				|

		52012PC0118

			Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o recyklácii lodí /* COM/2012/0118 final - 2012/0055 (COD) */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
1.           KONTEXT NÁVRHU
1.1.        Všeobecný
kontext a dôvody návrhu
Environmentálne nevhodné a nebezpečné
postupy demontáže lodí neprestávajú poskytovať dôvody na vážne
znepokojenie. Väčšina veľkých komerčných námorných plavidiel sa
na konci svojej životnosti ešte vždy demontuje v zariadeniach, ktoré
používajú metódy so značným vplyvom na životné prostredie a zdravie.
Tieto záporné stránky zabraňujú tomu, aby sa recyklácia lodí stala
primerane udržateľným odvetvím.
Situácia sa pravdepodobne zhorší, pretože sa
predpokladá, že veľký počet lodí bude v budúcich rokoch poslaný na
demontáž v dôsledku súčasnej nadmernej kapacity svetovej flotily, ktorá by
podľa odhadu mala pretrvávať aspoň 5 až 10 rokov. Okrem toho sa
očakáva, že nastávajúci vrchol v recyklácii lodí v súvislosti s dátumom
vyradenia cisternových lodí s jednoduchým trupom (2015) prinesie podstatný
prospech tým najmenej vyhovujúcim zariadeniam.
Nariadením o preprave odpadu[1] sa v Európskej únii vykonávajú
požiadavky Bazilejského dohovoru o riadení pohybov nebezpečných odpadov
cez hranice štátov a ich zneškodňovaní. Nariadením sa vykonáva aj
ustanovenie o zmene a doplnení dohovoru (takzvaná „zmena a doplnenie
o zákaze“), ktorým sa zakazuje vývoz nebezpečného odpadu do krajín,
ktoré nie sú členskými krajinami OECD. Táto zmena a doplnenie ešte
nenadobudla platnosť na medzinárodnej úrovni v dôsledku nedostatočnej
ratifikácie.
Podľa nariadenia o preprave odpadu sú
lode plaviace sa pod vlajkou EÚ, ktoré sa posielajú na demontáž, klasifikované
ako nebezpečný odpad, pretože obsahujú nebezpečné látky. Ako také sa
môžu demontovať len v krajinách OECD. Lode plaviace sa pod vlajkou EÚ[2] však tento právny predpis
takmer systematicky obchádzajú, v dôsledku čoho sa medzinárodné pravidlá a
právne predpisy Únie stávajú neúčinnými.
Toto rozsiahle porušovanie je, po prvé,
spojené s nedostatočnou recyklačnou kapacitou, ktorá je k dispozícii
v rámci OECD najmä pre najväčšie lode. Súčasná kapacita na európskej
úrovni sa využíva na demontáž malých lodí a vládnych lodí, ale nie na demontáž
veľkých komerčných námorných plavidiel. Podobne ako v prípade
výstavby lodí, z ekonomických dôvodov sa demontáž lodí počas
niekoľkých uplynulých desaťročí presunula z európskych krajín do
nečlenských krajín OECD (dopyt po oceli, nízke náklady na pracovnú silu,
žiadna internalizácia environmentálnych platieb). V dôsledku toho možnosť
vybudovania dodatočných kapacít v Európe nebola z ekonomického
hľadiska uskutočniteľná.
Značná recyklačná kapacita existuje
v nečlenských krajinách OECD, ako je Čína, India, Pakistan a
Bangladéš. Predpokladá sa, že zariadenia umiestnené v krajinách OECD, v
Číne, ako aj niektoré zariadenia umiestnené v Indii budú schopné
splniť požiadavky hongkonského dohovoru do roku 2015.
Súčasná existujúca kapacita, ktorá je k
dispozícii v Číne (2,83 mil. LDT[3]
v roku 2009), je už v skutočnosti z veľkej časti
postačujúca na spracovanie všetkých lodí plaviacich sa pod vlajkou EÚ do
roku 2030 (maximálny ročný objem v období rokov 2012 – 2030 bude
predstavovať 1,88 mil. LDT) a nové zariadenie s kapacitou 1 milión LDT
onedlho začne svoju činnosť. Je to výsledok krokov, ktoré
podnikli verejné orgány s cieľom výslovne podporiť trh ekologickej
recyklácie lodí a zatvoriť nevyhovujúce zariadenia, ako aj investícií,
ktoré vynaložili zodpovední európski vlastníci lodí na bezpečné a vhodné
recyklačné zariadenia.
Po druhé, súčasná situácia na trhu
recyklácie lodí prináša prospech zariadeniam v Bangladéši, Indii a (v menšej
miere) v Pakistane, zatiaľ čo konkurenti v EÚ, Turecku a Číne na
vyššej technickej úrovni sú schopní obsadiť oblasti trhu len pre také
plavidlá, ako sú malé lode a vládne plavidlá vrátane vojnových lodí alebo
flotily vlastníkov lodí, ktorí prijali dobrovoľné záväzky.
Nakoniec, súčasné právne predpisy nie sú
prispôsobené osobitným vlastnostiam lodí. Stanoviť, kedy sa lode stávajú
odpadom, je skutočne ťažké. Rozhodnutia vlastníkov lodí o posielaní
svojich lodí na recykláciu sú založené na ekonomickom porovnaní nákladov a
prínosov ponechania lode v prevádzke a jej poslania na demontáž.
V prípade, že sa toto rozhodnutie prijme,
zatiaľ čo sa loď nachádza v medzinárodných vodách alebo vo
vodách, na ktoré sa vzťahuje právomoc recyklačného štátu, je
veľmi ťažké alebo nemožné uplatňovať postupy nariadenia o
preprave odpadu. Komerčné lode, ktoré odchádzajú z európskych prístavov a
vôd, okrem toho zvyčajne maximálne využijú svoju poslednú cestu a pred
odoslaním na demontáž uskutočnia dodávku tovaru do Ázie. Ak vlastník lode
nedeklaruje zámer demontovať loď, keď loď opúšťa
prístav v EÚ, príslušné orgány vo všeobecnosti nemôžu zasiahnuť.
Nariadením o preprave odpadu sa ustanovujú práva a povinnosti pre vyvážajúci
štát, dovážajúci štát a v prípade potreby pre tranzitný štát. Prístavné štáty
však nemusia byť informované o zámere vlastníka lode recyklovať
loď. Nakoniec, nie je tiež neobvyklé, že loď sa predá inému
prevádzkovateľovi pod zámienkou, že loď bude pokračovať
v obchodnej činnosti, ale v skutočnosti sa prepraví do
zariadenia na demontáž lodí.
V záujme uplatňovania súčasných
právnych predpisov a najmä zákazu, ktorý sa vzťahuje na vývoz lodí po dobe
životnosti do nečlenských krajín OECD, by členské štáty museli
vynaložiť úsilie v oblasti presadzovania, ktoré by bolo neúmerné
vzhľadom na chýbajúcu recyklačnú kapacitu v rámci OECD, ako aj zákonnú
možnosť na zmenu štátu registrácie („vlajkový štát“) každej lode.
V snahe zlepšenia
situácie zmluvné strany Bazilejského dohovoru vyzvali v roku 2004 Medzinárodnú
námornú organizáciu (IMO), aby vypracovala povinné požiadavky na recykláciu
lodí[4]. V roku 2006 zmluvné strany
Bazilejského dohovoru uvítali kroky, ktoré podnikla IMO pri vypracovaní návrhu
dohovoru o recyklácii lodí, a uznali, že by sa malo predísť duplicite
nástrojov, ktoré majú rovnaký cieľ. Strany boli vyzvané, aby vykonali posúdenie
úrovne kontroly a presadzovania ustanovenej Bazilejským dohovorom v celom jeho
rozsahu a posúdenie predpokladanej úrovne kontroly a presadzovania, ktorú má
zabezpečiť návrh dohovoru o recyklácii lodí v celom jeho rozsahu, a
aby porovnali tieto dva dohovory[5].
Hongkonský medzinárodný dohovor o
bezpečnej a environmentálne vhodnej recyklácii lodí (ďalej len
„hongkonský dohovor“) bol prijatý v máji 2009 Medzinárodnou námornou
organizáciou. Keď tento dohovor nadobudne platnosť, od
zmluvných strán (vrátane členských štátov) sa bude vyžadovať, aby
demontovali svoje veľké komerčné lode len v krajinách, ktoré sú
zmluvnými stranami dohovoru. Môže sa to vzťahovať na ázijské
krajiny, ktorých zariadenia na demontáž lodí budú musieť
spĺňať medzinárodne schválené normy (prísnejšie ako súčasné
normy). V týchto zariadeniach sa budú musieť spracovávať lode
pochádzajúce z krajín, ktoré nie sú zmluvnými stranami dohovoru, podobným
spôsobom ako lode plávajúce pod vlajkami zmluvných strán dohovoru (žiadna
doložka o priaznivejšom zaobchádzaní).
Hongkonský dohovor
bol prijatý v roku 2009, ale aby nadobudol platnosť a začal
prinášať efekt, potrebná je ratifikácia dostatočným počtom
veľkých vlajkových a recyklačných štátov. Nepredpokladá sa, že
sa to stane skôr ako pred rokom 2020. Tento dohovor nadobudne
platnosť dvadsaťštyri mesiacov po dátume splnenia týchto podmienok:
–
najmenej 15 štátov ho podpísalo bez výhrady
ratifikácie, prijatia alebo schválenia alebo uložilo príslušný nástroj o
ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení,
–
ich spojené obchodné flotily predstavujú najmenej
40 percent hrubej tonáže svetového obchodného loďstva a
–
spojený maximálny ročný objem recyklovaných
lodí počas predchádzajúcich 10 rokov predstavuje najmenej 3 percentá
hrubej tonáže spojeného obchodného loďstva tých istých štátov.
Zmluvné strany
Bazilejského dohovoru uvítali prijatie hongkonského dohovoru v roku 2010[6] a začali predbežné
posúdenie, či sa v hongkonskom dohovore ustanovuje úroveň kontroly a
presadzovania, ktorá je rovnocenná úrovni ustanovenej podľa Bazilejského
dohovoru[7].
Európska únia a
jej členské štáty ukončili svoje posúdenie v apríli 2010, pričom
dospeli k záveru, že hongkonský dohovor zjavne ustanovuje úroveň kontroly
a presadzovania, ktorá je prinajmenšom rovnocenná úrovni, ktorú ustanovuje
Bazilejský dohovor pre lode, ktoré sú klasifikované ako odpad podľa
Bazilejského dohovoru[8].
V októbri 2011 zmluvné strany Bazilejského
dohovoru podporili ratifikáciu hongkonského dohovoru s cieľom umožniť
jeho vstup do platnosti[9].
Komisia prijala zelenú
knihu o lepšej demontáži lodí v roku 2007 a oznámenie, v ktorom sa navrhuje
stratégia EÚ pre lepšiu demontáž lodí[10] v roku
2008. Táto stratégia sa zameriavala na opatrenia na zlepšenie podmienok
demontáže lodí čo najskôr, a to aj vrátane prechodného obdobia pred
nadobudnutím platnosti hongkonského dohovoru: to znamená, riešenie
kľúčových prvkov dohovoru, podpora dobrovoľných krokov zo strany
priemyselného odvetvia, poskytovanie technickej pomoci a podpory rozvojovým
krajinám a lepšie presadzovanie súčasných právnych predpisov.
Prostredníctvom stratégie sa dosiahli tieto výsledky:
–
prijatie dohovoru, ktorým sa zvýši úroveň
recyklácie lodí prostredníctvom príslušných postupov prispôsobených osobitným
vlastnostiam lodí a podrobných požiadaviek, ktoré majú spĺňať zmodernizované
recyklačné zariadenia,
–
podpora dobrovoľných krokov zo strany
priemyselného odvetvia pred nadobudnutím platnosti dohovoru:
·
dobrovoľné uplatňovanie požiadaviek a
usmernení dohovoru (napríklad vypracovanie zoznamov nebezpečných
materiálov),
·
schválenie zmlúv o ekologickom predaji,
·
investície do bezpečných a vhodných
recyklačných zariadení,
–
realizovali sa štúdie, výskum a pilotné projekty s
cieľom posúdiť najnovší vývoj a presadzovať technológie lepšej
recyklácie lodí pre lode, ktoré sú zahrnuté do rozsahu pôsobnosti hongkonského
dohovoru, a pre ostatné lode,
–
keď bola Komisia upozornená, že určité
lode budú poslané na demontáž, vykonala opatrenia v záujme lepšieho vykonávania
nariadenia o preprave odpadu,
–
krajinám, ktoré recyklujú lode, sa poskytla podpora
prostredníctvom grantu v rámci tematického programu pre životné prostredie a
trvalo udržateľné riadenie prírodných zdrojov vrátane energie (ENRTP) pre
„Globálny program trvalo udržateľnej recyklácie lodí“, ktorý spoločne
riadia sekretariáty Bazilejského dohovoru, Medzinárodnej námornej organizácie a
Medzinárodnej organizácie práce.
