				|

		52011PC0610

			Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 z 5. júla 2006 o Európskom zoskupení územnej spolupráce (EZÚS), pokiaľ ide o vyjasnenie, zjednodušenie a zlepšenie zakladania a fungovania takýchto zoskupení /* KOM/2011/0610 v konečnom znení - 2011/0272 (COD) */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
1.           KONTEXT NÁVRHU
Návrh je druhým krokom Komisie v rámci plnenia
povinnosti, ktorú jej ukladá článok 17 nariadenia (ES) č. 1082/2006. Komisia 29.
júla 2011 predložila Správu o uplatňovaní nariadenia[1]. v správe sa
identifikovali oblasti, ktoré by sa mohli zlepšiť a tento návrh
pozmeňujúceho a doplňujúceho nariadenia je zhmotnením konkrétnych zmien,
ktorých výsledkom bude takéto zlepšenie.
Filozofiu týchto zmien možno vyjadriť troma
kľúčovými slovami: kontinuita, jasnosť, pružnosť.
–
Kontinuita: pretože
základná povaha EZÚS sa nezmení a žiadne EZÚS by si nemalo zmeniť stanovy
alebo spôsob fungovania;
–
jasnosť: pretože
nariadenie sa upraví tak, aby a) zohľadnilo Lisabonskú zmluvu, b) zjednodušilo
a vyjasnilo určité aspekty, ktoré, ako sa ukázalo, spôsobujú zmätok
a c) zabezpečilo lepšiu viditeľnosť a komunikáciu týkajúcu sa
vytvárania a fungovania EZÚS;
–
pružnosť: rozšírením EZÚS
o akékoľvek hľadisko územnej spolupráce (a nie „prvoradé“ riadenie
programov a projektov financovaných EFRR) a poskytnutím právnych
základov pre účasť orgánov a regiónov z tretích krajín ako členov.
2.           VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO
ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI
Toto nariadenie vychádza z rozsiahlych
konzultácií so zainteresovanými stranami vrátane členských štátov, regiónov
a členov existujúcich a plánovaných EZÚS. Výbor regiónov, ktorý
prevádzkuje „platformu“ na výmenu informácií o EZÚS[2], bol obzvlášť cenným partnerom.
k zisteniam správy a obsahu týchto návrhov konkrétne prispeli tieto
podujatia: rozsiahle konzultácie so všetkými zainteresovanými stranami
uskutočnené v spolupráci s Výborom regiónov o prevádzke a pridanej
hodnote nástroja EZÚS[3],
Európska konferencia o Európskych zoskupeniach územnej spolupráce (EZÚS),
ktorá sa konala 27. a 28. januára 2011, Konferencia o EZÚS a viacúrovňovej
verejnej správe organizovaná maďarským predsedníctvom, ktorá sa konala 21. až 23.
marca 2011 a niekoľko stretnutí s výbormi a skupinami Európskeho
parlamentu, najnovšie 22. júna 2011.
Posolstvo všetkých skupín, a najmä
aktívnych EZÚS a tých, ktoré sa pripravujú, bolo jasné: nástroj je
užitočný a má potenciál prekonať svoje predpokladané funkcie, ale postupy spojené
s fungovaním a hlavne so zakladaním EZÚS sú príliš komplexné a nejasné.
Zatiaľ čo Výbor regiónov vo svojom stanovisku
prijatom v januári 2011[4]
navrhol, že finančné a iné stimuly by sa mohli použiť na propagáciu
využitia EZÚS a niektoré aktívne zoskupenia tento návrh podporili, Komisia
zastáva názor, že využitie EZÚS by malo byť založené na slobodnom a nezaujatom
výbere príslušných strán, bez osobitných stimulov nad rozsah inherentného
využitia nástroja.
3.           PRÁVNE PRVKY NÁVRHU
Článok 175 Zmluvy o fungovaní Európskej
únie (ZFEÚ) vyzýva Radu, aby prijala také konkrétne opatrenia, ktoré môžu byť
nevyhnutné pre podporu hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti.
Články 209 a 212 umožňujú Európskemu
parlamentu a Rade prijať opatrenia umožňujúce spoluprácu s tretími
krajinami, či už na účely rozvoja alebo na iné účely.
4.           VPLYV NA ROZPOČET
Nariadenie o EZÚS nie je nariadením
o rozpočtových pravidlách a nemá žiadny vplyv na rozpočet Únie alebo
členských štátov. EZÚS sa môže financovať z miestnych, regionálnych alebo
národných fondov a môže vykonávať akcie spolufinancované z európskych
fondov.
5.           ZHRNUTIE OBSAHU NARIADENIA
Pozmeňujúcim a doplňujúcim nariadením sa na
jednej strane zavádzajú zmeny s cieľom dodržiavať terminológiu zavedenú
Zmluvou o fungovaní Európskej Únie a na druhej strane v reakcii
na slabé stránky a oblasti potenciálneho zlepšenia, ktoré sa
identifikovali v uvedenej správe.
Tieto zmeny sa týkajú členstva, obsahu dohovoru
a stanov EZÚS, jeho účelu, procesu schválenia
vnútroštátnymi orgánmi, uplatniteľných právnych predpisov o zamestnaní
a obstarávaní, prístupu týkajúceho EZÚS, ktorých členovia majú
rôznu zodpovednosť za ich opatrenia a transparentnejších postupov komunikácie.
Pokiaľ ide o členstvo, zavádzajú sa nové
právne základy, ktoré regiónom a orgánom v nečlenských štátoch
dovolia stať sa členmi EZÚS, keď sú ostatní členovia z jedného alebo aj
z viacerých členských štátov. Vyjasňuje sa aj oprávnenosť členstva
subjektov podľa súkromného práva.
Nanovo sa definuje dohovor a stanovy EZÚS
a zdôrazňuje sa odlíšenie v postupe schválenia.
Stanovujú sa kritériá schválenia alebo
zamietnutia vnútroštátnymi orgánmi a navrhuje sa obmedzený čas na
preskúmanie (je to jediná najčastejšia vec, na ktorú sa sťažujú existujúce
a plánované EZÚS).
Navrhujú sa riešenia v súlade s acquis
Únie, pokiaľ ide o daňový systém a systém sociálneho zabezpečenia
zamestnancov EZÚS, ktorí môžu byť zamestnaní v ktoromkoľvek členskom
štáte, ktorého územie zahŕňa EZÚS. Podobný prístup sa navrhuje pre pravidlá
obstarávania.
Pokiaľ ide o zodpovednosť, keď sa od
niektorých miestnych alebo regionálnych subjektov na základe ich vnútroštátneho
práva vyžaduje, aby mali obmedzené ručenie a od iných, v iných
členských štátoch, sa vyžaduje, aby mali neobmedzené ručenie, navrhuje sa
riešenie založené na poistení pripravené podľa riešenia, ktoré sa používa pri
konzorciách pre európsku výskumnú infraštruktúru (ERIC)[5].
