title: Návrh nariadenie rady ktorým sa mení a dopĺňa naradenie (EHS) č. 386/90 o monitorovaní vykonávanom v čase vývozu poľnohospodárskych produktov, na ktoré sú poskytované náhrady alebo iné finančné čiastky

text:
Dôležité právne oznámenie

|

52007PC0489

Návrh nariadenie Rady ktorým sa mení a dopĺňa naradenie (EHS) č. 386/90 o monitorovaní vykonávanom v čase vývozu poľnohospodárskych produktov, na ktoré sú poskytované náhrady alebo iné finančné čiastky  /* KOM/2007/0489 v konečnom znení - CNS 2007/0178 */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 31.8.2007KOM(2007) 489 v konečnom znení2007/0178 (CNS)OZNÁMENIE KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTUZjednodušenie: Úprava nariadenia (EHS) č. 386/90NávrhNARIADENIE RADYktorým sa mení a dopĺňa naradenie (EHS) č. 386/90 o monitorovaní vykonávanom v čase vývozu poľnohospodárskych produktov, na ktoré sú poskytované náhrady alebo iné finančné čiastky(predložený Komisiou)OZNÁMENIE KOMISIE RADE A EURÓPSKEMU PARLAMENTUZjednodušenie: Úprava nariadenia (EHS) č. 386/90V rámci kontroly vývozných náhrad, sa článkom 3 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 386/90[1] od orgánov členských štátov vyžaduje, aby vykonali fyzické kontroly tovaru, a to v bezpečnostnej miere 5 % na každý colný úrad, kalendárny rok a sektor produktov.Prvé zjednodušenie sa zviedlo nariadením Rady (ES) č. 163/94[2]: v prípade, že členský štát uplatňuje analýzu rizika v súlade s [teraz nariadením (ES) č. 3122/94], môže sa minimálna miera kontrol stanoviť na 2 % za sektor a 5 % za všetky sektory spolu.Teraz sa navrhuje druhé zjednodušenie, na základe ktorého si môže členský štát uplatňujúci analýzu rizika v súlade s nariadením (ES) č. 3122/94 vzťahujúcu sa na všetkých vývozcov zvoliť uplatňovanie 5 % priemernej miery kontrol vzťahujúcej sa na všetky sektory celého členského štátu namiesto stanovenia miery za jednotlivé colné úrady.Uvedené opatrenie navrhlo niekoľko členských štátov, najmä tie, ktoré reorganizovali svoje colné služby a postupy a kde centralizovaný počítačový systém pre vývozné deklarácie a podstatné zníženie počtu colných úradov viedli k potrebe lepšieho rozdelenia kontrolnej činnosti na celé ich štátne územie. Zhrnutie miery kontrol za členský štát ako celok je odôvodnené len v prípade, že sa uplatňuje analýza rizika v súlade s nariadením (ES) č. 3122/94 a že toto zhrnutie je dobrovoľné, aby sa členským štátom, ktorých colný systém je komplexnejší, umožnilo pokračovať v ich decentralizovanom riadení kontrol.ODÔVODNENIENariadenie Rady (EHS) č. 386/90Vzhľadom na svoju zodpovednosť vyplývajúcu z článku 8 nariadenia Rady (EHS) č. 729/70 z 21. apríla 1970 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky[3] stanovila Rada, že členské štáty by mali vykonávať fyzické kontroly tovaru, v prípade ktorého sa žiadajú vývozné náhrady, a to v čase ukončenia vývozných formalít a pred vydaním povolenia na vývoz príslušného tovaru. To sa uskutočňuje na colnom úrade vývozu, ktorý je často vnútrozemským colným úradom. Norma pre minimálnu kontrolu je 5 % za colný úrad, kalendárny rok a sektor produktov, čo sa môže zhrnúť na 5 % za všetky sektory s minimom 2 % za sektor, ak sa pri výbere uplatňuje analýza rizika. Okrem toho, ak vývozné deklarácie prijíma vnútrozemský colný úrad, môže každý výstupný colný úrad Spoločenstva (= na vonkajších hraniciach) vykonávať fyzické kontroly zámeny.Od zavedenia týchto požiadaviek v roku 1990 nariadením Rady (EHS) č. 386/90[4] a v roku 1994 nariadením Rady (ES) č. 163/94[5] prešli colné systémy naďalej trvajúcim vývojom výpočtovej techniky v oblasti vývozných postupov, reorganizáciou z dôvodu otvorenia vnútorného trhu a rozšírenia Únie a získali viac skúseností pri uplatňovaní kontrolných predpisov. Týmto vývojom sa ovplyvnil počet colných úradov vývozu, ako aj výstupu, ich organizácia práce a ich know-how.Hoci všetky colné služby uplatňujú určitú formu techniky manažmentu rizík, len 7 z 27 členských štátov uplatňuje analýzu rizika v súlade s nariadením (ES) č. 3122/94[6]. Na zlepšenie využívania analýzy rizika a zjednodušenie rozdelenia fyzických kontrol a kontrol zámeny sa navrhujú tieto opatrenia.5 % fyzických kontrol za členský štátČlánkom 3 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 386/90 sa od orgánov členských štátov vyžaduje, aby vykonali fyzické kontroly tovaru, a to v bezpečnostnej miere 5 % za colný úrad, kalendárny rok a sektor produktov.V niektorých prípadoch prestáva byť colný úrad príslušným kritériom stanovenia ročnej miery kontroly. V niektorých členských štátoch sa počet colných úradov znížil, riadenie kontrol sa centralizovalo a využívanie techník manažmentu rizík by mohlo viesť pomernému rozloženiu fyzických kontrol medzi všetkých vývozcov výrobkov, na ktoré sa poskytuje vývozná náhrada. Vzhľadom k tomuto vývoju zaznamenali členské štáty, že účinnému priraďovaniu kontrol sektorom alebo vývozcom, ktoré by sa mali uprednostňovať, bráni požiadavka stanoviť minimálnu normu na úrovni colného úradu vývozu. Pre niektoré úrady je 5 % príliš vysokým administratívnym zaťažením kvôli malému počtu dotknutých vývozcov a kvôli administratíve, zatiaľ čo v iných úradoch 5 % norma len ťažko pokrýva reálne potreby kontroly.Na zefektívnenie a zjednodušenie a v súlade s princípom zdieľaného riadenia kontrol výdajov rozpočtu, by členské štáty uplatňujúce analýzu rizika v súlade s nariadením (ES) č. 3122/94 mali mať možnosť uplatňovať normu minimálnej kontroly skôr na vnútroštátnej úrovni ako na úrovni colného úradu vývozu. Členské štáty neuplatňujúce analýzu rizika nebudú mať z tejto súhrnnej miery kontrol výhodu a zostanú právne viazané na mieru kontroly za colný úrad vývozu. Členské štáty uplatňujúce uvedenú analýzu rizika ale uprednostňujúce decentralizované riadenie kontrol prostredníctvom harmonizovaných právne záväzných mier môžu pokračovať v zavedenej praxi pri uplatňovaní právne požadovanej minimálnej miery kontroly za colný úrad vývozu.2007/0178 (CNS)NávrhNARIADENIE RADYktorým sa mení a dopĺňa naradenie (EHS) č. 386/90 o monitorovaní vykonávanom v čase vývozu poľnohospodárskych produktov, na ktoré sú poskytované náhrady alebo iné finančné čiastkyRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 37,so zreteľom na návrh Komisie[7],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu[8],keďže:1.  