				|

		52011PC0276

			NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o vzájomnom uznávaní ochranných opatrení v občianskych veciach  Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o vzájomnom uznávaní ochranných opatrení v občianskych veciach /* KOM/2011/0276 v konečnom znení */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA

1.
KONTEXT NÁVRHU

Tento návrh je
súčasťou legislatívneho súboru, ktorého cieľom je posilniť
práva obetí v EÚ a ktorý tiež zahŕňa: oznámenie o posilnení
práv obetí v EÚ a smernicu, ktorou sa stanovujú minimálne normy v oblasti
práv, podpory a ochrany obetí trestných činov. Cieľom tohto návrhu,
ktorý sa zaoberá ochrannými príkazmi v občianskych veciach, je
doplniť iniciatívu členských štátov zo septembra 2009 na účely
prijatia smernice o európskom ochrannom príkaze[1], ktorou sa zaistí vzájomné uznávanie
ochranných opatrení prijatých v trestných veciach.
Európska únia si za cieľ stanovila
udržiavať a rozvíjať priestor slobody, bezpečnosti
a spravodlivosti, ktorého základným kameňom je princíp vzájomného
uznávania rozsudkov a ostatných súdnych rozhodnutí v rámci Únie.
V Štokholmskom
programe na roky 2010 až 2014[2]
a v akčnom pláne Komisie na jeho vykonávanie sa uznáva potreba
podniknúť ďalšie kroky, aby sa potreby obetí trestných činov
dostali do centra súdnych systémov krajín Únie. Tieto dokumenty určujú
obete za dôležitú prioritu v agende EÚ a pevne stanovujú potrebu
a úmysel vytvoriť integrovaný a koordinovaný prístup
k obetiam v súlade so závermi Rady SVV z októbra 2009[3].
Európska únia už
konala v súvislosti s právami obetí v trestnom konaní prostredníctvom
rámcového rozhodnutia Rady 2001/220/SVV z 15. marca 2001 o postavení obetí
v trestnom konaní. Aj keď bol v tejto oblasti dosiahnutý určitý
pokrok, ciele stanovené v rámcovom rozhodnutí Rady neboli v plnej miere uskutočnené.

Európsky parlament
tiež vyzval Radu, aby prijala komplexný právny rámec, ktorý by obetiam
trestných činov poskytoval najširšiu možnú ochranu[4]. V uznesení z 26. novembra 2009[5] o odstránení násilia páchaného na
ženách vyzval Parlament členské štáty, aby zlepšili vnútroštátne právne
normy a politiky na boj proti všetkým formám násilia páchaného na ženách a
konali s cieľom odstrániť príčiny násilia páchaného na ženách,
prinajmenšom prostredníctvom použitia preventívnych opatrení, a vyzval
Úniu, aby garantovala právo na pomoc, ochranu a podporu všetkým obetiam
násilia.
V spoločnom priestore slobody,
bezpečnosti a spravodlivosti obete (napríklad domáceho) násilia, alebo
osoby, ktorých telesná a/alebo duševná integrita alebo sloboda je ohrozená,
a ktoré sú chránené ochrannými opatreniami prijatými v jednom
členskom štáte, by mali byť na rovnakej úrovni chránené
v ostatných členských štátoch, pokiaľ sa presťahujú alebo
keď cestujú bez toho, aby museli podstúpiť časovo a finančne
nákladné procedúry. Tieto opatrenia sú tiež reakciu na výzvu Komisie na
odstránení prekážok vykonávania práv občanov EÚ, ktorá bol uvedená
v Správe o občianstve z 27. októbra 2010[6].
V septembri 2009 predložilo 12 členských
štátov návrh smernice Európskeho parlamentu a Rady o európskom ochrannom
príkaze[7].
Počas rokovaní sa ukázalo, že mechanizmy použité v tomto nástroji,
založenom na článku 82 ZFEÚ týkajúcom sa vzájomného uznávania
v trestných veciach, nie sú zlučiteľné s ambicióznou
úrovňou vzájomného uznávania, ktorá bola dosiahnutá
v občianskych veciach, na ktoré sa vzťahuje článok 81
ZFEÚ. Cieľom predkladaného návrhu je preto skompletizovať právny
nástroj pre vzájomné uznávanie ochranných opatrení prijatých v trestných
veciach, aby sa zaistilo, že sa na všetky ochranné opatrenia prijaté
v niektorom členskom štáte bude vzťahovať účinný
mechanizmus, ktorý zaistí ich voľný pohyb v celej EÚ.

2.
KONZULTÁCIE A HODNOTENIE VPLYVU

Potreba tohto
návrhu, ktorý by sa vzťahoval výlučne na ochranné príkazy prijaté
v občianskych konaniach, vyvstala počas rokovania
o iniciatíve členských štátov na účely prijatia smernice
o európskom ochrannom príkaze, ktorá bola sprevádzaná posúdením vplyvu.
Komisia začala ďalšie konzultácie s členskými štátmi,
ostatnými inštitúciami a expertmi z rôznych oblastí,
s cieľom konkrétnejšie konzultovať o potrebe
a podrobnostiach tohto návrhu.
Prvé stretnutie
expertov Komisia zorganizovala 25. mája 2010. Na stretnutí sa potvrdilo, že
mnohé členské štáty zaviedli občianskoprávne ochranné opatrenia,
ktorých vzájomné uznávanie by sa namiesto zložitých postupov, ktoré sú bežné
v trestných veciach, malo riadiť spoločnými normami pre
občianske veci.
Európska komisia
tiež zadala externú štúdiu, ktorá by mala pomôcť pri hodnotení vplyvu.
Cieľom štúdie je objasnenie potrieb obetí trestných činov, opatrení,
ktoré by mohli byť zavedené na splnenie týchto potrieb a preskúmanie
dôsledkov všetkých dostupných možností[8].
Komisia v rámci prípravy hodnotenia vplyvu uskutočnila verejnú
konzultáciu, ktorá prebiehala od 15. júla 2010 do 30. septembra 2010, prístupnú
všetkým občanom, ako aj mimovládnym organizáciám a štátnym orgánom.
Cieľom bolo získať odpovede na otázku, ktoré opatrenia by EÚ mala
prijať na zlepšenie situácie obetí trestných činov vrátane oblasti
ochranných príkazov.
Ďalšia štúdia
bola zadaná s cieľom preskúmať možnosti v súvislosti
s konkrétnym cieľom zaistiť, aby ochrana na základe ochranného
príkazu nebola stratená v prípade, že chránená osoby vycestuje alebo sa
presťahuje do iného členského štátu[9].

3.
PRÁVNE PRVKY NÁVRHU
3.1.
Právny základ

Tento návrh sa
zakladá na článku 81 ods. 2 písm. a), e) a f) Zmluvy o fungovaní
Európskej únie. Podľa článku 81 Únia rozvíja justičnú spoluprácu
v občianskych veciach, ktoré majú cezhraničné dôsledky, na základe
zásady vzájomného uznávania súdnych a mimosúdnych rozhodnutí. Takáto spolupráca
môže zahŕňať prijatie opatrení na aproximáciu zákonov
a iných právnych predpisov členských štátov.
Na tieto
účely Európsky parlament a Rada na základe riadneho legislatívneho
postupu prijmú opatrenia, najmä ak je to nevyhnutné pre riadne fungovanie
vnútorného trhu, ktoré okrem iného majú zaistiť vzájomné uznávanie
a výkon súdnych a mimosúdnych rozhodnutí medzi členskými štátmi.

3.2.
Zhrnutie navrhovaného nariadenia

Na ochranu obetí násilia, predovšetkým
domáceho násilia, prenasledovania alebo násilia na deťoch vnútroštátne
právne normy členských štátov poskytujú možnosť prijať
dočasné preventívne opatrenia s cieľom ochrániť osobu,
pokiaľ je ohrozená telesná a/alebo duševná integrita alebo pokiaľ je
ohrozená jej sloboda. Ochranné opatrenia vydáva súdny alebo iný orgán na
základe žiadosti osoby, ktorá je vystavená riziku. Najmä v naliehavých
prípadoch sú mnohé prijaté bez toho, aby osoba predstavujúca riziko bola
predvolaná (postupy „ex parte“). Ochranné opatrenia pozostávajú
napríklad z povinnosti nepribližovať sa chránenej osobe na menšiu ako
predpísanú vzdialenosť, alebo zákaz vstupovať do určitých
lokalít, ktoré chránená osoba navštevuje, alebo v nich má pobyt.
Zvláštnosťou mnohých ochranných opatrení je, že štátne orgány aktívne
nezasahujú, aby zaistili ich výkon. V prípade porušenia povinnosti zo strany
osoby predstavujúcej riziko je táto osoba priamo predmetom sankcie, často
trestnej sankcie.
V dôsledku voľného pohybu zvýšený
počet osôb cestuje alebo sa sťahuje do zahraničia.
V dôsledku toho je mimoriadne dôležité zaistiť, aby táto dočasná
ochrana poskytnutá v jednom členskom štáte bola zachovaná,
pokiaľ osoba cestuje alebo sa presťahuje do iného členského
štátu bez toho, aby musela podstupovať časovo náročné postupy.
Justičná spolupráca v občianskych veciach sa vyvinula v kontexte
vytvárania vnútorného trhu v Európe, založenom na predpoklade vzájomného
uznávania súdnych a mimosúdnych rozhodnutí. Toto vzájomné uznávanie sa
postupne zlepšovalo znižovaním kontrol týkajúcich sa cudzích rozhodnutí v rámci
Únie. Tento návrh ustanovuje rýchly a účinný mechanizmus na
zaistenie, aby členský štát uznal osobe, ktorá je vystavená riziku,
ochranné opatrenie, prijaté v prvom členskom štáte bez ďalších
formalít. Ako v prípade ostatných nástrojov vzájomného uznávania
v občianskych veciach tento návrh zavádza vzorové osvedčenie,
ktoré obsahuje všetky informácie potrebné pre uznanie a prípadné
vymáhanie. Príslušný orgán v prvom členskom štáte preto vydá
osvedčenie, buď ex – officio alebo na žiadosť
chránenej osoby, ktorá následne kontaktuje príslušné orgány v druhom
členskom štáte a predloží im osvedčenie. Príslušné orgány
v druhom členskom štáte oznámia osobe predstavujúcej riziko
rozšírenie územnej platnosti zahraničného ochranného opatrenia, sankcie
uplatniteľné v prípade porušenia, a v prípade potreby tiež
zaistia jeho vymáhanie.
V záujme rýchleho, lacného
a účinného mechanizmu pohybu ochranných opatrení v Európskej
únii bol využitý princíp nariadenia Rady (ES) č. 2201/2003 z 27.
novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v
manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa
zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 („Brusel IIa“)[10] a najmä jeho články 41 a 42. Ako
príklad tiež poslúžil návrh Komisie na prepracovanie nariadenia Rady (ES)
č. 44/2001 („Brusel I“)[11].
V návrhu sa ustanovuje zrušenie prechodných postupov a neboli
navrhnuté žiadne dôvody odmietnutia s výnimkou existencie
nezlučiteľného rozhodnutia prijatého v uznávajúcom členskom
štáte.
Automatické
uznávanie sa uplatňuje aj v prípade, keď uznávajúci a/alebo
vykonávajúci členský štát nemá ochranné opatrenia v občianskych
veciach. To je skutočne zásadný princíp vzájomného uznávania
v občianskych veciach. Skutočnosť, že členský štát,
kde sa usiluje o uznanie alebo vykonanie, nepredpokladá opatrenie
vo vnútroštátnych právnych predpisoch, nesmie ovplyvniť jeho
povinnosť uznať a prípadne vykonať opatrenie prijaté iným
členským štátom. Povaha orgánu, ktorý ochranné opatrenia prijal (občiansky
súd, starosta, trestný súd) v tomto ohľade nerozhoduje.
Zrušenie
prechodných postupov budú sprevádzať záruky na ochranu základných práv:
–
orgán prvého členského štátu, ktorý bude
požiadaný o prijatie osvedčenia, bude musieť overiť, že
bolo rešpektované právo na spravodlivý súdny proces, najmä právo na obhajobu,
osoby predstavujúcej riziko. Pokiaľ tieto práva neboli zaručené,
osvedčenie nie je možné vydať;
–
v prípade pozastavenia alebo zrušenia
ochranného opatrenia prvým členským štátom príslušný orgán druhého
členského štátu na žiadosť osoby predstavujúcej riziko pozastaví
alebo zruší uznanie a prípadne výkon práv ochranného opatrenia;
–
príslušné orgány obidvoch členských štátov
musia osobe predstavujúcej riziko a chránenej osobe oznámiť
akékoľvek informácie v súvislosti s vydávaním, uznávaním, možným
výkonom a sankciami, pozastavením alebo zrušením ochranného opatrenia;
Všetky tieto
záruky zaisťujú dodržiavanie základné práva a princípov uznaných
najmä v Charte základných práv Európskej únie. Zároveň sa ušetrí
čas a náklady na konanie o vyhlásenie vykonateľnosti.
Návrh nerieši
trestné sankcie zavedené členskými štátmi v prípade porušenia
ochranného opatrenia. Táto otázka bude naďalej upravená vnútroštátnym
právom každého členského štátu.