Od členských štátov sa tiež vyžaduje, aby
Komisiu informovali o všetkých ustanoveniach prijatých na vykonávanie
zmeneného a doplneného nariadenia o EZÚS a každé novozaložené
EZÚS by malo Komisiu informovať o svojom účele a členstve, na
zverejnenie v Úradnom vestníku (v sérii C).
2011/0272 (COD)
Návrh
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY
ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie
Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 z 5. júla 2006
o Európskom zoskupení územnej spolupráce (EZÚS), pokiaľ ide
o vyjasnenie, zjednodušenie a zlepšenie zakladania a fungovania
takýchto zoskupení
EURÓPSKY PARLAMENT a RADA
EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na tretí pododsek jej článku 175 a na jej
článok 209 ods. 1 a článok 212 ods. 1,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu
národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho
hospodárskeho a sociálneho výboru[6],
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[7],
konajúc v súlade s riadnym
legislatívnym postupom,
keďže:
(1)
V súlade s článkom 17 nariadenia Európskeho
parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 z 5. júla 2006 o Európskom
zoskupení územnej spolupráce (EZÚS)[8]
(ďalej len „nariadenie o EZÚS“) Komisia 29. júla 2011 prijala „Správu
Komisie Európskemu parlamentu a Rade – Uplatňovanie nariadenia
(ES) č. 1082/2006 o Európskom zoskupení územnej spolupráce (EZÚS)“[9].
(2)
V uvedenej správe Komisia oznámila svoj zámer
navrhnúť obmedzený počet úprav nariadenia o EZÚS s cieľom uľahčiť
zakladanie a fungovanie EZÚS a zároveň objasniť niektoré existujúce
ustanovenia. Mali by sa odstrániť prekážky zakladania nových EZÚS, no zároveň
by sa mala zachovať kontinuita fungovania existujúcich EZÚS a uľahčiť ich
prevádzka, aby sa umožnilo širšie využitie EZÚS s cieľom prispieť k lepšej
spolupráci a politickej súdržnosti verejných orgánov bez dodatočnej záťaže
pre vnútroštátnu alebo európsku verejnú správu.
(3)
Vytvorenie EZÚS je záležitosť, o ktorej majú
rozhodnúť jej členovia a ich vnútroštátne orgány a nespája sa
automaticky s právnymi alebo finančnými výhodami na úrovni Únie.
(4)
Lisabonskou zmluvou sa do politiky súdržnosti
vniesol územný rozmer a „Spoločenstvo“ sa nahradilo „Úniou“. Preto by sa
táto nová terminológia mala zaviesť v nariadení o EZÚS.
(5)
Skúsenosti s doteraz založenými EZÚS ukazujú,
že nový právny nástroj sa používa aj na spoluprácu pri vykonávaní iných
európskych politík. Mala by sa zvýšiť účinnosť a efektívnosť EZÚS
rozšírením charakteru EZÚS.
(6)
EZÚS prirodzene pôsobia vo viac ako jednom členskom
štáte. z toho vyplýva, že kým sa v článku 2 ods. 1 nariadenia o EZÚS
pred zmenou a doplnením povoľuje, aby sa v dohovore a stanovách
uvádzali uplatniteľné právne predpisy v súvislosti s určitými
záležitosťami a keďže sa v rámci hierarchie uplatniteľného práva
stanoveného v príslušnom článku takýmito výrokmi uprednostňujú vnútroštátne
zákony členského štátu, v ktorom má EZÚS sídlo, malo by sa to vyjasniť.
Ustanovenia o uplatniteľnom práve by sa zároveň mali rozšíriť na akty
a činnosti EZÚS.
(7)
Výsledkom rozdielneho postavenia miestnych a regionálnych
subjektov v rôznych členských štátoch je skutočnosť, že kompetencie môžu
byť na jednej strane hranice regionálne, ale na druhej strane národné, najmä
v menších alebo centralizovaných členských štátoch. Preto by sa malo
vyjasniť, že vnútroštátne orgány sa môžu stať členmi EZÚS popri členskom štáte.
(8)
Kým v písmene d) článku 3 ods. 1 nariadenia
o EZÚS sa povoľuje, aby sa subjekty založené podľa súkromného práva mohli
stať členmi EZÚS za predpokladu, že sa považujú za „subjekty podľa verejného
práva“ v zmysle článku 1 ods. 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady
2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania
verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných
zákaziek na služby[10],
EZÚS sa môžu v budúcnosti využiť na spoločné riadenie verejných služieb
všeobecného hospodárskeho záujmu alebo infraštruktúr. Preto sa aj iní aktéri
založení podľa súkromného alebo verejného práva môžu stať členmi EZÚS. z tohto
dôvodu by sa nariadenie malo vzťahovať aj na „verejné podniky“ v zmysle
článku 2 ods. 1 písm. b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES
z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov
pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových
služieb[11].
(9)
V treťom pododseku článku 175 zmluvy sa nestanovuje
začlenenie subjektov z tretích krajín do právnych predpisov založených na
tomto ustanovení. v nariadení o EZÚS sa výslovne nevylúčila možnosť
účasti subjektov z tretích krajín v EZÚS, zriadených v súlade
s týmto nariadením, keď to umožňujú právne predpisy tretej krajiny alebo
dohody medzi členskými štátmi a tretími krajinami.
(10)
Skúsenosti ukazujú, že účasť orgánov alebo iných
subjektov z tretích krajín ekvivalentných s tými, ktoré sú oprávnené
v rámci členských štátov, so sebou priniesla realizačné ťažkosti. Takáto
účasť na EZÚS založenom členmi z dvoch alebo viacerých členských štátov
predstavuje však iba pomocný prvok spolupráce v rámci Únie a medzi
členskými štátmi. z toho vyplýva, že takáto účasť by sa mala vyjasniť bez
odkazu na iný právny základ v zmluve.
(11)
Od roku 1990 sa európska územná spolupráca
podporuje finančnými nástrojmi v rámci politiky súdržnosti a v tejto
súvislosti bola spolupráca vždy možná v obmedzenom počte prípadov iba
medzi jedným členským štátom a treťou krajinou. Preto by sa právny nástroj
EZÚS mal tiež rozšíriť na takýto kontext spolupráce.
(12)
So zreteľom na skutočnosť, že v období 2014 až
2020 budú existovať osobitné dodatočné rozpočtové prostriedky na spoluprácu
najvzdialenejších regiónov Únie, popri orgánoch a subjektoch z tretích
krajín by sa mali zapojiť aj orgány a subjekty zo zámorských krajín
a území, uvedených v prílohe II k zmluve („zámorské územia“).