Od nadobudnutia účinnosti nariadenia Rady (EHS) č. 386/90[9] zreorganizovalo množstvo členských štátov svoje colné služby, čo viedlo k významnému zníženiu počtu colných úradov. Zavedením elektronicky spracúvaných a centrálne kontrolovaných colných vývozných postupov sa znížila relevantnosť colného úradu výstupu ako základu uplatňovania miery kontroly.2.  Okrem toho využívanie techník manažmentu rizík vrátane analýzy rizika by malo viesť rozloženiu fyzických kontrol medzi všetkých vývozcov. Účinnému priraďovaniu kontrol sektorom alebo vývozcom, ktoré by sa mali uprednostňovať, však bráni požiadavka uplatňovať minimálnu mieru kontrol na úrovni colného úradu vývozu. V záujme zefektívnenia a zjednodušenia a v súlade s princípom zdieľaného riadenia kontrol, by preto členské štáty uplatňujúce analýzu rizika v súlade s právom Spoločenstva mali mať možnosť uplatňovať minimálnu mieru kontrol skôr na vnútroštátnej úrovni ako na úrovni colného úradu vývozu.3.  Nariadenie (EHS) č. 386/90 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,PRIJALA TOTO NARIADENIE:Článok 1Nariadenie (EHS) č. 386/90 sa mení a dopĺňa takto:Do článku 3 ods. 2 sa dopĺňa tento tretí pododsek:„V prípade, že členský štát uplatňuje druhý pododsek, môže takisto zameniť mieru 5 % za colný úrad na 5 % za celé svoje územie. Členský štát pred začatím alebo skončením uplatňovania tohto pododseku oznámi tento fakt Komisii.“Článok 2Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.V BruseliZa RadupredsedaFORMULÁR HODNOTENIA VPLYVU VPLYV NÁVRHU NA PODNIKANIE OSOBITNE VO VZŤAHU K MALÝM A STREDNÝCH PODNIKOM (MSP)Názov názvrhuNávrh nariadenia, ktorým sa mení a dopĺňa naradenie Rady (EHS) č. 386/90 z 12. februára 1990 o monitorovaní vykonávanom v čase vývozu poľnohospodárskych produktov, na ktoré sú poskytované náhrady alebo iné finančné čiastkyReferenčné číslo dokumentuKOM(2007) 489 v konečnom znení 2007/0178 (CNS)NÁVRH1. S ohľadom na zásadu subsidiarity, prečo je potrebná legislatíva Spoločenstva v tejto oblasti a aké sú jej hlavné ciele?Návrh neovplyvní podnikanie, keďže sa ním len reorganizuje riadenie fyzických kontrol a kontrol zámeny colnými orgánmi v rámci vývozných náhrad.V tejto oblasti je potrebná legislatíva Spoločenstva, aby sa existujúce ustanovenia o kontrole prispôsobili zmenenému prostrediu kontroly v niektorých členských štátoch.Hlavnými cieľmi sú zjednodušiť centralizované prideľovanie fyzických kontrol a kontrol zámeny colnými orgánmi.Vplyv na podnikanie2. Koho sa tento návrh dotkne?Žiaden vplyv na podnikanie-  na ktoré sektory podnikania-  na ako veľké podniky (aká je koncentrácia malých a stredných podnikov)-  existujú konkrétne zemepisné oblasti Spoločenstva, kde sa tieto podniky nachádzajú3. Čo bude musieť podnik vykonať, aby sa zosúladil s týmto návrhom?Žiadna zmena pre podniky4. Aké ekonomické vplyvy pravdepodobne prinesie návrh?-  na zamestnanosť-  na investovanie a vytváranie nových podnikov-  na konkurencieschopnosť podnikovŽiaden vplyv5. Obsahuje návrh opatrenia, ktoré zohľadňujú osobitnú situáciu malých a stredných podnikov (znížené alebo rozdielne požiadavky atď.)?Žiaden vplyvKonzultácia6. Uveďte zoznam organizácií, s ktorými sa konzultovalo o návrhu a stručne uveďte ich názory.Prebehli rozsiahle predbežné konzultácie s technickými odborníkmi členských štátov, ktorí boli delegátmi Riadiaceho výboru pre obchodné mechanizmy. Títo odborníci sú v kontakte s organizáciami vývozcov.Organizácie nereagovali. Podľa názorov odborníkov členských štátov by zhrnutie kontrolných noriem lepšie vyhovovalo modernému počítačovými systémami podporovanému riadeniu colných kontrol. Keďže však niektoré (veľké) členské štáty uprednostňujú pokračovanie v decentralizovanom riadení kontrol prostredníctvom harmonizovaných právnych mier kontrol na colný úrad vývozu, súhrnná norma sa zavádza ako možnosť voľby.[1] Ú. v. ES L 42, 16.2.1990, s. 6. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 163/94 (Ú. v. ES L 24, 29.1.1994, s. 2).[2] Ú. v. ES L 24, 29.1.1994, s. 2.[3] Ú. v. ES L 94, 28.4.1970, s. 13, nahradené článkom 9 nariadenia (ES) č. 1290/2005, ú. v. EÚ L 209, 11.8.2005, s. 1.[4] Ú. v. ES L 42, 16.2.1990, s. 6. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 163/94 (Ú. v. ES L 24, 29.1.1994, s. 2).[5] Ú. v. ES L 24, 29.1.1994, s. 2.[6] Ú. v. ES L 330, 21.12.1994, s. 31.[7] Ú. v. EÚ C […], […], s. […].[8] Ú. v. EÚ C […], […], s. […].[9] Ú. v. ES L 42, 16.2.1990, s. 6. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 163/94 (Ú. v. ES L 24, 29.1.1994, s. 2).


				|

		52012PC0336

			Návrh NARIADENIE RADY, ktorým sa zavádza systém finančnej pomoci členským štátom, ktorých menou nie je euro /* COM/2012/0336 final - 2012/0164 (APP) */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
1.           KONTEXT NÁVRHU
Dňa 18.
februára 2002 bolo prijaté nariadenie (ES) č. 332/2002, ktorým sa zavádza
systém finančnej pomoci Únie. Cieľom nariadenia je zmiernenie
obmedzenia vonkajšieho financovania členských štátov, ktoré majú
ťažkosti s platobnou bilanciou alebo ktoré sú nimi vážne ohrozené.
Vzťahuje sa len na tie členské štáty, ktorých menou nie je euro.
Bezprecedentná celosvetová kríza, ktorá v posledných rokoch zasiahla svet,
vážne narušila hospodársky rast a finančnú stabilitu a spôsobila
zhoršenie deficitu verejných financií, platobnej bilancie a stavu
zadlženosti členských štátov, čo mnohé z nich viedlo
k tomu, aby žiadali o finančnú pomoc.