1.2.        Cieľ návrhu
Cieľom nariadenia o recyklácii lodí je
podstatne znížiť záporné vplyvy spojené s recykláciou lodí plaviacich sa
pod vlajkou EÚ zvlášť v južnej Ázii bez vytvárania zbytočného
ekonomického zaťaženia. Navrhovaným nariadením nadobudne
účinnosť včasná implementácia požiadaviek hongkonského dohovoru
a z toho dôvodu sa urýchli jeho vstup do platnosti z celosvetového hľadiska.
1.3.        Existujúce ustanovenia v
oblasti návrhu
Návrh sa týka prijatia nariadenia o recyklácii
lodí. Novým nariadením sa má nahradiť existujúce nariadenie (ES) č.
1013/2006/ [11]so
zreteľom na lode, na ktoré sa vzťahuje hongkonský dohovor.
2.           VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO ZAINTERESOVANÝMI
STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU
2.1.        Konzultácie so
zainteresovanými stranami
Pri vypracovaní posúdenia vplyvu na podporu
tohto legislatívneho návrhu Komisia uskutočnila konzultácie so
zúčastnenými stranami a čerpala z externej expertízy prostredníctvom
verejných konzultácií od apríla do júna 2009 a štyroch odborných seminárov.
Väčšina zúčastnených strán
jednoznačne podporila okamžitú ratifikáciu hongkonského dohovoru
členskými štátmi EÚ s cieľom urýchliť jeho vstup do platnosti
prostredníctvom podpory ratifikácie inými štátmi. Mnohé zúčastnené strany
súhlasia so včasným vykonávaním dohovoru zo strany EÚ, pretože sa
domnievajú, že čakanie na nadobudnutie platnosti dohovoru je
neprijateľné, keď pracovníci, ktorí demontujú lode, naďalej zomierajú
alebo sa stávajú obeťami úrazov pri práci a dochádza aj k značným
škodám na životnom prostredí. Niektoré subjekty sa domnievajú, že EÚ by nemala
ukladať dodatočné požiadavky, ktoré presahujú rámec dohovoru.
Príspevky, zhrnutie odpovedí na verejné konzultácie a správy o seminároch
zúčastnených strán sú dostupné na internete[12].
Európsky parlament, Európsky hospodársky a
sociálny výbor a Rada diskutovali o oznámení a 26. marca 2009 prijali rezolúciu[13], 13. mája 2009 stanovisko[14] a 21. októbra 2010[15] závery o stratégii EÚ pre
lepšiu demontáž lodí.
2.2.        Posúdenie vplyvu
Posúdenie
vplyvu uskutočnila Komisia s cieľom posúdiť možnosti režimu
recyklácie lodí, ktorý by bolo možné účinne presadzovať. V analýze sa
posudzovali ekonomické, sociálne a environmentálne vplyvy rôznych možností.
Zohľadnili sa odporúčania výboru pre
posudzovanie vplyvu (IAB) spolu s hlavnými úpravami týkajúcimi sa potreby
presnejšieho vymedzenia problému, jasnejšej prezentácie opatrení, ktoré sa už
prijali v krajinách, ktoré recyklujú lode v základnom scenári, posilnenia
intervenčnej logiky a lepšieho prepojenia medzi osobitnými a
operačnými cieľmi a problémami a stimulmi a posilneného posúdenia
možností politiky najmä so zreteľom na potenciálne budúce problémy v
oblasti presadzovania a dodržiavania súladu.
Ako sa preukázalo v posúdení vplyvu, len balík
politických opatrení D v plnom rozsahu spĺňa stanovené ciele.
Táto možnosť spočíva v zavedení ad
hoc nariadenia vzťahujúceho sa na lode, ktoré sú zahrnuté do rozsahu
pôsobnosti hongkonského dohovoru (veľké komerčné námorné plavidlá).
Toto nariadenie by sa vzťahovalo na celú životnosť lodí plávajúcich
pod vlajkou EÚ, pričom by sa včas vykonávali požiadavky hongkonského
dohovoru a ako to umožňuje dohovor, nariadenie by obsahovalo prísnejšie
environmentálne požiadavky na zariadenia na recykláciu lodí. Lode plaviace sa
pod vlajkou členských štátov EÚ by sa mohli recyklovať len v
zariadeniach, ktoré spĺňajú požiadavky.
Členské štáty EÚ budú písomne a vo
vhodnom čase informované o zámere vlastníka lode poslať loď na
recykláciu. Táto požiadavka, ako aj zavedenie sankcií, ktoré by boli
prinajmenšom rovnocenné sankciám uplatniteľným podľa súčasných
právnych predpisov, zabezpečí dodržiavanie súladu s právnymi predpismi.
Hoci je ťažké očakávať, že súčasné „plážové“ zariadenia
budú schopné vyhovieť týmto požiadavkám, je možné, že zmodernizované
zariadenia by možno v budúcnosti dokázali splniť tieto kritériá. Na lode
upravené týmto novým právnym predpisom by sa už nevzťahovalo nariadenie o
preprave odpadu, aby sa predišlo nedorozumeniam, prekrývaniu a
administratívnemu zaťaženiu.
Tento balík politických opatrení predstavuje
základ tohto návrhu.
3.           PRÁVNE PRVKY NÁVRHU
3.1.        Zhrnutie návrhu
Tento legislatívny návrh sa prostredníctvom
nového ad hoc nariadenia zameriava na lode, ktoré sú zahrnuté do rozsahu
pôsobnosti hongkonského dohovoru (veľké komerčné námorné plavidlá).
Vzťahuje sa na celú životnosť lodí plaviacich sa pod vlajkou EÚ,
vykonáva niektoré požiadavky hongkonského dohovoru (vypracovanie zoznamu
nebezpečných materiálov, povinnosť recyklovať lode v
bezpečných a vhodných zariadeniach, všeobecné požiadavky uplatniteľné
na lode pred recykláciou) a, ako to umožňuje dohovor, zahŕňa
prísnejšie ustanovenia z oblasti životného prostredia, ktoré sú potrebné pred nadobudnutím
platnosti dohovoru (požiadavky na zariadenia na recykláciu lodí, vytvorenie
európskeho zoznamu zariadení na recykláciu lodí, uzavretie zmluvy medzi
vlastníkom lode a zariadením na recykláciu lodí).
Povinnosť vypracovať a viesť
zoznam nebezpečných materiálov, ktoré sa nachádzajú na palubách lodí
Na lodiach plaviacich sa pod vlajkou
členského štátu EÚ sa budú musieť vypracovať a viesť
počas celej doby prevádzky zoznam nebezpečných látok, ktoré sa
nachádzajú na palube. Zatiaľ čo v prípade nových lodí plaviacich sa
pod vlajkou členského štátu sa vyžaduje, aby sa vypracoval zoznam
okamžite, na existujúcich lodiach budú mať päť rokov na to, aby tak
urobili, s výnimkou prípadov, keď sú poslané na demontáž skôr.
Tento zoznam sa pred odoslaním lode na
recykláciu musí aktualizovať a doplniť s cieľom
zabezpečiť, aby zariadenie vybrané na recykláciu lode bolo schopné a
oprávnené spracovať všetky nebezpečné materiály a odpad na palube.
Lode plaviace sa pod vlajkou členských
štátov sa budú musieť demontovať v bezpečných a environmentálne
vhodných zariadeniach na recykláciu lodí
Zoznam požiadaviek vymedzujúci požiadavky,
ktoré majú spĺňať zariadenia na recykláciu lodí, bol vypracovaný
na základe technických požiadaviek hongkonského dohovoru. Dodatočné
požiadavky sa doplnili v záujme lepšej ochrany zdravia ľudí a životného
prostredia a najmä s cieľom zabezpečiť, aby sa všetky
nebezpečné odpady spracovávali environmentálne vhodným spôsobom v
zariadeniach na recykláciu lodí, a to aj vtedy, ak sa prepravujú do zariadení
na spracovanie odpadu.
Jednotlivé zariadenia na recykláciu, ktoré
spĺňajú tieto požiadavky, požiadajú o zaradenie do európskeho zoznamu
zariadení na recykláciu lodí. Lode plaviace sa pod vlajkou členského štátu
EÚ bude možné recyklovať len v zariadeniach, ktoré sa nachádzajú na európskom
zozname.
Keď hongkonský dohovor nadobudne
platnosť, zmluvné strany budú musieť vypracovať a odoslať
zoznamy zariadení na recykláciu lodí, ktoré schválili podľa dohovoru.
Tieto zoznamy sa budú posielať Medzinárodnej námornej organizácii, ktorá
ich bude distribuovať podľa potreby. Keď tieto zoznamy zariadení
budú sprístupnené na medzinárodnej úrovni, bude potrebné preskúmať
nariadenie o recyklácii lodí s cieľom predísť administratívnemu
zaťaženiu a duplicite práce v súvislosti s európskym zoznamom zariadení na
recykláciu lodí. Mohol by sa napríklad zaviesť mechanizmus vzájomného
uznávania.
Osobitné požiadavky pred recykláciou
Pred odoslaním do zariadenia na recykláciu
lodí budú musieť lode plaviace sa pod vlajkou členských štátov
znížiť množstvo nebezpečného odpadu na palube (ktorý sa môže
nachádzať aj v zvyškoch nákladu, vo vykurovacom oleji atď.) na
minimum.
V osobitnom prípade tankerov budú musieť
vlastníci lodí zabezpečiť, aby lode prišli do zariadenia na
recykláciu v takom stave, v ktorom budú pripravené na certifikáciu ako
bezpečné pre vstup a bezpečné pre práce pri vysokej teplote, aby sa
zabránilo výbuchom a (smrteľným) úrazom pracovníkov v zariadeniach na
recykláciu lodí.
Zlepšenie dodržiavania súladu s právnymi
predpismi Európskej únie
Na rozdiel od existujúcich právnych predpisov
sa navrhované nariadenie zakladá na systéme kontroly a presadzovania
hongkonského dohovoru, ktorý je osobitne určený pre lode a medzinárodnú
lodnú dopravu (osvedčenia, prehliadky, osobitné povinnosti pre vlajkový
štát atď.).
Toto nariadenie bude tým, že umožní, aby sa
lode recyklovali v zariadeniach umiestnených v krajinách, ktoré nepatria do
skupiny krajín OECD, pokiaľ vyhovujú daným požiadavkám a sú zaradené do
európskeho zoznamu, riešiť aj súčasný problém chýbajúcej recyklačnej
kapacity, ktorú majú legálne k dispozícii vlastníci lodí.
Členské štáty EÚ budú okrem toho písomne
a vo vhodnom čase informované o zámere vlastníka lode poslať loď
na recykláciu, čím by sa odstránil problém určiť, kedy sa
loď stáva odpadom. Členské štáty budú dostávať informácie o
plánovanom začiatku a o ukončení recyklácie. Porovnaním zoznamu lodí,
ktorým vydali osvedčenie o zozname nebezpečných látok, so zoznamom
lodí, ktoré boli recyklované v oprávnených zariadeniach, budú schopné
ľahšie identifikovať nezákonnú recykláciu. Okrem toho sa zavedú
sankcie, ktoré sú konkrétnejšie a presnejšie ako sankcie, stanovené v súlade so
súčasnými právnymi predpismi. Tieto požiadavky spojené s dostupnosťou
postačujúcich právne dostupných bezpečných a vhodných recyklačných
zariadení a systému kontroly, ktorý je dobre prispôsobený osobitným
vlastnostiam lodí, zabezpečia lepšie dodržiavanie súladu s právnymi
predpismi.
Nakoniec, na lode upravené týmto novým právnym
predpisom by sa už nevzťahovalo nariadenie o preprave odpadu, aby sa
predišlo nedorozumeniam, prekrývaniu a administratívnemu zaťaženiu.
3.2.        Právny základ
Návrh je založený na článku 192 ods. 1
ZFEÚ.
3.3.        Zásada subsidiarity
Zásada
subsidiarity sa uplatňuje vtedy, ak návrh nepatrí do výhradnej právomoci
Európskej únie.
Recykláciu lodí
už upravujú európske právne predpisy, predovšetkým nariadenie o preprave
odpadu.
Európska únia sa
nemôže stať zmluvnou stranou hongkonského dohovoru, pretože táto
možnosť je vyhradená pre štáty, ktoré sú členmi Medzinárodnej
námornej organizácie. Členské štáty EÚ budú preto hrať
kľúčovú úlohu hlavne ako vlajkové štáty pri ratifikácii a dosiahnutí
nadobudnutia platnosti ustanovení tohto dohovoru.
Individuálne kroky zo strany členských
štátov nebudú postačujúce, pretože nie všetky členské štáty považujú
ratifikáciu hongkonského dohovoru za prioritu. Existuje tu jasné riziko, že na
veľké komerčné lode plaviace sa pod vlajkou EÚ sa budú
uplatňovať rozdielne právne požiadavky v závislosti od rôznych členských
štátov, ktorých sa to týka. Táto situácia by mohla viesť k zmenám vlajok a
nekalej hospodárskej súťaži medzi členskými štátmi pôsobiacimi ako
vlajkové štáty.