Takáto spolupráca sa povoľuje v článku 203 zmluvy.
(13)
V nariadení o EZÚS sa rozlišuje medzi
dohovorom, ktorým sa stanovujú konštitučné prvky budúceho EZÚS a stanovami,
ktorými sa stanovujú realizačné prvky. Stanovy však aj tak museli obsahovať
všetky ustanovenia dohovoru. Malo by sa preto vyjasniť, že dohovor a stanovy
sú samostatné dokumenty a aj keď sa obidva dokumenty posielajú členským
štátom, schvaľovací postup by sa mal obmedziť na dohovor. Navyše na niektoré
prvky, na ktoré sa v súčasnosti vzťahujú stanovy, by sa mal namiesto toho
vzťahovať dohovor.
(14)
Skúsenosti zo zakladania EZÚS ukazujú, že
trojmesačné obdobie na schválenie členským štátom bolo zriedkavo dodržané. Toto
obdobie by sa preto malo predĺžiť na šesť mesiacov. Na druhej strane, s cieľom
vytvoriť právnu istotu po tomto období by sa dohovor mal posúdiť ako schválený
tichým súhlasom. Kým členské štáty môžu uplatňovať vnútroštátne pravidlá na
postup takéhoto schválenia, alebo môžu vytvoriť osobitné pravidlá v rámci
vnútroštátnych pravidiel, ktorými sa vykonáva nariadenie o EZÚS, mali by
sa vylúčiť odchýlky od ustanovenia týkajúceho sa tichého súhlasu po období šiestich
mesiacov.
(15)
Malo by sa vyjasniť, že členský štát by mal dohovor
schváliť, pokiaľ sa nedomnieva, že účasť budúceho člena nie je v súlade
s nariadením o EZÚS, inými právnymi ustanoveniami Únie týkajúcimi sa
činností EZÚS stanovenými v návrhu dohovoru, alebo s vnútroštátnym
hmotným právom týkajúcim sa kompetencií budúceho člena, a pokiaľ takáto
účasť je odôvodnená verejným záujmom alebo verejnou politikou príslušného
členského štátu, a zároveň by mal z rozsahu kontroly vylúčiť všetky
vnútroštátne zákony, ktoré vyžadujú iné alebo prísnejšie pravidlá a postupy
ako tie, ktoré sú stanovené v nariadení o EZÚS.
(16)
Keďže nariadenie o EZÚS sa nemôže uplatňovať
v tretích krajinách alebo na zámorských územiach, malo by sa stanoviť, že
členský štát, v ktorom sa bude nachádzať sídlo navrhovaného EZÚS, by sa
mal pri schvaľovaní účasti budúcich členov zriadených podľa ich práva uistiť,
že tretie krajiny alebo zámorské územia uplatňovali a uplatňujú podmienky
a postupy rovnocenné tým, ktoré sú v nariadení o EZÚS alebo ktoré
sú v súlade s medzinárodnými dohodami, najmä podľa acquis Rady
Európy. Ďalej by sa malo stanoviť, že v prípade účasti viacerých členských
štátov a jednej alebo viacerých tretích krajín alebo zámorských území by
malo stačiť, aby bola takáto dohoda uzatvorená medzi príslušnou treťou krajinou
alebo zámorským územím a jedným zúčastneným členským štátom.
(17)
S cieľom podporiť pristúpenie ďalších členov
k existujúcemu EZÚS by sa mal zjednodušiť postup zmeny a doplnenia
dohovorov v takýchto prípadoch. Takéto zmeny a doplnenia by sa preto nemali
oznamovať všetkým zúčastneným členským štátom, ale iba členskému štátu, ktorého
vnútroštátne zákony sa vzťahujú na ustanovenie a pôsobenie nového budúceho
člena. Toto zjednodušenie by sa však nemalo uplatňovať v prípade nového
budúceho člena z tretej krajiny alebo zámorského územia s cieľom
umožniť všetkým členským štátom, aby mohli skontrolovať, či je takéto
pristúpenie v súlade s verejným záujmom alebo verejnou politikou.
(18)
Keďže stanovy nebudú obsahovať všetky ustanovenia
dohovoru, dohovor aj stanovy by sa mali zaregistrovať a/alebo zverejniť. Okrem
toho by sa z dôvodov transparentnosti oznámenie o rozhodnutí zriadiť
EZÚS malo zverejniť v sérii C Úradného vestníka Európskej únie z dôvodov
súdržnosti by sa toto oznámenie malo pripraviť podľa spoločného vzoru.
(19)
Účel EZÚS by sa mal rozšíriť tak, aby zahŕňal
uľahčenie a propagáciu územnej spolupráce vo všeobecnosti vrátane
strategického plánovania a riadenia regionálnych a miestnych záujmov
v súlade s politikou súdržnosti a inými politikami Únie a tak
prispieval k plneniu stratégie Európa 2020 alebo realizácii
makroregionálnych stratégií. Ďalej by sa malo ujasniť, že danú kompetenciu
potrebnú na účinnú realizáciu EZÚS by mal zastupovať aspoň jeden člen v každom
zastúpenom členskom štáte.
(20)
V tejto súvislosti by sa malo potvrdiť, že tento
nástroj nie je určený na obchádzanie rámca stanoveného acquis Rady Európy,
ktoré poskytuje rôzne príležitosti a rámce, v ktorých môžu regionálne
a miestne orgány cezhranične spolupracovať vrátane najnovších
euroregionálnych zoskupení spolupráce[12],
ani na to, aby poskytoval súbor osobitných spoločných pravidiel, ktoré by
jednotne upravovali všetky takéto dohovory v celej Únii.
(21)
Osobitné úlohy EZÚS a možnosť členských štátov
obmedziť akcie, ktoré môžu EZÚS vykonávať bez finančnej podpory Únie, by sa
mali zosúladiť s ustanoveniami upravujúcimi štrukturálne fondy počas obdobia
2014 – 2020.
(22)
Aj keď je stanovené, že úlohy sa netýkajú okrem
iného „regulačných právomocí“, ktoré môžu mať rôzne právne následky v rôznych
členských štátoch, napriek tomu by sa malo stanoviť, že zhromaždenie EZÚS môže
definovať podmienky použitia položky infraštruktúry, ktorú riadi EZÚS vrátane
taríf a poplatkov, ktoré musia zaplatiť používatelia.
(23)
V dôsledku otvorenia EZÚS pre členov z tretích
krajín alebo zámorských území by sa malo stanoviť, že dohovor by mal obsahovať
ustanovenia o ich účasti.
