalovanému, alebo

             b)    ak sa písomnosť musí doručiť pred podaním na súd, momentom jej prevzatia
                   orgánom povereným doručovaním, za predpokladu, že žalobca neopomenul
                   následne prijať kroky, ktoré musel prijať, aby zabezpečil podanie písomnosti
                   na súde.

                                              Článok 10

                                   Predbežné a ochranné opatrenia

     Súdom členského štátu možno podať návrh na vydanie predbežných opatrení vrátane
     ochranných opatrení, ktoré sú dostupné podľa právneho poriadku daného členského štátu, aj
     keby podľa tohto nariadenia mal právomoc rozhodovať vo veci samej súd iného členského
     štátu.

                                              Článok 11

                                         Skúmanie právomoci

     Ak má súd členského štátu konať vo veci, v ktorej podľa tohto nariadenia nemá právomoc, aj
     bez návrhu tento súd vyhlási, že nemá právomoc.

SK                                                17                                              SK
 ---pagebreak---                                            Kapitola III

                                       Rozhodné právo

                                              Článok 12

                           Absencia vplyvu na existenciu rodinných vzťahov

     Ustanovenia tejto kapitoly určujú rozhodné právo len pre vyživovaciu povinnosť a nemajú
     vplyv na určenie rozhodného práva pre niektorý zo vzťahov uvedených v článku 1.

                                              Článok 13

                                           Základné normy

     1.      Vyživovacia povinnosť sa spravuje právnym poriadkom štátu obvyklého pobytu
             veriteľa.

     2.      Konajúci súd uplatní právny poriadok svojho štátu:

             a)    ak podľa právneho poriadku určeného podľa odseku 1 nemá veriteľ právny
                   nárok na výživné voči dlžníkovi , alebo

             b)    ak veriteľ o to požiadal a ak ide o právny poriadok štátu obvyklého pobytu
                   dlžníka.

     3.      Ak žiadny z právnych poriadkov určených podľa predchádzajúcich odsekov
             nepriznáva veriteľovi právny nárok na výživné voči dlžníkovi a ak zo súhrnu
             okolností vyplýva, že vyživovacia povinnosť má úzku väzbu s iným štátom, najmä
             štátom spoločného občianstva veriteľa a dlžníka, uplatní sa právny poriadok štátu, s
             ktorým má vyživovacia povinnosť úzku väzbu.

                                              Článok 14

                                             Voľba práva

     Bez ohľadu na ustanovenia článku 13, veriteľ a dlžník:

             a)    môžu si výslovne alebo iným jednoznačným spôsobom zvoliť v čase podania
                   návrhu na začatie konania, že v konaní sa má ako rozhodné právo použiť
                   právny poriadok štátu konajúceho súdu;

             b)    môžu si kedykoľvek písomne zvoliť rozhodné právo, pokiaľ sa nejedná o
                   vyživovaciu povinnosť voči dieťaťu vo veku do 18 rokov alebo voči
                   dospelému, ktorý vzhľadom na zmenenú alebo nedostatočnú osobnú

SK                                                18                                                SK
 ---pagebreak---                  spôsobilosť nie je schopný chrániť svoje záujmy (ďalej len „ohrozený
                 dospelý“), a pod podmienkou, že si zvolia niektorý z týchto právnych
                 poriadkov:

                 (i)    právny poriadok štátu svojho spoločného občianstva v čase voľby;

                 (ii)   právny poriadok štátu svojho spoločného obvyklého pobytu alebo štátu
                        obvyklého pobytu veriteľa alebo dlžníka v čase voľby;

                 (iii) právny poriadok, ktorý je rozhodným právom pre ich majetkové vzťahy v
                       čase voľby, ak ide o vyživovaciu povinnosť medzi dvoma osobami, ktoré
                       boli manželmi alebo vo vzťahu, ktorý podľa právneho poriadku, ktorým
                       sa spravuje, má podobné právne účinky.

                                            Článok 15

                        Neuplatnenie rozhodného práva na žiadosť dlžníka

     1.     Ak ide o inú vyživovaciu povinnosť ako vyživovaciu povinnosť voči deťom a
            ohrozeným dospelým a vyživovaciu povinnosť medzi manželmi alebo bývalými
            manželmi, dlžník môže namietať , že podľa právneho poriadku štátu ich spoločného
            občianstva alebo, ak nemajú spoločné občianstvo, podľa právneho poriadku štátu
            svojho obvyklého pobytu nemá vyživovaciu povinnosť voči veriteľovi.

     2.     Ak ide o vyživovaciu povinnosť medzi manželmi alebo bývalými manželmi, dlžník
            môže namietať, že podľa právneho poriadku štátu, s ktorým má manželstvo najužšiu
            väzbu nemá vyživovaciu povinnosť voči veriteľovi.

                                            Článok 16

                                          Verejné orgány

     Právo verejného orgánu žiadať o úhradu za plnenie poskytnuté veriteľovi sa spravuje
     právnym poriadkom štátu, ktorým sa orgán riadi.

                                            Článok 17

                                   Pôsobnosť rozhodného práva

     1.     Rozhodné právo pre vyživovaciu povinnosť určuje najmä:

           (a)   existenciu a rozsah práv veriteľa a voči komu ich môže uplatňovať;

           (b)   rozsah, v ktorom môže veriteľ požadovať výživné za dobu uplynulú;

           (c)   spôsob výpočtu a indexácie výživného;

SK                                              19                                             SK
 ---pagebreak---            (d)    premlčanie a lehoty na podanie žaloby;

           (e)    právo verejného orgánu, ktorá poskytla veriteľovi výživné, vymôcť náhradu za
                  svoje plnenie a hranice povinnosti dlžníka.

     2.      Bez ohľadu na obsah rozhodného práva sa pri určovaní výšky výživného musia
             zohľadniť potreby veriteľa a zdroje dlžníka.

                                            Článok 18

                          Uplatnenie právneho poriadku nečlenského štátu

     Právny poriadok určený týmto nariadením sa uplatní, aj keby išlo o právny poriadok iného
     ako členského štátu.

                                            Článok 19

                                       Spätný a ďalší odkaz

     1.      S výhradou odseku 2, odkaz na uplatnenie právneho poriadku štátu podľa tohto
             nariadenia je odkazom na právne predpisy platné v tomto štáte s výnimkou jeho
             noriem medzinárodného práva súkromného.