3.3.
Analýza najdôležitejších článkov

Tento návrh je
nástrojom vzájomného uznávania v občianskych veciach a ako taký
pokračuje v duchu existujúcich nástrojov EÚ v oblasti
justičnej spolupráce v občianskych a obchodných veciach,
z ktorých v značnej miere čerpá inšpiráciu. Mnohé
články sú podobné alebo rovnocenné zodpovedajúcim článkom
v uvedených právnych predpisoch.
Článok 1 –
Rozsah pôsobnosti
Niektoré ochranné
opatrenia už upravujú nariadenia Brusel I[12]
a Brusel IIa, preto je dôležité objasniť súvis tohto návrhu
s uvedenými nariadeniami.
Predkladané
nariadenie ustanovuje zvláštne pravidlá v súvislosti s ochrannými
opatreniami. Podľa všeobecného právnej zásady preto nahradí všeobecné
pravidlá stanovené nariadením Brusel I.
Situácia
v súvislosti s nariadením Brusel IIa je odlišná, keďže jeho
cieľom je centralizovať všetky konania, ktoré sa týkajú daného
rozvodu alebo rozluky. Tento návrh nesmie ohroziť pravidlá upravujúce
právomoc a uznávanie rozsudkov obsiahnutých v danom špecifickom
nástroji tým, že by priniesol možnosť obrátiť sa na súd iného
členského štátu v súvislosti s ochrannými opatreniami prijatými
v kontexte prebiehajúceho konania. Z tohto dôvodu všetky ochranné
opatrenia, ktoré zasahujú do pôsobnosti nariadenia Brusel IIa, budú aj
naďalej upravené týmto nástrojom. Tento návrh sa však bude vzťahovať
na ochranné opatrenia, ktoré nepatria do pôsobnosti nariadenia Brusel IIa, ako
napríklad ochranné opatrenia týkajúce sa nezosobášeného páru, partnerov
rovnakého pohlavia alebo susedov.
Článok 2 – Vymedzenie pojmov
Ochranné
opatrenia – Vymedzenie pojmu „ochranné opatrenie“
zdôrazňuje preventívnu a dočasnú povahu týchto opatrení, ktoré
sú prijaté v členskom štáte s cieľom chrániť osobu,
pokiaľ existujú závažné dôvody domnievať sa, že telesná a/alebo
duševná integrita alebo sloboda osoby je ohrozená. „Ochranné opatrenie“ môže
byť prijaté buď v konaní ex parte (bez predvolania osoby
predstavujúcej riziko) alebo v konaní za prítomnosti obidvoch strán.
Orgán – Definícia pojmu „orgán“ je široká, aby zahŕňala
akýkoľvek orgán menovaný členským štátom ako orgán, ktorý má právomoc
vo veciach patriacich do pôsobnosti tohto nariadenia. Tento pojem preto
nezahŕňa len súdne orgány, ale aj administratívne a iné orgány,
ktoré podľa vnútroštátnych právnych noriem členského štátu majú
právomoc vo veciach patriacich do pôsobnosti tohto nariadenia.
Článok 3 – Právomoc
Pravidlá o právomoci by mali byť
v najväčšej možnej miere predvídateľné. Preto sú založené na
princípe, že právomoc majú orgány toho členského štátu, v ktorom je
ohrozená telesná a/alebo duševná integrita osoby a je potrebné ju chrániť.
Aj keď sa toto miesto obvykle zhoduje s obvyklým pobytom osoby, ktorá
potrebuje ochranu, nemusí to tak byť v prípade, že sa táto osoba
presťahuje do zahraničia napríklad na relatívne krátke časové
obdobie z dôvodu štúdia.
Článok 4 – Uznávanie
Tento článok vychádza z iných
nástrojov vzájomného uznávania v občianskych veciach, predovšetkým
návrhu na prepracovanie nariadení Brusel I a Brusel IIa, konkrétne
v súvislosti s právom na styk s dieťaťom alebo
vrátenie dieťaťa.
Nie sú vyžadované žiadne prechodné postupy, uznanie je
automatické.
Článok 5 – Osvedčenie
Osvedčenie je
potrebné pre osobu, ktorá je vystavená riziku, aby mohla uplatniť ochranné
opatrenia v inom členskom štáte. Bol zachovaný princíp článkov
41 a 42 nariadenia Brusel IIa, ktoré upravujú rozhodnutia o práve
prístupu k dieťaťu alebo jeho vrátenie.
Osvedčenie
bude vydané ex officio alebo na žiadosť chránenej osoby príslušnými
orgánmi členského štátu pôvodu na základe vzorového formulára priloženého
k tomuto nariadeniu. Následne je úlohou strany, ktorá si želá
uplatniť opatrenie v inom členskom štáte, aby predložila
príslušným orgánom toho členského štátu vydané osvedčenie.
Osvedčenie obsahuje všetky informácie, ktoré súvisia s uznaním alebo
vykonaním zahraničného ochranného opatrenia, najmä opis ochranného
opatrenia formulovaný spôsobom umožňujúcim príslušným orgánom druhého
členského štátu jeho uznanie a v prípade potreby vykonanie
v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi. Preto sa v osvedčení
neuvádzajú konkrétne odkazy na vnútroštátne predpisy, t. j. čl. X predpisu
Y, ale vysvetlenie opatrenia. Tiež sa nestanovuje miesto, napr. konkrétna
adresa, ale je uvedený všeobecný odkaz na pracovisko alebo bydlisko.
Príslušné orgány
druhého členského štátu môžu požiadať o prepis alebo preklad
obsahu osvedčenia a najmä opis uvedeného opatrenia.
Článok 8 – Prispôsobenie
Tento článok
sa vzťahuje na prípad, keď zahraničné ochranné opatrenie nie je
známe v rámci právnych predpisov druhého členského štátu. Príslušný
orgán v tomto členskom štáte bude preto v možnej miere
musieť ochranné opatrenie prispôsobiť opatreniu známemu v jeho
právnom poriadku, ktoré má podobné účinky a sleduje podobné ciele
a záujmy. Prispôsobenie je v oblasti nástrojov vzájomného uznávania
v občianskych veciach pravidlom.
Článok 9 – Výkon niektorých ochranných
opatrení
Podľa vnútroštátnych právnych noriem len
malý počet ochranných opatrení vyžaduje aktívny zásah príslušných orgánov
na to, aby sa zaistil ich účinok.
V týchto
prípadoch príslušný orgán vykonávajúceho členského štátu použije pravidlá
vnútroštátnych predpisov pre podobné ochranné opatrenia bez toho, aby bol
potrebné osobitné konanie.
Článok 10
– Záruky základných práv
Ochrana základných práv občana sa po
nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy stala ešte dôležitejšou prioritou EÚ.
Charta základných práv EÚ sa pre Úniu stala právne záväznou. EÚ tiež
čoskoro pristúpi k Dohovoru o ochrane ľudských práv. S
obeťami súvisí viacero základných práv: ľudská dôstojnosť, právo
na život, právo na nedotknuteľnosť osoby, právo na slobodu
a bezpečnosť, rešpektovanie súkromného a rodinného života,
ochrana osobných údajov, vlastnícke právo, sloboda pohybu a pobytu,
rovnosť pred zákonom, práva dieťaťa, práva starších osôb,
integrácia osôb so zdravotným postihnutím, právo na účinný prostriedok
nápravy a na spravodlivý proces, prezumpcia neviny a právo na obhajobu.
Ako je podrobne
uvedené v posúdení vplyvu pripojenom k tomuto návrhu a v súlade so
Stratégiou účinného uplatňovania Charty základných práv Európskou
úniou, všetky prvky nariadenia rešpektujú práva stanovené v Charte základných
práv[13],
najmä právo na účinný prostriedok nápravy a právo na spravodlivý proces
zaručené v jej článku 47.
Zrušenie
akýchkoľvek predbežných postupov potrebných na uznanie ochranného
opatrenia prijatého v prvom členskom štáte, a pokiaľ je to
potrebné, vykonanie v druhom členskom štáte musí byť sprevádzané
zárukami základných práv. Tento článok ustanovuje pevnú záruku, keďže
osvedčenie nemôže byť vydané, pokiaľ nebolo osobe predstavujúcej
riziko zaručené právo na spravodlivý proces.
Článok 12
– Odmietnutie, pozastavenie alebo zrušenie uznania alebo výkonu
Uznávanie a prípadný výkon ochranných opatrení
prijatých v členskom štáte sa má zakladať na zásade vzájomnej dôvery
a dôvody neuznania by sa mali obmedziť na najnutnejšie minimum. V
súlade s touto zásadou sa navrhuje len jeden dôvod na odmietnutie.
V záujme harmonického výkonu spravodlivosti je potrebné minimalizovať
možnosť nezlučiteľných rozhodnutí. Príslušný orgán
v uznávajúcom členskom štáte môže na základe žiadosti osoby
predstavujúcej riziko odmietnuť uznať ochranné opatrenie prijaté
súdom v štáte pôvodu, pokiaľ je v rozpore s rozhodnutím
prijatým v uznávajúcom štáte.
Je dôležité
zaistiť, aby v prípade pozastavenia alebo zrušenia ochranného opatrenia
v členskom štáte pôvodu príslušný orgán v uznávajúcom
členskom štáte pozastavil alebo zrušil uznanie a prípadne
pozastavil výkon ochranného opatrenia. Je úlohou osoby predstavujúcej
riziko o to požiadať. Na tento účel je k návrhu priložená
vzorová žiadosť.
Článok 13
– Oznamovanie
V Podobne ako v prípade
s ostatných nástrojov vzájomného uznávania v občianskych veciach
tento článok ustanovuje základnú harmonizáciu minimálnych noriem
v súvislosti s potrebou oznámiť osobe predstavujúcej riziko
a chránenej osobe akékoľvek informácie súvisiace s prijatím,
uznaním, možným výkonom a sankciami, pozastavením alebo zrušením
ochranného opatrenia v prvom členskom štáte. V druhom odseku sa
tiež zavádza rovnaká povinnosť pre druhý členský štát. Tým sa zaistí
dodržiavanie základných ľudských práv ustanovených v Charte
základných práv Európskej únie.