(24)
Malo by sa spresniť, že v dohovore by sa mal
nielen zopakovať odkaz na uplatniteľné právo vo všeobecnosti, ako sa už
stanovilo v článku 2, ale aj uviesť osobitné právne predpisy alebo
pravidlá Únie alebo členského štátu uplatniteľné na EZÚS ako právny subjekt
alebo na jeho činnosti. Navyše by sa malo stanoviť, že to môžu byť tie
vnútroštátne právne predpisy alebo pravidlá, ktoré platia v členskom štáte,
v ktorom štatutárne orgány vykonávajú svoje právomoci, najmä ak sa
zamestnanci pracujúci pod dohľadom riaditeľa nachádzajú v inom členskom
štáte, ako je členský štát, v ktorom je registrované sídlo, alebo v ktorom
EZÚS vykonáva svoje činnosti aj vtedy, ak riadi verejné služby všeobecného
hospodárskeho záujmu alebo infraštruktúry.
(25)
Toto nariadenie by sa nemalo vzťahovať na problémy
spojené s cezhraničným obstarávaním, s ktorými sa stretávajú EZÚS.
(26)
Malo by sa ujasniť, že vzhľadom na význam tohto
problému by sa mali v dohovore, nie v stanovách, uvádzať pravidlá
uplatniteľné na zamestnancov EZÚS ako aj zásady upravujúce ustanovenia týkajúce
sa personálneho manažmentu a náborových postupov. Pre EZÚS by malo byť
dostupných viac možností. Osobitné ustanovenia týkajúce sa personálneho
manažmentu a náborových postupov by sa však mali riešiť v stanovách.
(27)
V tejto súvislosti by členské štáty mali ďalej
využívať možnosti stanovené v článku 16 nariadenia Európskeho parlamentu
a Rady (ES) č. 883/2004 z 29. apríla 2004 o koordinácii systémov
sociálneho zabezpečenia[13]
s cieľom stanoviť spoločnú dohodu o výnimkách z článkov 11 až 15
(Určenie uplatniteľných právnych predpisov) uvedeného nariadenia v záujme
určitých osôb alebo kategórií osôb a s cieľom považovať zamestnancov EZÚS
za takúto kategóriu osôb.
(28)
Malo by sa ujasniť, že vzhľadom na význam tohto
problému by sa namiesto stanov mal dohovor vzťahovať na ustanovenia
zodpovednosti členov v prípade EZÚS s ručením obmedzeným.
(29)
Mali by sa ujasniť rôzne ustanovenia – na jednej strane
tie, ktoré sa týkajú kontroly riadenia verejných finančných prostriedkov
a na druhej strane tie, ktoré sa týkajú auditu účtovníctva EZÚS.
(30)
Malo by sa stanoviť, že keď je výlučným cieľom EZÚS
riadenie programu spolupráce alebo jeho časti podporovanej EFRR, alebo keď sa
EZÚS zaoberá spoluprácou alebo sieťami medzi regiónmi, informácie týkajúce sa
územia, na ktorom EZÚS môže vykonávať svoju úlohu, sa nevyžadujú. v prvom
prípade sa územie definuje (a zmení a doplní) v príslušnom programe
spolupráce. v druhom prípade by požiadavka takýchto informácií, aj keď sa
vo väčšine prípadov týkajú nehmotných činností, ohrozila pristúpenie nových
členov k medziregionálnej spolupráci alebo sieťam.
(31)
EZÚS, ktorého členovia ručia obmedzene, by sa mali
jasnejšie odlíšiť od tých, ktorých členovia ručia neobmedzene. Navyše, s cieľom
umožniť EZÚS, ktorých členovia ručia obmedzene, vykonávať činnosti, pri ktorých
by mohli vzniknúť dlhy, by sa členským štátom malo dovoliť, aby od takýchto
EZÚS vyžadovali vhodné poistenie rizík špecifických pre ich činnosti.
(32)
Malo by sa ujasniť, že členské štáty informujú
Komisiu o všetkých ustanoveniach prijatých na vykonávanie nariadenia
o EZÚS a predkladajú jej tieto ustanovenia spolu s ich zmenami
a doplneniami. s cieľom zlepšiť informácie a koordináciu medzi
Komisiou, členskými štátmi a Výborom regiónov by sa malo stanoviť, že
Komisia predloží tieto ustanovenia členským štátom a Výboru regiónov.
Uvedený výbor zriadil platformu EZÚS, ktorá všetkým zainteresovaným stranám
umožňuje výmenu ich skúseností a osvedčených postupov a s cieľom
zlepšiť komunikáciu o príležitostiach a výzvach EZÚS, uľahčiť výmenu
skúseností so zakladaním EZÚS na územnej úrovni a zdieľať poznatky o najlepšej
praxi územnej spolupráce.
(33)
Mala by sa určiť nová lehota na predloženie ďalšej
správy. v súlade so smerovaním Komisie k tvorbe politiky
vychádzajúcej z dôkazov by sa v tejto správe mali riešiť hlavné
otázky hodnotenia vrátane účinnosti, efektívnosti, európskej pridanej hodnoty,
významu a udržateľnosti. Malo by sa zároveň stanoviť, že so zreteľom na
prvý pododsek článku 307 zmluvy by sa táto správa mala predložiť aj Výboru
regiónov.
(34)
Malo by sa ujasniť, že existujúce EZÚS nemajú
povinnosť prispôsobiť svoj dohovor a stanovy zmenám a doplneniam
nariadenia o EZÚS.
(35)
Malo by sa ďalej stanoviť, podľa akého súboru
pravidiel by sa mali schváliť tie EZÚS, pri ktorých sa už začal schvaľovací
postup pred začiatkom uplatňovania tohto nariadenia.
(36)
S cieľom prispôsobiť existujúce vnútroštátne
pravidlá tak, aby sa vykonalo toto nariadenie skôr, ako je potrebné Komisii
predložiť programy v rámci cieľa európskej územnej spolupráce, by sa dátum
začiatku jeho uplatňovania mal stanoviť na 6 mesiacov po dátume jeho
nadobudnutia účinnosti.
(37)
Keďže cieľ tohto nariadenia, a to zlepšenie
právneho nástroja EZÚS, nemožno uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých
členských štátov, ale ho možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, Únia môže
prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy
o Európskej únii. v súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného
článku toto nariadenie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie jeho
cieľov, keďže využívanie EZÚS je dobrovoľné, a to v súlade s ústavným
systémom každého členského štátu,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Nariadenie (ES) č. 1082/2006 sa mení a dopĺňa
takto:
(1)
Článok 1 sa mení a dopĺňa takto:
a)       Odseky 1 a 2 nahrádzajú takto:
„1. Európske zoskupenie územnej spolupráce, ďalej
len „EZÚS“, sa môže zriadiť na území Únie v súlade s podmienkami
a ustanoveniami tohto nariadenia.