     2.      Ak sa podľa tohto nariadenia má uplatniť právny poriadok nečlenského štátu a ak
             normy medzinárodného práva súkromného tohto štátu odkazujú na právny poriadok
             iného štátu, konajúci súd uplatní právny poriadok svojho štátu.

                                            Článok 20

                                         Verejný poriadok

     Uplatnenie ustanovenia právneho poriadku určeného podľa tohto nariadenia možno vylúčiť,
     iba ak by jeho uplatnenie bolo v zjavnom rozpore s verejným poriadkom štátu konajúceho
     súdu. Uplatnenie ustanovenia právneho poriadku členského štátu určeného podľa tohto
     nariadenia nemožno vylúčiť z tohto dôvodu .

                                            Článok 21

                               Štáty s viacerými právnymi systémami

     Ak sa štát skladá z viacerých územných celkov, z ktorých každý má svoje vlastné normy vo
     veciach vyživovacej povinnosti, každý územný celok sa na účely určenia rozhodného práva
     podľa tohto nariadenia považuje za štát.

SK                                              20                                               SK
 ---pagebreak---                                        Kapitola IV

                             Spoločné procesné normy

                                          Článok 22

                                         Doručovanie

     1.   V konaní pred súdom členského štátu sa písomnosť, ktorou sa začína konanie, alebo
          rovnocenná písomnosť doručuje žalovanému jedným z týchto spôsobov:

          a)   osobné doručenie preukázané doručenkou podpísanou adresátom s uvedením
               dátumu prijatia,;

          b)   osobné doručenie preukázané listinou podpísanou príslušnou osobou, ktorá
               vykonala doručenie, s údajom, že adresát písomnosť prijal alebo že ho
               odmietol prijať bez zákonného dôvodu, a dátumom doručenia;

          c)   doručenie poštou preukázané doručenkou podpísanou a vrátenou adresátom,
               s uvedením dátumu prijatia;

          d)   doručenie elektronickými prostriedkami, ako fax alebo elektronická pošta,
               preukázané doručenkou podpísanou a vrátenou adresátom, s uvedením dátumu
               prijatia.

     2.   Žalovaný má na prípravu svojej obhajoby lehotu, ktorá nesmie byť kratšia ako 30 dní
          od dňa prijatia písomnosti doručenej podľa odseku 1.

     3.   Členské štáty informujú Komisiu do šiestich mesiacov odo dňa nadobudnutia
          účinnosti tohto nariadenia o spôsoboch doručenia, ktoré budú uplatňovať. Komisii
          oznámia aj akúkoľvek zmenu týchto informácií .

          Komisia poskytne tieto informácie verejnosti.

                                          Článok 23

                                   Preskúmanie prípustnosti

     1.   Ak sa žalovaný s obvyklým pobytom v členskom štáte nedostaví na súd v inom
          členskom štáte, v ktorom bol podaný návrh, , príslušný súd preruší konanie dovtedy,
          kým sa nepreukáže, že žalovaný mal možnosť prevziať písomnosť, ktorým sa začalo
          konanie alebo rovnocennú písomnosť v súlade s článkom 22 alebo, že sa na tento
          účel prijali všetky potrebné kroky.

     2.   Ak sa nedostaví na súd žalovaný s obvyklým pobytom na území nečlenského štátu ,
          príslušný súd preruší konanie dovtedy, kým sa nepreukáže, že žalovaný mal možnosť

SK                                            21                                                SK
 ---pagebreak---              prevziať písomnosť, ktorou sa začalo konanie alebo rovnocennú písomnosť v
             dostatočnom čase, aby si mohol pripraviť svoju obhajobu alebo, že sa na tento účel
             prijali všetky potrebné kroky.

     3.      Článok 15 haagskeho dohovoru o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v
             cudzine v občianskych a obchodných veciach z 15. novembra 1965 sa uplatní, ak sa
             písomnosť, ktorou sa začalo konanie alebo rovnocenná písomnosť musela doručovať
             podľa tohto dohovoru.

                                             Článok 24

                                    Rozhodnutie a preskúmanie

     1.      Ak sa žalovaný nedostavil na súd a

             a)   nie je dokázané, že mu bola doručená písomnosť, ktorou sa začína súdne
                  konanie alebo rovnocenná písomnosť, alebo

             b)   mu neodvrátiteľná udalosť alebo mimoriadne okolnosti zabránili vzniesť
                  námietku voči nároku na výživné, bez jeho zavinenia,

             rozhodnutie možno vydať, ale žalovaný má právo požiadať súd pôvodu o
             preskúmanie rozhodnutia.

     2.      Lehota na podanie návrhu na preskúmanie začína plynúť dňom, kedy sa preukázalo,
             že žalovaný sa oboznámil s rozhodnutím a mohol konať, najneskôr dňom, kedy ho
             orgán príslušný na výkon informoval o tomto rozhodnutí. Táto lehota nesmie byť
             kratšia ako 20 dní.

     3.      Návrh na preskúmanie prerušuje všetky opatrenia výkonu rozhodnutia prijaté v
             členskom štáte.

                                          Kapitola V

                               Vykonateľnosť rozhodnutí

                                             Článok 25

                                           Vykonateľnosť

     Rozhodnutie vydané v členskom štáte, ktoré je v tomto členskom štáte vykonateľné, sa
     uznáva a je vykonateľné v inom členskom štáte bez potreby vyhlásenia za vykonateľné a bez
     možnosti namietať proti jeho uznaniu.

SK                                                22                                              SK
 ---pagebreak---                                               Článok 26

                                           Predbežný výkon

     Rozhodnutie vydané v členskom štáte je vykonateľné zo zákona bez ohľadu na prípadnú
     možnosť odvolania upravenú vnútroštátnym právnym poriadkom . Zloženie záruky nemožno
     uložiť.

                                           Kapitola VI

                                              Výkon

                                              Článok 27

                                        Vykonávacie konanie

     S výhradou ustanovení tohto nariadenia sa konanie o výkon rozhodnutí vydaných v inom
     členskom štáte spravuje právnym poriadkom členského štátu výkonu.

                                              Článok 28

                                              Písomnosti

     Účastník, ktorý v členskom štáte žiada o uznanie alebo o výkon rozhodnutia vydaného v inom
     členskom štáte predloží vyhotovenie rozhodnutia, ktoré spĺňa požiadavky na preukázanie jeho
     pravosti, ako aj výpis z rozhodnutia vystavený príslušným orgánom na tlačive, ktorého vzor je
     uvedený v prílohe I tohto nariadenia.