4.
Subsidiarita a proporcionalita

Vzhľadom na
nadnárodné aspekty problematiky sa cieľ návrhu nedá uspokojivo
dosiahnuť iba na úrovni členských štátov. Je dôležité zaistiť,
aby občania nestratili pridelenú ochranu, pokiaľ cestujú alebo sa
presťahujú do zahraničia. Mechanizmus ustanovený v tomto
nariadení, ktorý spočíva v odstránení akýchkoľvek predbežných
formalít prostredníctvom použitia vzorového viacjazyčného
osvedčenia, nie je možné uskutočniť na úrovni jednotlivých
členských štátov. Rovnaké podmienky v tejto oblasti možno
zabezpečiť len prostredníctvom právnych predpisov na európskej
úrovni.
Návrh je preto v súlade so zásadou subsidiarity.
Návrh je tiež
v súlade so zásadou proporcionality, pretože neprekračuje minimum
nevyhnutné na dosiahnutie uvedeného cieľa na európskej úrovni, ani rámec
nevyhnutný na tento účel.
2011/0130 (COD)
Návrh
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY
o vzájomnom uznávaní ochranných opatrení
v občianskych veciach
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ
ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 81 ods. 2 písm. a), e) a f),
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu
národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho
hospodárskeho a sociálneho výboru[14],
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[15],
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym
postupom,
keďže:
(1)
Európska únia si stanovila za cieľ
udržiavať a rozvíjať priestor slobody, bezpečnosti
a spravodlivosti a uľahčiť tak prístup
k spravodlivosti, a to predovšetkým prostredníctvom zásady vzájomného
uznávania súdnych a mimosúdnych rozhodnutí v občianskych
veciach. Na účely postupného vytvorenia tohto priestoru by Únia mala
medzi iným prijať opatrenia týkajúce sa justičnej spolupráce v
občianskych veciach, najmä ak je to nevyhnutné pre riadne
fungovanie vnútorného trhu.
(2)
Táto oblasť spadá do rámca justičnej
spolupráce v občianskych veciach v zmysle článku
81 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
(3)
Rozdiely medzi vnútroštátnymi pravidlami, ktoré
upravujú ochranné opatrenia, bránia riadnemu fungovaniu vnútorného trhu.
Ustanovenia na zaistenie rýchleho a jednoduchého uznania,
a v náležitých prípadoch vykonania ochranných opatrení členskými
štátmi, ktoré sú viazané týmto nariadením, sú nevyhnutné na zachovanie
poskytnutej ochrany, ak občan cestuje alebo sa presťahuje do iného
členského štátu.
(4)
Na dosiahnutie cieľa voľného pohybu
ochranných opatrení je potrebné a vhodné, aby pravidlá upravujúce právomoc,
uznávanie a v náležitých prípadoch výkon ochranných opatrení boli
upravené právnym aktom Únie, ktorý je záväzný a priamo uplatniteľný.
(5)
Toto nariadenie sa vzťahuje na ochranné
opatrenia prijaté v občianskych veciach bez ohľadu na povahu
orgánu, ktorým môže byť súd, tribunál, správny alebo akýkoľvek iný
orgán.
(6)
Toto nariadenie sa vzťahuje na všetky ochranné
opatrenia, ktoré sú v ňom vymedzené. Nevzťahuje sa však na
ochranné opatrenia, na ktoré sa vzťahuje nariadenie Rady (ES)
č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o súdnej právomoci
a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo
veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie
(ES) č. 1347/2000. V súvislosti s opatreniami, ktoré patria do jeho rozsahu
pôsobnosti, toto nariadenie nahrádza nariadenie Rady (ES) č. 44/2001
z 22. decembra 2000 o súdnej právomoci a o uznávaní
a výkone rozhodnutí v občianskych a obchodných veciach.
(7)
Pravidlá o právomoci by mali byť
v najväčšej možnej miere predvídateľné a založené na
princípe, že právomoc majú orgány toho členského štátu, v ktorom je
ohrozená telesná a/alebo duševná integrita osoby. Právomoc by vždy mala
byť určená na tomto základe.
(8)
Harmonické fungovanie spravodlivosti vyžaduje, aby
sa predchádzalo vynášaniu nezlučiteľných rozhodnutí v dvoch
členských štátoch. Nariadenie by z tohto dôvodu malo ustanoviť
dôvody pre odmietnutie uznania alebo vykonania na žiadosť osoby
predstavujúcej riziko v prípade nezlučiteľných rozhodnutí.
(9)
Vzájomná dôvera vo výkon spravodlivosti
v Únii a snaha zaistiť rýchlejšiu a menej nákladný pohyb
ochranných opatrení v rámci Európskej únie odôvodňujú postupy na
uznanie alebo vykonanie takýchto opatrení bez predbežných formalít. Na
účely uznania a prípadne vykonania by sa v dôsledku toho s ochranným
opatrením prijatým v členskom štáte malo nakladať tak, ako keby bolo
prijaté v tom členskom štáte, v ktorom sa o uznanie alebo výkon
žiada.
(10)
V prípade, ak je podľa právnych predpisov
druhého členského štátu potrebný zásah príslušných orgánov tohto
členského štátu na to, aby ochranné opatrenie bolo účinné, mal by
byť postup na vykonanie ochranného opatrenia upravený právnymi predpismi
tohto členského štátu.
(11)
Toto nariadenie neupravuje trestné sankcie zavedené
členskými štátmi v prípade porušenia ochranného opatrenia, ktoré aj
naďalej upravujú vnútroštátne právne predpisy každého členského
štátu.
(12)
Na účely uľahčenia voľného
pohybu ochranných opatrení v Európskej únii by sa týmto nariadením malo
zaviesť jednotné osvedčenie a určiť orgán príslušný na
jeho vydávanie. S cieľom dodržať zásadu subsidiarity by toto
osvedčenie nemalo nahrádzať vnútorné postupy členských štátov.
(13)
Proti osvedčeniu by nemalo byť možné sa
odvolať. V prípade pozastavenia alebo zrušenia ochranného opatrenia
prvým členským štátom príslušný orgán druhého členského štátu na
žiadosť osoby predstavujúcej riziko pozastaví alebo zruší uznanie a/alebo
výkon ochranného opatrenia.
(14)
            S cieľom zaistiť pružné a účinné fungovanie tohto
nariadenia by na Komisiu mala byť delegovaná právomoc prijímať akty
v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie
s ohľadom na zmeny a doplnenia formulárov uvedených
v prílohe. Je obzvlášť dôležité, aby Komisia počas prípravy vykonala
patričné konzultácie vrátane konzultácií s expertmi. Komisia by pri
príprave a tvorbe delegovaných aktov mala zaistiť súčasné,
včasné a náležité postúpenie príslušných dokumentov Európskemu
parlamentu a Rade.
(15)
Toto nariadenie rešpektuje základné práva
a dodržiava zásady uznané najmä v Charte základných práv Európskej
únie. Predovšetkým je jeho snahou zaistiť právo na obhajobu a na
spravodlivý proces, ako je ustanovené v článku 47 Charty. Toto
nariadenie by sa malo uplatňovať v súlade s týmito právami
a zásadami.
(16)
Keďže ciele tohto nariadenia nemôžu
členské štáty uspokojivo dosiahnuť, a preto ich možno lepšie
dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať
opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity uvedenou v
článku 5 Zmluvy o Európskej únii. V súlade so zásadou
proporcionality podľa uvedeného článku toto nariadenie neprekračuje
rámec toho, čo je nevyhnutné na dosiahnutie tohto cieľa.
(17)
[V súlade s článkami 1, 2, 3 a 4 Protokolu o
postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na
priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ktorý je pripojený
k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní
Európskej únie, Spojené kráľovstvo a Írsko oznámili svoje želanie
zúčastniť sa na prijímaní a uplatňovaní tohto nariadenia] ALEBO
[Bez toho, aby bol dotknutý článok 4 Protokolu o postavení Spojeného
kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody,
bezpečnosti a spravodlivosti, ktorý je pripojený k Zmluve
o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní Európskej únie,
Spojené kráľovstvo a Írsko sa nebudú zúčastňovať
na prijímaní tohto nariadenia a nebudú ním viazané ani nebudú podliehať
jeho uplatňovaniu].
(18)
V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu
o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii
a k Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko na prijatí
tohto nariadenia nezúčastňuje, a preto ním nie je viazané ani
nepodlieha jeho uplatňovaniu,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
Rozsah, vymedzenie
pojmov a právomoc
Článok 1 – Rozsah pôsobnosti
Toto nariadenie sa vzťahuje na ochranné
opatrenia prijaté v občianskych veciach bez ohľadu na povahu
orgánu. Nevzťahuje sa na ochranné opatrenia, na ktoré sa vzťahuje
nariadenie (ES) č. 2201/2003.
Článok 2 – Vymedzenie pojmov
Na účely tohto nariadenia:
a)      „ochranné opatrenie“ znamená
akékoľvek rozhodnutie preventívnej a dočasnej povahy, bez
ohľadu na názov, prijaté orgánom v členskom štáte v súlade
s vnútroštátnymi právnymi predpismi s cieľom chrániť osobu,
pokiaľ existujú závažné dôvody domnievať sa, že jej telesná a/alebo
duševná integrita alebo sloboda je ohrozená. Bude zahŕňať
opatrenia nariadené bez toho, aby bola predvolaná osoba, ktorá predstavuje
riziko.
Medzi ochranné opatrenia patria predovšetkým:
i)        povinnosť nevstupovať do
určitých lokalít, miest alebo vymedzených oblastí, kde chránená osoba má
pobyt, kde pracuje alebo ktoré navštevuje; alebo
ii)       povinnosť nekontaktovať
chránenú osobu žiadnym spôsobom vrátane telefónu, emailu, pošty, faxu alebo
iných prostriedkov; alebo
iii)      povinnosť nepribližovať sa
k chránenej osobe bližšie ako na určenú vzdialenosť; alebo
iv)      rozhodnutie o výlučnom
využívaní spoločného obydlia dvoch osôb chránenou osobou.
b)      „orgán“ zahŕňa všetky orgány,
ktorým členský štát priznáva právomoc vo veciach, ktoré patria do rozsahu
pôsobnosti tohto nariadenia;
c)      „členský štát pôvodu“ znamená
členský štát, v ktorom bolo ochranné opatrenie prijaté;
d)      „uznávajúci členský štát“ znamená
členský štát, v ktorom sa žiada o uznanie prípadne výkon
ochranného opatrenia.
Článok 3 – Právomoc
Právomoc majú orgány členského štátu,
v ktorom je ohrozená telesná a/alebo duševná integrita alebo sloboda
občana.
KAPITOLA II
Uznávanie a výkon ochranných opatrení
Článok 4 – Uznávanie
Ochranné opatrenie prijaté
v členskom štáte sa v druhom členskom štáte uzná bez
vyžadovania osobitného postupu a bez možnosti namietať proti uznaniu
ak bolo rozhodnutie osvedčené v členskom štáte pôvodu v súlade
s článkom 5.
Článok 5 – Osvedčenie
1.           Strana, ktorá má
v úmysle dovolávať sa ochranného príkazu v inom členskom
štáte v súlade s týmto článkom poskytne príslušným orgánom
uznávajúceho členského štátu osvedčenie vydané v súlade
s týmto článkom.
2.           Príslušné orgány
členského štátu pôvodu vydajú osvedčenie na základe vzorového
formulára uvedeného v prílohe, ktorý okrem iného obsahuje opis opatrenia,
formulovaný spôsobom uľahčujúcim uznanie a v náležitých
prípadoch výkon v druhom členskom štáte.
3.           Osvedčenie sa vydáva:
i)       ex – officio, ak
v čase prijatia ochranného opatrenia ide o cezhraničnú
situáciu. Na účely tohto nariadenia má vec cezhraničné dôsledky okrem
prípadov, keď je telesná a/alebo duševná integrita alebo sloboda ohrozená
výlučne v členskom štáte pôvodu;
ii)       na žiadosť chránenej osoby
v akomkoľvek inom prípade. Pri prijímaní ochranného opatrenia
príslušný orgán členského štátu pôvodu informuje chránenú osobu
o možnosti požiadať o osvedčenie ustanovené týmto
nariadením.
4.           Príslušné orgány uznávajúceho
členského štátu môžu v prípade potreby požiadať o prepis
alebo preklad obsahu osvedčenia v súlade s článkom 15.
Článok 6 – Účinky
osvedčenia
Osvedčenie nadobúda účinnosť
len v medziach vykonateľnosti rozhodnutia.
Článok 7 – Oprava
osvedčenia
1.           Oprava osvedčenia sa
riadi právnym poriadkom členského štátu pôvodu.
2.           Proti vydaniu osvedčenia
sa nie je možné odvolať.
Článok 8 – Prispôsobenie
zahraničného ochranného opatrenia
Ak ochranné opatrenie nie je známe
v členskom štáte výkonu, príslušný orgán tohto členského štátu
prispôsobí toto opatrenie v najväčšej možnej miere opatreniu, ktoré
je v jeho právnom systéme upravené a ktoré ma rovnocenné účinky
s ním spojené a sleduje podobné ciele a záujmy.
Článok 9 – Výkon niektorých ochranných
opatrení
1.
V prípade, že si ochranné opatrenie prijaté
v jednom členskom štáte podľa právnych predpisov druhého
členského štátu vyžaduje zásah príslušných orgánov tohto členského
štátu na to, aby ochranné opatrenie bolo účinné, bude sa v druhom
členskom štáte vykonávať bez potreby vyhlásenia vykonateľnosti.
2.
Postup na vykonanie ochranných opatrení prijatých
v inom členskom štáte je upravený právnymi predpismi uznávajúceho
členského štátu vrátane odvolania proti prispôsobeniu ochranného opatrenia
v súlade s článkom 8.
Článok 10 – Záruky základných práv
1.           Orgány členského štátu
pôvodu vydajú osvedčenie uvedené v článku 5, len ak boli
dodržané základné práva v súlade s týmto článkom.
2.           Osoba predstavujúca riziko,
ktorá sa nezúčastnila konania v členskom štáte pôvodu, má právo