2. Cieľom EZÚS je uľahčovať a podporovať územnú
spoluprácu vrátane jednej alebo viacerých foriem cezhraničnej, nadnárodnej
a/alebo medziregionálnej spolupráce (ďalej len „územná spolupráca“) medzi
svojimi členmi stanovenými v článku 3 ods. 1, s cieľom posilniť
hospodársku, sociálnu a územnú súdržnosť.“
b)       Dopĺňa sa tento odsek:
„5. Sídlo EZÚS sa musí nachádzať v členskom
štáte, ktorého právne predpisy sa uplatňujú na založenie aspoň jedného člena.“
2.           Článok 2 ods. 1 sa nahrádza takto:
„1.     EZÚS a jeho akty a činnosti sa riadia:
(a)
týmto nariadením, prípadne iným právnym predpisom
Únie týkajúcim sa činností EZÚS,
(b)
ak to toto nariadenie výslovne povoľuje,
ustanoveniami dohovoru uvedeného v článku 8,
(c)
v otázkach, na ktoré sa toto nariadenie nevzťahuje,
alebo sa vzťahuje iba čiastočne, zákonmi členského štátu, v ktorom má EZÚS
svoje sídlo, alebo ak to toto nariadenie povoľuje, zákonmi členského štátu,
v ktorom štatutárne orgány vykonávajú svoje právomoci alebo v ktorom
EZÚS vykonáva svoje činnosti.
EZÚS sa považuje za subjekt členského štátu,
v ktorom má svoje sídlo na účely stanovenia uplatniteľných právnych
predpisov.“
3.           V článku 3 sa odseky 1 a 2
nahrádzajú takto:
„1.     Členmi EZÚS sa môžu stať tieto subjekty:
(a)
členské štáty alebo orgány na vnútroštátnej úrovni;
(b)
regionálne orgány;
(c)
miestne orgány;
(d)
verejné podniky v zmysle článku 2 ods. 1 písm.
b) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES[14] alebo orgány riadené verejným
právom v zmysle článku 1 ods. 9 smernice Európskeho parlamentu a Rady
2004/18/ES[15];
(e)
vnútroštátne, regionálne alebo miestne orgány,
subjekty alebo verejné podniky rovnocenné orgánom, subjektom alebo podnikom
uvedeným v bode d) z tretích krajín alebo zámorských území, podľa
podmienok stanovených v článku 3a ods. 1.“
b)       Odsek 2 sa nahrádza takto:
„2. EZÚS tvoria členovia z územia aspoň dvoch
členských štátov, s výnimkou ustanovení článku 3a ods. 2.“
4.           Dopĺňa sa tento článok 3a:
„Článok 3a
Pristúpenie členov z tretích krajín alebo zámorských území
1.       V súlade s článkom 4 ods. 3a môžu
EZÚS tvoriť členovia z územia aspoň dvoch členských štátov a jednej
alebo viacerých tretích krajín alebo zámorských území, ak tieto členské štáty
a tretie krajiny alebo zámorské územia spoločne vykonávajú akcie územnej
spolupráce alebo realizujú programy podporované Úniou.
2.       EZÚS môžu tvoriť členovia z územia
iba jedného členského štátu a tretej krajiny alebo zámorského územia, keď
príslušný členský štát považuje takéto EZÚS za zoskupenie v súlade s rozsahom
jeho územnej spolupráce alebo dvojstranných vzťahov s príslušnou treťou
krajinou alebo zámorským územím.“
5.           Článok 4 sa mení a dopĺňa
takto:
a)       Odsek 3 sa nahrádza takto:
„3.     Po oznámení perspektívneho člena podľa
odseku 2 dotknutý členský štát po zohľadnení svojej ústavnej štruktúry schváli
dohovor a účasť perspektívneho člena v EZÚS, pokiaľ sa nedomnieva, že
takáto účasť nie je v súlade s týmto nariadením, inými právnymi
predpismi Únie týkajúcimi sa činností EZÚS, alebo vnútroštátnym právom, ktoré
sa týka kompetencií perspektívneho člena, alebo že takáto účasť nie je
odôvodnená verejným záujmom ani verejnou politikou príslušného členského štátu.
v takomto prípade členský štát vydá vyhlásenie o svojich dôvodoch
neudelenia súhlasu s dohodou, alebo navrhne potrebné zmeny a doplnenia
dohovoru s cieľom umožniť účasť budúceho člena.
Členský štát prijme spravidla svoje rozhodnutie
v lehote do šiestich mesiacov odo dňa prijatia žiadosti v súlade
s odsekom 2. Ak príslušný členský štát neodpovie v stanovenej lehote,
dohovor sa považuje za schválený.
Pri rozhodovaní o účasti perspektívneho člena
v EZÚS môžu členské štáty uplatniť vnútroštátne pravidlá.“
b)       Vkladá sa tento odsek 3a:
„3a.    V prípade EZÚS s budúcimi členmi
z tretích krajín alebo zámorských území členský štát, v ktorom sa
bude nachádzať sídlo navrhovaného EZÚS, zabezpečí, aby boli splnené podmienky
stanovené v článku 3a a aby tretia krajina alebo členský štát, podľa
ktorého zákonov je zámorské územie zriadené, schválili účasť budúceho člena
podľa podmienok a postupov ekvivalentných s tými, ktoré sú stanovené
v tomto nariadení, alebo v súlade s dohodou uzatvorenou aspoň
medzi jedným členským štátom, podľa ktorého zákonov je budúci člen založený
a príslušnou treťou krajinou alebo zámorským územím. Uplatňuje sa ods. 3
tohto článku.“
c)       Odseky 5 a 6 sa nahrádzajú takto:
„5.     Členovia sa dohodnú na dohovore uvedenom
v článku 8, ktorým sa zabezpečí konzistentnosť so schválením alebo zmenami
a doplneniami navrhovanými členskými štátmi v súlade s odsekom 3
tohto článku.
6.       Každú zmenu a doplnenie dohovoru
alebo stanov EZÚS oznámi členským štátom, podľa ktorých zákonov sú jeho
členovia založení.
Každú zmenu a doplnenie dohovoru schvália
členské štáty podľa postupu stanoveného v tomto článku.
Avšak v prípade pristúpenia nového člena
z členského štátu, ktorý už dohovor schválil, k existujúcemu EZÚS,
takéto pristúpenie schvaľuje iba členský štát, podľa ktorého zákonov je nový
člen založený. Uplatňuje sa ods. 3 tohto článku.
V prípade pristúpenia nového člena z tretej
krajiny alebo zo zámorského územia k existujúcemu EZÚS, takéto pristúpenie
schvaľujú všetky členské štáty, ktoré už dohovor schválili. Uplatňuje sa odsek 3a
tohto článku.“
6.           Článok 5 sa nahrádza takto:
„Článok 5
Nadobudnutie právnej subjektivity a uverejnenie v úradnom vestníku
1.       Dohovor a stanovy a ich všetky
nasledovné zmeny a doplnenia sa registrujú alebo zverejňujú, prípadne
registrujú aj zverejňujú podľa uplatniteľných vnútroštátnych právnych predpisov
v členskom štáte, v ktorom má príslušné EZÚS sídlo. EZÚS získa právnu
subjektivitu dňom registrácie alebo uverejnenia, a to podľa toho, čo
nastane skôr. Členovia informujú dotknuté členské štáty, Komisiu a Výbor
regiónov o registrácii alebo uverejnení dohovoru.