Vytvorením európskeho zoznamu zariadení na
recykláciu lodí spĺňajúcich požiadavky sa predíde duplicite práce
medzi členskými štátmi EÚ a uľahčia sa ich kontrolné postupy,
ktoré uplatňujú ako vlajkové štáty.
Začlenením hongkonského dohovoru do
európskych právnych predpisov by sa podporilo zosúladené rozhodovanie a
urýchlil by sa proces ratifikácie medzi členskými štátmi. Včasná
akcia zo strany EÚ by okrem toho ovplyvnila tretie krajiny oveľa viac ako
akcia jednotlivých členských štátov, a preto by aj pravdepodobnosť
rýchleho vstupu hongkonského dohovoru do platnosti bola väčšia. Návrh
rozhodnutia Rady, ktorým sa členské štáty splnomocňujú, aby v záujme
Európskej únie ratifikovali Hongkonský medzinárodný dohovor o bezpečnej a
environmentálne vhodnej recyklácii lodí z roku 2009 alebo aby pristúpili
k tomuto dohovoru, sa preto predkladá spoločne s týmto návrhom
nariadenia.
3.4.        Zásada proporcionality
Návrh je v súlade so zásadou proporcionality.
Dodatočné zaťaženia pre hospodárske subjekty a vnútroštátne orgány sa
obmedzujú na tie, ktoré sú nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby sa
recyklácia lodí vykonávala bezpečným a environmentálne vhodným spôsobom.
Hoci je návrh spojený s dodatočnými nákladmi pre vlastníkov lodí
(vypracovanie zoznamov nebezpečných materiálov a prehliadky), očakáva
sa, že tieto náklady budú kompenzované značnými dosiahnutými sociálnymi a environmentálnymi
prínosmi.
3.5.        Výber nástroja
Navrhovaným nástrojom je nariadenie.
Nariadenie je vhodným právnym nástrojom,
pretože ukladá majiteľom lodí a členským štátom, priamo a v krátkom
časovom rámci, presné požiadavky, ktoré sa majú splniť v tom istom
termíne a tým istým spôsobom v celej Únii. Vypracovanie požiadaviek na
bezpečné a environmentálne vhodné zariadenia na recykláciu lodí a
európskeho zoznamu zariadení na recykláciu lodí by zabezpečilo najmä
zosúladené vykonávanie hongkonského dohovoru.
4.           VPLYV NA ROZPOČET
Návrh nemá vplyv na rozpočet EÚ.
2012/0055 (COD)
Návrh
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY
o recyklácii lodí
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ
ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 192 ods. 1,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu
národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho
hospodárskeho a sociálneho výboru,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym
postupom,
keďže:
(1)       Lode, ktoré predstavujú odpad
a ktoré podliehajú pohybom odpadu cez hranice na účely recyklácie,
upravuje Bazilejský dohovor o riadení pohybov nebezpečných odpadov cez
hranice štátov a ich zneškodňovaní (ďalej len „Bazilejský dohovor“) a
nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 zo 14. júna 2006
o preprave odpadu[16].
Nariadením (ES) č. 1013/2006 sa vykonáva Bazilejský dohovor, ako aj zmena
a doplnenie[17]
dohovoru prijatá v roku 1995, ktorá ešte nenadobudla platnosť na
medzinárodnej úrovni a ktorou sa zakazuje vývoz nebezpečného odpadu z
krajín EÚ do krajín, ktoré nie sú členskými krajinami Organizácie pre
hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD). Keďže lode obsahujú
nebezpečné materiály, vo všeobecnosti sú zaradené ako nebezpečný
odpad, a preto sa na ne vzťahuje zákaz vývozu na recykláciu do zariadení v
krajinách, ktoré nie sú členskými krajinami OECD.
(2)       Mechanizmy kontroly a
presadzovania súčasných právnych predpisov na medzinárodnej a na európskej
úrovni nie sú prispôsobené osobitným vlastnostiam lodí a medzinárodnej lodnej
dopravy a pri predchádzaní nebezpečným a nevhodným postupom recyklácie
lodí sa ukázali ako neúčinné.
(3)       Súčasná kapacita na
recykláciu lodí v krajinách OECD, ktorá je legálne dostupná pre lode plaviace
sa pod vlajkou členského štátu, je nedostatočná. Bezpečná a
vhodná recyklačná kapacita, ktorá už existuje v krajinách, ktoré nie sú
členskými krajinami OECD, postačuje na spracovanie všetkých lodí
plaviacich sa pod vlajkou EÚ a predpokladá sa, že do roku 2015 sa bude
ďalej rozširovať v dôsledku opatrení prijatých recyklačnými
štátmi s cieľom splniť požiadavky hongkonského dohovoru.
(4)       Hongkonský medzinárodný
dohovor o bezpečnej a environmentálne vhodnej recyklácii lodí
(hongkonský dohovor) bol prijatý 15. mája 2009 pod záštitou Medzinárodnej
námornej organizácie na žiadosť zmluvných strán Bazilejského dohovoru.
Hongkonský dohovor nadobudne platnosť 24 mesiacov po dátume ratifikácie
aspoň 15 štátmi, ktorých spojené obchodné flotily predstavujú najmenej 40
percent hrubej tonáže svetového obchodného loďstva a ktorých spojený
maximálny ročný objem recyklovaných lodí počas predchádzajúcich 10
rokov predstavuje najmenej tri percentá hrubej tonáže spojeného obchodného
loďstva tých istých štátov. Členské štáty by mali ratifikovať
dohovor čo najskôr s cieľom urýchliť nadobudnutie jeho
platnosti. Dohovor sa vzťahuje na návrh, konštrukciu, prevádzku a prípravu
lodí s cieľom umožniť bezpečnú a environmentálne vhodnú
recykláciu bez ohrozenia bezpečnosti a prevádzkovej efektívnosti
lode; vzťahuje sa tiež na prevádzku zariadení na recykláciu lodí
bezpečným a environmentálne vhodným spôsobom a vytvorenie vhodného
mechanizmu presadzovania pre recykláciu lodí.
(5)       V hongkonskom dohovore sa
výslovne ustanovuje, aby jeho zmluvné strany prijali prísnejšie opatrenia v
súlade s medzinárodným právom, so zreteľom na bezpečnú a
environmentálne vhodnú recykláciu lodí s cieľom zabrániť,
obmedziť alebo znížiť na minimum akékoľvek nepriaznivé
účinky na zdravie ľudí a na životné prostredie. Vytvorenie európskeho
zoznamu zariadení na recykláciu lodí spĺňajúcich požiadavky stanovené
v tomto nariadení by prispelo k tomuto cieľu, ako aj k lepšiemu
presadzovaniu, ak sa vlajkovým štátom umožní kontrola lodí poslaných na
recykláciu. Tieto požiadavky na zariadenia na recykláciu lodí by mali
vychádzať z požiadaviek hongkonského dohovoru.
(6)       Vlajkové štáty, ktoré
posielajú svoje lode do zmodernizovaných recyklačných zariadení
spĺňajúcich požiadavky hongkonského dohovoru, majú ekonomický záujem
na zabezpečení toho, aby hongkonský dohovor nadobudol platnosť
čo najskôr, s cieľom zabezpečiť rovnaké podmienky na celom
svete.
(7)       Lode, ktoré nie sú zahrnuté
do rozsahu pôsobnosti hongkonského dohovoru a do rozsahu pôsobnosti tohto
nariadenia, by sa aj naďalej mali recyklovať v súlade s požiadavkami
nariadenia (ES) č. 1013/2006 a smernice Európskeho parlamentu a Rady
2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc[18].
(8)       Je potrebné objasniť
príslušné rozsahy pôsobnosti tohto nariadenia, nariadenia (ES) č.
1013/2006 a smernice 2008/98/ES s cieľom predísť duplicite
regulačných nástrojov, ktoré majú rovnaký cieľ.
(9)       Pri výklade požiadaviek tohto
nariadenia by sa mali vziať do úvahy usmernenia, ktoré vypracovala
Medzinárodná námorná organizácia na podporu hongkonského dohovoru.
(10)     Členské štáty by mali
prijať opatrenia s cieľom zabrániť obchádzaniu predpisov
o recyklácii lodí a zvýšiť transparentnosť recyklácie lodí.
Ako sa ustanovuje v hongkonskom dohovore, členské štáty by mali
oznamovať informácie o lodiach, ktorým bolo vydané osvedčenie o
zozname nebezpečných látok, o lodiach, v prípade ktorých bolo
doručené vyhlásenie o ukončení, a informácie o nezákonnej
recyklácii a o následných opatreniach, ktoré podnikli.
(11)     Členské štáty by mali
ustanoviť predpisy o sankciách uplatniteľných v prípade porušovania
tohto nariadenia a zabezpečiť, aby sa tieto sankcie uplatňovali
a zabránilo sa tak obchádzaniu predpisov o recyklácii lodí. Sankcie,
ktoré môžu byť občianskej alebo administratívnej povahy, by mali
byť účinné, primerané a odrádzajúce.
(12)     S cieľom
zohľadniť vývoj, pokiaľ ide o príslušné medzinárodné
dohovory, právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o
fungovaní Európskej únie by sa mala udeliť Komisii so zreteľom na
aktualizáciu príloh k tomuto nariadeniu. Je zvlášť dôležité, aby Komisia
počas prípravnej práce uskutočnila príslušné konzultácie vrátane
konzultácií na úrovni expertov. Komisia by pri príprave a navrhovaní
delegovaných aktov mala zabezpečiť súčasné, včasné
a vhodné postúpenie príslušných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade.
(13)     V snahe zabezpečiť
jednotné podmienky na vykonávanie tohto nariadenia vykonávacie právomoci by sa
mali udeliť Komisii. Tieto právomoci by sa mali vykonávať
v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č.
182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné
zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie
vykonávacích právomocí Komisie[19].
(14)     Keďže cieľ
zabrániť, obmedziť alebo odstrániť nepriaznivé vplyvy na
ľudské zdravie a životné prostredie spôsobené recykláciou, prevádzkou
a údržbou lodí plaviacich sa pod vlajkou členského štátu nie je možné
dostatočne dosiahnuť na úrovni členských štátov vzhľadom na
medzinárodnú povahu lodnej dopravy a recyklácie lodí a možno ho preto lepšie
dosiahnuť na úrovni Únie, Únia môže prijať opatrenia v súlade so
zásadou subsidiarity ustanovenou v článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou
proporcionality ustanovenou v tomto článku toto nariadenie nepresahuje
rámec toho, čo je potrebné na dosiahnutie tohto cieľa,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Hlava I – Rozsah pôsobnosti a vymedzenie pojmov
Článok 1
Cieľ
Účelom tohto nariadenia je
predchádzať nepriaznivým účinkom spôsobeným recykláciou, prevádzkou a
údržbou lodí plaviacich sa pod vlajkou členského štátu na zdravie
ľudí a na životné prostredie, znížiť ich alebo ich eliminovať.