     Príslušní orgány členského štátu výkonu nesmú vyžadovať preklad rozhodnutia.

                                              Článok 29

                                            Právna pomoc

     Navrhovateľov, ktorému sa v členskom štáte pôvodu poskytla úplná alebo čiastočná bezplatná
     právna pomoc alebo oslobodenie od platenia trov alebo výdavkov, má vo vykonávacom
     konaní nárok na poskytnutie najvýhodnejšej právnej pomoci alebo najrozsiahlejšieho
     oslobodenia podľa právneho poriadku členského štátu výkonu.

SK                                                23                                                 SK
 ---pagebreak---                                              Článok 30

                                   Záruka. záloha alebo preddavok

     Od účastníka, ktorý v jednom členskom štáte žiada o výkon rozhodnutia vydaného v druhom
     členskom štáte, nemožno požadovať zloženie záruky, zálohy alebo preddavku, bez ohľadu na
     ich označenie, len z dôvodu, že je cudzím štátnym občanom alebo že nemá bydlisko alebo
     pobyt v štáte výkonu .

                                             Článok 31

                         Vyššie overenie alebo podobná formálna náležitosť

     Písomnosti uvedené v článku 28 nevyžadujú vyššie overenie ani splnenie inej podobnej
     formálnej náležitosti.

                                             Článok 32

     1.      Za žiadnych okolností sa nesmie rozhodnutie vydané v členskom štáte nesmie vo
             vykonávacom konaní v inom členskom štáte skúmať z hľadiska rozhodnutia vo veci
             samej.

     2.      Príslušný orgán členského štátu výkonu však môže aj bez návrhu rozhodnúť, že
             výkon rozhodnutia členského štátu pôvodu obmedzí len na časť vyživovacej
             povinnosti, ak by úplný výkon spôsobil zásah do tej časti majetku odporcu, ktorý
             nemôže byť predmetom výkonu podľa právneho poriadku členského štátu výkonu .

                                             Článok 33

                                Zamietnutie alebo prerušenie výkonu

     1.      Povoliť úplné alebo čiastočné zamietnutie alebo prerušenie výkonu rozhodnutia súdu
             pôvodu možno žiadosť dlžníka iba v týchto prípadoch:

             a)   dlžník upozorní na nové skutočnosti alebo skutočnosti, ktoré neboli známe
                  súdu pôvodu, keď vydal svoje rozhodnutie;

             b)   dlžník požiadal o preskúmanie rozhodnutia súdu pôvodu podľa článku 24 a
                  nové rozhodnutie sa zatiaľ nevydalo;

             c)   dlžník splatil svoj dlh;

             d)   právo na výkon rozhodnutia súdu pôvodu sa úplne alebo čiastočne premlčalo;

             e)   rozhodnutie súdu pôvodu je nezlučiteľné s rozhodnutím vydaným v členskom
                  štáte výkonu alebo s rozhodnutím, ktoré spĺňa podmienky na jeho uznanie v
                  členskom štáte výkonu.

SK                                              24                                                SK
 ---pagebreak---                                           Článok 34

                             Príkaz na pravidelné mesačné zrážky

     1.   Na žiadosť veriteľa môže súd pôvodu vydať príkaz na pravidelné mesačné zrážky
          určený v inom členskom štáte zamestnávateľovi dlžníka alebo banke dlžníka, v
          ktorej má dlžník bankový účet. V členskom štáte, ktorému je určený, má príkaz na
          pravidelné mesačné zrážky rovnakú vykonateľnosť podľa článkov 25 a 26 ako
          rozhodnutie.

     2.   Príkaz na pravidelné mesačné zrážky možno vydať iba vtedy, ak sa rozhodnutie
          doručilo dlžníkovi jedným zo spôsobov uvedených v článku 22.

     3.   Žiadosť a príkaz na pravidelné mesačné zrážky musia byť v súlade s tlačivami,
          ktorých vzory sú v prílohe III tohto nariadenia.

     4.   Súd pôvodu zašle príkaz na pravidelné mesačné zrážky doporučeným listom so
          žiadosťou o potvrdenie prijatia:

          a)   zamestnávateľovi dlžníka alebo banke, v ktorej má dlžník bežný účet a

          b)   najneskôr päť dní neskôr dlžníkovi spolu s rozhodnutím súdu pôvodu
               a informáciou podľa tlačiva, ktorého vzor je v prílohe IIIa tohto nariadenia.

     5.   Po prijatí príkazu na pravidelné mesačné zrážky vykoná adresát prvú zrážku. Ak je
          úplne nemožné, aby vykonával zrážky, adresát o tom informuje súd pôvodu v lehote
          najneskôr 30 dní od potvrdenia prijatia alebo od poslednej zrážky.

     6.   Ak bol proti dlžníkovi vydaný príkaz na pravidelné mesačné zrážky, dlžník je
          povinný informovať veriteľa a súd pôvodu o každej zmene zamestnávateľa alebo
          bankového účtu.

                                          Článok 35

                          Príkaz na dočasné zaistenie bankového účtu

     1.   Veriteľ môže požiadať súd, ktorý koná vo veci samej, o vydanie príkazu banke v
          inom členskom štáte , v ktorej má dlžník bankový účet na dočasné zaistenie
          označeného bankového účtu. Žiadosť a príkaz na dočasné zaistenie bankového účtu
          musia byť v súlade s tlačivami, ktorých vzory sú v prílohe IV tohto nariadenia.

     2.   Súd rozhodne do 8 dní o žiadosti veriteľa bez toho, aby dlžníka upovedomil o tejto
          žiadosti a bez toho, aby mu umožnil vyjadriť sa. Príkaz na dočasné zaistenie
          bankového účtu vydá, ak sa domnieva, že žiadosť veriteľa je zjavne opodstatnená a
          že existuje vážne riziko neplnenia zo strany dlžníka.

     3.   Príkaz na dočasné zaistenie:

SK                                           25                                                SK
 ---pagebreak---             a)    súd zašle doporučeným listom so žiadosťou o potvrdenie prijatia banke, v
                  ktorej má dlžník bežný účet;

            b)    momentom prijatia má účinky zákazu každého obratu na bankovom účte, ktorý
                  by majiteľovi účtu znemožnil zaplatenie sumy uvedenej v príkaze na dočasné
                  zaistenie.

     4.     Súd informuje veriteľa a dlžníka o vydaní príkazu na dočasné zaistenie doporučeným
            listom s doručenkou, akonáhle tento príkaz nadobudol účinky podľa odseku 3 písm.
            b).