2.       EZÚS zabezpečí, aby sa do desiatich
pracovných dní od registrácie a/alebo uverejnenia dohovoru Komisii poslala
žiadosť podľa vzoru stanoveného v prílohe k tomuto nariadeniu.
Komisia potom túto žiadosť posunie Úradu pre vydávanie publikácií Európskej
únie, ktorý uverejní oznámenie v sérii C Úradného vestníka Európskej
únie, v ktorom oznámi založenie EZÚS s podrobnými údajmi stanovenými
v prílohe k tomuto nariadeniu.“
7.           V článku 6 sa ods. 4 nahrádza takto:
„4.     Bez ohľadu na odseky 1, 2 a 3 sa na úlohy EZÚS uvedené v článku 7 ods. 3, ktoré
zahŕňajú činnosti spolufinancované Úniou, vzťahujú príslušné právne predpisy týkajúce
sa kontroly týchto finančných prostriedkov.“
8.           Článok 7 sa mení a dopĺňa
takto:
a)       Odseky 2 a 3 sa nahrádzajú takto:
„2.     EZÚS koná v rozsahu pridelených úloh,
ku ktorým patrí uľahčovanie a podpora územnej spolupráce s cieľom
posilniť hospodársku a sociálnu a územnú súdržnosť a ktoré
určujú jeho členovia tak, aby tieto úlohy patrili do rozsahu právomocí aspoň
jedného člena z každého členského štátu zastúpeného v príslušnom
EZÚS, podľa príslušného vnútroštátneho práva.
3.       EZÚS môže vykonávať osobitné činnosti
územnej spolupráce medzi svojimi členmi pri dosahovaní cieľa uvedeného v článku
1 ods. 2 s finančným príspevkom Únie alebo bez neho.
Úlohy EZÚS sa konkrétne môžu týkať vykonávania
programov spolupráce alebo ich častí alebo operácií podporovaných Úniou
prostredníctvom Európskeho fondu regionálneho rozvoja, Európskeho sociálneho
fondu a/alebo Kohézneho fondu.
Členské štáty môžu obmedziť akcie, ktoré môžu EZÚS
vykonávať bez finančnej podpory Únie. Členské štáty však nevylúčia akcie, na
ktoré sa vzťahujú investičné priority v rámci politiky súdržnosti Únie,
prijaté na obdobie 2014 – 2020.“
b)       V odseku 4 sa dopĺňa tento pododsek:
„Zhromaždenie EZÚS uvedené v článku 10 ods. 1
písm. a) však môže definovať podmienky použitia položky infraštruktúry, ktorú riadi
EZÚS vrátane taríf a poplatkov, ktoré musia zaplatiť používatelia.“
9.           V článku 8 sa odsek 2 sa mení
a dopĺňa takto:
„2.     V dohovore sa uvedie:
(a)
názov EZÚS a jeho sídlo;
(b)
rozsah územia, na ktorom môže EZÚS vykonávať svoje
úlohy;
(c)
cieľ a úlohy EZÚS;
(d)
dĺžka jeho existencie a podmienky jeho
rozpustenia;
(e)
zoznam jeho členov;
(f)
osobitné právne predpisy Únie alebo vnútroštátne zákony
uplatniteľné na výklad a presadzovanie dohovoru;
(g)
ustanovenia týkajúce sa zapojenia členov z tretích
krajín alebo zámorských území, ak je to vhodné;
(h)
osobitné právne predpisy Únie alebo zákony členského
štátu uplatniteľné na jeho činnosti, pričom to môžu byť zákony členského štátu,
v ktorom štatutárne orgány vykonávajú svoje právomoci, alebo v ktorom
EZÚS vykonáva svoje činnosti;
(i)
pravidlá uplatniteľné na zamestnancov EZÚS ako aj
zásady upravujúce ustanovenia týkajúce sa personálneho manažmentu a náborových
postupov;
(j)
v prípade EZÚS s ručením obmedzeným
ustanovenia o ručení členov v súlade s článkom 12 ods. 3;
(k)
príslušné ustanovenia o vzájomnom uznávaní
vrátane finančnej kontroly riadenia verejných finančných prostriedkov a
(l)
postupy na zmenu a doplnenie dohovoru, ktoré
musia byť v súlade s povinnosťami stanovenými v článkoch 4
a 5.
Informácie podľa písmena b) sa však nevyžadujú, ak
EZÚS iba riadi program spolupráce alebo jeho časť v rámci politiky
súdržnosti Európskej únie, alebo ak sa EZÚS zaoberá medziregionálnou
spoluprácou alebo sieťami.
Na zamestnancov EZÚS sa podľa písm. i) uplatňujú
tieto pravidlá:
(a)
členského štátu, v ktorom má EZÚS sídlo;
(b)
členského štátu, v ktorom sa v skutočnosti
nachádzajú zamestnanci EZÚS alebo
(c)
členského štátu, ktorého štátnym príslušníkom je
zamestnanec.
S cieľom umožniť rovnaké zaobchádzanie so všetkými
zamestnancami pracujúcimi na rovnakom mieste môžu vnútroštátne zákony a pravidlá,
či už ako súčasť verejného alebo súkromného práva, podliehať dodatočným
pravidlám ad hoc stanoveným EZÚS.“
10.         V článku 9 sa odsek 2 nahrádza takto:
„2.     Stanovy musia obsahovať aspoň tieto prvky:
(a)
ustanovenia o činnosti orgánov EZÚS a ich
právomociach, ako aj počet zástupcov členov v príslušných orgánoch,
(b)
rozhodovacie postupy EZÚS,
(c)
pracovný jazyk alebo jazyky,
(d)
ustanovenia o jeho fungovaní,
(e)
osobitné ustanovenia týkajúce sa personálneho
manažmentu a náborových postupov,
(f)
ustanovenia o finančných príspevkoch členov,
(g)
uplatniteľné účtovné a rozpočtové pravidlá
každého člena EZÚS vo vzťahu k EZÚS,
(h)
určenie nezávislého externého audítora účtov EZÚS,
(i)
ustanovenia týkajúce sa zodpovednosti členov
v súlade s článkom 12 ods. 2 a
(j)
postupy na zmenu a doplnenie stanov, ktoré
musia byť v súlade s povinnosťami stanovenými v článkoch 4
a 5.“
11.         V článku 11 sa odsek 2 nahrádza
takto:
„2.     Zostavenie účtovnej závierky, vrátane
prípadnej požadovanej sprievodnej výročnej správy, audit a uverejnenie
účtovnej závierky sa riadi zákonmi členského štátu, v ktorom má EZÚS sídlo“
12.         Článok 12 sa mení a dopĺňa
takto:
a)       V odseku 1 sa dopĺňa tento pododsek:
„EZÚS ručí za všetky svoje dlhy.“
b)       Odsek 2 sa nahrádza takto:
„2. Bez ohľadu na odsek 3 členovia EZÚS ručia
v rozsahu, v akom aktíva EZÚS nestačia na pokrytie jeho záväzkov, za
dlhy EZÚS bez ohľadu na ich povahu, pričom podiel každého člena sa stanoví
úmerne k jeho finančnému príspevku. Ustanovenia týkajúce sa príspevku sú
uvedené v stanovách.