Článok 2
Vymedzenie pojmov
1.           Na účely tohto
nariadenia sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
(1)
„loď“ je plavidlo akéhokoľvek typu, ktoré
pracuje alebo je prevádzkované v morskom prostredí a zahŕňa ponorky,
plávajúce zariadenia, plávajúce plošiny, samozdvíhacie plošiny, plávajúce
skladiská (FSU) a plávajúce výrobné, skladovacie a vykladacie jednotky (FPSO),
ako aj lode zbavené výstroja alebo vlečené;
(2)
„nová loď“ je akákoľvek:
(a)
loď, v prípade ktorej sa zmluva o stavbe lode
uzatvorí v deň nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia alebo po tomto
dátume;
(b)
loď, v prípade ktorej zmluva o stavbe lode
nebola uzatvorená a kýl lode bol položený alebo sa loď nachádzala v
podobnej fáze výstavby v deň nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia
alebo šesť mesiacov po tomto dátume;
(c)
loď, ktorej dodávka sa uskutoční v
deň nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia alebo tridsať
mesiacov po tomto dátume;
(3)
„tanker“ je ropný tanker vymedzený v prílohe I k
Dohovoru o zabránení znečisťovania z lodí (MARPOL) alebo NLS tanker
vymedzený v prílohe II k tomuto dohovoru;
(4)
„nebezpečný materiál“ je akýkoľvek
materiál alebo látka, ktorá môže spôsobiť ohrozenie ľudského zdravia
alebo životného prostredia vrátane všetkých látok, ktoré sa považujú za nebezpečné
podľa smernice Rady 67/548/EHS[20]
a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 1272/2008[21];
(5)
„recyklácia lode“ je úplná alebo
čiastočná demontáž lode v zariadení na recykláciu lodí s cieľom
znovu využiť komponenty a materiály na prepracovanie a opakované využitie,
pričom sa zneškodnia nebezpečné a iné materiály, a zahŕňa
aj súvisiace činnosti ako uskladnenie a spracovanie komponentov a
materiálov na mieste, ale nevzťahuje sa na ďalšie spracovanie,
zneškodňovanie alebo nakladanie s odpadom v samostatných zariadeniach;
(6)
„zariadenie na recykláciu lodí“ je vymedzenou
oblasťou, ktorou je miesto, dvor alebo zariadenie umiestnené v
členskom štáte alebo v tretej krajine využívané na recykláciu lodí;
(7)
„recyklačný podnik“ je vlastník zariadenia na
recykláciu lodí alebo akákoľvek iná organizácia alebo osoba, ktorá
prevzala zodpovednosť za prevádzku recyklácie lodí od vlastníka zariadenia
na recykláciu lodí;
(8)
„správny orgán“ je vládny orgán, ktorý určil
štát v rámci presne stanovenej zemepisnej oblasti alebo oblasti odbornosti ako
orgán zodpovedný za povinnosti spojené s loďami oprávnenými plávať
pod jeho vlajkou alebo loďami pôsobiacimi pod jeho právomocou;
(9)
„príslušný orgán“ je vládny orgán, ktorý určil
štát v rámci presne stanovenej zemepisnej oblasti alebo oblasti odbornosti ako
orgán zodpovedný za povinnosti spojené so zariadeniami na recykláciu lodí
pôsobiacimi v jurisdikcii tohto štátu;
(10)
„hrubá tonáž“ je hrubá tonáž (GT) vypočítaná v
súlade s predpismi o meraní tonáže zahrnutými do prílohy I k Medzinárodnému
dohovoru o meraní tonáže lodí alebo akémukoľvek následnému dohovoru;
(11)
„príslušná osoba“ je osoba s vhodnou kvalifikáciou,
vzdelaním a dostatočnými znalosťami, skúsenosťami a
zručnosťami pre výkon konkrétnej práce;
(12)
„zamestnávateľ“ je fyzická alebo právnická
osoba, ktorá zamestnáva jedného pracovníka alebo viacerých pracovníkov, ktorí
sa zaoberajú recykláciou lodí;
(13)
„vlastník lode“ je fyzická alebo právnická osoba
zaregistrovaná ako vlastník lode vrátane fyzickej alebo právnickej osoby, ktorá
má loď vo vlastníctve na obmedzené obdobie do jej predaja alebo odovzdania
do zariadenia na recykláciu lodí, alebo, v prípade chýbajúcej registrácie,
fyzická alebo právnická osoba, ktorá loď vlastní, alebo akákoľvek iná
organizácia alebo osoba, ktorá prevzala zodpovednosť za prevádzku lode od
vlastníka lode, ako aj právnická osoba, ktorá prevádzkuje loď vo
vlastníctve štátu;
(14)
„nová inštalácia“ je inštalácia systémov,
zariadenia, izolácie alebo iného materiálu na lodi po dátume nadobudnutia
účinnosti tohto nariadenia;
(15)
„bezpečný pre vstup“ je priestor na lodi,
ktorý spĺňa tieto kritériá:
(a)
obsah atmosférického kyslíka a koncentrácia
horľavých výparov neprekračujú bezpečné limity;
(b)
žiadne toxické materiály v atmosfére
neprekračujú prípustné koncentrácie;
(c)
žiadne zvyšky alebo materiály súvisiace s prácou,
ktorú povolila príslušná osoba, nespôsobujú nekontrolovaný únik toxických
materiálov alebo nebezpečnú koncentráciu horľavých výparov v
existujúcich atmosférických podmienkach, pričom sa uchovávajú v súlade s
inštrukciami;
(16)
„bezpečný pre práce pri vysokej teplote“ je
priestor na lodi, ktorý spĺňa tieto kritériá:
(a)
je bezpečný, nehrozí v ňom
nebezpečenstvo výbuchu ani úniku plynu a v dôsledku toho
umožňuje použitie zariadenia na zváranie elektrickým oblúkom alebo
plameňom, zariadenia na rezanie alebo horenie alebo použitie iných foriem
otvoreného ohňa, ako aj vykonávanie činností, ako je zahrievanie,
brúsenie a činností, pri ktorých dochádza k tvorbe iskier;
(b)
kritériá bezpečného vstupu stanovené v bode 15
sú splnené;
(c)
v dôsledku práce pri vysokých teplotách sa nezmenia
existujúce atmosférické podmienky;
(d)
všetky priľahlé priestory boli vyčistené
alebo dostatočne ošetrené, aby sa zabránilo vzniku alebo rozšíreniu
požiaru;
(17)
„inšpekcia na mieste“ je inšpekcia zariadenia na
recykláciu lodí, ktorou sa potvrdí stav uvedený v overených dokladoch;
(18)
„vyhlásenie o ukončení“ je potvrdzujúce
vyhlásenie, ktoré vydalo zariadenie na recykláciu lodí a v ktorom sa uvádza, že
recyklácia lode bola ukončená v súlade s týmto nariadením;
(19)
„pracovník“ je každá osoba, ktorá vykonáva prácu,
pravidelne alebo dočasne, v kontexte pracovného vzťahu vrátane
zamestnancov pracujúcich pre subdodávateľov;
(20)
„uznaná organizácia“ je organizácia uznaná v súlade
s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009[22];
2.           Na účely bodu 11 odseku
1 príslušná osoba môže byť školený pracovník alebo zamestnanec v riadiacej
funkcii, ktorý je schopný rozpoznať a vyhodnotiť choroby z povolania,
riziká a vystavenie zamestnancov vplyvu potenciálne nebezpečných
materiálov alebo nebezpečných podmienok v zariadení na recykláciu lodí a
ktorý dokáže špecifikovať potrebné ochranné a preventívne opatrenia, ktoré
sa majú prijať na odstránenie alebo obmedzenie týchto chorôb z povolania,
rizík alebo vplyvov.
Bez toho, aby bola dotknutá smernica Európskeho
parlamentu a Rady č. 2005/36/ES[23],
príslušný orgán môže vymedziť vhodné kritériá pre vymenovanie takých osôb
a môže stanoviť povinnosti, ktoré im majú byť pridelené.
Článok 3
Rozsah pôsobnosti
3.           Toto nariadenie sa
uplatňuje na lode oprávnené plávať pod vlajkou členského štátu
alebo podliehajúce jeho právomoci.
4.           Toto nariadenie sa
neuplatňuje na:
(a)
vojenské plavidlá, pomocné plavidlá alebo iné
plavidlá, ktoré vlastní alebo prevádzkuje členský štát a ktoré sa v
súčasnosti používajú len na vládne nekomerčné účely;
(b)
lode menšie ako 500 GT;
(c)
lode pôsobiace počas svojej životnosti len vo
vodách podliehajúcich zvrchovanosti alebo jurisdikcii štátu, pod ktorého
vlajkou je loď oprávnená plávať.
Hlava II – Lode
Článok 4
Kontrola nebezpečných materiálov
1.           V súlade so smernicou Rady
96/59/ES[24]
sa na všetkých lodiach zakazuje nová inštalácia materiálov, ktoré obsahujú
azbest alebo polychlórované bifenyly.
2.           Na všetkých lodiach sa
zakazujú nové inštalácie materiálov, ktoré obsahujú kontrolované látky
vymedzené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1005/2009[25].
3.           V súlade s nariadením
Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 757/2010[26] sa zakazujú nové inštalácie
materiálov obsahujúcich kyselinu heptadekafluóroktán-1-sulfónovú (PFOS) a jej
deriváty (PFOS).
4.           Členské štáty prijmú
všetky tieto opatrenia, ktorými:
(d)
zakážu alebo obmedzia inštaláciu alebo použitie
nebezpečných materiálov uvedených v odsekoch 1 až 3 na lodiach plaviacich
sa pod ich vlajkou alebo podliehajúcich ich právomoci;
(e)
zakážu alebo obmedzia inštaláciu alebo použitie
takých materiálov na lodiach v čase, keď sa nachádzajú vo svojich
prístavoch, lodeniciach, dielňach na opravu lodí alebo v prímorských
termináloch;
(f)
účinne zabezpečia, aby lode
spĺňali požiadavky stanovené v písmenách a) a b).
Článok 5
Zoznam nebezpečných materiálov
1.           Na palube každej novej lode
sa uchováva zoznam nebezpečných materiálov.
2.           Zoznam nebezpečných
materiálov sa vypracuje pred odoslaním lode na recykláciu a uchováva sa na
palube.
3.           Existujúce lode
zaregistrované pod vlajkou tretej krajiny, ktoré požiadali o to, aby sa mohli
zaregistrovať pod vlajkou členského štátu, zabezpečia, aby sa na
palube uchovával zoznam nebezpečných materiálov.
4.           Zoznam nebezpečných
materiálov musí:
(a)
byť špecifický pre každú loď;
(b)
poskytovať dôkazy, že loď dodržiava zákaz
alebo obmedzenia týkajúce sa inštalácie alebo používania nebezpečných
materiálov v súlade s článkom 4;
(c)
identifikovať aspoň tie nebezpečné
materiály, ktoré sú uvedené v prílohe I a ktoré sa nachádzajú v konštrukcii
alebo vo výstroji lode, ich umiestnenie a približné množstvá.
5.           Okrem odseku 4 musia mať
existujúce lode pripravený plán opisujúci vizuálnu kontrolu/kontrolu odobratých
vzoriek, pomocou ktorej sa vypracuje zoznam nebezpečných materiálov.
6.           Zoznam nebezpečných
materiálov pozostáva z troch častí:
(a)
zo zoznamu nebezpečných materiálov, ktoré sú
uvedené v prílohe I a ktoré sa nachádzajú v konštrukcii alebo vo výstroji lode,
s uvedením ich umiestnenia a približných množstiev (časť I);
(b)
zo zoznamu odpadov, ktoré sa nachádzajú na palube
lode, vrátane odpadu vytvoreného pri prevádzke lode (časť II);
(c)
zo zoznamu zásob, ktoré sa nachádzali na palube
lode v momente, keď sa prijalo rozhodnutie o recyklácii lode
(časť III).
7.           Časť I zoznamu
nebezpečných materiálov sa musí riadne viesť a aktualizovať počas
celej prevádzkovej životnosti lode, pričom sa do nej musia premietnuť
nové inštalácie obsahujúce akékoľvek nebezpečné materiály uvedené v
prílohe I a príslušné zmeny v konštrukcii a vo výstroji lode.
8.           Pred recykláciou sa do
zoznamu okrem riadne vedenej a aktualizovanej časti I začlení
časť II, v ktorej sa uvádzajú odpady vytvorené pri prevádzke, a
časť III týkajúca sa zásob, a zoznam overí členský štát, pod
ktorého vlajkou loď pláva.
9.           Komisia je splnomocnená
prijímať delegované akty v súlade s článkom 26 s
cieľom aktualizovať zoznam položiek pre zoznam nebezpečných
materiálov uvedený v prílohe I.
Článok 6
Príprava na recykláciu: všeobecné
požiadavky
1.           Vlastníci lodí
zabezpečia, aby lode:
(a)
pred uverejnením európskeho zoznamu boli
recyklované len v zariadeniach na recykláciu lodí, ktoré sa nachádzajú v Únii
alebo v členskej krajine OECD ;
(b)
po uverejnení európskeho zoznamu boli recyklované
len v zariadeniach na recykláciu lodí, ktoré sú zahrnuté do európskeho zoznamu;
(c)
v období pred vstupom lode do zariadenia na
recykláciu vykonávali činnosti takým spôsobom, aby znížili množstvo
rezíduí nákladu, zvyšného vykurovacieho oleja a odpadov vytvorených pri
prevádzke lode, ktoré zostali na palube, na minimum;
(d)
aktualizovali a dopĺňali zoznam
nebezpečných materiálov v súlade s článkom 5;
(e)
pred akoukoľvek recyklačnou
činnosťou vlastnili osvedčenie o pripravenosti na recykláciu
vystavené členským štátom, pod ktorého vlajkou plávajú.
2.           Vlastníci lodí takisto
zabezpečia, aby tankery prichádzali do zariadenia na recykláciu lodí a
mali nákladné cisterny a oddelenie(-ia) na čerpadlá v stave
pripravenosti na certifikáciu ako „bezpečné pre vstup“ a „bezpečné
pre prácu pri vysokých teplotách“.
Článok 7
Plán na recykláciu lode
1.           Plán na recykláciu konkrétnej
lode sa vypracuje pred každou recykláciou lode.