     5.     Dlžník môže požiadať o zrušenie príkazu na dočasné zaistenie súd, ktorý ho vydal , a
            ktorý rozhodne do 8 dní. Súd môže jeho žiadosti vyhovieť, prípadne môže vyžiadať
            od dlžníka zloženie záruky.

     6.     Príkaz na dočasné zaistenie stráca účinky, akonáhle súd nariadi jeho zrušenie alebo
            ak nerozhodne do 8 dní, a najneskôr vydaním rozhodnutia vo veci samej. Po vydaní
            rozhodnutia vo veci samej možno príkaz na dočasné zaistenie nahradiť príkazom na
            pravidelné mesačné zrážky, ak o to veriteľ požiada podľa článku 34.

            Rozhodnutie, ktoré ruší príkaz na dočasné zaistenie, zašle súd banke doporučeným
            listom so žiadosťou o potvrdenie prijatia.

                                            Článok 36

                                  Poradie pohľadávok na výživné

     Pohľadávky na výživné sa uhrádzajú prednostne pred všetkými ostatnými dlhmi dlžníka,
     vrátane dlhov vyplývajúcich z nákladov výkonu rozhodnutia.

                                        Kapitola VII

                                Verejné listiny a dohody

                                            Článok 37

                              Vykonateľnosť verejných listín a dohôd

     Verejné listiny vydané a vykonateľné v jednom členskom štáte, ako aj dohody medzi
     účastníkmi, ktoré sú vykonateľné v členskom štáte, sa uznávajú a sú vykonateľné podľa
     článku 25 ako rozhodnutia.

SK                                              26                                                 SK
 ---pagebreak---                                           Článok 38

                                Výkon verejných listín a dohôd

     1.   Ustanovenia kapitoly VI sa podľa potreby uplatnia na uznávanie a výkon
          vykonateľných verejných listín a dohôd medzi účastníkmi. Príslušný orgán členského
          štátu, v ktorom je verejná listina alebo dohoda medzi stranami vykonateľná, vydá na
          žiadosť niektorého zo zainteresovaných účastníkov výpis z listiny na tlačive, ktorého
          vzor je v prílohe II tohto nariadenia.

     2.   Dlžník, ktorý chce uplatniť ustanovenia článkov 34 a 35, sa môže obrátiť na súd
          podľa miesta svojho obvyklého pobytu.

                                      Kapitola VIII

                                        Spolupráca

                                          Článok 39

                                       Ústredné orgány

     1.   Každý členský štát určí jeden ústredný orgán alebo niekoľko ústredných orgánov na
          pomoc pri uplatňovaní tohto nariadenia a vymedzí ich územnú alebo funkčnú
          právomoc.

     2.   Ak členský štát určil niekoľko ústredných orgánov, písomný styk sa uskutočňuje
          priamo s príslušným ústredným orgánom. Ak sa podanie zašle nepríslušnému
          ústrednému orgánu, tento postúpi podanie príslušnému ústrednému orgánu
          a informuje o tom odosielateľa.

     3.   Členské štáty oznámia Komisii v lehote šiestich mesiacov odo dňa nadobudnutia
          účinnosti tohto nariadenia:

          a)   názvy, adresy a spôsoby komunikácie ústredných orgánov určených podľa
               tohto článku;

          b)   jazyky, v ktorých ústredné orgány môžu prijímať podania.

          Členské štáty oznámia Komisii akúkoľvek zmenu týchto informácií.

          Komisia poskytne tieto informácie verejnosti.

SK                                            27                                                  SK
 ---pagebreak---                                                Článok 40

                                           Všeobecné funkcie

     Ústredné orgány poskytujú informácie o vnútroštátnych právnych predpisoch a praxi vo
     veciach vyživovacej povinnosti a prijímajú opatrenia na zlepšenie uplatňovania tohto
     nariadenia a na prehĺbenie vzájomnej spolupráce. Na tento účel sa využije Európska justičná
     sieť pre občianske a obchodné veci vytvorená rozhodnutím č. 2001/470/ES.

                                               Článok 41

                                  Spolupráca v jednotlivých prípadoch

     1.      Ústredné orgány spolupracujú v jednotlivých prípadoch na dosiahnutie cieľov tohto
             nariadenia. Na tento účel prijmú všetky potrebné kroky, priamo alebo
             prostredníctvom verejných orgánov alebo iných inštitúcií, na:

             a)    zhromažďovanie a výmenu informácií:

                   (i)    o situácii veriteľa a dlžníka, pričom sa na tento účel využijú najmä články
                          44 až 47,

                   (ii)   o každom začatom konaní, alebo

                   (iii) o každom vydanom rozhodnutí;

             b)    poskytovanie informácií a pomoc veriteľom, ktorí sú účastníkmi konania na ich
                   území;

             c)    uľahčenie dosiahnutia dohody medzi veriteľmi a dlžníkmi, mediáciou alebo
                   inými metódami a uľahčenie cezhraničnej spolupráce na tento účel.

     2.      Ak o to požiada veriteľ, ktorý má obvyklý pobyt v členskom štáte, môže ho
             zastupovať:

             a)    ústredný orgán členského štátu, na území ktorého sa nachádza súd, ktorý koná
                   vo veci vyživovacej povinnosti, alebo

             b)    ústredný orgán členského štátu výkonu.

             Na účely tohto odseku zahŕňa zastupovanie všetky kroky na dosiahnutie vydania
             rozhodnutia, ako aj vlastného vymoženia výživného.

SK                                                 28                                                   SK
 ---pagebreak---                                           Článok 42

                                        Spôsob práce

     1.   Veriteľ môže buď priamo, alebo prostredníctvom ústredného orgánu členského štátu
          svojho obvyklého pobytu, požiadať ústredný orgán členského štátu o pomoc podľa
          článku 41.

          Veriteľ môže podať svoju žiadosť súdu podľa miesta svojho obvyklého pobytu, ktorý
          prijme opatrenia potrebné na jej postúpenie a vykonanie v spolupráci s ústredným
          orgánom svojho členského štátu.

     2.   K žiadosti o pomoc sa pripoja všetky dostupné informácie, ktoré môžu uľahčiť jej
          vybavenie.

     3.   S výhradou odseku 4 ústredné orgány, verejné orgány a iné inštitúcie podľa článku
          41, ako aj osoby určené týmito orgánmi, poskytujú svoju pomoc bezplatne.