podať návrh na preskúmanie ochranného opatrenia príslušným orgánom daného
členského štátu, ak:
a)      jej písomnosť, ktorou sa začalo
konanie, alebo rovnocenná písomnosť nebola doručená v
dostatočnom predstihu a takým spôsobom, aby si mohla zabezpečiť
obhajobu; alebo
b)      jej vyššia moc alebo mimoriadne okolnosti
bez zavinenia na jej strane zabránili vzniesť námietku proti ochrannému
opatreniu;
okrem prípadu, keď opomenul začať
konanie, ktorým by napadol ochranné opatrenie, keď tak mohol urobiť.
2.           Ak je ochranné opatrenie
prijaté bez toho, aby bola osoba predstavujúca riziko predvolaná, a má sa
uznať a/alebo vykonať bez predchádzajúceho doručenia tejto
osobe, má táto osoba právo následne toto opatrenie napadnúť podľa
vnútroštátneho právneho poriadku členského štátu pôvodu.
Článok 11 – Vylúčenie preskúmania
vo veci samej
Za žiadnych okolností sa nesmie ochranné
opatrenie prijaté v členskom štáte skúmať z hľadiska
rozhodnutia vo veci samej v členskom štáte, v ktorom sa žiada
o uznanie alebo vykonanie.
Článok 12 – Odmietnutie, pozastavenie
alebo zrušenie uznania alebo výkonu
1.           Príslušný orgán
v uznávajúcom členskom štáte môže na základe žiadosti osoby
predstavujúcej riziko odmietnuť uznať ochranné opatrenie prijaté
súdom v štáte pôvodu, pokiaľ je v rozpore s rozhodnutím prijatým
v uznávajúcom štáte.
2.           V prípade pozastavenia
alebo zrušenia ochranného opatrenia v členskom štáte pôvodu príslušný
orgán uznávajúceho členského štátu na žiadosť osoby predstavujúcej
riziko pozastaví alebo zruší uznanie a prípadne aj výkon ochranného opatrenia.
Návrh na preskúmanie sa podáva prostredníctvom formulára uvedeného v prílohe
II.
4.           Uznanie ochranného opatrenia
nemôže byť odmietnuté z dôvodu, že právne predpisy uznávajúceho
členského štátu neumožňujú takéto opatrenie prijať za rovnakých
podmienok.
Článok 13 – Oznamovanie
1.           Príslušné orgány
členského štátu pôvodu bezodkladne a v súlade s právnymi
predpismi tohto členského štátu oznámia osobe predstavujúcej riziko
a chránenej osobe:
i)        prijatie ochranného opatrenia;
ii)       prípadné zodpovedajúce vykonávacie
opatrenia;
iii)      prípadné sankcie v prípade
porušenia ochranného opatrenia;
iv)      akékoľvek pozastavenie alebo
zrušenie ochranného opatrenia.
2.           Po prijatí osvedčenia
podľa článku 5 chránenou osobou príslušné orgány uznávajúceho
členského štátu bez omeškania, a pokiaľ je to potrebné, v súlade
s pravidlami uvedenými v nariadení (ES) č. 1393/2007[16] oznámia osobe predstavujúcej riziko
a chránenej osobe:
i)        uznanie ochranného opatrenia;
ii)       prípadné zodpovedajúce vykonávacie
opatrenia;
iii)      prípadné sankcie v prípade
porušenia ochranného opatrenia;
iv)      akékoľvek pozastavenie alebo
zrušenie ochranného opatrenia.
KAPITOLA III
Ostatné ustanovenia
Článok 14 – Legalizácia
a ďalšie podobné formality
V kontexte tohto nariadenia sa nevyžaduje
legalizácia, ani splnenie inej podobnej formality.
Článok 15 – Prepis alebo preklad
Pokiaľ sa podľa tohto nariadenia
vyžaduje prepis alebo preklad, bude vyhotovený v úradnom jazyku alebo
v jednom z úradných jazykov uznávajúceho štátu alebo akomkoľvek
inom jazyku, ktorý uznávajúci členský štát určil za prijateľný.
Preklad uskutočnený podľa tohto nariadenia vypracuje osoba oprávnená
na preklady v niektorom z členských štátov.
Článok 16 – Právo na právnu pomoc
Žiadateľ, ktorému bola v členskom
štáte pôvodu poskytnutá úplná alebo čiastočná bezplatná právna pomoc
alebo oslobodenie od platenia trov alebo výdavkov, má v akomkoľvek konaní
o vyhlásenie vykonateľnosti nárok na poskytnutie najvýhodnejšej
právnej pomoci alebo najrozsiahlejšieho oslobodenia od platenia trov alebo
výdavkov podľa právneho poriadku členského štátu výkonu.
KAPITOLA IV
Všeobecné a záverečné ustanovenia
Článok 17 – Prechodné
ustanovenia
Toto nariadenie sa uplatňuje na ochranné
opatrenia prijaté odo dňa začatia jeho uplatňovania, aj keď
bola žiadosť o ochranné opatrenia podaná pred týmto dátumom.
Článok 18 – Zmeny a doplnenia
formulárov
Komisia má právomoc prijímať delegované
akty v súlade s článkom 19 pokiaľ ide o zmeny
a doplnenia formulárov stanovených v prílohe.
Článok 19 – Výkon delegovanej
právomoci
1.           Právomoc prijímať
delegované akty sa udeľuje Komisii za podmienok stanovených v tomto
článku.
2.           Delegovanie právomocí uvedené
v článku 18 sa poskytuje na dobu neurčitú od [dátum
nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia].
3.           Európsky parlament alebo Rada
môžu delegovanie právomocí uvedené v článku 18 kedykoľvek
odvolať. Rozhodnutie o odvolaní ukončuje delegovanie právomocí
uvedené v tomto rozhodnutí. Nadobudne účinnosť dňom nasledujúcim
po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo
k neskoršiemu dátumu uvedenom v ňom. Nemá vplyv na účinnosť
akýchkoľvek už platných delegovaných aktov.
4.           Komisia ihneď po prijatí
delegovaného aktu o tom súčasne informuje Európsky parlament
a Radu.
5.           Delegovaný akt prijatý
podľa článku 18 nadobúda účinnosť iba vtedy, ak Európsky
parlament alebo Rada nevzniesli žiadne námietky v lehote 2 mesiacov po
oznámení tohto aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred koncom
tohto obdobia Európsky parlament a Rada informovali Komisiu, že nevznesú
námietky. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota
predĺži o [2 mesiace].
Článok 20 – Ustanovenie
o preskúmaní
Komisia najneskôr [päť rokov od dátumu
uplatňovania uvedeného v článku 23] predloží Európskemu
parlamentu, Rade a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru
správu o uplatňovaní tohto nariadenia. Správa sa v prípade
potreby doplní návrhmi na úpravu.
Článok 21 – Zverejňovanie
informácií
V rámci Európskej súdnej siete pre
občianske a obchodné veci ustanovenej rozhodnutím Rady 2001/470/ES[17] členské štáty na účely
zverejnenia predložia opis vnútroštátnych pravidiel a postupov
v súvislosti s ochrannými opatreniami vrátane orgánov príslušných na
uznanie a vykonanie.
Členské štáty tieto informácie pravidelne
aktualizujú.
Článok 22 –Oznámenia zo strany
členských štátov
Do [jedného roka pred nadobudnutím
účinnosti nariadenia], členské štáty oznámia Komisii
a)      príslušné orgány v záležitostiach,
ktoré patria do rozsahu tohto nariadenia;
b)      jazyky prijateľné pre preklady
osvedčenia podľa článku 15.
Komisia zverejní tieto informácie
ľubovoľnými vhodnými spôsobmi, najmä prostredníctvom Európskej
justičnej siete v občianskych a obchodných veciach
zriadenej rozhodnutím 2001/470.
Článok 23 – Nadobudnutie
účinnosti a uplatňovanie
Toto nariadenie nadobúda účinnosť
dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku
Európskej únie.
Uplatňuje sa od [12 mesiacov od
nadobudnutia účinnosti].
Toto nariadenie je záväzné v celom
rozsahu a priamo uplatniteľné v členských štátoch v súlade
so zmluvami.
V […] […]
PRÍLOHA I
OSVEDČENIE
PODĽA ČLÁNKU 5
1.           ČLENSKÝ ŠTÁT PÔVODU
AT □ BE □ BG
□ CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI
□ FR □ HU □ IE □ IT □ LT □ LU □ LV
□ MT □ NL □ PL □ PT □ RO □ SE □ SI
□ SK □ UK □
2.           PRÍSLUŠNÝ ORGÁN VYDÁVAJÚCI
OSVEDČENIE
2.1         Názov:
2.2         Adresa:
2.3         Telefón/fax/e-mail:
3.           CHRÁNENÁ OSOBA
3.1         Celé meno (priezvisko, meno)
3.2         Adresa používaná na
účely oznamovania podľa článku 13
3.3         Dátum a miesto narodenia (ak
sú známe)
4.           OSOBA PREDSTAVUJÚCA RIZIKO
4.1         Celé meno (priezvisko, meno)
4.2         Adresa používaná na
účely oznamovania podľa článku 13
4.3         Dátum a miesto narodenia (ak
sú známe)
5.           OCHRANNÉ OPATRENIE
5.1         Dátum a spisová značka:
6.           OPIS OCHRANNÉHO OPATRENIA[18]
Ja, dolupodpísaný(á),
týmto potvrdzujem, že proti osobe, ktorá predstavuje riziko, uvedenej
v bode 4 bolo prijaté ochranné opatrenie v členskom štáte a že
boli rešpektované základné práva podľa článku 10.
V prípade pripojenia
ďalších listov uveďte počet strán: …
V …
Podpis
a/alebo odtlačok pečiatky príslušného úradu členského štátu
pôvodu:
PRÍLOHA II
ŽIADOSŤ
O POZASTAVENIE ALEBO ZRUŠENIE UZNANIA ALEBO VYKONÁVANIA PODĽA
ČLÁNKU 12
1.           ŽIADATEĽ (OSOBA PREDSTAVUJÚCA
RIZIKO)
1.1         Celé meno (priezvisko, meno)
1.2         Adresa používaná na
účely oznamovania podľa článku 13
1.3         Dátum a miesto narodenia (ak
sú známe)
2.           PRÍSLUŠNÝ ORGÁN V ČLENSKOM
ŠTÁTE PÔVODU
2.1         Názov
2.2         Adresa
2.3         Členský štát
AT □ BE □ BG
□CY □ CZ □ DE □ EE □ EL □ ES □ FI
□ FR □ HU □ IE □ IT □ LT □ LU □ LV
□ MT □ NL □ PL □ PT □ RO □SE □ SI □
SK □ UK □
2.3. Telefón/fax/e-mail
3.           ROZHODNUTIE O POZASTAVENÍ ALEBO
ZRUŠENÍ OCHRANNÉHO OPATRENIA
3.1         Dátum a spisová
značka
3.2         Zhrnutie rozhodnutia
o pozastavení alebo zrušení ochranného opatrenia
4.           CHRÁNENÁ OSOBA
4.1         Celé meno (priezvisko, meno)
4.2         Adresa používaná na
účely oznamovania podľa článku 13
4.3         Dátum a miesto narodenia (ak
sú známe)
V prípade pripojenia
ďalších listov uveďte počet strán: …
V …
Podpis:
[1]               Ú. v. EÚ C 69, 18.3.2010, s. 5–18, 13577/09 COPEN 176 z
23.9.2009.
[2]               Viacročný program, ktorý stanovuje priority
Európskej únie pre priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti na
obdobie rokov 2010 – 2014: „Štokholmský program – otvorená a bezpečná
Európa, ktorá slúži občanom a chráni“, Ú. v. EÚ C 115, 4.5.2010, s.
1.
[3]               2969. zasadnutie Rady SVV, 23.10.2009, 14936/09 (Presse
306).
[4]               Uznesenie Európskeho parlamentu zo 7. mája 2009
o rozvoji oblasti trestného súdnictva v Európskej únii
[P6_TA(2009)0386].
[5]               Uznesenie Európskeho parlamentu z 26. novembra 2009
o odstránení násilia páchaného na ženách. [P7_TA(2009)0098].
[6]               Správa o občianstve EÚ za rok 2010:
„Odstránenie prekážok vykonávania práv občanov EÚ“, KOM(2010) 603
v konečnom znení.
[7]               13577/09 COPEN 176, 23.9.2009.
[8]               Matrix Insight/Andersson Elfers Felix, „A Study for an
Impact Assessment on Ways of Improving the Support, Protection and Rights of
Victims across Europe“ (Posúdenie vplyvu spôsobov zlepšenia podpory, ochrany
a práv obetí v Európe), záverečná správa, 3.11.2010.
[9]               Burkhard Hess: „Feasibility Study: The European
Protection Order and the European Law of Civil Procedure“(Štúdia
uskutočniteľnosti: Európsky ochranný príkaz a európske právne
predpisy o občianskom súdnom konaní), čoskoro dostupné na:
http://ec.europa.eu/justice/index_en.htm. .
[10]             Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z
27. novembra 2003 o súdnej právomoci a uznávaní
a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach
rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES)
č. 1347/2000,Ú. v. EÚ L 338, 23.12.2003, s. 1.
[11]             Návrh nariadenia Európskeho parlamentu a Rady
o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov
v občianskych a obchodných veciach (prepracované znenie), KOM(2010)
748 v konečnom znení, 14.12.2010.
[12]             Nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o
právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych
a obchodných veciach, Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1.
[13]             Oznámenie Komisie „Stratégia účinného uplatňovania
Charty základných práv Európskou úniou“ KOM(2010) 0573 v konečnom
znení, 19.10.2010.
[14]             Ú. v. EÚ C […], […], s. […].
[15]             Ú. v. EÚ C […], […], s. […].
[16]             Ú. v. EÚ L 324, 10.12.2007, s. 79.
[17]             Ú. v. EÚ L 174, 27.6.2001, s. 25.
[18]             Opis ochranného opatrenia musí byť formulovaný
spôsobom umožňujúcim príslušným orgánom druhého členského štátu jeho
uznanie a v prípade potreby vykonanie v súlade
s vnútroštátnymi právnymi predpismi. Preto sa v osvedčení
neuvádzajú konkrétne odkazy na vnútroštátne predpisy, t. j. čl. X predpisu
Y, ale vysvetlenie opatrenia. Tiež sa nestanovuje miesto, napr. konkrétna
adresa, ale je uvedený všeobecný odkaz na pracovisko alebo bydlisko. Preto musí
byť poskytnutý všeobecný opis opatrenia, t. j. povinnosť
nevstupovať na pracovisko chránenej osoby, namiesto povinnosti
nepribližovať sa k ulici X alebo ochranné opatrenie prijaté
podľa čl. X predpisu Y. Ak ochranné opatrenie nie je v druhom
členskom štáte známe alebo je upravené mierne odlišným spôsobom, orgán
tohto členského štátu prispôsobí dané opatrenie v najväčšej
možnej miere opatreniu, ktoré jeho právny systém pozná a ktoré má podobné
účinky a sleduje rovnaké ciele.