Členovia môžu v stanovách stanoviť, že budú
po skončení svojho členstva v EZÚS ručiť za záväzky, ktoré vyplynuli
z činností EZÚS počas ich členstva.
2a.     Ak je na základe vnútroštátneho práva,
podľa ktorého člen vznikol, obmedzené alebo vylúčené ručenie aspoň jedného
člena EZÚS, ostatní členovia môžu v dohovore svoje ručenie takisto
obmedziť.
Názov EZÚS, ktorého členovia ručia v obmedzenom
rozsahu, obsahuje slová „s ručením obmedzeným“ („limited“).
Požiadavka uverejnenia dohovoru, stanov a účtovnej
závierky EZÚS, ktorého členovia ručia obmedzene, je prinajmenšom také ako
v prípade iných právnických osôb, ktorých členovia ručia obmedzene, ktoré
vznikli podľa práva členského štátu, v ktorom má EZÚS svoje sídlo.
V prípade EZÚS, ktorého členovia ručia obmedzene,
môžu členské štáty od EZÚS vyžadovať vhodné poistenie rizík špecifických pre
jeho činnosti.“
13.         V článku 15 ods. 2 sa prvý pododsek
nahrádza takto:
„2.     Pokiaľ toto nariadenie neustanovuje inak,
na spory týkajúce sa EZÚS sa uplatňujú právne predpisy Únie o súdnej
právomoci. v každom prípade, ktorý nie je ustanovený v takýchto
právnych predpisoch Únie, sú príslušnými súdmi na riešenie sporov súdy
členského štátu, v ktorom má EZÚS svoje sídlo.“
14.         V článku 16 sa ods. 1 nahrádza takto:
„1.     Členské štáty prijmú vhodné opatrenia na
zabezpečenie účinného uplatňovania tohto nariadenia.
Ak sa to podľa vnútroštátneho práva daného
členského štátu vyžaduje, členský štát môže vytvoriť komplexný zoznam úloh,
ktoré už majú členovia EZÚS podľa jeho zákonov, pokiaľ ide o územnú
spoluprácu, v zmysle článku 3 ods. 1, v rámci tohto členského štátu.
Členský štát informuje Komisiu o všetkých
ustanovenia prijatých podľa tohto článku a predkladá jej tieto ustanovenia
alebo ich zmeny a doplnenia. Komisia potom informuje ostatné členské štáty
a Výbor regiónov tak, že im ustanovenia pošle.“
15.         Článok 17 sa nahrádza takto:
„Do polovice roka 2018 Komisia predloží Európskemu
parlamentu, Rade a Výboru regiónov hodnotiacu správu o uplatňovaní
tohto nariadenia, jeho účinnosti, efektívnosti, význame, európskej pridanej
hodnote a priestore na zjednodušenie.
Hodnotiace správy sa zakladajú na ukazovateľoch,
ktoré Komisia prijme v delegovaných aktoch v súlade s článkom 18.“
16.         Pridáva sa tento článok 18:
„Článok 18
Delegovanie právomocí
1.       Komisii sa udeľuje právomoc prijímať
delegované akty s výhradou splnenia podmienok stanovených v tomto
článku.
2.       Delegovanie právomocí uvedené v tomto
nariadení sa udeľuje na neurčité obdobie počnúc dátumom nadobudnutia účinnosti
tohto nariadenia.
3.       Európsky parlament alebo Rada môže delegovanie
právomocí uvedené v článku 17 kedykoľvek zrušiť.
Rozhodnutím o zrušení sa ukončí delegovanie
právomocí uvedené v dotknutom rozhodnutí. Rozhodnutie nadobúda účinnosť
dňom nasledujúcim po uverejnení rozhodnutia v Úradnom vestníku Európskej
únie alebo neskôr, dňom uvedeným v rozhodnutí. Rozhodnutie neovplyvní platnosť
žiadneho delegovaného aktu, ktorý je už v účinnosti.
4.       Komisia ihneď po prijatí delegovaného
aktu túto skutočnosť oznámi súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
5.       Delegované akty nadobúdajú účinnosť, iba
ak Európsky parlament ani Rada nevzniesli voči nim námietky do dvoch mesiacov
od oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade, alebo ak pred
uplynutím uvedeného obdobia Európsky parlament aj Rada informovali Komisiu
o svojom rozhodnutí nevzniesť námietky. Na podnet Európskeho parlamentu
alebo Rady sa táto lehota predlžuje o dva mesiace.
Ak po uplynutí uvedeného obdobia ani Európsky
parlament, ani Rada, nevzniesli voči delegovanému aktu námietky, akt sa uverejňuje
v Úradnom vestníku Európskej únie a nadobudne účinnosť dňom uvedeným
v akte.
Delegovaný akt sa môže uverejniť v Úradnom
vestníku Európskej únie a nadobudnúť účinnosť pred uplynutím uvedeného
obdobia, ak Európsky parlament, ako aj Rada, informovali Komisiu o ich
úmysle nevzniesť námietky.
Ak Európsky parlament alebo Rada vznesie voči
delegovanému aktu námietky, akt nenadobúda účinnosť. Inštitúcia, ktorá namieta
voči delegovanému aktu, svoje námietky odôvodní.“
Článok 2
Prechodné ustanovenie
1.
EZÚS založené pred nadobudnutím účinnosti tohto
nariadenia nie sú povinné zosúladiť svoj dohovor a stanovy s ustanoveniami
tohto zmeneného a doplneného nariadenia.
2.
EZÚS, v prípade ktorých sa postup podľa článku
4 začal pred dátumom začiatku uplatňovania tohto nariadenia a zostáva už
len ich registrácia a/alebo uverejnenie podľa článku 5, sa zaregistrujú a/alebo
zverejnia v súlade s ustanoveniami nariadenia (ES) č. 1082/2006 pred
jeho zmenou a doplnením.
3.