2.           Plán na recykláciu lode:
(a)
vypracuje zariadenie na recykláciu lodí,
pričom sa zohľadňujú informácie, ktoré poskytol vlastník lode v
súlade s článkom 9 ods. 3 písm. b);
(b)
je zostavený v úradnom jazyku krajiny, ktorá
schválila zariadenie na recykláciu lodí, a v prípade, že použitým
jazykom nie je jazyk anglický, francúzsky alebo španielsky, plán na recykláciu
lode sa preloží do jedného z týchto jazykov;
(c)
obsahuje informácie o zavedení, udržiavaní a
monitorovaní kritérií označených ako „bezpečné pre vstup“ a
„bezpečné pre prácu pri vysokých teplotách“ a ďalšie potrebné
informácie;
(d)
obsahuje informácie o typoch a množstvách
nebezpečných materiálov a odpadov vytvorených v dôsledku recyklácie
konkrétnej lode vrátane tých materiálov, ktoré sú uvedené v zozname
nebezpečných materiálov, a informácie o tom, ako sa tieto nebezpečné
materiály a odpad budú spracovávať v zariadení, ako aj v následných
zariadeniach na nakladanie s odpadom;
(e)
ak sa využíva viacero zariadení na recykláciu lodí,
obsahuje údaje o zariadeniach na recykláciu lodí, ktoré sa majú použiť a
špecifikuje recyklačné činnosti a poradie, v akom sa vykonávajú v
každom povolenom zariadení na recykláciu lodí.
Článok 8
Prehliadky
1.           Prehliadky vykonávajú
úradníci správneho orgánu alebo uznaná organizácia, ktorá koná v mene
správneho orgánu.
2.           Lode sa podrobia týmto
prehliadkam:
(a)
počiatočná prehliadka;
(b)
obnovujúca prehliadka;
(c)
dodatočná prehliadka;
(d)
konečná prehliadka.
3.           Počiatočná
prehliadka sa vykonáva pred zaradením lode do prevádzky alebo pred vystavením
osvedčenia o zozname nebezpečných látok. Úradníci, ktorí vykonávajú
uvedenú prehliadku, overujú, či je časť I zoznamu
nebezpečných látok v súlade s požiadavkami tohto nariadenia.
4.           Obnovujúca prehliadka sa
vykonáva v intervaloch stanovených správnym orgánom, ktoré však nesmú
presiahnuť päť rokov. Úradníci, ktorí vykonávajú uvedenú prehliadku,
overujú, či je časť I zoznamu nebezpečných látok v súlade s
požiadavkami tohto nariadenia.
5.           Dodatočná prehliadka,
celková alebo čiastočná, sa môže vykonať na žiadosť
vlastníka lode po zmene, nahradení alebo podstatnej oprave konštrukcie,
výstroja, systémov, príslušenstva, zariadení a materiálu. Úradníci, ktorí
vykonávajú túto prehliadku, zabezpečujú, aby každá taká zmena, nahradenie
alebo podstatná oprava bola vykonaná spôsobom, ktorý umožní, aby loď
spĺňala požiadavky tohto nariadenia, a overujú, že časť I
zoznamu nebezpečných materiálov bola primeraným spôsobom zmenená a
doplnená.
6.           Konečná prehliadka sa
vykonáva pred vyradením lode z prevádzky a pred začatím recyklácie lode.
            Úradníci, ktorí vykonávajú túto
prehliadku, overujú, či:
(a)
zoznam nebezpečných materiálov je v súlade s
požiadavkami tohto nariadenia;
(b)
do plánu na recykláciu lode sa náležite premietajú
informácie zahrnuté do zoznamu nebezpečných materiálov;
(c)
plán na recykláciu lode obsahuje tieto informácie:
(1)
zavedenie, udržiavanie a monitorovanie kritérií
označených ako „bezpečné pre vstup“ a „bezpečné pre prácu pri
vysokých teplotách“;
(2)
spracovanie nebezpečných materiálov a odpadu
vytvoreného v dôsledku recyklácie konkrétnej lode v zariadení na recykláciu
lodí, ako aj v akomkoľvek schválenom zariadení na spracovanie odpadu;
(d)
vlastník lode a zariadenie na recykláciu lodí
uzavreli zmluvu, ktorá je v súlade s článkom 9;
(e)
zariadenie na recykláciu lodí, v ktorom sa má
loď recyklovať, je zahrnuté do európskeho zoznamu.
7.           V prípade existujúcich
lodí určených na demontáž sa počiatočná prehliadka
a konečná prehliadka vykonávajú súčasne.
Článok 9
Zmluva medzi vlastníkom lode a zariadením
na recykláciu lodí
1.           Vlastník lode a zariadenie na
recykláciu lodí, ktoré spĺňa požiadavky stanovené v článku 12,
uzavrú zmluvu v súvislosti s každou loďou, ktorá sa musí recyklovať.
2.           Zmluva je účinná najneskôr
od času podania žiadosti o konečnú prehliadku uvedenú v článku 8
ods. 1 písm. d) až do ukončenia recyklácie.
3.           Zmluva obsahuje tieto
povinnosti vlastníka lode:
(a)
uplatňovať všeobecné požiadavky na
prípravu recyklácie uvedené v článku 6;
(b)
poskytnúť zariadeniu na recykláciu lodí všetky
informácie súvisiace s loďou, ktoré sú nevyhnutné na vypracovanie plánu na
recykláciu lode, ako sa vyžaduje v článku 7;
(c)
ak je to technicky uskutočniteľné, pred
začatím recyklácie alebo po začatí recyklácie prevziať loď
späť, v prípade, že obsah nebezpečných materiálov na palube do
značnej miery nezodpovedá zoznamu nebezpečných materiálov a
neumožňuje náležitú recykláciu lode.
4.           Zmluva obsahuje tieto
povinnosti zariadenia na recykláciu lodí:
(a)
v spolupráci s vlastníkom lode vypracovať plán
recyklácie lode pre konkrétnu loď v súlade s článkom 7;
(b)
oznámiť vlastníkovi lode plánovaný
začiatok recyklácie v súlade s formulárom uvedeným v prílohe II;
(c)
zakázať začiatok akejkoľvek
recyklácie lode pred predložením oznámenia uvedeného v písmene b);
(d)
v rámci prípravy na prijatie lode na recykláciu
aspoň 14 dní pred plánovaným začiatkom recyklácie písomne
oznámiť príslušným orgánom úmysel recyklovať príslušnú loď:
(i) názov štátu, pod ktorého vlajkou je loď
oprávnená plávať;
(ii) dátum registrácie lode v uvedenom štáte;
(iii) identifikačné číslo lode
(číslo IMO);
(iv) číslo trupu na novopostavenej lodi;
(v) názov a typ lode;
(vi) prístav, v ktorom je loď
zaregistrovaná;
(vii) názov a adresa vlastníka lode a
identifikačné číslo IMO pridelené registrovanému vlastníkovi;
(viii) názov a adresa podniku a
identifikačné číslo IMO pridelené podniku;
(ix) názvy všetkých klasifikačných
spoločností, ktoré vykonali klasifikáciu lode;
(x) hlavné údaje o lodi [celková dĺžka
(LOA), šírka (bočná), výška (bočná), vlastná hmotnosť, brutto a
netto tonáž a typ a výkon motora];
(xi) zoznam nebezpečných materiálov a
(xii) návrh plánu na recykláciu lode;
(e)
všetky odpady vytvorené v zariadení na recykláciu
lodí prepraviť len do zariadení na spracovanie odpadu, ktorým príslušné
orgány povolili, aby sa zaoberali ich spracovaním a zneškodňovaním
bezpečným a environmentálne vhodným spôsobom;
(f)
keď je čiastočná alebo úplná
recyklácia lode ukončená v súlade s týmto nariadením, oznámiť
vlastníkovi lode ukončenie recyklácie lode v súlade s formulárom
uvedeným v prílohe III.
5.           Komisia je splnomocnená
prijímať delegované akty v súlade s článkom 26, pokiaľ
ide o aktualizáciu formulára správy o plánovanom začiatku
recyklácie lode stanoveného v prílohe II.
6.           Komisia je splnomocnená
prijímať delegované akty v súlade s článkom 26, pokiaľ
ide o aktualizáciu formulára vyhlásenia o ukončení recyklácie
lode stanoveného v prílohe III.
Článok 10
Vystavovanie a schvaľovanie
osvedčení
1.           Po skončení
počiatočnej alebo obnovujúcej prehliadky, alebo dodatočnej
prehliadky vykonanej na žiadosť vlastníka lode vystaví členský štát
osvedčenie o zozname nebezpečných látok v súlade s formulárom
uvedeným v prílohe IV. K tomuto osvedčeniu sa prikladá časť I
zoznamu nebezpečných materiálov.
Komisia je splnomocnená prijímať delegované
akty v súlade s článkom 26, pokiaľ ide o aktualizáciu
formulára osvedčenia o zozname nebezpečných látok stanoveného
v prílohe IV.
2.           Po úspešnom skončení
konečnej prehliadky v súlade s článkom 8 ods. 6 správny orgán vystaví
osvedčenie o pripravenosti na recykláciu v súlade s formulárom uvedeným v
prílohe V. K tomuto osvedčeniu sa prikladá zoznam nebezpečných
materiálov a plán na recykláciu lode.
3.           Komisia je splnomocnená
prijímať delegované akty v súlade s článkom 26, pokiaľ
ide o aktualizáciu formulára osvedčenia o pripravenosti na
recykláciu stanoveného v prílohe V. Ostatné členské štáty uznajú
osvedčenie o pripravenosti na recykláciu vystavené po prehliadke vykonanej
v súlade s odsekom 2 a na účely tohto nariadenia ho považujú za osvedčenie
s rovnakou platnosťou ako nimi vydané osvedčenie.
4.           Osvedčenia o
pripravenosti na recykláciu vystavuje alebo schvaľuje správny orgán alebo
uznaná organizácia konajúca v mene správneho orgánu.
Článok 11
Trvanie a platnosť osvedčení
1.           Osvedčenie o zozname
nebezpečných látok je vystavené na obdobie stanovené správnym orgánom,
ktoré nepresiahne päť rokov.
2.           Osvedčenie o zozname
nebezpečných látok vydané podľa článku 10 tohto nariadenia
prestáva platiť v ktoromkoľvek z týchto prípadov:
(a)
ak stav lode do značnej miery nezodpovedá
údajom uvedeným v osvedčení, vrátane prípadu, keď sa časť I
zoznamu nebezpečných materiálov náležite nespravuje a neaktualizuje, aby
sa do nej premietli zmeny v konštrukcii a výstroji lode;
(b)
ak obnovujúca prehliadka nie je ukončená v
intervaloch stanovených správnym orgánom, ktorých dĺžka však nepresiahne
päť rokov;
(c)
ak osvedčenie nie je vystavené ani schválené v
súlade s článkom 10 tohto nariadenia.
3.           Osvedčenie o
pripravenosti na recykláciu vystavené podľa článku 10 tohto nariadenia
stráca platnosť, keď stav lode do značnej miery nezodpovedá
údajom uvedeným v osvedčení.
4.           Osvedčenie o
pripravenosti na recykláciu vystavuje správny orgán na obdobie, ktoré
nepresiahne tri mesiace. Správny orgán alebo uznaná organizácia konajúca v mene
správneho orgánu môže predĺžiť platnosť osvedčenia o
pripravenosti na recykláciu na jedinú plavbu medzi dvomi bodmi do zariadenia na
recykláciu lodí.
Hlava III – Zariadenia na recykláciu lodí
Článok 12
Požiadavky na zariadenia na recykláciu lodí

Lode sa recyklujú len v zariadeniach na
recykláciu lodí, ktoré sú zahrnuté do európskeho zoznamu.
Aby zariadenie na recykláciu lodí bolo
zahrnuté do európskeho zoznamu, musí byť v súlade s týmito
požiadavkami:
(a)
je naplánované, postavené a prevádzkované bezpečným
a environmentálne vhodným spôsobom;
(b)
zavedie systémy, postupy a techniky riadenia a
monitoringu, ktoré nepredstavujú zdravotné riziká pre príslušných zamestnancov
alebo pre obyvateľstvo v blízkosti zariadenia na recykláciu lode a ktoré
budú predchádzať nepriaznivým účinkom na životné prostredie spôsobené
recykláciou lodí, obmedzovať ich, minimalizovať a v možnej miere
eliminovať;
(c)
predchádza nepriaznivým vplyvom na ľudské
zdravie a na životné prostredie;
(d)
vypracuje a schváli plán zariadenia na recykláciu lodí;
(e)
vypracuje a vedie plán pripravenosti a reakcie na
núdzové situácie;
(f)
zaistí bezpečnosť a odbornú prípravu
pracovníkov a zabezpečí aj používanie osobného ochranného vybavenia v
prípade činností, pri ktorých sa vyžaduje také používanie;
(g)
vyhotovuje záznamy o incidentoch, nehodách,
chorobách z povolania a chronických následkoch a v prípade, že to vyžadujú jeho
príslušné orgány, podáva správy o incidentoch, nehodách, chorobách z povolania
alebo chronických následkoch, ktoré predstavujú alebo môžu predstavovať
riziká pre bezpečnosť pracovníkov, ľudské zdravie a životné
prostredie;
(h)
zabezpečí bezpečné a environmentálne
vhodné nakladanie s nebezpečnými materiálmi;
(i)
má povolenie na vykonávanie svojich činností
od svojich príslušných orgánov;
(j)
zabezpečí prístup zariadení reakcie na núdzové
situácie, ako sú protipožiarne vybavenie a vozidlá, sanitky a žeriavy do
všetkých priestorov zariadenia na recykláciu lodí;
(k)
zabezpečí kontrolu všetkých nebezpečných
materiálov, ktoré sa nachádzajú na palube lode počas procesu recyklácie,
aby sa zabránilo akémukoľvek úniku týchto nebezpečných materiálov do
životného prostredia, a najmä do prílivových zón;
(l)
preukáže, že má kontrolu nad akýmikoľvek
únikmi, najmä v prílivových zónach;
(m)
manipuluje s nebezpečnými materiálmi a odpadom
len na nepriepustných podložiach s účinnými odvodňovacími systémami;
(n)
zabezpečí, aby sa všetky odpady vytvorené v
dôsledku recyklačnej činnosti prepravovali len do zariadení na
nakladanie s odpadom, ktoré sú oprávnené zaoberať sa ich spracovaním a
zneškodňovaním bez ohrozovania ľudského zdravia a environmentálne
vhodným spôsobom.