V súvislosti
s hospodárskou a finančnou krízou boli vytvorené nové nástroje
pomoci zriadením Európskeho nástroja finančnej stability (ENFS),
európskeho finančného stabilizačného mechanizmu (EFSM)
a v blízkej budúcnosti aj Európskeho mechanizmu pre stabilitu (EMS).
Existujúce nariadenie však neudržalo krok s týmto vývojom. Tieto
mechanizmy finančnej stability vytvorili najmä nové preventívne nástroje
na poskytovanie finančnej pomoci členským štátom eurozóny.
Prepracovaním existujúceho nariadenia sa umožní, aby členské štáty nepatriace
do eurozóny mali k dispozícii podobné finančné nástroje. Okrem toho
sa umožní aktualizovanie existujúceho nariadenia v súvislosti
s nedávnym upevnením správy ekonomických záležitostí a posilnením
hospodárskej a rozpočtovej koordinácie v záujme
zabezpečenia rovnakých podmienok v širšom rozsahu medzi členskými
štátmi eurozóny a členskými štátmi, ktoré do nej nepatria. Nakoniec by sa
mala zvýšiť aj efektívnosť rozhodovania zjednodušením postupu na
aktivovanie nariadenia len jedným procesným krokom namiesto dvoch.
2.           PRÁVNE PRVKY NÁVRHU
Týmto nariadením
sa zriaďuje systém finančnej pomoci Únie, ktorá môže byť
poskytnutá členskému štátu mimo eurozóny, ktorý má ťažkosti s
platobnou bilanciou alebo mu vážne hrozia (článok 1). Finančná pomoc
môže mať formu úveru alebo úverovej linky, ktorej celková suma je
obmedzená na 50 miliárd EUR istiny (článok 2). Úverová linka môže mať
formu preventívnej podmienenej úverovej linky (PPÚL), ktorá je úverovou linkou založenou
na podmienkach oprávnenosti, alebo úverovej linky s dodatočnými podmienkami
(ÚLDP) založenou na kombinácii podmienok oprávnenosti a nových opatrení
politiky (článok 4).
Rada môže rozhodnúť o udelení úveru
na základe odporúčania Komisie (článok 3). Udelenie úveru je
podmienené tým, že členský štát prijme program makroekonomických úprav
zameraný na opätovné vytvorenie udržateľných pozícií platobnej bilancie
a na obnovenie jeho kapacity financovať sa v plnom rozsahu na
finančných trhoch. Komisia v súčinnosti s ECB
a v prípade potreby s MMF monitoruje pokrok dosiahnutý vo
vykonávaní programu makroekonomických úprav prostredníctvom pravidelných
hodnotiacich misií.
Prepracované nariadenie obsahuje nové
ustanovenia na zlepšenie dialógu o vykonávaní finančnej pomoci
s cieľom zaistiť väčšiu transparentnosť a
zodpovednosť. Konkrétnejšie, príslušný výbor Európskeho parlamentu môže dotknutému
členskému štátu poskytnúť možnosť zúčastniť sa na
výmene názorov o pokroku dosiahnutom vo vykonávaní programu úprav.
Parlament dotknutého členského štátu môže vyzvať zástupcov Komisie,
aby sa zúčastnili výmeny názorov o pokroku dosiahnutom vo vykonávaní programu
makroekonomických úprav.
Rada rozhoduje
o udelení PPÚL alebo ÚLDP na základe odporúčania Európskej komisie
(článok 5). Prístup k PPÚL je obmedzený na členské štáty,
ktorých hospodárska a finančná situácia je ešte v zásade zdravá
a ktoré spĺňajú dohodnutý súbor kritérií oprávnenosti. Prístup
k ÚLDP majú členské štáty, ktoré nespĺňajú niektoré
kritériá oprávnenosti, ktoré sú potrebné na prístup k PPÚL, ale ktorých
všeobecná hospodárska a finančná situácia zostáva zdravá. Okrem toho
dotknuté členské štáty príjmu nápravné opatrenia. Ich cieľom je
riešenie kritérií oprávnenosti, ktoré sa považujú za nesplnené,
a zabezpečenie udržateľného stavu platobnej bilancie pri zabezpečení
stáleho dodržiavania kritérií oprávnenosti, ktoré sa považovali za splnené
v čase poskytnutia úverovej linky.
Na členský
štát sa bude vzťahovať zvýšený dohľad, keď príjme
preventívnu finančnú pomoc, aby sa zaistil jeho rýchly návrat do
normálneho stavu a ochrana ostatných členských štátov proti možným
negatívnym účinkom presahovania (článok 6). Tento zvýšený dohľad
by mal zahŕňať širší prístup Komisie k informáciám
potrebným na dôkladné monitorovanie hospodárskej, fiškálnej
a finančnej situácie príslušného členského štátu a pravidelné
podávanie správ Komisie. Členský štát, ktorý je pod zvýšeným
dohľadom, príjme opatrenia zamerané na potenciálne zdroje hospodárskych
ťažkostí.
V novom nariadení dochádza aj k snahe o zladenie niekoľkých
dôležitých procesných krokov s novým článkom 136 nariadenia zameraným
na členské štáty v problematickej finančnej situácii.
Cieľom je zaistiť rovnaké podmienky v čo najväčšom rozsahu
medzi všetkými krajinami v rámci programu EÚ bez ohľadu na to,
či do eurozóny patria alebo nepatria. V prepracovanom nariadení sa
zabezpečuje nahradenie niektorých opatrení monitorovania v rámci
postupu pri nadmernom deficite a európskeho semestra programom
makroekonomických úprav a jeho monitorovaním (články 7 a 9).
Z dôvodu komplexnej povahy programu makroekonomických úprav tento program
môže nahradiť niektoré procesy hospodárskeho a fiškálneho
dohľadu počas trvania programu úprav, aby sa zabránilo zdvojeniu
povinností v oblasti podávania správ. Rovnakým spôsobom sa prepracovaným
nariadením zabezpečuje aj pozastavenie postupu pri nadmernej nerovnováhe,
keď sa na členský štát vzťahuje program makroekonomických úprav (článok
8) a vyžaduje sa vytvorenie dohľadu po poskytnutí pomoci pre
členské štáty, ktoré splatili menej než 75 % prijatej finančnej
pomoci (článok 15).
Nakoniec, pre
Európsku komisiu sa mierne zvýšila pružnosť operácií prijímania
a poskytovania úverov s cieľom obmedziť možné ťažkosti
pri získavaní finančných prostriedkov v prípade zložitých podmienok
na finančnom trhu (článok 12).