     4.   Od veriteľa možno požadovať, aby sa podieľal na nákladoch zastúpenia podľa článku
          41 ods. 2. Od veriteľa, ktorý v členskom štáte svojho obvyklého pobytu spĺňa
          podmienky na poskytnutie bezplatnej právnej pomoci nemožno požadovať žiadny
          príspevok.

     5.   Každý ústredný orgán znáša svoje vlastné náklady.

                                          Článok 43

                                         Zasadnutia

     1.   Na účely uľahčenia uplatňovania tohto nariadenia sa ústredné orgány pravidelne
          schádzajú.

     2.   Tieto zasadnutia sa zvolávajú podľa rozhodnutia č. 2001/470/ES o vytvorení
          Európskej justičnej siete pre občianske a obchodné veci.

                                          Článok 44

                                    Prístup k informáciám

     1.   Za podmienok uvedených v tejto kapitole poskytujú ústredné orgány prístup k
          informáciám, ktoré umožňujú uľahčiť vymáhanie výživného. Tieto informácie sa
          poskytujú na účely dosiahnutia týchto cieľov:

          a)   zistenie miesta pobytu dlžníka;

          b)   zistenie majetku dlžníka, najmä výšky a povahy jeho príjmov;

          c)   zistenie zamestnávateľa dlžníka;

SK                                               29                                           SK
 ---pagebreak---           d)   zistenie bankových účtov dlžníka.

     2.   Informácie uvedené v odseku 1 zahŕňajú aspoň tie, ktoré majú k dispozícii správne a
          iné orgány príslušné v členských štátoch v týchto oblastiach:

          a)   dane a poplatky,

          b)   sociálne zabezpečenie, vrátane výberu príspevkov do sociálnej poisťovne od
               zamestnávateľov zamestnancov,

          c)   registre obyvateľstva,

          d)   majetkové registre,

          e)   registrácia motorových vozidiel,

          f)   centrálne banky.

     3.   Prístup k informáciám podľa tohto článku nevyžaduje za žiadnych okolností
          vytvorenie nových registrov v členskom štáte.

                                             Článok 45

                                        Zasielanie informácií

     1.   Veriteľ sa môže obrátiť na dožadujúci ústredný orgán členského štátu svojho
          obvyklého pobytu prostredníctvom súdu podľa miesta svojho obvyklého pobytu,
          ktorý odošle jeho žiadosť, ak sa domnieva, že je v súlade s podmienkami
          stanovenými v tejto kapitole.

     2.   Žiadosť o poskytnutie informácií zašle ústredný orgán druhému ústrednému orgánu
          na tlačive, ktorého vzor je v prílohe V tohto nariadenia.

     3.   Žiadosť o poskytnutie informácií uvedených v článku 44 ods. 1 písm. a) možno
          podať kedykoľvek. Žiadosť o poskytnutie informácií uvedených v článku 44 ods. 1
          písm. b), c) a d) možno podať, ak veriteľ môže predložiť výpis z rozhodnutia podľa
          článku 28 alebo výpis z listiny podľa článku 38 ods. 1.

     4.   Okrem tlačiva uvedeného v odseku 1 môže dožiadaný ústredný orgán požadovať od
          dožadujúceho ústredného orgánu predloženie doplnkových písomností potrebných na
          dosiahnutie niektorého z cieľov uvedených v článku 44 ods. 1.

     5.   Vyžaduje sa preklad doplnkových písomností, ak len dožiadaný členský štát neupustí
          od tejto požiadavky. Najneskôr šesť mesiacov po nadobudnutí účinnosti tohto
          nariadenia členské štáty informujú Komisiu o svojom rozhodnutí požadovať alebo
          nepožadovať preklady podľa tohto odseku.

          Komisia poskytne tieto informácie verejnosti.

SK                                               30                                             SK
 ---pagebreak---              Ak sa žiadosť o poskytnutie informácií podá na podnet veriteľa, ktorému sa poskytla
             úplná alebo čiastočná právna pomoc, preklad zabezpečí pre veriteľa dožadujúci
             orgán bezplatne.

     6.      Informácie zašlú dožiadané orgány dožadujúcim orgánom. Ak dožiadaný orgán
             nemôže poskytnúť požadovanú informáciu, bezodkladne o tom informuje dožadujúci
             orgán, pričom uvedie dôvody, prečo ju nemôže poskytnúť.

                                             Článok 46

                                        Použitie informácií

     1.      Dožadujúci ústredný orgán, ktorému sa zašle informácia, ju bez meškania postúpi
             súdu, ktorý mu zaslal žiadosť podľa článku 45 ods. 1. Potom ako poskytne
             informáciu súdu, dožiadajúci ústredný orgán ju odstráni zo svojich záznamov..

     2.      Informáciu poskytnutú podľa tohto nariadenia smie použiť výlučne súd a len na
             účely uľahčenia vymáhania výživného. Súd však môže postúpiť túto informáciu bez
             toho, aby ju poskytol veriteľovi, orgánom príslušným na doručovanie súdnych alebo
             mimosúdnych písomností, ako aj orgánom príslušným na výkon rozhodnutia. Po jej
             použití tieto orgány informáciu odstránia zo svojich záznamov..

     3.      Súd smie uchovávať informáciu poskytnutú podľa tohto nariadenia iba tak dlho, ako
             je potrebné na uľahčenie vymáhania výživného. Informáciu nemožno uchovávať viac
             než jeden rok.

                                             Článok 47

                                       Informovanie dlžníka

     Dožiadaný ústredný orgán oznámi dlžníkovi:

             a)   informácie, ktoré poskytol a spôsob, akým ich získal;

             b)   označenie adresátov týchto informácií;

             c)   podmienky, za ktorých sa tieto informácie smú použiť podľa tohto nariadenia;

             d)   práva a spôsoby opravných prostriedkov, ktoré má dlžník k dispozícii podľa
                  vnútroštátnych právnych predpisov prijatých na vykonanie smernice 95/46/ES;

             e)   kontaktné údaje kontrolného orgánu zriadeného na vykonávanie smernice
                  95/46/ES tak v členskom štáte dožadujúceho ústredného orgánu, ako aj v
                  členskom štáte dožiadaného ústredného orgánu,

     pokiaľ dožadujúci ústredný orgán neuviedol v žiadosti o poskytnutie informácií podanej
     podľa článku 45 ods. 2, že by oznámenie týchto skutočností dlžníkovi mohlo ohroziť
     vymoženie výživného ; v takom prípade dožiadaný ústredný orgán odloží informovanie
     dlžníka na dobu, ktorá nesmie presiahnuť 60 dní.