Na účely písmena n) nakladanie
environmentálne vhodným spôsobom, pokiaľ ide o činnosť
zhodnocovania alebo zneškodňovania odpadu, možno okrem iného
predpokladať, ak zariadenie na recykláciu lodí môže preukázať, že
zariadenie na nakladanie s odpadom, ktoré prijíma odpad, bude prevádzkované
podľa noriem zameraných na ochranu ľudského zdravia a životného
prostredia, ktoré sú rovnocenné normám zakotveným v právnych predpisoch Únie.
Článok 13
Dôkazy, ktoré majú poskytnúť
zariadenia na recykláciu lodí
Zariadenie na recykláciu lodí poskytne dôkazy,
že spĺňa požiadavky stanovené v článku 12 na účely
vykonávania recyklácie lodí a na zaradenie do európskeho zoznamu.
Zariadenie na recykláciu lodí:
(1)
preukáže sa povolením, licenciou a oprávnením,
ktoré mu udelili príslušné orgány na vykonávanie recyklácie lodí, a presne
uvedie veľkostné obmedzenia (maximálna dĺžka, šírka a vlastná
hmotnosť) lodí, ktoré je oprávnené recyklovať, ako aj akékoľvek
uplatniteľné obmedzenia;
(2)
potvrdí, že na recykláciu bude prijímať len
lode plaviace sa pod vlajkami členských štátov EÚ v súlade s ustanoveniami
tohto nariadenia;
(3)
poskytne dôkazy, že zariadenie na recykláciu lodí
je schopné zaviesť, udržiavať a monitorovať kritériá označené
ako „bezpečné pre prácu pri vysokých teplotách“ a „bezpečné pre
vstup“ v priebehu celého procesu recyklácie lode;
(4)
priloží mapu zariadenia na recykláciu lodí a na nej
miesto, kde sa uskutočňujú operácie v rámci recyklácie lode;
(5)
v prípade každého materiálu uvedeného v prílohe I a
ďalšieho nebezpečného materiálu, ktorý by mohol byť
súčasťou konštrukcie lode, presne uvedie:
(a)
či je zariadenie oprávnené vykonávať
odstraňovanie nebezpečného materiálu. V takom prípade sa uvedú
zodpovední pracovníci, ktorí majú oprávnenie na odstraňovanie
nebezpečného materiálu, a predložia sa dôkazy o ich spôsobilosti;
(b)
ktorý postup nakladania s odpadom sa bude
uplatňovať v zariadení: spaľovanie, ukladanie na skládku alebo
iná metóda spracovania odpadu a poskytne dôkazy, že uplatňovaný postup sa
bude vykonávať bez ohrozenia ľudského zdravia, bez poškodzovania
životného prostredia, a najmä:
(i)         bez ohrozenia vody, ovzdušia, pôdy,
rastlín alebo zvierat;
(ii)         bez obťažovania spôsobeného
hlukom alebo zápachom;
(iii)        bez nepriaznivého ovplyvňovania
vidieka alebo miest osobitného záujmu;
(c)
ktorý postup nakladania s odpadom sa bude
uplatňovať v prípade, ak je nebezpečný materiál určený pre
následné zariadenie na spracovanie odpadu mimo zariadenia na recykláciu lodí.
Pokiaľ ide o každé následné zariadenie na spracovanie odpadu, uvedú sa
tieto informácie:
(i)         názov a adresa zariadenia na
spracovanie odpadu;
(ii)         dôkaz, že zariadenie na spracovanie
odpadu je oprávnené spracovávať nebezpečný materiál;
(iii)        opis postupu pri spracovaní odpadu;
(iv)        dôkaz, že postup spracovávania odpadu
sa vykonáva bez ohrozenia ľudského zdravia, bez poškodzovania životného
prostredia a najmä:
–
bez ohrozenia vody, ovzdušia, pôdy, rastlín alebo
zvierat;
–
bez obťažovania spôsobeného hlukom alebo
zápachom;
–
bez nepriaznivého ovplyvňovania vidieka alebo
miest osobitného záujmu.
Článok 14
Povoľovanie zariadení na recykláciu
lodí umiestnených v členskom štáte
1.           Príslušné orgány
povoľujú zariadenia na recykláciu lodí umiestnené na ich území, ktoré
spĺňajú požiadavky stanovené v článku 12, na účely
vykonávania recyklácie lodí. Tieto povolenia sa môžu vydávať príslušným
zariadeniam na recykláciu lodí najviac na obdobie piatich rokov.
2.           Členské štáty vypracujú
a aktualizujú zoznam zariadení na recykláciu lodí, ktorým vydali povolenie v
súlade s odsekom 1.
3.           Komisia musí byť
bezodkladne a najneskôr jeden rok po nadobudnutí účinnosti tohto
nariadenia informovaná o zozname uvedenom v odseku 2.
4.           V prípade, že zariadenie na
recykláciu lodí prestane spĺňať požiadavky stanovené v
článku 12, členský štát zruší povolenie vydané príslušnému zariadeniu
na recykláciu lodí a bezodkladne o tom informuje Komisiu.
5.           V prípade, že sa
v súlade s odsekom 1 schválilo nové zariadenie na recykláciu lodí,
členský štát o tom bezodkladne informuje Komisiu.
Článok 15
Zariadenia na recykláciu lodí umiestnené
mimo Únie
1.           Recyklačný podnik
umiestnený mimo Únie, ktorý chce recyklovať lode plaviace sa pod vlajkou
členského štátu, predloží Komisii žiadosť o zaradenie svojho
zariadenia na recykláciu lodí do európskeho zoznamu.
2.           Uvedená žiadosť sa
doplní informáciami a podpornými dôkazmi, ktoré sa vyžadujú v článku 13 a
v prílohe VI, že zariadenie na recykláciu lodí spĺňa požiadavky
stanovené v článku 12.
Komisia je splnomocnená prijímať delegované
akty v súlade s článkom 26, pokiaľ ide o aktualizáciu formulára
pre identifikáciu zariadenia na recykláciu lodí uvedeného v prílohe VI.
3.           Zariadenia na recykláciu
lodí, ktoré požiadajú o zaradenie do európskeho zoznamu, akceptujú
možnosť, že sa podrobia inšpekcii na mieste zo strany Komisie alebo
zástupcov konajúcich v jej mene pred zaradením alebo po zaradení do európskeho
zoznamu s cieľom overiť, či dodržiavajú požiadavky stanovené v
článku 12.
4.           Na základe posúdenia
informácií a podporných dôkazov predložených v súlade s odsekom 2 Komisia
prostredníctvom vykonávacieho aktu rozhodne, či zaradí zariadenie na
recykláciu lodí umiestnené mimo Únie do európskeho zoznamu. Tieto vykonávacie
akty sa prijmú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 27.
Článok 16
Vypracovanie a aktualizácia európskeho
zoznamu
1.           Komisia prostredníctvom
vykonávacieho aktu v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 27
vypracuje európsky zoznam zariadení na recykláciu lodí, ktoré:
(a)
sú umiestnené v Únii a o ktorých informovali
členské štáty v súlade s článkom 14 ods. 3;
(b)
sú umiestnené mimo Únie a o ich zaradení do zoznamu
sa rozhodlo v súlade s článkom 15 ods. 4.
2.           Európsky zoznam sa uverejní v
Úradnom vestníku Európskej únie a na webovej stránke Komisie najneskôr tridsaťšesť
mesiacov po dátume nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia.
3.           Po schválení Komisia
pravidelne aktualizuje európsky zoznam prostredníctvom vykonávacích aktov v
súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 27:
(a)
s cieľom zaradiť do európskeho zoznamu
zariadenie na recykláciu lodí v ktoromkoľvek z týchto prípadov:
(i) ak bolo schválené v súlade s článkom 13;

(ii) ak sa o jeho zaradení do európskeho zoznamu
rozhodlo v súlade s článkom 15 ods. 4;
(b)
s cieľom odstrániť zariadenie na
recykláciu lodí z európskeho zoznamu v ktoromkoľvek z týchto prípadov:
(1)
ak zariadenie na recykláciu lodí prestane
spĺňať požiadavky stanovené v článku 12;
(2)
ak zariadenie na recykláciu lodí bolo zaradené do
zoznamu viac ako päť rokov a nepredložilo dôkazy, že ešte vždy
spĺňa požiadavky stanovené v článku 12.
4.           Členské štáty oznámia
Komisii všetky informácie, ktoré môžu byť relevantné v súvislosti s
aktualizáciou európskeho zoznamu. Komisia postúpi všetky relevantné informácie
ostatným členským štátom.
Hlava IV – Všeobecné administratívne ustanovenia
Článok 17
Jazyk
Osvedčenie o zozname nebezpečných
materiálov a osvedčenie o pripravenosti na recykláciu je vyhotovené v
úradnom jazyku vydávajúceho členského štátu a ak týmto jazykom nie je
jazyk anglický, francúzsky alebo španielsky, preloží sa do jedného z týchto
jazykov.
Článok 18
Určenie
príslušných orgánov
Členské štáty určia príslušné orgány
zodpovedné za vykonávanie tohto nariadenia a oznámia Komisii orgány, ktoré
určili.
Článok 19
Určenie kontaktných osôb
1.           Členské štáty a Komisia
určia jednu kontaktnú osobu alebo niekoľko kontaktných osôb
zodpovedných za informovanie alebo poskytovanie poradenstva fyzickým alebo
právnickým osobám, ktoré požadujú informácie. Kontaktná osoba Komisie zašle
kontaktným osobám členských štátov všetky doručené otázky, ktoré sa
týkajú týchto členských štátov a naopak.
2.           Členské štáty informujú
Komisiu o určených kontaktných osobách.
Článok 20
Stretnutie kontaktných osôb
Komisia pravidelne organizuje stretnutie
kontaktných osôb, ak o to požiadajú členské štáty, alebo ak to považuje za
potrebné, s cieľom diskutovať o otázkach, ktoré vyvolalo vykonávanie
tohto nariadenia. Príslušné zúčastnené strany sa na takéto stretnutia
alebo časti stretnutí pozývajú, ak sa všetky členské štáty a Komisia
dohodnú, že je to potrebné.
Hlava V – Podávanie správ a presadzovanie
Článok 21
Požiadavky na oznamovanie a podávanie správ
pre vlastníkov lodí
Vlastník lode:
(a)
písomne informuje správny orgán aspoň 14 dní
pred plánovaným začiatkom recyklácie o úmysle recyklovať loď s
cieľom umožniť správnemu orgánu prípravy na prehliadku a
certifikáciu, ako sa vyžaduje v tomto nariadení;
(b)
odošle správnemu orgánu formulár správy o
plánovanom začiatku recyklácie lode vyhotovený zariadením na recykláciu
lodí, ako sa vyžaduje v článku 9 ods. 4 písm. b);
(c)
odošle správnemu orgánu formulár správy o
ukončení recyklácie lode vyhotovený zariadením na recykláciu lodí, ako sa
vyžaduje v článku 9 ods. 4 písm. f).
Článok 22
Podávanie správ členskými štátmi
1.           Každý členský štát
odošle Komisii správu, ktorá obsahuje tieto informácie:
(a)
zoznam lodí plaviacich sa pod jeho vlajkou, ktorým
bolo vystavené osvedčenie o zozname nebezpečných látok, vrátane názvu
recyklačného podniku a miesta, kde sa nachádza zariadenie na recykláciu
lodí, ako sa uvádza v osvedčení o pripravenosti na recykláciu;
(b)
zoznam lodí plaviacich sa pod jeho vlajkou, v
prípade ktorých bolo doručené vyhlásenie o ukončení;
(c)
informácie o nezákonnej recyklácii a o následných
krokoch, ktoré podnikol členský štát.
2.           Každý členský štát
odošle správu do 31. decembra 2015 a potom ju odosiela každé dva roky.
3.           Tieto správy sa predkladajú
Komisii v elektronickej forme.