Dôležité právne oznámenie

|

52005PC0384

Návrh nariadenie Rady o spoločnej organizácii trhu s osivami  /* KOM/2005/0384 v konečnom znení - CNS 2005/0164 */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 24.8.2005KOM(2005) 384 v konečnom znení2005/0164 (CNS)NávrhNARIADENIE RADYo spoločnej organizácii trhu s osivami(predložený Komisiou)DÔVODOVÁ SPRÁVANariadenie Rady (EHS) č. 2358/71 o spoločnej organizácii trhu s osivom, ako aj kódy KN produktov, ktoré spadajú pod túto spoločnú organizáciu, boli viackrát podstatne zmenené a doplnené. V dôsledku týchto zmien a doplnení, ako aj zmien a doplnení v rámci nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov, by sa malo nariadenie Rady (EHS) č. 2358/71 zrušiť a nahradiť novým nariadením v záujme jasnosti a zrozumiteľnosti právnych predpisov Spoločenstva.Ustanovenia nariadenia Rady (EHS) č. 1674/72 z 2. augusta 1972 stanovujúceho všeobecné pravidlá pre poskytovanie a financovanie podpory pre osivo sa zahrnuli do podrobných pravidiel uplatňovania stanovených v kapitole 10 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004. Preto je potrebné zrušiť nariadenie Rady (EHS) č. 1674/72.Systém dovozných licencií sa zjednotil pre všetky dovozy osív a zároveň sa zjednodušil tým, že sa v ňom nestanovuje výnimka pre dovozy uskutočnené v rámci riadne zaregistrovaných zmlúv na rozmnožovanie osiva v tretích krajinách.Ustanovenia ohľadom poskytnutia štátnej pomoci Fínskom z dôvodu jeho špecifických klimatických podmienok naďalej platia a Komisia postúpi Rade správu o výsledkoch tejto pomoci do 1. januára 2006.2005/0164 (CNS)NávrhNARIADENIE RADYo spoločnej organizácii trhu s osivamiRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej články 36 a 37 ods. 2 tretí pododsek,so zreteľom na návrh Komisie,so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu,so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru,keďže:(1) Fungovanie a rozvoj spoločného trhu s poľnohospodárskymi produktmi musia byť spojené so zavedením spoločnej poľnohospodárskej politiky, ktorá musí predovšetkým zahŕňať spoločnú organizáciu poľnohospodárskych trhov, ktorá môže mať rôzne podoby v závislosti od produktu.(2) Nariadenie Rady (EHS) č. 2358/71 z 26. októbra 1971 o spoločnej organizácii trhu s osivom[1], bolo viackrát podstatne zmenené a doplnené, najmä nariadením Rady (ES) č. 1782/2003 z 29. septembra 2003, ktorým sa stanovujú spoločné pravidlá pre režimy priamej podpory v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a ktorým sa zavádzajú niektoré režimy podpory pre poľnohospodárov a ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001[2]. V záujme jasnosti je preto potrebné zrušiť nariadenie (EHS) č. 2358/71 a nahradiť ho novým nariadením.(3) Ustanovenia nariadenia Rady (EHS) č. 1674/72 z 2. augusta 1972 stanovujúceho všeobecné pravidlá pre poskytovanie a financovanie podpory pre osivo[3] sa zahrnuli na úrovni podrobných pravidiel uplatňovania v kapitole 10 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004 z 29. októbra 2004 ustanovujúceho podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1782/2003 o schémach podpory stanovených v hlavách IV a IV a uvedeného nariadenia a využití pozemkov vyňatých z produkcie na výrobu surovín[4]. Preto je potrebné zrušiť nariadenie Rady (EHS) č. 1674/72.(4) Je potrebné zaviesť systém dovozných licencií zahŕňajúci zloženie zábezpeky, ktorá by zaručila plnenie operácií kvôli ktorým sa tieto licencie žiadali, aby sa mohol sledovať objem obchodu s osivami s tretími krajinami.(5) Systém colných poplatkov umožňuje upustiť od všetkých ostatných ochranných opatrení, ktoré sa týkajú tovaru dovezeného z tretích krajín.(6) Vnútorný trh a mechanizmus colných poplatkov by sa mohol za výnimočných okolností ukázať ako nedostatočný. S cieľom neponechať v takýchto prípadoch trh Spoločenstva bez ochrany voči narušeniam, ktoré by z toho mohli vyplynúť, by sa malo Spoločenstvu umožniť bezodkladne prijať všetky potrebné opatrenia. Tieto opatrenia musia byť v súlade s medzinárodnými záväzkami Spoločenstva.(7) Správne fungovanie jednotného trhu v odvetví s osivami by sa mohlo narušiť pridelením štátnej pomoci. Preto je potrebné, aby sa ustanovenia Zmluvy, ktorými sa riadi štátna pomoc, uplatňovali na produkty spadajúce pod túto spoločnú organizáciu trhov. Po svojom pristúpení však Fínsko môže, ak to povolila Komisia, udeliť pomoc na určité množtvo osív a na určité množstvo osív obilnín vyprodukovaných vo Fínsku z dôvodu jeho špecifických klimatických podmienok.(8) Keďže sa spoločný trh s osivami neustále vyvíja, je potrebné, aby si členské štáty a Komisia navzájom vymieňali informácie ohľadom tohto vývoja.(9) Opatrenia potrebné na vykonávanie tohto nariadenia sa musia prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre uskutočňovanie vykonávacích právomocí delegovaných na Komisiu[5],PRIJALA TOTO NARIADENIE:Kapitola I ÚVODNÉ USTANOVENIAČLÁNOK 1V odvetví osív sa zriaďuje spoločná organizácia trhu, ktorá sa týka týchto produktov:Kód KN | Opis tovaru |0712 90 11 | Hybridná kukurica cukrová na siatie |0713 10 10 | Hrach (Pisum sativum) na siatie |ex 0713 20 00 | Cícer na siatie |ex 0713 31 00 | Fazuľa druhov Vigna mungo (L.) Hepper a Vigna radiata (L.) Wilczek na siatie |ex 0713 32 00 | Malá červená (Adzuki) fazuľa (Phaseolus a Vigna angularis) na siatie |0713 33 10 | Fazuľa obyčajná (Phaseolus vulgaris) na siatie |ex 0713 39 00 | Ostatná fazuľa na siatie |ex 0713 40 00 | Šošovica na siatie |ex 0713 50 00 | Bôb (Vicia faba var. major) a konský bôb (Vicia faba var. equina et Vicia faba var. minor) na siatie |ex 0713 90 00 | Ostatné suché strukoviny na siatie |1001 90 10 | Špalda na siatie |ex 1005 10 | Hybridná kukurica na siatie |1006 10 10 | Ryža v plevách (paddy alebo surová) na siatie |1007 00 10 | Hybridný cirok na siatie |1201 00 10 | Sójové bôby, tiež drvené, na siatie |1202 10 10 | Arašidové oriešky nepražené ani inak tepelne neupravené, nelúpané, na siatie |1204 00 10 | Ľanové semená, tiež drvené, na siatie |1205 10 10 | Semená repky, repky olejnej, tiež drvené, na siatie |1206 00 10 | Slnečnicové semená, tiež drvené, na siatie |ex 1207 | Ostatné olejnaté semená a olejnaté plody, tiež drvené, na siatie |1209 | Semená, plody a výtrusy druhov používaných na siatie |Článok 2Hospodársky rok pre osivá sa začína 1. júla každého roka a končí sa 30. júna nasledujúceho roka.Článok 3Toto nariadenie sa uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté opatrenia stanovené v nariadení (ES) č. 1782/2003.KAPITOLA II OBCHOD S TRETÍMI KRAJINAMIČLÁNOK 41. Dovozy ktoréhokoľvek z produktov uvedených v článku 1 do Spoločenstva môžu podliehať predloženiu dovoznej licencie. Produkty, pri ktorých sa vyžaduje dovozná licencia, sú určené v súlade s postupom uvedeným v článku 10 ods. 2.2. Licenciu vydávajú členské štáty každému záujemcovi, ktorý o ňu požiada, bez ohľadu na sídlo jeho podniku v Spoločenstve.3. Licencia je platná pre dovoz uskutočnený v celom Spoločenstve. Vydanie licencie podlieha zloženiu zábezpeky, ktorá zaručuje, že sa produkty budú dovážať počas platnosti licencie. Okrem prípadov vyššej moci zábezpeka prepadne celkom alebo čiastočne, ak sa dovoz alebo vývoz neuskutoční alebo sa uskutoční iba čiastočne v rámci tejto lehoty.Článok 5Pokiaľ v tomto nariadení nie je ustanovené inak, na produkty uvedené v článku 1 sa vzťahujú colné sadzby podľa Spoločného colného sadzobníka.Článok 61. Všeobecné pravidlá pre výklad kombinovanej nomenklatúry a podrobné pravidlá pre jej uplatňovanie sa vzťahujú na colnú klasifikáciu produktov uvedených v článku 1. Colná nomenklatúra vyplývajúca z uplatňovania tohto nariadenia sa stane súčasťou Spoločného colného sadzobníka.2. Ak nie je inak stanovené v tomto nariadení alebo v ustanoveniach prijatých na jeho základe, v obchode s tretími krajinami sa zakazuje:a) ukladanie akýchkoľvek poplatkov, ktoré majú rovnaký účinok ako clo,b) uplatňovanie akýchkoľvek kvantitatívnych obmedzení alebo opatrení, ktoré by mali ten istý účinok.Článok 71. V prípade, že z dôvodu dovozu alebo vývozu je vážne narušená stabilita trhu Spoločenstva s jedným alebo viacerými produktmi uvedenými v článku 1, alebo ak hrozí, že sa tak stane, pričom sa dá očakávať, že sa tým ohrozí splnenie cieľov uvedených v článku 33 Zmluvy, v obchodovaní s krajinami, ktoré nie sú členmi Svetovej obchodnej organizácie, možno uplatňovať vhodné opatrenia až do doby, kým takéto narušenie stability alebo hrozba takéhoto narušenia nepominú.2. Ak nastane situácia uvedená v odseku 1, rozhodne Komisia na žiadosť členského štátu alebo z vlastnej iniciatívy o potrebných opatreniach. Tieto opatrenia sa oznámia členským štátom a uplatňujú sa okamžite. Ak Komisia dostane od členského štátu žiadosť, rozhodne o nej do troch pracovných dní odo dňa prijatia tejto žiadosti.3. Ktorýkoľvek členský štát môže postúpiť Rade opatrenia uvedené v odseku 2 do troch pracovných dní odo dňa ich oznámenia. Rada bezodkladne zasadne. Rozhodnutím kvalifikovanej väčšiny môže zmeniť a doplniť alebo zrušiť príslušné opatrenia do jedného mesiaca odo dňa ich postúpenia.4. Tento článok sa uplatňuje v súlade so záväzkami vyplývajúcimi zo zmlúv uzatvorených podľa článku 300 ods. 2 Zmluvy.KAPITOLA III VšEOBECNÉ USTANOVENIAČLÁNOK 81. Ak nie je stanovené v tomto nariadení inak, články 87, 88 a 89 Zmluvy sa uplatňujú na produkciu a obchod s produktmi uvedenými v článku 1 tohto nariadenia.2. Fínsko však môže, ak to povolila Komisia, udeliť pomoc na určité množtvo osív a na určité množstvo osív obilnín vyprodukovaných vo Fínsku z dôvodu jeho špecifických klimatických podmienok.Do 1. januára 2006 odovzdá Komisia Rade na základe informácií, ktoré poskytne vo vhodnom čase Fínsko, správu o výsledkoch schválenej pomoci spolu s potrebnými návrhmi.Článok 9Členské štáty a Komisia si budú navzájom oznamovať informácie potrebné na uplatňovanie tohto nariadenia.Článok 101. Komisii pomáha Riadiaci výbor pre osivo (ďalej len „výbor“).2. V prípade, že sa odkazuje na tento článok, sa uplatňujú články 4 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.Obdobie stanovené v článku 4 ods. 3 rozhodnutia 1999/468/ES je stanovené na jeden mesiac.3. Výbor prijme vlastný rokovací poriadok.Článok 11Podrobné pravidlá uplatňovania tohto nariadenia, najmä platnosť certifikátov uvedených v článku 4, ako aj spôsoby oznámenia informácií v uvedených v článku 9 sa prijímajú podľa postupu uvedeného v článku 10 ods. 2.KAPITOLA IV PRECHODNÉ A ZÁVEREčNÉ USTANOVENIAČLÁNOK 121. Nariadenia (EHS) č. 2358/71 a (EHS) č. 1674/72 sa zrušujú.2. Odkazy na nariadenie (EHS) č. 2358/71 sa považujú za odkazy na toto nariadenie a čítajú sa v súlade s korelačnou tabuľkou v prílohe.Článok 13Toto nariadenie nadobúda účinnosť siedmym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej Únie .Uplatňuje sa od 1. júla 2006.Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.V BruseliZa RaduPredsedaPRÍLOHAKorelačná tabuľkaNariadenie (EHS) č. 2358/71 | Toto nariadenie |Článok 1 | Článok 1 |Článok 2 | Článok 2 |– | Článok 3 |Článok 3 | – |Článok 3a | – |Článok 4 ods. 1 a ods. 2 prvá veta | Článok 4 |Článok 4 ods. 2 pododsek 2 | Článok 11 |Článok 5 ods. 1 | Článok 5 |Článok 5 ods. 2, článok 6 | Článok 6 |Článok 7 | Článok 7 |Článok 8 | Článok 8 |Článok 9 prvá veta | Článok 9 |Článok 9 druhá veta | Článok 11 |Článok 11 | Článok 10 |Článok 12 | – |Článok 13 | – |Článok 14 | – |Článok 15 | – |Článok 16 | – |– | Článok 12 |Článok 17 | Článok 13 |FINANČNÝ VÝKAZ |1. | ROZPOČTOVÁ POLOŽKA: 05 02 11 02 | PROSTRIEDKY: 110 miliónov eur |2. | NÁZOV OPATRENIA: Návrh nariadenia Rady o spoločnej organizácii trhu s osivami. |3. | PRÁVNY ZÁKLAD: Článok 37 Zmluvy |4. | CIELE OPATRENIA: Zrušiť a nahradiť nariadenie (EHS) č. 2358/71 na základe reformy odvetvia osív zavedenej nariadením (ES) č. 1782/2003. |5. | FINANČNÉ DÔSLEDKY | 12 MESAČNÉ OBDOBIE (miliónov EUR) | AKTUÁLNY FINANČNÝ ROK 2005 (miliónov EUR) | NASLEDUJÚCI FINANČNÝ ROK 2006 (miliónov EUR) |5.0 | VÝDAVKY ÚČTOVANÉ – Z ROZPOČTU ES (NÁHRADY/INTERVENCIE) – ZO ŠTÁTNYCH ROZPOČTOV – Z INÝCH ODVETVÍ | – | – | – |5.1 | PRÍJMY – VLASTNÉ ZDROJE ES (POPLATKY/CLO) – NA ÚROVNI ČLENSKÝCH ŠTÁTOV | – | – | – |2007 | 2008 | 2009 | 2010 |5.0.1 | ODHADOVANÉ VÝDAVKY | – | – | – | – |5.1.1 | ODHADOVANÉ PRÍJMY | – | – | – | – |5.2 | SPÔSOB VÝPOČTU: |6.0 | MOŽNO PROJEKT FINANCOVAŤ Z PROSTRIEDKOV PRIDELENÝCH PRÍSLUŠNÝM KAPITOLÁM V SÚČASNOM ROZPOČTE | ÁNO NIE |6.1 | MOŽNO PROJEKT FINANCOVAŤ PREVODOM MEDZI JEDNOTLIVÝMI KAPITOLAMI SÚČASNÉHO ROZPOČTU | ÁNO NIE |6.2 | BUDE POTREBNÝ DOPLNKOVÝ ROZPOČET | ÁNO NIE |6.3 | BUDE POTREBNÉ ZAČLENIŤ PROSTRIEDKY DO BUDÚCICH ROZPOČTOV | ÁNO NIE |POZNÁMKY: |[1] Ú. v. ES L 246, 5.11.1971, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1782/2003 (Ú. v. EÚ L 270, 21.10.2003, s. 1).[2] (Pozri poznámku č. 4) Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) č. 118/2005 (Ú. v. EÚ L 24, 27.1.2005, s. 15).[3] Ú. v. ES L 177, 4.8.1972, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (EHS) č. 3795/85 (Ú. v. ES L 367, 31.12.1985, s. 21).[4] Ú. v. EÚ L 345, 20.11.2004, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 794/2005 (Ú. v. EÚ L 134, 27.5.2005, s. 6).[5] Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.