2012/0164 (APP)
Návrh
NARIADENIE RADY,
ktorým sa zavádza systém finančnej
pomoci členským štátom, ktorých menou nie je euro
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na
Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej
článok 352,
so zreteľom na
návrh Komisie,
po postúpení návrhu
legislatívnych aktov národným parlamentom,
so zreteľom na
súhlas Európskeho parlamentu,
so zreteľom na
stanovisko Európskej centrálnej banky,
konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym
postupom,
keďže:
(1)       V súlade s článkom 143
zmluvy môže Rada na základe odporúčania Komisie po konzultácii s
Hospodárskym a finančným výborom poskytnúť vzájomnú pomoc
členskému štátu, ktorý má alebo ktorému vážne hrozia ťažkosti s
platobnou bilanciou. Vzťahuje sa len na členské štáty, ktorých menou
nie je euro (ďalej len „členské štáty mimo eurozóny“). Týmto
ustanovením sa však nevymedzuje nástroj, ktorý sa pre takúto plánovanú vzájomnú
pomoc použije.
(2)       Bezprecedentná celosvetová
kríza, ktorá v posledných troch rokoch zasiahla svet, vážne narušila
hospodársky rast a finančnú stabilitu a spôsobila výrazné zhoršenie
deficitu verejných financií a stavu zadlženosti členských štátov,
čo mnohé z nich viedlo k tomu, aby žiadali o finančnú
pomoc.
(3)       Pravidlá poskytovania
a monitorovania finančnej pomoci členským štátom mimo eurozóny
by mali byť v súlade s pravidlami vzťahujúcimi sa na
členské štáty, ktorých menou je euro, najmä s tými, ktoré sú stanovené
v nariadení Európskeho parlamentu a Rady o posilnení
hospodárskeho a rozpočtového dohľadu nad členskými štátmi,
ktoré majú závažné ťažkosti v súvislosti s ich finančnou
stabilitou v eurozóne alebo sú takýmito ťažkosťami ohrozené,
s určitými potrebnými úpravami zameranými na zohľadnenie
rozdielov v pravidlách zmluvy, ktoré sa vzťahujú na členské
štáty, ktorých menou nie je euro, a obmedzenejšiu hospodársku
a finančnú vzájomnú prepojenosť. Komisia by napríklad nemala
mať možnosť podrobiť členský štát zvýšenému dohľadu,
ak dotknutý členský štát nie je príjemcom finančnej pomoci.
(4)       Poskytnutie finančnej
pomoci by malo byť prepojené s hospodárskym a fiškálnym
dohľadom nad dotknutým členským štátom. Intenzita tohto dohľadu
by mala byť úmerná závažnosti vyskytnutých finančných ťažkostí
a mala by sa pri ňom riadne zohľadniť povaha prijatej
finančnej pomoci, ktorá sa môže pohybovať od čisto preventívnej
podpory založenej na podmienkach oprávnenosti až po úplný program
makroekonomických úprav, ktorý zahŕňa prísnu podmienenosť
politiky.
(5)       Členský štát by mal
podliehať zvýšenému dohľadu, ak je príjemcom preventívnej
finančnej pomoci, aby sa zaistil jeho rýchly návrat do normálnej situácie
a ochrana ostatných členských štátov proti možným negatívnym účinkom
presahovania. Tento zvýšený dohľad by mal zahŕňať širší
prístup Komisie k informáciám potrebným na dôkladné monitorovanie
hospodárskej, fiškálnej a finančnej situácie dotknutého členského
štátu a pravidelné podávanie správ Hospodárskemu a finančnému
výboru.
(6)       Dohľad nad hospodárskou
a fiškálnou situáciou by sa mal ešte viac posilniť v prípade
členských štátov, ktoré využívajú úver. Mal by zahŕňať vytvorenie
programu makroekonomických úprav. Vzhľadom na komplexnú povahu tohto
programu by sa mali ostatné procesy hospodárskeho a fiškálneho dohľadu
pozastaviť na obdobie jeho trvania, aby sa zabránilo zdvojeniu povinností
v oblasti podávania správ.
(7)       Mali by sa stanoviť
pravidlá s cieľom zlepšiť dialóg o vykonávaní tejto finančnej
pomoci medzi inštitúciami Únie, predovšetkým Európskym parlamentom, Radou a
Komisiou, a s cieľom zabezpečiť väčšiu transparentnosť
a zodpovednosť.
(8)       Rozhodnutie o tom, že
členský štát nedodržiava program makroekonomických úprav, by malo
zahŕňať aj pozastavenie platieb alebo záväzkov z fondov Únie,
ako sa stanovuje v článku 21 ods. 6 nariadenia (EÚ) č. XXX, ktorým sa
ustanovujú spoločné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom
sociálnom fonde, Kohéznom fonde, Európskom poľnohospodárskom fonde pre
rozvoj vidieka a Európskom fonde námorného a rybného hospodárstva, na ktoré sa
vzťahuje spoločný strategický rámec, a ktorým sa ustanovujú všeobecné
ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a
Kohéznom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1083/2006.
(9)       Právomoc prijímať
jednotlivé rozhodnutia o uplatňovaní tohto nariadenia by mala mať
Rada, ako sa stanovuje v článku 143 ods. 2 zmluvy.
(10)     Rozsah činnosti
európskych orgánov dohľadu založených nariadeniami (ES) č. 1093/2010,
(ES) č. 1094/2010 a (ES) č. 1095/2010 by mal byť v rámci
obmedzení stanovených v článku 1 každého z týchto nariadení.
(11)     Pre prijatie tohto nariadenia,
ktorým sa ustanovuje rámec poskytovania finančnej pomoci Únie pre
členské štáty mimo eurozóny, sa v zmluve neustanovujú žiadne iné
právomoci ako tie, ktoré sú uvedené v článku 352,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Predmet úpravy a rozsah
pôsobnosti
1.           Týmto nariadením sa zavádza
systém finančnej pomoci Únie, ktorá sa môže poskytnúť v súlade
s článkom 143 zmluvy členskému štátu, ktorý má alebo ktorému
vážne hrozia ťažkosti s platobnou bilanciou.
2.           Toto nariadenia sa
uplatňuje na členské štáty, ktorých menou nie je euro.
Článok 2
Finančná pomoc Únie
1.           Finančná pomoc Únie sa
poskytuje prostredníctvom:
(a)
úveru;
(b)
preventívnej podmienenej úverovej linky (PPÚL),
ktorá je úverovou linkou založenou na podmienkach oprávnenosti; alebo
(c)
úverovej linky s dodatočnými podmienkami (ÚLDP),
ktorá je úverovou linkou založenou na kombinácii podmienok oprávnenosti
a nových opatrení politiky.
2.           Komisia je na tento účel
splnomocnená uzatvárať v mene Európskej únie zmluvy o pôžičkách na
kapitálových trhoch alebo s finančnými inštitúciami.
3.           Celková výška úverov alebo
úverových liniek, ktoré sa majú poskytnúť členským štátom na základe
tohto nariadenia, je obmedzená na 50 miliárd istiny.
4.           Ak sa predpokladá
finančná pomoc mimo Únie podliehajúca podmienkam hospodárskej politiky,
dotknutý členský štát sa najprv poradí s Komisiou. Komisia preskúma
dostupné možnosti v rámci systému finančnej pomoci Únie
a zlučiteľnosť plánovaných podmienok hospodárskej politiky
s opatreniami prijatými na základe článkov 121 a 126 zmluvy
a na základe akýchkoľvek právnych predpisov prijatých na základe
uvedených článkov. Komisia informuje o svojich zisteniach Hospodársky
a finančný výbor.