Článok 23
Presadzovanie v členských štátoch
1.           Členské štáty
zabezpečia, aby boli k dispozícii účinné, primerané a odrádzajúce
sankcie uplatniteľné na lode, ktoré:
(a)
nemajú na palube zoznam nebezpečných
materiálov, ako sa vyžaduje v článkoch 5 a 28;
(b)
boli poslané na recykláciu bez toho, že by
spĺňali všeobecné požiadavky na prípravu uvedené v článku 6;
(c)
boli poslané na recykláciu bez osvedčenia o
zozname nebezpečných látok, ako sa vyžaduje v článku 6;
(d)
boli poslané na recykláciu bez osvedčenia o
pripravenosti na recykláciu, ako sa vyžaduje v článku 6;
(e)
boli poslané na recykláciu bez toho, aby sa
správnemu orgánu zaslalo písomné oznámenie, ako sa vyžaduje v článku 21;
(f)
boli recyklované spôsobom, ktorý nie je v súlade s
plánom na recykláciu lode, ako sa vyžaduje v článku 7.
2.           Pokuty musia byť
účinné, primerané a odrádzajúce. Hlavne v prípade, že je loď poslaná
na recykláciu do zariadenia na recykláciu lodí, ktoré nie je zaradené do
európskeho zoznamu, musia uplatniteľné pokuty zodpovedať minimálne
cene zaplatenej vlastníkovi za jeho loď.
3.           Členské štáty navzájom
spolupracujú na bilaterálnej alebo multilaterálnej úrovni s cieľom
umožniť predchádzanie a odhaľovanie potenciálneho obchádzania a
porušovania tohto nariadenia.
4.           Členské štáty určia
spomedzi svojich stálych zamestnancov tých pracovníkov, ktorí zodpovedajú za
spoluprácu uvedenú v odseku 3. Tieto informácie sa odošlú Komisii, ktorá rozošle
týmto pracovníkom zostavený zoznam.
5.           Keď sa loď predá a
do šiestich mesiacov po predaji sa pošle na recykláciu do zariadenia, ktoré nie
je zaradené do európskeho zoznamu, pokuty sa:
(a)
uložia spoločne poslednému a predposlednému
vlastníkovi lode, ak sa loď ešte vždy plaví pod vlajkou európskeho
členského štátu;
(b)
uložia len predposlednému vlastníkovi lode, ak sa
loď už neplaví pod vlajkou európskeho členského štátu.
6.           Členské štáty môžu
zaviesť výnimky z pokút uvedených v odseku 5 v prípade, že vlastník lode
nepredal loď s úmyslom poslať ju na recykláciu. V takom prípade si
členské štáty vyžiadajú dôkazy na podporu tvrdenia vlastníka lode vrátane
kópie predajnej zmluvy.
7.           Členské štáty pravidelne
informujú Komisiu o svojich vnútroštátnych právnych predpisoch týkajúcich sa
presadzovania tohto nariadenia a o uplatniteľných pokutách.
Článok 24
Žiadosť o konanie
1.           Fyzické alebo právnické osoby
dotknuté alebo ktoré by mohli byť dotknuté porušením tohto nariadenia
alebo osoby majúce dostatočný záujem o rozhodovanie v oblasti životného
prostredia v súvislosti s porušením tohto nariadenia, alebo prípadne,
odvolávajúce sa na porušenie práva, kde to zákon o správnom konaní
členského štátu požaduje ako podmienku, sú oprávnené predložiť
kontaktným osobám členského štátu akékoľvek námietky týkajúce sa
prípadov porušenia tohto nariadenia alebo bezprostrednej hrozby takého
porušenia, ktorého sú si vedomé, a majú právo požiadať príslušný orgán,
aby prijal opatrenia podľa tohto nariadenia.
Záujem akejkoľvek mimovládnej organizácie,
ktorá podporuje ochranu životného prostredia a spĺňa všetky
požiadavky podľa vnútroštátneho práva, sa považuje za dostatočný na
účely prejavenia dostatočného záujmu o rozhodovanie v oblasti
životného prostredia v súvislosti s porušením tohto nariadenia. Takéto
organizácie sa takisto považujú za organizácie majúce práva, ktoré by sa mohli
považovať za porušené na účel odvolania sa na porušenie práva, kde to
právne predpisy členského štátu upravujúce správne konanie požadujú ako podmienku.
2.           K žiadosti o konanie musia
byť priložené príslušné informácie a údaje na podporu námietok
predložených v súvislosti s porušením príslušného nariadenia.
3.           Ak žiadosť o konanie a
sprievodné námietky preukážu hodnoverným spôsobom, že dochádza k porušovaniu
nariadenia, príslušný orgán posúdi všetky takéto námietky a žiadosti o konanie.
Za takých okolností príslušný orgán recyklačnému podniku umožní, aby sa k
žiadosti o konanie a k sprievodným námietkam vyjadril.
4.           Príslušný orgán bezodkladne a
v každom prípade v súlade s príslušnými ustanoveniami vnútroštátneho práva
informuje osoby uvedené v odseku 1, ktoré orgánu predložili svoje námietky, o
svojom rozhodnutí súhlasiť so žiadosťou o konanie alebo ju
zamietnuť a svoje rozhodnutie odôvodní.
5.           Členské štáty sa môžu
rozhodnúť, že neuplatnia odseky 1 a 4 na prípady bezprostredného porušenia
tohto nariadenia.
Článok 25
Prístup k
spravodlivosti
1.           Členské štáty
zabezpečia, aby osoby uvedené v článku 24 ods. 1 mali prístup k súdu
alebo inému nezávislému a nestrannému verejnému orgánu, ktorý má právomoc
preskúmať procesnú a vecnú zákonnosť rozhodnutí, konania alebo
nekonania príslušného orgánu na základe tohto nariadenia.
2.           Toto nariadenie sa
uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté akékoľvek ustanovenia
vnútroštátneho práva, ktoré upravujú prístup k spravodlivosti, a
ustanovenia, ktoré vyžadujú, aby sa pred využitím súdneho konania
vyčerpali všetky administratívne postupy preskúmavania.
Hlava VI – Záverečné ustanovenia
Článok 26
Výkon delegovanej právomoci
1.           Právomoc prijímať
delegované akty sa Komisii udeľuje za podmienok stanovených v tomto
článku.
2.           Právomoc prijímať
delegované akty uvedené v článkoch 5, 9, 10 a 15 sa Komisii udeľuje
na neurčité obdobie od dátumu nadobudnutia účinnosti tohto
nariadenia.
3.           Delegovanie právomoci uvedené
v odseku 2 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať.
Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci uvedenej v tomto
rozhodnutí. Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po
jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu
dátumu, ktorý je v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť
delegovaných aktov, ktoré už nadobudli účinnosť.
4.           Komisia oznamuje delegovaný
akt Európskemu parlamentu a Rade súčasne, a to hneď po jeho prijatí.
5.           Delegovaný akt prijatý
podľa odseku 2 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament
alebo Rada voči nemu nevzniesli námietku do dvoch mesiacov odo dňa
oznámenia uvedeného aktu Európskemu parlamentu alebo Rade, alebo ak pred
uplynutím uvedenej lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o
svojom rozhodnutí nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu
alebo Rady sa táto lehota predĺži o dva mesiace.
Článok 27
Postup vo výbore
1.           Komisii pomáha výbor. Tento
výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
2.           Ak sa odkazuje na tento
odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 28
Prechodné
ustanovenie
1.           Zoznam nebezpečných
materiálov sa vypracuje pre všetky lode najneskôr päť rokov po nadobudnutí
účinnosti tohto nariadenia.
2.           Členské štáty môžu pred
uverejnením európskeho zoznamu schváliť recykláciu lodí v zariadeniach
umiestnených mimo Únie, ktoré podliehajú overeniu, či zariadenie na
recykláciu lodí spĺňa požiadavky stanovené v článku 12, a to na
základe informácií, ktoré poskytol vlastník lode, zariadenia na recykláciu lodí
alebo informácií, ktoré boli získané inými prostriedkami.
Článok 29
Zmena a doplnenie nariadenia (ES) č.
1013/2006
V článku 1 ods. 3 nariadenia (ES) č.
1013/2006 sa dopĺňa tento bod:
„i)         Lode,
ktoré patria do rozsahu pôsobnosti nariadenia (EÚ) č. XX [vložiť
úplný názov tohto nariadenia](*).
________________
(*) Ú. v. EÚ L
[…], […], s. [..]“
Článok 30
Preskúmanie
Komisia preskúma toto nariadenie najneskôr dva
roky po nadobudnutí platnosti hongkonského dohovoru. V rámci tohto preskúmania
sa posúdi zaradenie zariadení schválených zmluvnými stranami hongkonského
dohovoru do európskeho zoznamu zariadení na recykláciu lodí s cieľom
predísť duplicite práce a administratívnemu zaťaženiu.
Článok 31
Toto nariadenie nadobúda účinnosť
tristošesťdesiatym piatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom
vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom
rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli
Za Európsky parlament                                 Za
Radu
predseda                                                        predseda
PRÍLOHA I
ZOZNAM POLOŽIEK URČENÝCH NA ZARADENIE DO ZOZNAMU NEBEZPEČNÝCH
MATERIÁLOV
1.           Materiály obsahujúce azbest
2.           Látky, ktoré poškodzujú
ozónovú vrstvu: kontrolované látky vymedzené v článku 1 ods. 4
Montrealského protokolu o látkach, ktoré poškodzujú ozónovú vrstvu, uvedené v
prílohách A, B, C alebo E k tomuto protokolu platnému v čase
uplatňovania alebo výkladu tejto prílohy. Látky poškodzujúce ozónovú
vrstvu, ktoré sa môžu nachádzať na palube lode, zahŕňajú:
·
halón 1211 brómchlórdifluórmetán
·
brómchlórdifluórmetán halón 1301 brómtrifluórmetán
halón 2402 1,2-dibróm-1,1,2,2-tetrafluóretán (známy aj ako halón 114B2)
·
CFC-11 trichlórfluórmetán CFC-12 dichlórfluórmetán
CFC-113 1,1,2-trichlór-1,2,2-trifluóretán
·
CFC-114 1,2-dichlór-1,1,2,2-tetrafluóretán CFC-115
chlórpentafluóretán
3.           Materiály obsahujúce
polychlórované bifenyly (PCB)
4.           Antivegetatívne
zlúčeniny a systémy upravené v súlade s prílohou I k Medzinárodnému
dohovoru o kontrole škodlivých antivegetatívnych systémov na lodiach (dohovor
AFS)
5.           Materiály obsahujúce kyselinu
heptadekafluóroktán-1-sulfónovú a jej deriváty (PFOS)
6.           Kadmium a zlúčeniny
kadmia
7.           Šesťmocný chróm a
zlúčeniny šesťmocného chrómu
8.           Olovo a zlúčeniny olova
9.           Ortuť a zlúčeniny
ortuti
10.         Polybrómované bifenyly (PBB)
11.         Polybrómované difenylétery
(PBDE)
12.         Polychlórované naftalény (viac
ako 3 atómy chlóru)
13.         Rádioaktívne látky
14.         Niektoré chlórované parafíny s
krátkym reťazcom (alkány, C10-C13, chlóro)
15.         Brómovaný spomaľovač
horenia (HBCDD)
PRÍLOHA II:
FORMULÁR SPRÁVY O PLÁNOVANOM ZAČIATKU RECYKLÁCIE LODE
………………………….. (Názov zariadenia na recykláciu lodí)
umiestnené
…………………………. (Úplná adresa zariadenia na
recykláciu lodí)
zaradené do európskeho zoznamu zavedeného nariadením Európskeho
parlamentu a Rady (EÚ) č. XXXX z …. o recyklácii lodí a oprávnené
vykonávať recykláciu lodí na základe poverenia vlády
………………………….. (miesto
oprávnenia)
………………………….. (úplný názov príslušného orgánu)
(dd/mm/rrrr).................................................... (dátum
vystavenia)
Týmto podáva správu, že zariadenie na recykláciu lodí je po každej
stránke pripravené začať s recykláciou
plavidla............................................................ (číslo
IMO)
Osvedčenie o pripravenosti na recykláciu vystavené podľa
ustanovení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. XXXX z …. o
recyklácii lodí na základe poverenia vlády
………………………….. (úplný názov
štátu)
………………………….. (úplné meno osoby alebo úplný
názov organizácie schválenej podľa nariadenia (EÚ) č. XXXX)
(dd/mm/rrrr).................................................... (dátum
vystavenia) je priložené.
Podpis………….