SK                                                31                                               SK
 ---pagebreak---                                         Kapitola IX

                         Všeobecné a záverečné ustanovenia

                                           Článok 48

                               Vzťah k iným nástrojom Spoločenstva

     1.      Vo veciach vyživovacej povinnosti toto nariadenie nahrádza nariadenie (ES) č.
             44/2001 a nariadenie (ES) č. 805/2004.

     2.      Článok 19 nariadenia (ES) č. 1348/2000 sa neuplatní vo veciach vyživovacej
             povinnosti.

     3.      S výhradou odseku 2 nemá toto nariadenie vplyv na uplatňovanie nariadenia (ES)
             č. 1348/2000 a nariadenia (ES) č. 1206/2001.

                                           Článok 49

                                Vzťahy k iným právnym nástrojom

     Vo vzťahoch medzi členskými štátmi má toto nariadenie prednosť pred dohovormi a
     zmluvami, ktoré sa vzťahujú na veci upravené týmto nariadením, a ktorých zmluvnými
     stranami sú členské štáty.

                                           Článok 50

                                    Zmeny a doplnenia príloh

     Všetky zmeny a doplnenia príloh tohto nariadenia sa príjmu konzultačným postupom podľa
     článku 51 ods. 2.

                                           Článok 51

                                             Výbor

     1.      Komisii pomáha výbor zložený zo zástupcov členských štátov, ktorému predsedá
             zástupca Komisie.

     2.      Ak sa uvádza odkaz na tento odsek, uplatní sa konzultačný postup podľa článku 3
             rozhodnutia 1999/468/ES s prihliadnutím na ustanovenie jeho článku 7 ods. 3.

SK                                             32                                              SK
 ---pagebreak---                                              Článok 52

                                      Prechodné ustanovenie

     1.      Ustanovenia tohto nariadenia sa vzťahujú iba na konania začaté, písomnosti úradne
             vyhotovené alebo zaregistrované ako verejné listiny a na dohody uzatvorené po dni
             začatia jeho uplatňovania.

     2.      Avšak:

             a)   články 12 a 21 o rozhodnom práve sa uplatnia na konanie začaté pred dňom
                  začatia uplatňovania tohto nariadenia, ak s tým všetci účastníci výslovne alebo
                  inak jednoznačne vyjadrili súhlas;

             b)   články 27 a 36 o výkone sa uplatnia na rozhodnutia a verejné listiny vyhlásené
                  za vykonateľné podľa nariadenia (ES) č. 44/2001 alebo potvrdené ako
                  európske exekučné tituly podľa nariadenia (ES) č. 805/2004 ku dňu začatia
                  uplatňovania tohto nariadenia;

             c)   články 39 a 47 o spolupráci sa uplatnia na všetky konania začaté pred dňom
                  začatia uplatňovania tohto nariadenia.

                                             Článok 53

                                      Nadobudnutie účinnosti

     1.      Toto nariadenia nadobúda účinnosť 1. januára 2008.

     2.      Toto nariadenie sa uplatňuje od 1. januára 2009, s výnimkou článku 22 ods. 3,
             článkov 39 a 45 ods. 5, ktoré sa uplatňujú dňom nadobudnutia účinnosti.

     Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských
     štátoch.

     V Bruseli

                                               Za Radu
                                               predseda

SK                                              33                                                  SK
 ---pagebreak---                                                 PRÍLOHA
                                                PRÍLOHA I

                  VÝPIS Z ROZHODNUTIA VO VECI VYŽIVOVACEJ POVINNOSTI

     (Článok 28 nariadenia Rady… o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí
                         a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti25)

     1. Členský štát
     AT □ BE □ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI □ FR □ HU □ [IE □] IT □ LT □ LU □ LV □
     MT □ NL □ PL □ PT □ SE □ SI □ SK □ [UK □]
     2. Súd
     2.1. Názov:
     2.2. Ulica a číslo / poštová priehradka:
     2.3. Mesto a poštové smerovacie číslo:

     3. Navrhovateľ
     3.1. Meno:
     3.2. Ulica a číslo / poštová priehradka:
     3.3. Mesto a poštové smerovacie číslo:
     3.4. Štát:
     3.5. Tel. (*):
     3.6. E-mail (*):

     4. Žalovaný
     4.1. Meno:
     4.2. Ulica a číslo / poštová priehradka:
     4.3. Mesto a poštové smerovacie číslo:
     4.4. Štát:
     4.5. Tel. (*):
     4.6. E-mail (*):
     (*) Nepovinný údaj

     25
              Ú. v. EÚ L…

SK                                                 34                                         SK
 ---pagebreak---      5. Rozhodnutie

     5.1. Výška výživného

     Mena: □ Euro □ [Libra šterlingov] □ Cyperská libra □ Česká koruna

     □ Estónska koruna □ Maďarský forint □ Maltská líra □ Lotyšský lats

     □ Litovský litas □ Slovenská koruna □ Švédska koruna □ Slovinský toliar

     □ Poľský zlotý □ Iné (upresniť): …………………………….

     5.2. Splatnosť

     5.2.1. Výživné na úhradu v jednej sume a splátke ……………………….

     5.2.2. Výživné na úhradu čiastočne v jednej splátke……………………..

     V tomto prípade uveďte výšku jednorazovej splátky:

     5.2.3. Výživné na úhradu v opakovaných splátkach (upresniť výšku sumy, pokiaľ sa líši od
     výšky výživného uvedenej v bode 5.1):

     Týždenne……………………………………………………….

     Mesačne………………………….……………………………..

     Inak (upresniť)…………………………………………………..