Článok 3
Podmienky a postup pre
poskytovanie úverov
1.           Členský štát žiadajúci
o úver o tom informuje Komisiu, Európsku centrálnu banku (ECB)
a Hospodársky a finančný výbor.
2.           Komisia v spolupráci s ECB,
a pokiaľ možno s MMF, posúdi udržateľnosť dlhu verejnej
správy a súčasné alebo možné finančné potreby dotknutého
členského štátu a predloží toto posúdenie Hospodárskemu
a finančnému výboru.
3.           Dotknutý členský štát
pripraví po dohode s Komisiou konajúcou v spolupráci s ECB,
a pokiaľ možno s MMF, návrh programu makroekonomických úprav,
ktorý bude obsahovať politické požiadavky a bude zameraný na opätovné
zavedenie udržateľného stavu platobnej bilancie a obnovenie schopnosti
dotknutého štátu zabezpečiť si plné financovanie na finančných
trhoch. V návrhu programu makroekonomických úprav sa riadne zohľadnia
odporúčania adresované dotknutému členskému štátu podľa
článkov 121, 126 a 148 zmluvy a jeho opatrenia, ktoré má dodržiavať,
a pritom bude zameraný na rozšírenie, posilnenie a prehĺbenie
požadovaných politických opatrení.
4.           Rada
kvalifikovanou väčšinou na základe odporúčania Komisie môže
rozhodnúť o poskytnutí úveru dotknutému členskému štátu,
a ak sa tak stane, schváli program makroekonomických úprav súvisiaci
s daným úverom.
5.           Rozhodnutie o poskytnutí
úveru obsahuje sumu, maximálnu priemernú splatnosť, stanovenie ceny,
maximálny počet splátok, obdobie dostupnosti úveru, hlavné podmienky
hospodárskej politiky a ďalšie podrobné pravidlá potrebné na
vykonanie pomoci.
6.           Komisia a dotknutý
členský štát uzatvoria memorandum o porozumení (ďalej len „MOP“),
v ktorom sa uvedú podrobnosti o programe makroekonomických úprav.
Komisia oznámi MOP Európskemu parlamentu a Rade.
7.           Komisia v spolupráci s ECB
a vo vhodných prípadoch s MMF monitoruje pokrok dosiahnutý vo
vykonávaní programu makroekonomických úprav prostredníctvom pravidelných
hodnotiacich misií. Komisia informuje Hospodársky a finančný výbor
štvrťročne. Dotknutý členský štát plne spolupracuje
s Komisiou a ECB. Najmä poskytuje Komisii a ECB všetky informácie,
ktoré považujú za potrebné na monitorovanie programu. Dotknutý členský
štát má aj povinnosti stanovené v článku 6 ods. 2.
8.           Komisia – v spolupráci
s ECB a ak je to možné, s MMF – preskúma s dotknutým
členským štátom zmeny, ktoré môže byť potrebné urobiť v jeho
programe makroekonomických úprav. Rada kvalifikovanou väčšinou na základe
odporúčania Komisie schváli akúkoľvek zmenu, ktorú treba
v uvedenom programe urobiť.
9.           Ak sa monitorovaním
podľa odseku 7 odhalia významné odchýlky od programu makroekonomických
úprav, Rada kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie môže rozhodnúť,
že dotknutý členský štát nedodržiava dohodnuté podmienky finančnej
pomoci. Vyplácanie finančnej pomoci Únie podľa tohto nariadenia sa pozastaví.
10.         Najneskôr v lehote
šiestich mesiacov od rozhodnutia stanoveného v odseku 9 Rada
kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie môže rozhodnúť o obnovení
vyplácania pomoci, ak zastáva názor, že dotknutý členský štát dodržiava
dohodnuté podmienky finančnej pomoci. V prípade, že takéto
rozhodnutie nebolo v tejto lehote prijaté, ďalšie vyplácanie finančnej
pomoci Únie podľa tohto nariadenia sa nevykoná.
11.         V prípade, že dotknutý
členský štát má nedostatočné administratívne kapacity alebo významné
problémy pri vykonávaní svojho programu, požiada o technickú pomoc od
Komisie, ktorá môže na tento účel vytvoriť skupiny odborníkov spoločne
s členskými štátmi a inými európskymi a/alebo príslušnými
medzinárodnými inštitúciami. Technická pomoc môže zahŕňať ustanovenie
zástupcu usadeného v danom štáte a podporných pracovníkov na
účely poskytovania poradenstva orgánom vo veci vykonávania ozdravného
programu.
12.         Príslušný výbor Európskeho
parlamentu môže dotknutému členskému štátu poskytnúť možnosť
zúčastniť sa na výmene názorov o pokroku dosiahnutom vo
vykonávaní ozdravného programu.
13.         Parlament dotknutého
členského štátu môže vyzvať zástupcov Komisie, aby sa zúčastnili
výmeny názorov o pokroku dosiahnutom vo vykonávaní programu
makroekonomických úprav.
Článok 4
Podmienky poskytovania úverových
liniek
1.           Prístup k PPÚL je
obmedzený na tie členské štáty, ktorých hospodárska a finančná
situácia je stále v zásade zdravá. Uskutoční sa globálne posúdenie
toho, či členský štát spĺňa podmienky PPÚL, pričom sa
ako základ použijú tieto kritériá oprávnenosti:
(a)
Dodržiavanie odporúčaní Rady a rozhodnutí
Rady prijatých na základe článkov 121 a 126 zmluvy. Členské
štáty, na ktoré sa vzťahuje postup pri nadmernom deficite, môžu mať stále
prístup k PPÚL za predpokladu, že plne dodržiavajú odporúčania Rady
podľa článku 126 ods. 7 zmluvy.
(b)
Udržateľný dlh verejnej správy.
(c)
Dodržiavanie svojich záväzkov v rámci postupu
pri nadmernej nerovnováhe. Krajiny podliehajúce postupu pri nadmernej nerovnováhe
môžu mať stále prístup k PPÚL, ak sa stanoví, že sú odhodlané
riešiť nerovnováhu zistenú Radou.
(d)
Záznam prístupu na kapitálové trhy za
primeraných podmienok.
(e)
Udržateľná zahraničná pozícia.
(f)
Žiadne problémy s platobnou schopnosťou bánk,
ktoré by predstavovali systémové hrozby pre stabilitu bankového systému.
2.           Prístup k ÚLDP majú
členské štáty, ktoré nespĺňajú niektoré kritériá oprávnenosti,
ktoré sú potrebné na prístup k PPÚL, ale ktorých všeobecná hospodárska
a finančná situácia zostáva zdravá. Dotknutý členský štát po
konzultácii s Komisiou a ECB pripraví nápravné opatrenia s
cieľom:
(a)
zamerať sa na kritéria oprávnenosti stanovené v odseku
1, ktoré sa považujú za nesplnené a
(b)
zabezpečiť stále dodržiavanie ostatných
kritérií oprávnenosti stanovených v odseku 1.