PRÍLOHA III
FORMULÁR VYHLÁSENIA O UKONČENÍ RECYKLÁCIE LODE
Tento
dokument je vyhlásením o ukončení recyklácie lode pre ………………………….. (názov
lode, keď bola prijatá na recykláciu/v mieste zrušenia registrácie)
Údaje o lodi prijatej na recykláciu
 Rozlišujúce číslo alebo písmená ||
 Prístav registrácie ||
 Hrubá tonáž ||
 Číslo IMO ||
 Meno a adresa vlastníka lode ||
 Identifikačné číslo IMO pridelené registrovanému vlastníkovi ||
 Identifikačné číslo IMO pridelené spoločnosti ||
 Dátum výstavby ||
TÝMTO
SA POTVRDZUJE, ŽE:
Táto loď bola
recyklovaná v súlade s plánom na recykláciu lode a nariadením Európskeho
parlamentu a Rady (EÚ) č. XXXX z …. o recyklácii lodí v:
………………………….. (názov a miesto
oprávneného zariadenia na recykláciu lodí)
a
recyklácia lode bola ukončená: (dd/mm/rrrr)…………… …………….……………………… (dátum ukončenia)
Vystavené
v …………………………..(miesto vystavenia vyhlásenia o ukončení) dňa
(dd/mm/rrrr) ………………(dátum vystavenia)
(Podpis
vlastníka zariadenia na recykláciu lodí alebo zástupcu konajúceho v mene
vlastníka)
PRÍLOHA IV
FORMULÁR OSVEDČENIA O ZOZNAME NEBEZPEČNÝCH LÁTOK
(úradná pečať) (štát)
Vystavené podľa ustanovení nariadenia Európskeho parlamentu a Rady
(EÚ) č. XXXX z …. o recyklácii lodí (ďalej len „nariadenie“)
na základe poverenia
vlády
……………………………………………………………(úplný názov štátu)
…………………………..
………………………………(osoba alebo organizácia
schválená podľa nariadenia)
Údaje o lodi
 Názov lode ||
 Rozlišujúce číslo alebo písmená ||
 Prístav registrácie ||
 Hrubá tonáž ||
 Číslo IMO ||
 Meno a adresa vlastníka lode ||
 Identifikačné číslo IMO pridelené registrovanému vlastníkovi ||
 Identifikačné číslo IMO pridelené spoločnosti ||
 Dátum výstavby ||
Údaje uvedené v
časti I zoznamu nebezpečných materiálov
Identifikačné/overovacie číslo
časti I zoznamu nebezpečných materiálov:
………………………………………………………….
TÝMTO
SA OSVEDČUJE:
1.           že loď sa podrobila
prehliadke v súlade s článkom 8 nariadenia;
2.           že prehliadka preukázala, že
časť I zoznamu nebezpečných materiálov v plnej miere
spĺňa uplatniteľné požiadavky nariadenia.
Dátum ukončenia
prehliadky, na základe ktorej bolo vystavené toto
osvedčenie:………………………………………………………...(dd/mm/rrrr)
Toto osvedčenie
je platné do:………………………………...(dd/mm/rrrr)
Vystavené
v:………………………………(miesto vystavenia osvedčenia)
(dd/mm/rrrr)…………… …………….………………………
(dátum vystavenia) (podpis riadne splnomocneného úradníka, ktorý
vystavil osvedčenie)
(pečať prípadne pečiatka orgánu)
POTVRDENIE O PREDĹŽENÍ PLATNOSTI OSVEDČENIA, KTORÉ JE PLATNÉ
MENEJ AKO PÄŤ ROKOV[27]
Loď
spĺňa príslušné ustanovenia nariadenia a toto osvedčenie sa v
súlade s článkom 10 nariadenia považuje za platné do (dd/mm/rrrr): ………
Podpis:............................................................ (podpis riadne splnomocneného úradníka)
Miesto:
Dátum: (dd/mm/rrrr)
(pečať prípadne pečiatka orgánu)
POTVRDENIE O UKONČENÍ OBNOVUJÚCEJ PREHLIADKY[28]
Loď
spĺňa príslušné ustanovenia nariadenia a toto osvedčenie sa v
súlade s článkom 10 nariadenia považuje za platné do
(dd/mm/rrrr):...................................................
Podpis:............................................................ (podpis riadne splnomocneného úradníka)
Miesto:
Dátum: (dd/mm/rrrr)
(pečať prípadne pečiatka orgánu)
POTVRDENIE O PREDĹŽENÍ PLATNOSTI OSVEDČENIA DOVTEDY, KÝM SA
LOĎ NEDOSTANE DO PRÍSTAVU PREHLIADKY ALEBO NA OBDOBIE ODKLADU[29]
Toto osvedčenie sa v súlade s článkom 10 nariadenia považuje
za platné do (dd/mm/rrrr):…………………………..
Podpis: ………………………….. (podpis riadne
splnomocneného úradníka)
Miesto:................................................................................................................................................
Dátum: (dd/mm/rrrr)............................................................................................................................
(pečať prípadne pečiatka
orgánu)
POTVRDENIE O DODATOČNEJ PREHLIADKE[30]
Pri dodatočnej prehliadke vykonanej v súlade s článkom 8
nariadenia sa zistilo, že loď spĺňa príslušné ustanovenia
nariadenia.
Podpis: ………………………….. (podpis riadne
splnomocneného úradníka)
Miesto:................................................................................................................................................
Dátum: (dd/mm/rrrr)............................................................................................................................
(pečať prípadne pečiatka orgánu)
PRÍLOHA V
FORMULÁR OSVEDČENIA O PRIPRAVENOSTI NA RECYKLÁCIU
(úradná pečať)            (štát)
Vystavené podľa ustanovení nariadenia
Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. XXXX z …. o recyklácii lodí
(ďalej len „nariadenie“) na základe poverenia vlády:
……………………………………………………………(úplný názov štátu)
…………………………..
………………………………………………………………………….. (osoba alebo organizácia
schválená podľa nariadenia)
Údaje o lodi
 Názov lode ||
 Rozlišujúce číslo alebo písmená ||
 Prístav registrácie ||
 Hrubá tonáž ||
 Číslo IMO ||
 Meno a adresa vlastníka lode ||
 Identifikačné číslo IMO pridelené registrovanému vlastníkovi ||
 Identifikačné číslo IMO pridelené spoločnosti ||
 Dátum výstavby ||
Údaje o zariadeniach na recykláciu lodí
 Názov zariadenia na recykláciu lodí ||
 Rozlišujúce identifikačné číslo recyklačného podniku[31] ||
 Úplná adresa ||
 Dátum skončenia platnosti dokumentu o zhode s nariadením ||
Údaje o zozname nebezpečných materiálov
Identifikačné/overovacie číslo zoznamu
nebezpečných materiálov:………….
Údaje o pláne na recykláciu lode
Identifikačné/overovacie
číslo plánu na recykláciu lode:………………….
Poznámka: Plán na recykláciu lode, ako
sa vyžaduje v článku 7 nariadenia, je nevyhnutnou súčasťou
osvedčenia o pripravenosti na recykláciu a vždy musí byť pripojený k
osvedčeniu o pripravenosti na recykláciu.
TÝMTO
SA OSVEDČUJE:
1.           že loď sa podrobila
prehliadke v súlade s článkom 8 nariadenia;
2.           že loď má platný zoznam
nebezpečných materiálov v súlade s článkom 5 nariadenia;
3.           že do plánu na recykláciu
lode, ako sa vyžaduje v článku 7 nariadenia, sa náležite premietajú
informácie zahrnuté do zoznamu nebezpečných materiálov, ako sa vyžaduje v
článku 5 nariadenia, a obsahuje aj informácie o zavedení, udržiavaní a
monitorovaní kritérií označených ako „bezpečné pre vstup“ a
„bezpečné pre prácu pri vysokých teplotách“;
4.           že zariadenie na recykláciu
lodí, v ktorom sa loď má recyklovať, je zaradené do európskeho
zoznamu v súlade s článkom 16 nariadenia.
Toto osvedčenie
je platné do (dd/mm/rrrr)………………………………. (dátum)
Vystavené v
………………………………………………………(miesto vystavenia osvedčenia)
(dd/mm/rrrr)
……………………………………………………
(dátum vystavenia) (podpis riadne splnomocneného úradníka, ktorý
vystavil osvedčenie)
(pečať prípadne pečiatka
orgánu)
POTVRDENIE O PREDĹŽENÍ PLATNOSTI OSVEDČENIA DOVTEDY, KÝM SA
LOĎ NEDOSTANE DO PRÍSTAVU ZARIADENIA NA RECYKLÁCIU LODÍ ALEBO NA OBDOBIE
ODKLADU[32]
Toto osvedčenie sa v súlade s článkom 8 nariadenia považuje
za platné na jednu plavbu z bodu do bodu
Z prístavu: ………………………….
Do
prístavu:……………………………..
Podpis: ………………………….. (podpis riadne
splnomocneného úradníka)
Miesto:................................................................................................................................................
Dátum: (dd/mm/rrrr)............................................................................................................................
(pečať prípadne pečiatka
orgánu)
PRÍLOHA VI
FORMULÁR PRE IDENTIFIKÁCIU ZARIADENIA NA RECYKLÁCIU LODÍ
Identifikácia
zariadenia na recykláciu lodí
 Názov zariadenia na recykláciu lodí ||
 Rozlišujúce identifikačné číslo recyklačného podniku ||
 Úplná adresa zariadenia na recykláciu lodí ||
 Hlavná kontaktná osoba ||
 Telefónne číslo ||
 E-mailová adresa ||
 Názov, adresa a kontaktné informácie recyklačného podniku ||
 Pracovný(-é) jazyk(-y) ||
[1]               Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č.
1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu.
[2]               V roku 2009 sa viac ako 90 % lodí plaviacich sa pod
vlajkou EÚ demontovalo mimo krajín OECD, prevažne v južnej Ázii.
[3]               Hmotnosť lode určenej na zošrotovanie sa
najčastejšie vyjadruje v tonách výtlaku prázdnej lode (LDT), ktorý sa
vypočítava bez nákladu, paliva, záťažovej vody atď. a približne
sa rovná hmotnosti ocele lode.
[4]               Rozhodnutie VII/26 o riadení demontáže lodí spôsobom
prijateľným z hľadiska životného prostredia prijaté počas 7.
konferencie zmluvných strán Bazilejského dohovoru.
[5]               Pozri rozhodnutie VIII/11 http://archive.basel.int/meetings/cop/cop8/docs/16eREISSUED.pdf.

[6]               Rozhodnutie OEWG-VII/12 o riadení demontáže lodí
spôsobom prijateľným z hľadiska životného prostredia.
[7]               Pozri rozhodnutie OEWG VII/12 http://archive.basel.int/meetings/oewg/oewg7/docs/21e.pdf.

[8]               Návrh Európskej únie a jej členských štátov dostupný
na webovej stránke http://archive.basel.int/ships/oewg-vii12-comments/comments/eu.doc.

[9]               Rozhodnutie X/ AA o riadení demontáže lodí spôsobom
prijateľným z hľadiska životného prostredia prijaté počas 10.
konferencie zmluvných strán Bazilejského dohovoru.
[10]             Oznámenie KOM(2008) 767 v konečnom znení z 19.
novembra 2008, v ktorom sa predstavuje Stratégia EÚ pre lepšiu demontáž lodí, a
jej posúdenie vplyvu v pracovnom dokumente útvarov Komisie SEK(2008) 2846.
[11]             Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č.
1013/2006 zo 14. júna 2006 o preprave odpadu.
[12]             http://ec.europa.eu/environment/waste/ships/index.htm.
[13]             http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P6-TA-2009-0195+0+DOC+XML+V0//EN&language=EN.
[14]             http://eescopinions.eesc.europa.eu/EESCopinionDocument.aspx?identifier=ces\nat\nat425\ces877-2009_ac.doc&language=EN.
[15]             http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/envir/110626.pdf.
[16]             Ú. v. EÚ L 190, 12.7.2006, s. 1.
[17]             Zmena a doplnenie Bazilejského dohovoru („zmena a
doplnenie o zákaze“) prijatá rozhodnutím III/1 zmluvných strán
Bazilejského dohovoru.
[18]             Ú. v. EÚ L 312, 22.11.2008, s. 3.
[19]             Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13.
[20]             Ú. v. ES 196, 16.8.1967, s. 1.
[21]             Ú. v. EÚ L 353, 31.12.2008, s. 1.
[22]             Ú. v. EÚ L 131, 28.5.2009, s. 11.
[23]             Ú. v. EÚ L 255, 30.9.2005, s. 22.
[24]             Ú. v. ES L 243, 24.9.1996, s. 31.
[25]             Ú. v. EÚ L 286, 31.10.2009, s. 1.
[26]             Ú. v. EÚ L 223, 25.8.2010, s. 29.
[27]             Ak to správny orgán považuje za
potrebné, táto strana potvrdenia vydaného pri prehliadke sa skopíruje a pripojí
k osvedčeniu.
[28]             Ak to správny orgán považuje za
potrebné, táto strana potvrdenia vydaného pri prehliadke sa skopíruje a pripojí
k osvedčeniu.
[29]             Ak to správny orgán považuje za
potrebné, táto strana potvrdenia vydaného pri prehliadke sa skopíruje a pripojí
k osvedčeniu.
[30]             Ak to správny orgán považuje za
potrebné, táto strana potvrdenia vydaného pri prehliadke sa skopíruje a pripojí
k osvedčeniu.
[31]             Identifikačné číslo je
uvedené v európskom zozname.
[32]             Ak to správny orgán považuje za potrebné,
táto strana potvrdenia vydaného pri prehliadke sa skopíruje a pripojí k
osvedčeniu.