     5.3. Indexácia

     Ak je suma uvedená v bode 5.2.3 indexovaná, uveďte mieru indexácie:

     Indexácia sa uplatňuje od:

     Dátum:

     Podpis a/alebo pečiatka príslušného orgánu:

SK                                               35                                             SK
 ---pagebreak---                                                 PRÍLOHA II

                      VÝPIS Z LISTINY VO VECI VYŽIVOVACEJ POVINNOSTI

     (Článok 38 nariadenia Rady… o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí
                         a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti26)

     1. Členský štát

     AT □ BE □ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI □ FR □ HU □ [IE □] IT □ LT □ LU □ LV □
     MT □ NL □ PL □ PT □ SE □ SI □ SK □ [UK □]

     2. Povaha listiny

     2.1. Verejná listina………………………….□

     vystavil (totožnosť a miesto vystavenia):

     dňa (dátum):

     2.2. Dohoda medzi účastníkmi.………………..□

     dojednaná v (miesto):

     dňa (dátum):

     3. Veriteľ

     3.1. Meno:

     3.2. Ulica a číslo / poštová priehradka:

     3.3. Mesto a poštové smerovacie číslo:

     3.4. Štát:

     3.5. Tel. (*):

     3.6. E-mail (*):

     26
             Ú. v. EÚ L…

SK                                                  36                                        SK
 ---pagebreak---      4. Dlžník

     4.1. Meno:

     4.2. Ulica a číslo / poštová priehradka:

     4.3. Mesto a poštové smerovacie číslo:

     4.4. Štát:

     4.5. Tel. (*):

     4.6. E-mail (*):

     (*) Nepovinný údaj

     5. Obsah listiny
     5.1. Výška výživného
     Mena: □ Euro □ [Libra šterlingov] □ Cyperská libra □ Česká koruna
     □ Estónska koruna □ Maďarský forint □ Maltská líra □ Lotyšský lats
     □ Litovský litas □ Slovenská koruna □ Švédska koruna □ Slovinský toliar
     □ Poľský zlotý □ Iné (upresniť): …………………………….
     5.2. Splatnosť
     5.2.1. Výživné na úhradu v jednej sume a splátke ………...……………….
     5.2.2. Výživné na úhradu čiastočne v jednej splátke ……………………..
     V tomto prípade uveďte výšku jednorazovej splátky:
     5.2.3. Výživné na úhradu v opakovaných splátkach (upresniť výšku sumy, pokiaľ sa líši od
     výšky výživného uvedenej v bode 5.1):
     Týždenne………………………………………………………….
     Mesačne………………………………….………………………..
     Inak (upresniť)……………………………………………………..
     5.3. Indexácia
     Ak je suma uvedená v bode 5.2.3 indexovaná, uveďte mieru indexácie:
     Indexácia sa uplatňuje od:

     Dátum:
     Podpis a/alebo pečiatka príslušného orgánu:

SK                                               37                                             SK
 ---pagebreak---                                                 PRÍLOHA III

                            PRÍKAZ NA OPAKOVANÉ MESAČNÉ ZRÁŽKY

     (Článok 34 nariadenia Rady… o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí
                         a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti27)

     1. Členský štát

     AT □ BE □ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI □ FR □ HU □ [IE □] IT □ LT □ LU □ LV □
     MT □ NL □ PL □ PT □ SE □ SI □ SK □ [UK □]

     2. Súd

     2.1. Názov:

     2.2. Ulica a číslo / poštová priehradka:

     2.3. Mesto a poštové smerovacie číslo:

     3. Navrhovateľ

     3.1. Meno:

     3.2. Ulica a číslo / poštová priehradka:

     3.3. Mesto a poštové smerovacie číslo:

     3.4. Štát:

     3.5. Tel. (*):

     3.6. E-mail (*):

     3.7. Bankové údaje:

     Medzinárodné číslo bankového účtu (IBAN):

     Identifikačný kód banky (BIC):

     27
              Ú. v. EÚ L…

SK                                                  38                                        SK
 ---pagebreak---      4. Dlžník

     4.1. Meno:

     4.2. Ulica a číslo / poštová priehradka:

     4.3. Mesto a poštové smerovacie číslo:

     4.4. Štát:

     4.5. Tel. (*):

     4.6. E-mail (*):

     (*) Nepovinný údaj

     5. Žiadosť o opakované zrážky

     5.1. Dátum vydania rozhodnutia, ktorým bola určená výška výživného:

     5.2. Výška sumy, ktorá sa má poukázať mesačne:

     Mena: □ Euro □ [Libra šterlingov] □ Cyperská libra □ Česká koruna

     □ Estónska koruna □ Maďarský forint □ Maltská líra □ Lotyšský lats

     □ Litovský litas □ Slovenská koruna □ Švédska koruna □ Slovinský toliar

     □ Poľský zlotý □ Iné (upresniť): …………………………….

     5.3. Indexácia

     Ak je suma uvedená v bode 5.2 indexovaná, uveďte mieru indexácie:

     Indexácia sa uplatňuje od:

     5.4. Adresát

     5.4.1 Banka dlžníka:

     Medzinárodné číslo bankového účtu (IBAN):

     Identifikačný údaj banky (BIC):

     5.4.2 Zamestnávateľ dlžníka:

SK                                               39                            SK
 ---pagebreak---      6. Príkaz na zrážku

       Žiadosť o opakovanú zrážku sa zamietla.

       Bol vydaný príkaz pre:

     (adresát uvedený v bode 5.4)

     poukázať každý mesiac       zo mzdy   z bankového účtu v banke:

     (dlžník uvedený v bode 4)

     sumu vo výške:

     (výška sumy určená v bode 5.2)

     v prospech:

     (navrhovateľ uvedený v bode 3).

     Ak nemožno vykonávať tieto zrážky, ste povinný o tom informovať súd uvedený v bode
     2 v lehote 30 dní od doručenia tejto písomnosti alebo od poslednej vykonanej zrážky
     (článok 29 ods. 4 nariadenia Rady… o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone
     rozhodnutí a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti).

     Dátum:

     Podpis a/alebo pečiatka príslušného orgánu:

SK                                             40                                          SK
 ---pagebreak---                                          PRÍLOHA III a

          INFORMÁCIA PRE DLŽNÍKA, PROTI KTORÉMU BOL VYDANÝ PRÍKAZ NA
                          OPAKOVANÉ MESAČNÉ ZRÁŽKY

      (Článok 34 ods. 4 písm. b) nariadenia Rady (…) o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a
                výkone rozhodnutí a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti28)

     1. Preskúmanie

     Bol voči Vám vydaný príkaz na opakované zrážky. Tento príkaz a rozhodnutie súdu pôvodu
     sa Vám zasielajú súčasne s touto informáciou.

     Máte právo požiadať o preskúmanie rozhodnutia súdu pôvodu, ak ste sa na tento súd
     nedostavili a:

            1) ak Vám nebola doručená písomnosť, ktorou sa začalo konanie alebo rovnocenná
            písomnosť, alebo

            b) ak Vám vyššia sila alebo mimoriadne okolnosti zabránili vzniesť námietku voči
            nároku na výživné, bez Vášho zavinenia.