Dôležité právne oznámenie

|

52005PC0310

Návrh na Nariadenie Rady ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 27/2005 pre slede, makrely, stavridy, chobotnice a plavidlá zapojené do nezákonného rybolovu  /* KOM/2005/0310 v konečnom znení */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 12.7.2005KOM(2005) 310 v konečnom zneníNávrh naNARIADENIE RADYktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 27/2005 pre slede, makrely, stavridy, chobotnice a plavidlá zapojené do nezákonného rybolovuDÔVODOVÁ SPRÁVANariadenie Rady (ES) č. 27/2005[1] stanovilo príležitosti na rybolov a príslušné podmienky pre určité násadové ryby a skupiny násadových rýb, uplatniteľné vo vodách Spoločenstva a pre plavidlá Spoločenstva vo vodách, v ktorých sa vyžadujú obmedzenia výlovu.1. Medzinárodná Komisia pre rybolov v Baltickom mori (International Baltic Sea Fisheries Commission, IBSFC) prijala v septembri 2004 odporúčanie zvýšiť príležitosti na rybolov sleďa obyčajného na 10 000 ton v Riadiacej jednotke 3, ktorým by sa Fínsku poskytlo dodatočných 8199 ton príležitosti na rok 2004 na rybolov sleďa obyčajného. Komisia predložila návrh Rade COM (2004) 797 implementovať odporúčania nariadenia (ES) č. 2287/2003, ktorým sa na rok 2004 stanovujú príležitosti na rybolov a príslušné podmienky pre určité násadové ryby a skupiny násadových rýb uplatniteľné vo vodách Spoločenstva a pre plavidlá Spoločenstva vo vodách, v ktorých sa vyžaduje obmedzovanie úlovkov[2]. Toto odporúčanie však nebolo súčasťou právnych predpisov Spoločenstva z dôvodu nedostatku času na rokovaniach Rady. V dôsledku toho Fínsko presiahlo v roku 2004 svoju kvótu o 7 856 ton, keďže 10 000 ton navyše nebolo pridelených. V súlade s nariadením Rady (ES) č. 847/96 zo 6. mája 1996, ktorým sa zavádzajú dodatočné podmienky pre riadenie celkových prípustných úlovkov (CPÚ) a kvót[3], Komisia v nariadení Komisie (ES) č. .../ z ... o prijatí určitých kvót na ryby na rok 2005 podľa nariadenia Rady (ES) č. 847/96, ktorým sa zavádzajú dodatočné podmienky pre riadenie celkových prípustných úlovkov (CPÚ) a kvót[4], aby sa v roku 2005 kvôli nadmernému rybolovu znížili kvóty Fínska na slede o 7 865 ton. Kvóty sleďa obyčajného v sekcii 30-31 by sa preto mali zvýšiť o 7 856 ton, keďže zníženie nastalo kvôli skutočnosti, že odporúčanie Komisie IBSFC sa neimplementovalo do právnych predpisov Spoločenstva. Táto zmena a doplnenie nezvýši množstvo sleďa obyčajného, ktoré Fínsko má v roku 2005 uloviť.2. CPÚ schválené pre slede a stavridy, ktoré pokrýva oblasť MVMP časť V b nezahŕňalo príležitosti rybolovu v medzinárodných vodách. Táto skutočnosť umožňuje nesprávne nahlasovanie úlovkov vo vodách Spoločenstva, ktoré sú omylom nahlásené ako úlovky v medzinárodných vodách. Aby sa zabránilo nesprávnemu informovaniu, mala by sa riadiaca oblasť rozšíriť aj na medzinárodné vody MVMP časť V b.3. Na zasadnutí Rady pre rybolov v decembri 2004 vyhlásenie Komisie a Rady a vyzvala Komisiu aby začiatkom roku 2005 prišla s návrhom na rozvoj programu, ktorý umožní váženie pelagických druhov rýb po prevoze z prístavu vykládky. Tento návrh sa vypracoval po niekoľkých poradách s príslušnými členskými štátmi.4. Minimálna veľkosť osmonoha obyčajného ( Octopus vulgaris ) je v nariadení Rady (ES) č. 850/98 z 30. marca 1998 o zachovaní zdrojov rybolovu prostredníctvom technických opatrení na ochranu[5] mláďat morských organizmov stanovená na 750 g.Táto minimálna veľkosť sa vzťahuje len na lov, vykládku a predaj osmonoha obyčajného vyskytujúceho sa vo výsostných vodách, alebo vodách spadajúcich pod jurisdikciu členských štátov (vody ES) č. 850/98.S cieľom prispieť k zachovaniu zdrojov pre populácie, najmä chrániť mláďatá, je potrebné určiť minimálnu veľkosť osmonoha obyčajného s pôvodom vo výsostných vodách, alebo vodách spadajúcich pod jurisdikciu tretích štátov v oblasti CECAF.Minimálna veľkosť je 450 gramov (živej hmotnosti) alebo 400 gramov (vypitvanej). Osmonoh obyčajný, ktorý nedosahuje povolenú veľkosť sa nesmie ponechať na palube ani preložiť, vyložiť, prepravovať, skladovať, predávať, vystavovať alebo ponúknuť na predaj.5. V máji 2005 Komisia pre rybolov v severovýchodnom Atlantiku (NEAFC) písomným hlasovaním odporúčala umiestniť niektoré plavidlá na zoznam plavidiel, ktoré sa zúčastňovali nezákonných, nehlásených a nedeklarovaných rybolovných činností. Vo februári 2004 sa prijalo odporúčanie o opatreniach, ktoré sa majú uplatniť na takéto plavidlá. Implementácia týchto odporúčaní na úrovni právneho poriadku Spoločenstva by sa mala zabezpečiť.Rada bola požiadaná, aby v najkratšom možnom čase schválila tento návrh, aby sa rybárom umožnilo plánovať činnosti na rybársku sezónu.Návrh naNARIADENIE RADYktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 27/2005 pre slede, makrely, stavridy, chobotnice a plavidlá zapojené do nezákonného rybolovuRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho Spoločenstva,so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu[6], najmä na jeho článok 20,keďže:(1) Nariadenie Rady (ES) č. 27/2005[7] stanovilo príležitosti na rybolov a príslušné podmienky pre určité násadové ryby a skupiny násadových rýb, uplatniteľné vo vodách Spoločenstva a pre plavidlá Spoločenstva vo vodách, v ktorých sa vyžadujú obmedzenia výlovu.(2) Medzinárodná Komisia pre rybolov v Baltickom mori prijala v septembri 2004 odporúčanie zvýšiť na rok 2004 príležitosti na rybolov sleďa obyčajného na 10 000 ton v Riadiacej jednotke 3, ktorým by sa Fínsku poskytlo dodatočných 8199 ton príležitosti na rybolov sleďa obyčajného. Toto odporúčanie nebolo súčasťou právnych predpisov Spoločenstva. V dôsledku toho Fínsko presiahlo v roku 2004 svoju kvótu o 7 856 ton, keďže dodatočné tony neboli pridelené. V nariadení Komisie (ES) č. 776/2005 z 19. mája 2005, ktorým sa prispôsobujú určité rybné kvóty na rok 2005 podľa nariadenia Rady (ES) č. 847/96, ktorým sa zavádzajú dodatočné podmienky pre riadenie celkových prípustných úlovkov (CPÚ)[8] a kvót presahujúce rok, sa kvóty Fínska na sleďa obyčajného na rok 2005 znížili o 7856 ton kvôli nadmernému rybolovu. Kvóty sleďa obyčajného pre Fínsko v sekcii 30-31 by sa preto mali zvýšiť o 7 856 ton, keďže zníženie bolo kvôli skutočnosti, že odporúčanie IBSFC sa neimplementovalo do právnych predpisov Spoločenstva. Táto zmena a doplnenie nezvýši množstvo sleďa obyčajného, ktoré Fínsko ulovilo v roku 2005.(3) Celkové prípustné úlovky (CPÚ), ktoré boli prijaté pre makrelu v riadiacej oblasti II a (vody nepatriace ES) V b (vody ES), VI, VII, VIII a, b, d, e, XII, XIV by mali zahŕňať vody ES a medzinárodné vody V b, aby sa predišlo nesprávnemu informovaniu. Riadiaca oblasť by mala byť príslušným spôsobom zmenená a doplnená.(4) CPÚ prijaté pre stavridy v riadiacej oblasti V b (vody ES), VI, VII, VIII a, b, d, e, XII, XIV by mali zahŕňať vody ES a medzinárodné vody V b, aby sa predišlo nesprávnemu informovaniu. Riadiaca oblasť by mala byť príslušným spôsobom zmenená a doplnená.(5) S cieľom umožniť váženie sleďov, makrel a stavríd po prevoze z prístavu vykládky by sa v roku 2005 mali implementovať doplňujúce opatrenia.(6) S cieľom prispieť k zachovaniu osmonoha obyčajného, najmä k ochrane mláďat, je v roku 2005 potrebné stanoviť minimálnu veľkosť osmonoha obyčajného v morských vodách spadajúcich pod jurisdikciu alebo zvrchované práva tretích krajín a umiestnené v regióne CECAF až do prijatia nariadenia Rady, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 850/98 z 30. marca 1998 o zachovaní zdrojov rybolovu prostredníctvom technických opatrení na ochranu mláďat morských organizmov[9].(7) V máji 2005 odporúčala Komisia pre rybolov v severovýchodnom Atlantiku (North Atlantic Fisheries Commission- NEAFC) umiestniť určitý počet plavidiel na zoznam plavidiel, u ktorých sa preukázalo, že sú zapojené do nezákonného, neohláseného a neregulovaného rybolovu. Vo februári 2004 sa prijalo odporúčanie o opatreniach, ktoré sa majú uplatniť na takéto plavidlá. Implementácia týchto odporúčaní na úrovni právneho poriadku Spoločenstva by sa mala zabezpečiť.