Článok 5
Postup poskytovania úverových liniek
1.           Členský štát žiadajúci
o úverovú linku o tom informuje Komisiu, ECB a Hospodársky
a finančný výbor.
2.           Komisia v spolupráci s ECB,
a pokiaľ možno s MMF, posúdi udržateľnosť dlhu verejnej správy a súčasné alebo
možné finančné potreby dotknutého členského štátu a predloží
toto posúdenie Hospodárskemu a finančnému výboru.
3.           Komisia v spolupráci s ECB
posúdi, či dotknutý členský štát spĺňa podmienky na prístup
k PPÚL alebo ÚLDP stanovené v článku 4.
4.           Rada kvalifikovanou
väčšinou na základe odporúčania Komisie rozhodne o poskytnutí PPÚL
alebo ÚLDP na počiatočné obdobie v trvaní jedného roka.
Rozhodnutie o poskytnutí úverovej linky obsahuje sumu, poplatok za dostupnosť
úverovej linky, stanovenie ceny vzťahujúce sa na uvoľnenie
finančných prostriedkov, obdobie dostupnosti, maximálnu priemernú
splatnosť úveru, ktorý sa má čerpať, a ďalšie ustanovenia
potrebné na vykonávanie pomoci. Rozhodnutie o poskytnutí ÚLDP obsahuje aj
opis nápravných opatrení, ktoré sa majú prijať v súlade
s článkom 4 ods. 2.
5.           Komisia a dotknutý
členský štát uzavrú memorandum o porozumení, v ktorom sa podrobne opíšu
podmienky spojené s úverovou linkou.
6.           Na žiadosť dotknutého
členského štátu môže Komisia rozhodnúť o obnovení úverovej linky
dvakrát, a to vždy na šesť mesiacov po tom, čo informuje
Hospodársky a finančný výbor o svojom hodnotení dodržiavania podmienok
oprávnenosti.
7.           Ak sa úverová linka poskytne,
Komisia monitoruje stále dodržiavanie kritérií oprávnenosti a každé tri
mesiace informuje Hospodársky a finančný výbor o svojich
zisteniach. Komisia opätovne posúdi primeranosť úverovej linky, ak je
čerpaná. Ak Komisia na základe tohto posúdenia príde k záveru, že
úverová linka už nie je vhodná na prekonanie ťažkostí dotknutého
členského štátu, Rada na základe odporúčania Komisie môže
rozhodnúť o ukončení dostupnosti úverovej linky a odporúčať
dotknutému členskému štátu, aby predložil žiadosť o úver
podľa postupu stanoveného v článku 3.
8.           Ak sa poskytne ÚLDP alebo sa
čerpá PPÚL, na členské štáty sa vzťahuje zvýšený dohľad
v súlade s článkom 6 počas obdobia dostupnosti úverovej linky.
Článok 6
Zvýšený dohľad
1.           Členský štát pod
zvýšeným dohľadom prijme po konzultácii a v spolupráci
s Komisiou, ktorá koná v spolupráci s ECB, európskymi orgánmi
dohľadu a Európskym výborom pre systémové riziká (ESRB) a v
prípade potreby s MMF, opatrenia zamerané na zabezpečenie udržateľného
stavu platobnej bilancie a na zabránenie všetkým budúcim problémom
v oblasti prístupu k trhovému financovaniu.
2.           Členský štát, ktorý je
pod zvýšeným dohľadom, na žiadosť Komisie:
(a)
oznámi Komisii, ECB a príslušnému európskemu
orgánu dohľadu (príslušným európskym orgánom dohľadu)
v požadovaných intervaloch rozčlenené informácie o vývoji
v jeho finančnom systéme. Komisia, ECB, príslušný európsky orgán
dohľadu (príslušné európske orgány dohľadu) zachovávajú dôvernosť prijatých
rozčlenených informácií;
(b)
vykoná pod dohľadom príslušného európskeho
orgánu dohľadu (príslušných európskych orgánov dohľadu) stresové
testy alebo analýzy citlivosti, ktoré sú potrebné na posúdenie odolnosti
finančného sektora voči rôznym makroekonomickým a finančným
otrasom stanovených Komisiou a ECB v spolupráci s príslušným európskym
orgánom dohľadu (príslušnými európskymi orgánmi dohľadu) a ESRB
a odovzdá im podrobné výsledky;
(c)
podlieha pravidelným posúdeniam svojich kapacít
dohľadu nad bankovým sektorom v rámci špecifického partnerského
hodnotenia, ktoré vykoná príslušný európsky orgán dohľadu (príslušné
európske orgány dohľadu);
(d)
oznámi všetky informácie potrebné na monitorovanie
makroekonomických nerovnováh podľa nariadenia Európskeho parlamentu
a Rady č. 1176/2011 o prevencii a náprave makroekonomických
nerovnováh;
(e)
vykoná v spolupráci s najvyššími
vnútroštátnymi kontrolnými inštitúciami nezávislý komplexný audit účtov
verejnej správy, ktorý bude zameraný na posúdenie spoľahlivosti, úplnosti
a presnosti týchto verejných účtov na účely postupu pri
nadmernom deficite, a podá o ňom správu. Komisia (Eurostat)
v tejto súvislosti posúdi kvalitu údajov, ktoré oznámi dotknutý
členský štát v súlade s nariadením (ES) č. 679/2010;
(f)
poskytne ďalšie informácie na účely
monitorovania pokroku smerom k náprave nadmerného deficitu, ak je
predmetom rozhodnutia Rady podľa článku 126 ods. 6 zmluvy.
3.           Členský štát pod
zvýšeným dohľadom:
(a)
bezodkladne vykoná podrobné posúdenie plnenia
rozpočtu počas roka v prípade verejnej správy a jej podsektorov.
Posúdenie sa vzťahuje aj na finančné riziká spojené so štátom
vlastnenými subjektmi a verejnými zákazkami v rozsahu, v ktorom
môžu prispievať k existencii nadmerného deficitu. Výsledok tohto
posúdenia sa predloží Komisii a Hospodárskemu a finančnému
výboru;
(b)
pravidelne podáva správy Komisii
a Hospodárskemu a finančnému výboru o plnení rozpočtu
počas roka v prípade verejnej správy a jej podsektorov, o vplyve
diskrečných opatrení na rozpočet prijatých na strane výdavkov, ako aj
na strane príjmov, o cieľoch pre výdavky a príjmy verejnej
správy, ako aj informácie o prijatých opatreniach a povahe opatrení plánovaných
na dosiahnutie cieľov. Správa sa zverejní.
4.           Komisia vykonáva
v spolupráci s ECB a podľa potreby s európskym orgánom
dohľadu (európskymi orgánmi dohľadu) a vo vhodných prípadoch s MMF
v členskom štáte pod dohľadom pravidelné hodnotiace misie na
overenie pokroku, ktorý dosiahol pri vykonávaní opatrení uvedených v odseku 1,
2 a 3. Komisia oznamuje každé tri mesiace svoje zistenia Hospodárskemu
a finančnému výboru a posúdi najmä to, či sú potrebné
ďalšie opatrenia. Tieto hodnotiace misie nahrádzajú monitorovanie na
mieste podľa článku 10a ods. 2 nariadenia Rady (ES) č. 1467/97.