     Právo na preskúmanie možno uplatniť v lehote ……………dní odo dňa doručenia tejto
     informácie.

     2. Výkon

     Ak nemáte právny nárok požiadať o preskúmanie rozhodnutia súdu pôvodu podľa bodu 1,
     alebo ak nechcete žiadať o takéto preskúmanie, ale máte námietky proti výkonu tohto
     rozhodnutia, môžete sa obrátiť na príslušné orgány štátu, v ktorom sa uskutočňuje výkon
     podľa článku 33 nariadenia Rady (…) o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone
     rozhodnutí a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti.

     Dátum:

     Podpis a/alebo pečiatka príslušného orgánu:

     28
             Ú. v. EÚ L...

SK                                              41                                              SK
 ---pagebreak---                                                 PRÍLOHA IV

                      PRÍKAZ NA DOČASNÉ ZAISTENIE BANKOVÉHO ÚČTU

     (Článok 35 nariadenia Rady… o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí
                         a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti29)

     1. Členský štát

     AT □ BE □ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI □ FR □ HU □ [IE □] IT □ LT □ LU □ LV □
     MT □ NL □ PL □ PT □ SE □ SI □ SK □ [UK □]

     2. Súd

     2.1. Názov:

     2.2. Ulica a číslo / poštová priehradka:

     2.3. Mesto a poštové smerovacie číslo:

     3. Navrhovateľ

     3.1. Meno:

     3.2. Ulica a číslo / poštová priehradka:

     3.3. Mesto a poštové smerovacie číslo:

     3.4. Štát:

     3.5. Tel. (*):

     3.6. E-mail (*):

     4. Dlžník

     4.1. Meno:

     4.2. Ulica a číslo / poštová priehradka:

     4.3. Mesto a poštové smerovacie číslo:

     29
              Ú. v. EÚ L…

SK                                                  42                                        SK
 ---pagebreak---      4.4. Štát:

     4.5. Tel. (*):

     4.6. E-mail (*):

     (*) Nepovinný údaj

     5. Žiadosť o dočasné zaistenie bankového účtu

     5.1. Dôvody žiadosti (vysvetlite, k akým vážnym rizikám by došlo v dôsledku neplnenia
     zo strany dlžníka):

     5.2. Výška sumy, ktorú je potrebné zaistiť

     Mena: □ Euro □ [Libra šterlingov] □ Cyperská libra □ Česká koruna

     □ Estónska koruna □ Maďarský forint □ Maltská líra □ Lotyšský lats

     □ Litovský litas □ Slovenská koruna □ Švédska koruna □ Slovinský toliar

     □ Poľský zlotý □ Iné (upresniť): …………………………….

     5.3. Adresát (Banka dlžníka)

     5.3.1. Banka:

     5.3.2 Medzinárodné číslo bankového účtu (IBAN) dlžníka:

     6. Príkaz na dočasné zaistenie bankového účtu

        Žiadosť o dočasné zaistenie bankového účtu sa zamietla.

        Bol vydaný príkaz pre:

     (adresát uvedený v bode 5.3)

     zakázať na bankovom účte:

     (dlžník uvedený v bode 4)

     akýkoľvek obrat, ktorého následkom by sa znížil kreditný zostatok na účte pod sumu:

     (suma určená v bode 5.2)

     Dátum:

     Podpis a/alebo pečiatka príslušného orgánu:

SK                                                43                                         SK
 ---pagebreak---                                                 PRÍLOHA V

                            ŽIADOSŤ O POSKYTNUTIE INFORMÁCIÍ

     (Článok 45 nariadenia Rady… o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a výkone rozhodnutí
                         a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti30)

     1. Členský štát

     AT □ BE □ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI □ FR □ HU □ [IE □] IT □ LT □ LU □ LV □
     MT □ NL □ PL □ PT □ SE □ SI □ SK □ [UK □]

     2. Navrhovateľ

     2.1. Dožadujúci ústredný orgán

     2.1.1. Názov:

     2.1.2. Ulica a číslo / poštová priehradka:

     2.1.3. Mesto a poštové smerovacie číslo:

     2.1.4. Tel.:

     2.1.5. E-mail:

     2.2. Konajúci na žiadosť tohto súdu:

     2.2.1. Názov:

     2.2.2. Ulica a číslo / poštová priehradka:

     2.2.3. Mesto a poštové smerovacie číslo:

     2.2.4. Tel.:

     2.2.5. E-mail:

     3. Adresát – Dožiadaný ústredný orgán

     3.1. Názov:

     3.2. Ulica a číslo / poštová priehradka:

     30
             Ú. v. EÚ L…

SK                                                 44                                         SK
 ---pagebreak---      3.3. Mesto a poštové smerovacie číslo:

     3.4. Štát:

     3.5. Tel.:

     3.6. E-mail:

     4. Požadované informácie

     4.1. Dlžník

     4.1.1. Meno:

     4.1.2. Posledná známa adresa:

     4.1.3. Iné užitočné informácie (popis, názov predchádzajúceho zamestnávateľa, adresy
     rodinných príslušníkov, údaje o motorovom vozidle, ktoré dlžník vlastní, údaje o
     nehnuteľnosti, ktorú dlžník vlastní):

     Fotografia pripojená……………………….….………………….

     4.2. Požadované údaje

     4.2.1. Adresa dlžníka……………………………………………..

     4.2.2. Zamestnávateľ dlžníka………………………..…………....

     4.2.3. Údaje o bankovom účte dlžníka……………..…..………....

     4.2.4. Zistenie majetku dlžníka……….…..…………….………..

     4.2.5. Výška príjmov dlžníka………….…………………..……....

     5. Písomnosti potrebné pre informácie uvedené v bodoch 4.2.2 až 4.2.5 (pripojiť kópiu)

     5.1. Rozhodnutie………………………………………………….…

     5.2. Verejná listina……..…………………………………………

     5.3. Dohoda účastníkov ……………………………………...

SK                                             45                                             SK
 ---pagebreak---      UPOZORNENIE (článok 47 nariadenia Rady … o právomoci, rozhodnom práve, uznávaní a
     výkone rozhodnutí a o spolupráci vo veciach vyživovacej povinnosti):

     Dlžníka neinformovať o poskytnutí údajov skôr, ako dožadujúci ústredný orgán
     upovedomí dožiadaný ústredný orgán

     Dlžníka možno informovať o poskytnutí údajov

     Dátum:

     Podpis a/alebo pečiatka príslušného orgánu:

SK                                            46                                         SK