(8) Na zabezpečenie živobytia rybárov Spoločenstva je dôležité otvoriť tieto loviská čím skôr. Z dôvodu naliehavosti tejto záležitosti je nevyhnutné udeliť výnimku pokiaľ ide o lehotu 6 týždňov ustanovenú v odseku I bod 3 Protokolu o úlohe národných parlamentov v Európskej únii, ktorý predstavuje prílohu k Zmluve o Európskej únii a zmluvám o založení Európskych spoločenstiev.(9) Nariadenie (ES) č. 27/2005 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,PRIJALA TOTO NARIADENIE:Článok 1Prílohy IA, IB a III k nariadeniu (ES) č. 27/2005 sa menia v súlade s prílohou k tomuto naradeniu.Článok 2Toto nariadenie nadobúda účinnosť tretím dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátochV Bruseli,za RadupredsedaPRÍLOHAPrílohy k nariadeniu (ES) č. 27/2005 sa menia a dopĺňajú takto:1) V prílohe IA:Údaje, ktoré sa týkajú druhu sleďa obyčajného sa v podoblastiach zóny 30-31 nahrádzajú takto:„Druhy: | sleď obyčajný | zóna: | podzóny 30-31 |HER/3D30.; HER/3D31. |Fínsko | 60 327 |Švédsko | 11 529 |ES | 71 856 |CPÚ | 71 856 | Analytické CPÚ, na ktoré sa nevzťahujú články 3 a 4 nariadenia (ES) č. 847/96. ’ |2) V prílohe IB:a) Údaje, ktoré sa týkajú druhov sleďa v zóne IIa (nie vo vodách ES), Vb (vodách ES), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV sa nahrádza takto:„druhy: | sleď | zóna: | II a (nie vo vodách ES), V b (vody ES a medzinárodné vody), VI, VII, VIII a, b, d, e, XII, XIV |Scomber scombrus | MAC/2CX14- |Nemecko | 13 845 |Španielsko | 20 |Estónsko | 115 |Francúzsko | 9 231 |Írsko | 46 149 |Lotyšsko | 85 |Litva | 85 |Holandsko | 20 190 |Poľsko | 844 |Spojené kráľovstvo | 126 913 |ES | 217 477 |Nórsko | 8 500 | (1) |Faerské ostrovy | 3 322 | (2) |CPÚ | 420 000 | (3) | Analytické CPÚ na ktoré sa nevzťahujú články 3 a 4 nariadenia (ES) č. 847/96 |__________ |(1) Loviť ryby sa smie len v IIa, VIa (severne od 56°30’ N), IVa, VII d, e, f, h. (2) Z toho 1 002 ton možno loviť v podieli MVMP časti IV a severne od 59°N (pásmo ES) od 1 januára do 15. februára a od 1. októbra do 31. decembra. Množstvo 2 763 ton z Faerských ostrovov sa smie loviť v časti MVMP VIa (severne od 56°30'N) počas celého roka a/alebo v časti MVMP VII e, f, h a/alebo v časti MVMPIVa . (3) CPÚ, ktoré pre severnú oblasť dohodli ES, Nórsko a Faerské ostrovy. |Osobitné podmienky: |V rámci uvedených kvót sa v určených zónach môžu vyloviť maximálne tieto množstvá, a to len v období od 1 januára do 15. februára a od 1. októbra do 31. decembra. |IVa (vody ES) MAC/*04A-C |Nemecko | 4 175 |Španielsko | 0 |Francúzsko | 2 784 |Írsko | 13 918 |Holandsko | 6 089 |Spojené kráľovstvo | 38 274 |ES | 65 240 |Nórsko | 8 500 |Faerské ostrovy | 1 002 | (1) |(1) Severne od 59° N (zóna ES) v období od 1 januára do 15. februára a od 1. októbra do 31. decemebra.“ |b) Údaje, ktoré sa týkajú druhov stavridy v zóne Vb (vo vodách ES), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV sa nahrádza takto:„druhy: | stavrida | zóna: | Vb (vo vodách ES a v medzinárodných vodách), VI, VII, VIIIa, b, d, e, XII, XIV |Trachurus spp. kranas | JAX/578/14 |Dánsko | 12 088 |Nemecko | 9 662 |Španielsko | 13 195 |Francúzsko | 6 384 |Írsko | 31 454 |Holandsko | 46 096 |Portugalsko | 1 277 |Spojené kráľovstvo | 13 067 |ES | 133 223 |Faerské ostrovy | 4 955 | (1)(2) |CPÚ | 137 000 | Analytické CPÚ, na ktoré sa nevzťahujú články 3 a 4 nariadenia (ES) č. 847/96. |__________ |(1) Tieto kvóty sa smú loviť len v oblastiach MVNP IV, VIa (severne od 56° 30' N) a VIIe, f, h. (2) V rámci celkovej kvóty 6 500 ton pre podoblasti MVMP IV, VIa (severne od 56°30'N) a VIIe, f, h.’ |3) V prílohe III:a) sa bod 9 nahrádza takto:‘9. Postupy pri vykládke a vážení pre sleďa, makrely a stavridy9.1 Rozsah9.1.1 Tieto postupy sa uplatňujú na vykládky plavidiel Európskeho Spoločenstva a plavidiel tretích krajín v Európskom spoločenstve, pri ktorých vyložené množstvo presahuje 10 ton sleďov, makrel a stavríd alebo ich kombinácie:a) v prípade sleďov v podoblastiach MVMP I, II, IV, VI a VII a častiach III a, V b;b) v prípade makrel a stavríd v podoblastiach MVMP III, IV, VI a VII a v časti IIa.9.2 Určené prístavy9.2.1 Vykládky uvedené v bode 9.1 sa povoľujú iba v určených prístavoch.9.2.2 Každý príslušný členský štát zašle Komisii zmeny v zozname určených prístavov dodanom v roku 2004, v ktorých možno vykladať slede, makrely a stavridy, a zmeny v postupoch inšpekcie a dozoru pre tieto prístavy vrátane podmienok pre zaznamenávanie a hlásenie množstiev každého z druhov a populácií uvedených v bode 9.1.1. v každej vykládke. Tieto zmeny je potrebné zaslať najmenej 15 dní pred nadobudnutím ich účinnosti. Komisia odošle tieto informácie, ako aj o prístavoch, ktoré určili tretie krajiny, všetkým príslušným členským štátom.9.3 Vplávanie do prístavu9.3.1 Kapitán rybárskeho plavidla uvedeného v bode 9.1.1. alebo jeho zástupca musí informovať orgány príslušného členského štátu, v ktorom sa má uskutočniť vykládka, najmenej 4 hodiny pred vplávaním do prístavu vykládky príslušného členského štátu o:a) prístave, do ktorého zamýšľa vplávať, názve plavidla a jeho registračnom čísle;b) odhadovanom čase príjazdu do tohto prístavu;c) množstve každého druhu ponechaného na palube v kilogramoch živej hmotnosti;d) riadiacej oblasti, odkiaľ bol úlovok ulovený podľa prílohy I tohto nariadenia.9.4 Vykládka9.4.1 Príslušné orgány zainteresovaného členského štátu musia vyžadovať, aby vykládka nezačala skôr, kým sa na ňu nevydá povolenie.9.5 Lodný denník9.5.1 Odchylne od ustanovení bodu 4.2 prílohy IV k nariadeniu (EHS) č. 2807/83 kapitán rybárskeho plavidla predloží ihneď po príjazde do prístavu príslušnú stranu alebo stany lodného denníka podľa požiadavky príslušného orgánu v prístave vykládky.Množstvá ponechané na palube a zaznamenané pred vykládkou uvedenou v bode 9.3.1. písm. c), sa musia rovnať množstvám zaznamenaným v lodnom denníku po jeho uzavretí.Odchylne od ustanovení článku 5 ods. 2 nariadenia (EHS) č. 2807/83 povolené rozpätie tolerancie v odhadoch množstva rýb ponechaných na palube plavidla v kilogramoch, ktoré sú zaznamenané do lodného denníka, je 8 %.9.6 Váženie čerstvých rýb9.6.1 Všetci kupujúci, ktorí nakupujú čerstvé ryby zabezpečia, že sa všetky prijaté množstvá vážia v systémoch schválených príslušnými orgánmi. Toto váženie sa musí uskutočniť predtým ako sa ryby roztriedia, spracujú, uskladnia v chladiarenskom zariadení, prevezú z prístavu vykládky alebo ďalej predajú. Údaj vyplývajúci z váženia sa použije na vystavenie prehlásení o vykládke a potvrdení objednávok.9.6.2 Pri stanovovaní hmotnosti nesmie zrážka na vodu presiahnuť 2 %.9.7 Váženie čerstvých rýb po prevoze9.7.1 Odchylne od bodu 9.6.1. môžu členské štáty povoliť váženie čerstvých rýb po prevoze z prístavu vykládky za predpokladu, že ryby sa prevážajú do miesta určenia, ktoré sa nachádza na území členského štátu a je vzdialené maximálne 60 km od prístavu vykládky a že:a) tanker, v ktorom sa ryby prepravujú, sprevádza kontrolór z miesta vykládky na miesto váženia rýb, alebob) príslušné orgány vydajú na mieste vykládky súhlas s prepravou rýb podľa týchto ustanovení:i) tesne predtým než tanker vypláva z prístavu vykládky, kupujúci alebo jeho zástupca poskytne príslušným orgánom písomné vyhlásenie s uvedením druhov rýb a názvom plavidla, z ktorého sa má vykladať, špecifického identifikačného čísla tankera a podrobností o mieste určenia, kde sa ryby odvážia a odhadovanom čase príchodu tankera na miesto určenia.ii) vodič uschová počas prevozu kópiu prehlásenia uvedeného pod písm. i) a odovzdá ju príjemcovi na mieste určenia.9.8 Faktúra9.8.1 Okrem záväzkov ustanovených v článku 9 ods. 1 a 2 nariadenia (ES) 2847/93 spracovateľ alebo kupujúci vyložených množstiev predloží príslušným orgánom zainteresovaného členského štátu kópiu faktúry alebo doklad, ktorý ju nahrádza, ako je