5.           Ak sa na základe posúdenia
predpokladaného v odseku 4 dospeje k záveru, že sú potrebné
ďalšie opatrenia a finančná situácia dotknutého členského
štátu má výrazné nepriaznivé účinky na finančnú stabilitu Únie,
dotknutému členskému štátu môže Rada kvalifikovanou väčšinou na návrh
Komisie odporučiť, aby predložil žiadosť o úver podľa
postupu stanoveného v článku 3. Odporúčanie a prípravná
práca pred jeho prijatím sa považujú za dôverné, ak Rada nerozhodne o ich
zverejnení.
6.           Ak sa odporúčanie prijaté
v súlade s odsekom 5 zverejní:
(a)
príslušný výbor Európskeho parlamentu môže
poskytnúť dotknutému členskému štátu možnosť, aby sa
zúčastnil na výmene názorov;
(b)
parlament dotknutého členského štátu môže
vyzvať zástupcov Komisie, aby sa zúčastnili na výmene názorov.
Článok 7
Súlad s postupom pri
nadmernom deficite
1.           Program makroekonomických úprav
a v ňom vykonané zmeny podľa článku 3 ods. 4
a ods. 8 tohto nariadenia sa považujú za náhradu predloženia
konvergenčných programov podľa článku 8 nariadenia Rady (ES)
č. 1466/97.
2.           Ak sa na dotknutý
členský štát vzťahuje odporúčanie podľa článku 126
ods. 7 zmluvy na nápravu nadmerného deficitu:
(a)
program makroekonomických úprav podľa
článku 3 ods. 4 a ods. 8 tohto nariadenia sa prípadne považuje aj za
náhradu správ stanovených v článku 3 ods. 4a nariadenia Rady (ES)
č. 1467/97.
(b)
ročné rozpočtové ciele v programe
makroekonomických úprav podľa článku 3 tohto nariadenia sa považujú
za náhradu ročných rozpočtových cieľov stanovených v súlade
s článkom 3 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1467/97
v odporúčaní prijatom v súlade s článkom 126 ods. 7
zmluvy;
(c)
monitorovanie podľa článku 3 ods. 7 tohto
nariadenia sa považuje za náhradu monitorovania podľa článku 10 ods.
1 a článku 10a nariadenia Rady (ES) č. 1467/97
a monitorovania, ktoré je základom rozhodnutia podľa článku 4
ods. 2 nariadenia (ES) č. 1467/97.
Článok 8
Súlad s postupom pri
makroekonomickej nerovnováhe
Vykonávanie nariadenia (EÚ) č.
1176/2011sa pozastavuje pre členské štáty, ktoré podliehajú programu
makroekonomických úprav schválenému Radou v súlade s článkom 3
tohto nariadenia. Toto pozastavenie sa uplatňuje na obdobie trvania programu
makroekonomických úprav.
Článok 9
Súlad s európskym
semestrom pre koordináciu hospodárskych politík
Monitorovanie podľa článku 3 tohto
nariadenia sa považuje za náhradu monitorovania a posúdenia európskeho semestra
pre koordináciu hospodárskych politík podľa článku 2a nariadenia (ES)
č. 1466/97 o posilnení dohľadu nad stavmi rozpočtov a o
dohľade nad hospodárskymi politikami a ich koordinácii.
Článok 10
Vyplatenie úveru
1.           Úver sa vypláca spravidla v splátkach.
2.           Bez toho, aby bol dotknutý
článok 3 ods. 9, Komisia rozhodne o uvoľnení splátok na základe
monitorovania stanoveného v článku 3 ods. 7.
Článok 11
Uvoľnenie
finančných prostriedkov v rámci úverovej linky
1.           Dotknutý členský štát
informuje Komisiu o svojom zámere čerpať finančné
prostriedky zo svojej úverovej linky najmenej 45 kalendárnych dní vopred.
Podrobné pravidlá sa stanovia v rozhodnutí podľa článku 5
ods. 5.
2.           Komisia rozhodne
o uvoľnení finančných prostriedkov na základe monitorovania
stanoveného v článku 5 ods. 7 a článku 6 ods. 4.
Článok 12
Operácie prijímania
a poskytovania úveru
1.           Operácie prijímania a
poskytovania úveru uvedené v článku 2 sa vykonávajú v eurách.
2.           Charakteristiky postupných splátok
uvoľnených Úniou v rámci systému finančnej pomoci sa dohodnú medzi
dotknutým členským štátom a Komisiou.
3.           Keď Rada už rozhodla o
úvere, Komisia je oprávnená požičiavať si na kapitálových trhoch
alebo od finančných inštitúcií v najvhodnejšom čase medzi plánovanými
výplatami tak, aby optimalizovala náklady financovania a zachovala si na trhoch
svoju povesť eminenta Únie. Získané finančné prostriedky, ktoré
zatiaľ neboli vyplatené, sa musia vždy viesť na účelovom peňažnom
účte alebo na účelovom účte cenných papierov, s ktorým sa
nakladá v súlade s pravidlami vzťahujúcimi sa na mimorozpočtové
operácie, a ktorý sa nemôže použiť na žiadne iné účely než na poskytnutie
finančnej pomoci členskému štátu podľa tohto mechanizmu.
4.           Ak členský štát dostane úver
s možnosťou predčasného splatenia a rozhodne sa uplatniť túto
možnosť, Komisia prijme potrebné opatrenia.
5.           Na žiadosť dotknutého
členského štátu a v prípade, že okolnosti a zmluvy o
pôžičkách umožňujú zlepšenie úrokovej sadzby úveru, Komisia môže
refinancovať všetky pôvodné pôžičky alebo časť z nich alebo
reštrukturalizovať zodpovedajúce finančné podmienky.
6.           Komisia informuje Hospodársky
a finančný výbor o vývoji operácií uvedených v odseku 5.
Článok 13
Náklady
Náklady, ktoré vznikli Únii pri uzatváraní
a vykonávaní každej operácie, znáša dotknutý členský štát.

Článok 14
Spravovanie úverov
1.           Komisia zavedie potrebné
opatrenia na spravovanie úverov s ECB.
2.           Dotknutý členský štát si
vo svojej národnej centrálnej banke otvorí osobitný účet na riadenie
finančnej pomoci prijatej od Únie. Tento členský štát takisto
prevádza istinu a splatné úroky súvisiace s úverom na účet v ECB
štrnásť pracovných dní (podľa TARGET2) pred zodpovedajúcim dátumom
splatnosti.
3.           Bez toho, aby bol dotknutý
článok 27 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej
centrálnej banky, Európsky dvor audítorov má právo vykonávať
v dotknutom členskom štáte všetky finančné kontroly alebo
audity, ktoré v súvislosti s riadením tejto pomoci považuje za potrebné.