EZÚS, v prípade ktorých sa postup podľa článku
4 začal viac ako šesť mesiacov pred dátumom začiatku uplatňovania tohto
nariadenia, sa schvália v súlade s ustanoveniami nariadenia (ES) č. 1082/2006
pred jeho zmenou a doplnením.
4.
EZÚS iné ako tie, ktoré sú uvedené v odsekoch 2
a 3, v prípade ktorých sa postup podľa článku 4 začal pred dátumom
začiatku uplatňovania tohto nariadenia, sa schvália v súlade s ustanoveniami
nariadenia (ES) č. 1082/2006 po jeho zmene a doplnení týmto nariadením.
Článok 3
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom
nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od [Úrad pre publikácie, prosím, doplňte dátum
nasledujúci po šiestich mesiacoch od nadobudnutia účinnosti].
Členské štáty predložia
potrebné zmeny a doplnenia vnútroštátnych ustanovení prijaté podľa článku 16
ods. 1 nariadenia (ES) č. 1082/2006 najneskôr [...] [Úrad pre publikácie, prosím, doplňte dátum šesť mesiacov odo dňa nadobudnutia
účinnosti].
Článok 4
Toto nariadenie je záväzné v celom
rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli
Za Európsky parlament                                 Za
Radu
predseda                                                        predseda
PRÍLOHA
Vzor
informácií, ktoré sa majú predložiť podľa článku 5 ods. 2
ZALOŽENIE
EURÓPSKEHO ZOSKUPENIA
ÚZEMNEJ SPOLUPRÁCE (EZÚS)
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006
z 5. júla 2006
(Ú. v. EÚ L 210, 31.7.2006, s. 219)
Názov EZÚS,
ktorého členovia ručia v obmedzenom rozsahu, obsahuje slová „s ručením
obmedzeným“ („limited“) (článok 12 ods. 2).
Povinné políčka sú
označené hviezdičkou*.
I.1)
Názov, adresa a kontaktné body
 Registrovaný názov*:
 Sídlo*:
 Mesto*:   || PSČ: || Krajina*:
 Kontaktné body: Kontaktná osoba: || Tel. č.:
 E-mail:   || Fax:
 Internetová adresa alebo adresy (ak sa používajú)
I.2)
DĹŽKA EXISTENCIE ZOSKUPENIA*:
 Dĺžka existencie zoskupenia:  doba neurčitá  do: // (dd/mm/rrrr)
 Dátum registrácie/uverejnenia : // (dd/mm/rrrr)
II.
Ciele*
 ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ Číselný znak NUTS  Číselný znak NUTS  Číselný znak NUTS  Číselný znak NUTS
III.
Dodatočné údaje týkajúce sa názvu zoskupenia (podľa potreby):
 Názov v jazyku (uveďte vhodnú verziu podľa krajiny)   BE          BG      CZ     DK    DE    EE     IE      EL      ES    FR      IT       CY       LV      LT                                                              LU           HU     MT    NL     AT    PL      PT    RO     SI     SK     FI              SE           UK          Iný: _____                                                                      Celý názov (podľa potreby):__________________________________________________________________ Skrátený názov (podľa potreby):___________________________________________________________
-----------------------------------------
Oddiel III použite toľkokrát, koľkokrát je potrebné---------------------------------
IV.
Členovia*
 IV. 1) Celkový počet členov zoskupenia*:
 IV.2) Informácie o členoch*
 Úradný názov*:
 Poštová adresa:
 Mesto:   || PSČ: || Krajina*:
 Kontaktné body: Kontaktná osoba: || Tel. č.:
 E-mail:     || Fax:
 Internetová adresa alebo adresy (ak sa používajú)
 Druh člena*:  Členský štát  Vnútroštátny orgán  Regionálny orgán  Miestny orgán  Organizácia, ktorá sa spravuje podľa verejného práva  Verejný podnik Združenie: ·               členského štátu / štátov  spolu:* ·               vnútroštátneho orgánu / orgánov            spolu:* ·               regionálneho orgánu / orgánov   spolu:* ·               miestneho orgánu / orgánov       spolu:* ·               organizácie / organizácií spravovaných podľa verejného práva  spolu:* ·               verejného podniku / podnikov   spolu:*  Tretia krajina alebo zámorské územie
---------------------------------------
Oddiel IV.2 použite toľkokrát, koľkokrát je
potrebné-------------------------------
V. Dodatočné informácie (podľa potreby):
 ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________ ________________________________________________________________________________________
VI.
Dátum odoslania tohto oznámenia: // (dd/mm/rrrr)
[1]               Správa Komisie pre Európsky parlament a Radu:
Uplatňovanie nariadenia (ES) č. 1082/2006 o Európskom zoskupení územnej
spolupráce (EZÚS), KOM(2011) 462 v konečnom znení, 29.7.2011.
[2]               http://portal.cor.europa.eu/egtc/en-US/Pages/welcome.aspx

[3]               Výsledky uverejnené v záveroch Výboru regiónov
o spoločnej konzultácii – Revízia nariadenia (ES) č. 1082/2006 o Európskom
zoskupení územnej spolupráce, Výbor regiónov, 2010, http://www.cor.europa.eu/COR_cms/ui/ViewDocument.aspx?contentid=366960dd-3c03-4efa-9230-665455fa6bb5
[4]               Stanovisko z vlastnej iniciatívy Výboru regiónov na
tému Nové perspektívy preskúmania nariadenia o EZÚS (CdR 100/2010fin),
Spravodajca: Alberto Núnez Feijóo.
[5]               Článok 14 ods. 3 nariadenia Rady (ES) o právnom
rámci Spoločenstva pre Konzorcium pre európsku výskumnú infraštruktúru (ERIC)
(Ú. v. EÚ L 206, 8.8.2009, s. 1): „Za predpokladu, že finančná zodpovednosť
členov nie je neobmedzená, ERIC uzavrie príslušné poistenia na krytie rizík
spojených s budovaním a fungovaním infraštruktúry.“
[6]               Ú. v. EÚ C , , s. .
[7]               Ú. v. EÚ C , , s. .
[8]               Ú. v. EÚ L 210, 31.7.2006, s. 19.
[9]               KOM(2011) 462 v konečnom znení.
[10]             Ú. v. EÚ L 134, 30.4.2004, s. 114.
[11]             Ú. v. EÚ L 134, 30.4.2004, s. 1.
[12]             Protokol č. 3 k Európskemu rámcovému dohovoru o cezhraničnej
spolupráci medzi územnými spoločenstvami alebo orgánmi, ktorý sa týka zoskupení
euroregionálnej spolupráce (ECG), otvorený na podpis 16. novembra 2009.
[13]             Ú. v. EÚ L 200, 7.6.2004, s. 1.
[14]             Ú. v. EÚ L 134, 30.4.2004, s. 1.
[15]             Ú. v. EÚ L 134, 30.4.2004, s. 114.