uvedené v článku 22 ods. 3 šiestej smernice Rady 77/388/EHS o harmonizácii zákonov členských štátov týkajúcich sa daní z obratu - spoločný systém jednotného východiska pri vyhodnocovaní dane z pridanej hodnoty[10].9.8.2 Každá takáto faktúra alebo dokument musí obsahovať informácie, ktoré vyžaduje článok 9 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2847/93 a zároveň registračné číslo plavidla, z ktorého sa ryby vykladajú. Táto faktúra alebo dokument sú predložené na požiadanie alebo do 12 hodín od ukončenia váženia.9.9 Váženie mrazených rýb9.9.1 Všetci kupujúci alebo majitelia mrazených rýb zabezpečia, aby boli vyložené množstvá odvážené ešte pred spracovaním rýb, pred ich uložením do chladiarenského zariadenia, pred ich prepravou z prístavu vykládky alebo pred ďalším predajom. Z hmotnosti akýchkoľvek vyložených množstiev sa môže odpočítať hmotnosť obalu rovnajúca sa hmotnosti škatúľ a plastových alebo iných kontajnerov, v ktorých sú ryby zabalené.9.9.2 Rovnako je možné stanoviť hmotnosť mrazených rýb zabalených v škatuliach tak, že sa vynásobí priemerná hmotnosť reprezentatívnej vzorky určenej na základe odváženia hmotnosti obsahu odobratého zo škatule a bez plastového obalu bez ohľadu na to, či sa ľad na povrchu rýb nechal rozmraziť alebo nie. Členské štáty dajú Komisii na schválenie akékoľvek zmeny vo svojej metodike odoberania vzoriek, ktoré Komisia schválila v 2004. Zmeny schvaľuje Komisia. Údaj vyplývajúci z váženia sa použije na vystavenie prehlásení o vykládke a potvrdení objednávok.9.10 Zariadenia na váženie9.10.1 V prípadoch, v ktorých sa používajú verejné zariadenia na váženie, vydá strana vážiaca ryby kupujúcemu ústrižok o odvážení s uvedením dátumu a času váženia a identifikačným číslom tankera s rybami. Kópia ústrižku o odvážení sa pripojí k faktúre a predloží príslušným orgánom podľa bodu 9.8.9.10.2 V prípadoch, v ktorých sa používajú súkromné zariadenia na váženie, príslušné orgány schvália, okalibrujú a zapečatia systém s výhradou týchto ustanovení:a) strana vážiaca ryby si vedie lodný denník s očíslovanými stránkami, kde sa uvádzajú:i) názov a registračné číslo plavidla, z ktorého ryby vyložili,ii) identifikačné číslo cisterien s rybami v prípadoch, keď boli ryby prevážané z prístavu vykládky pred vážením,iii) druhy rýb,iv) váha každej vykládky,v) dátum a čas začatia a ukončenia váženia.b) ak váženie prebieha na dopravníkovom páse, musí byť viditeľným číselníkom, ktorý kumulatívneho súčtu váhy. Tento kumulatívny súčet sa zaznamená lodného denníka s očíslovanými stranami uvedeného v bode a);c) Lodný denník o vážení a kópie písomných vyhlásení ustanovené v bode 9.7.1. b) (ii) sa uchovajú na tri roky.9.11 Prístup príslušných orgánovPríslušné orgány majú neobmedzený prístup do systému váženia, lodných denníkov o vážení, k písomným prehláseniam a všetkých budov, kde sa spracúvajú a skladujú ryby.9.12 Krížové kontroly9.12.1 Príslušné orgány vykonajú administratívne krížové kontroly na všetkých miestach vykládky a skontrolujú:a) množstvá podľa druhov uvedených v predchádzajúcom oznámení o vykládke podľa bodu 9.3.1 a množstvá, ktoré sú uvedené v lodnom denníku plavidla,b) množstvá podľa druhov ako sú zaznamenané v lodnom denníku plavidla a v prehlásení o vykládke alebo vo faktúre či v rovnocennom dokumente uvedenom v bode 9.8.,c) množstvá podľa druhov ako ich uvádza prehlásenie o vykládke a faktúra alebo rovnocenný dokument uvedený v bode 9.8.,9.13 Komplexná kontrola9.13.1 Príslušné orgány členského štátu zabezpečia aspoň 15 % množstva vyložených rýb a aspoň 10 % vykládok rýb podlieha komplexnej inšpekcii, ktorá zahŕňa aspoň:a) monitorovanie váženia úlovku z lode podľa druhov. V prípade plavidiel, ktoré pumpujú úlovok na pobreží sa monitoruje celková vykládka z plavidiel vybratých na inšpekciu. V prípade lodí s mraziarenskými zariadeniami sa zrátajú všetky škatule. Reprezentatívna vzorka zo škatúľ/paliet sa naváži s cieľom stanoviť priemernú váhu škatúľ/paliet. Na účely stanovenia priemernej čistej hmotnosti rýb (bez obalu, ľadu); sa odoberie vzorka zo škatúľ podľa osvedčenej metodiky.b) okrem krížových kontrol uvedených v bode 9.12 sa vykonajú krížové overeniai) množstiev podľa druhov zaznamenaných do lodného denníka o vážení a množstiev podľa druhov zaznamenaných na faktúre alebo rovnocennom dokumente uvedenom v bode 9.8;ii) písomných vyhlásení, ktoré dostali príslušné orgány podľa bodu 9.7.1. písmen (b) bodu (i) a písomných vyhlásení príjemcu rýb podľa bodu 9.7.1 písmeno (b) bod (ii);iii) identifikačné čísla tankerov uvedené v písomných prehláseniach ustanovených v bode 9.7.1 písmená (b) bod (i) a v lodných denníkoch o vážení.c) v prípade prerušenia vykládky sa vyžaduje povolenie na pokračovanie vo vykládke;d) overenie, že po ukončení vykládky sa v plavidle nenachádzajú žiadne ryby.9.13.2 Zdokumentujú sa všetky inšpekčné činnosti, na ktoré sa vzťahuje bod 9. Táto dokumentácia sa uchováva 3 roky.“b) Pridáva sa časť I:„ČASŤ ICECAF (východný a stredný Atlantik )Odchylne od ustanovení článkov 2 a 17 a prílohy XII k nariadeniu (ES) č. 850/98 je minimálna veľkosť osmonoha obyčajného ( Octopus vulgaris ) v morských vodách, ktoré spadajú mimo vôd spadajúcich pod jurisdikciu alebo zvrchované práva tretích krajín a sú umiestnené v regióne CECAF 450 g (živej hmotnosti) alebo 400 g (vypitvané).“c) Pridáva sa táto časť J:„ČASŤ JSEVEROVÝCHODNÝ ATLANTIK Plavidlá, ktoré sú zapojené do nezákonného, neohláseného a neregulovaného rybolovuPlavidlá umiestnené do Komisie pre rybolov v severovýchodnom Atlantiku - North-East Atlantic Fisheries Commission, NEAFC) zoznam plavidiel potvrdených, že sú zapojené do nezákonného, neohláseného a neregulovaného rybolovu (illegal, unreported and unregulated fisheries IUU vessels- plavidlá IUU) sú uvedené v prílohe 5. Na tieto plavidlá sa vzťahujú tieto opatrenia:a) Plavidlá IUU, ktoré vplávajú do prístavov, nemajú oprávnenie vyložiť alebo preložiť úlovok a skontrolujú ich príslušné orgány. Takéto kontroly zahŕňajú inšpekciu dokumentov, lodných denníkov, rybárskej výstroje, úlovku na palube a ďalších záležitostí súvisiacich s činnosťou plavidiel v oblasti upravenej predpismi NEAFC. Informácie o výsledkoch kontrol sa okamžite predložia Komisii;b) Rybárske plavidlá, podporné plavidlá, plavidlá pre doplnenie paliva, materské lode a nákladné plavidlá plávajúce pod vlajkou členského štátu žiadnym spôsobom nepomáhajú plavidlám IUU, ani sa nepodieľajú na prekládke alebo spoločných rybárskych operáciách na tomto zozname;c) Plavidlám IUU sa v prístave neposkytujú žiadne zásoby, palivo ani iné služby;d) Plavidlá IUU nie sú oprávnené loviť vo vodách Spoločenstva a ich prenájom je zakázaný;e) Zakazuje sa dovoz rýb z plavidiel IUU;f) Členské štáty odmietnu udeliť vlajku plavidlám IUU a vyzývajú dovozcov, dopravcov a ostatné zúčastnené strany zdržiavať sa obchodovania a prekládky rýb, ktoré tieto plavidlá ulovili;Komisia zoznam zmení a doplní podľa zoznamu NEAFC, ihneď ako NEAFC prijme nový zoznam. ’d) Pridáva sa dodatok 5:„ Dodatok 5 k prílohe IIIZoznam plavidiel, ktoré sú podľa Komisie pro rybolov v severovýchodnom Atlantiku (NEAFC) zapojené do ilegálneho, nehláseného a neregulovaného rybolovuNázov plavidla | Vlajkový štát |FONTENOVA | Panama |IANNIS | Panama |LANNIS I | Panama |LISA | Dominické spoločenstvo |KERGUELEN | Togo |OKHOTINO | Dominické spoločenstvo |OLCHAN | Dominické spoločenstvo |OSTROE | Dominické spoločenstvo |OSTROVETS | Dominické spoločenstvo |OYRA | Dominické spoločenstvo |OZHERELYE | Dominické spoločenstvo“ |[1] Ú. v. EÚ L 12, 14.1.2005, s. 1[2] Ú. v. EÚ L 344, 31.1.2003, s. 1[3] Ú. v. EÚ L 115, 9.6.1996, s. 3[4] Ú. v. EÚ[5] Ú. v. EÚ L 125, 27.4.1998, s. 1 Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 602/2004 z 22. marca 2004 (Ú. v. EÚ L 97, 1.4.2004, s. 1).[6] Ú. v. ES L 358, 31.12.2002, s. 59[7] EÚ L 12, 14.1.2005, s. 1[8] EÚ L 130, 24.5.2005, s. 7[9] EÚ L 125, 27.4.1998, s. 1[10] EÚ L 145, 13.6.1977, s. 1