Komisia vrátane Európskeho úradu pre boj proti podvodom má najmä právo
vyslať svojich úradníkov alebo riadne splnomocnených zástupcov, aby
vykonali v dotknutom členskom štáte všetky technické alebo finančné
kontroly alebo audity, ktoré v súvislosti s touto pomocou považuje za potrebné.
Článok 15
Dohľad po poskytnutí
pomoci
1.           Členský štát, ktorý dostal
finančnú pomoc Únie podľa tohto nariadenia, je pod dohľadom po
poskytnutí pomoci, pokiaľ nesplatí minimálne 75 % istiny finančnej
pomoci. Rada kvalifikovanou väčšinou na návrh Komisie môže
predĺžiť trvanie dohľadu po poskytnutí pomoci.
2.           Členský štát pod
dohľadom po poskytnutí pomoci má rovnako povinnosti stanovené
v článku 6 ods. 2.
3.           Komisia v spolupráci s ECB
vykonáva v členskom štáte, ktorý je pod dohľadom po poskytnutí pomoci,
pravidelné hodnotiace misie na posúdenie jeho hospodárskej, fiškálnej a
finančnej situácie. Každý polrok oznamuje svoje zistenia Hospodárskemu
a finančnému výboru a najmä posudzuje, či sú potrebné
nápravné opatrenia.
4.           Rada kvalifikovanou
väčšinou na návrh Komisie môže členskému štátu, ktorý je pod
dohľadom po poskytnutí pomoci, odporučiť prijať nápravné
opatrenia.
Článok
16
Zrušenie
Nariadenie (ES) č. 332/2002 sa týmto
zrušuje. Pomoc poskytnutá na základe uvedeného nariadenia mu naďalej
podlieha, dokiaľ neuplynie obdobie dostupnosti a nebudú splatené všetky
sumy.
Článok 17
Prechodné ustanovenie
Článok 15 sa neuplatňuje na
členské štáty, ktoré už sú pod dohľadom po ukončení programu po
získaní finančnej pomoci podľa nariadenia (ES) č. 332/2002
k dátumu nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia.
Článok 18
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť
dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom
rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli
                                                                       Za
Radu
                                                                       predseda


title: Návrh nariadenie rady ktorým sa Bulharsku a Rumunsku udeľujú výnimky z istých ustanovení nariadenia (ES) č. 2371/2002 vzťahujúcich sa na referenčné úrovne pre rybárske flotily

text:
Dôležité právne oznámenie

|

52007PC0075

Návrh nariadenie Rady ktorým sa Bulharsku a Rumunsku udeľujú výnimky z istých ustanovení nariadenia (ES) č. 2371/2002 vzťahujúcich sa na referenčné úrovne pre rybárske flotily  /* KOM/2007/0075 v konečnom znení */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 28.2.2007KOM(2007) 75 v konečnom zneníNávrhNARIADENIE RADYktorým sa Bulharsku a Rumunsku udeľujú výnimky z istých ustanovení nariadenia (ES) č. 2371/2002 vzťahujúcich sa na referenčné úrovne pre rybárske flotily(predložený Komisiou)ODÔVODNENIEJe nevyhnutné pristúpiť k určitým úpravám acquis v oblasti spoločnej politiky rybného hospodárstva tak, aby boli právne predpisy uplatniteľné na Bulharsko a Rumunsko.Pripojený návrh nariadenia Rady je úpravou technického charakteru.Článkom 4 ods. 3 Zmluvy o pristúpení sa Rade alebo Komisii umožňuje, aby pred pristúpením prijali opatrenia, uvedené okrem iného v článku 56 Aktu o pristúpení. Tieto opatrenia nadobudnú účinnosť len za podmienky a v deň nadobudnutia platnosti Zmluvy o pristúpení.Článkom 56 Aktu o pristúpení sa Rade alebo Komisii umožňuje prijať pred pristúpením akty, ktoré vyžadujú úpravu z dôvodu pristúpenia a pre ktoré neboli potrebné úpravy ustanovené v Akte o pristúpení alebo v prílohách k tomuto Aktu. Tieto úpravy sa uplatňujú odo dňa pristúpenia.Keďže referenčné úrovne pre rybárske flotily uvedené v článku 12 nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 sú súhrnom cieľov viacročných usmerňujúcich programov pre každý segment na roky 1997 až 2002, nie je vhodné ustanoviť takéto úrovne pre členské štáty, ktoré vstúpili do Spoločenstva po tom, čo sa platnosť uvedených programov skončila.NávrhNARIADENIE RADYktorým sa Bulharsku a Rumunsku udeľujú výnimky z istých ustanovení nariadenia (ES) č. 2371/2002 vzťahujúcich sa na referenčné úrovne pre rybárske flotilyRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na Zmluvu o pristúpení Bulharska a Rumunska[1],so zreteľom na Akt o pristúpení Bulharska a Rumunska, a najmä na jeho článok 56,keďže:1.  Článkom 12 nariadenia Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu[2] sa ustanovuje, že sa pre každú flotilu členského štátu majú ustanoviť referenčné úrovne, ktoré sú súhrnom cieľov viacročného usmerňujúceho programu pre každý segment na roky 1997 až 2002.2.  Bulharsko a Rumunsko nemajú ciele podľa článku 12 nariadenia (ES) č. 2371/2002.3.  Referenčné úrovne pre nové členské štáty by mohli byť stanovené len odvolaním sa na úroveň ich flotíl v čase pristúpenia. V tomto prípade by však boli záväzky ustanovené v odsekoch 2 a 4 článku 11 nariadenia (ES) č. 2371/2002 nadbytočné, pretože by sa prekrývali so záväzkami vyplývajúcimi zo systému vstup-výstup ustanoveného v článku 13 uvedeného nariadenia.4.  Kapacita rybolovu bulharských a rumunských rybárskych flotíl ku dňu pristúpenia poslúži ako základ na uplatnenie systému vstup-výstup, ako sa stanovuje v článku 13 nariadenia (ES) č. 2371/2002.5.  Pre nové členské štáty preto nie je vhodné určiť referenčné úrovne ustanovené v článku 12 nariadenia (ES) č. 2371/2002, ani na ne uplatňovať ods. 2 a ods. 4 článku 11 uvedeného nariadenia, pretože by to nemalo nijaký účinok na riadenie flotily týmito novými členskými štátmi.6.  V súlade s uvedeným by sa mali z týchto ustanovení nariadenia (ES) č. 2371/2002 udeliť Bulharsku a Rumunsku výnimky,PRIJALA TOTO NARIADENIE:Článok 1Na základe výnimky sa článok 11 ods. 2 a 4 a článok 12 nariadenia (ES) č. 2371/2002 neuplatňujú na Bulharsko a Rumunsko.Článok 2Toto nariadenie nadobúda účinnosť tretím dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .Uplatňuje sa od 1. januára 2007.Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.V Bruseli […]Za Radupredseda [1] Ú. v. EÚ L 157, 21.6.2005, s. 11.[2] Ú. v. ES L 358, 31.12.2002, s. 59.