title: Návrh nariadenie rady ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 3690/93, ktorým sa zavádza systém Spoločenstva ustanovujúci predpisy týkajúce sa minimálneho rozsahu údajov v rybárskych licenciách

text:
Dôležité právne oznámenie

|

52005PC0499

Návrh nariadenie Rady ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 3690/93, ktorým sa zavádza systém Spoločenstva ustanovujúci predpisy týkajúce sa minimálneho rozsahu údajov v rybárskych licenciách  /* KOM/2005/0499 v konečnom znení - CNS 2005/0205 */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 17.10.2005KOM(2005) 499 v konečnom znení2005/0205 (CNS)NávrhNARIADENIE RADYktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 3690/93, ktorým sa zavádza systém Spoločenstva ustanovujúci predpisy týkajúce sa minimálneho rozsahu údajov v rybárskych licenciách(predložený Komisiou)ODÔVODNENIEV nariadení Rady č. 3690/93[1] sa na základe nariadenia (ES) č. 3760/92, ktorým sa zaviedol systém Spoločenstva pre rybné hospodárstvo a akvakultúru a ktoré bolo zrušené nariadením (ES) č. 2371/2002, zaviedol systém Spoločenstva ustanovujúci pravidlá týkajúce sa minimálneho rozsahu údajov, ktoré sa majú uvádzať v licenciách na rybolov.Licencia na rybolov predstavuje dôležitý nástroj riadenia rybárskej flotily predovšetkým v súvislosti s obmedzovaním kapacity ustanoveným v článkoch 12 a 13 nariadenia (ES) č. 2371/2002 a v nariadení Rady (ES) č. 639/2004 z 30. marca 2004 o riadení rybárskych flotíl zaregistrovaných v najvzdialenejších regiónoch Spoločenstva. Na základe článku 13 odsek 3 a článku 22 odsek 3 nariadenia (ES) č. 2371/2002 je preto potrebné prispôsobiť pravidlá týkajúce sa licencií na rybolov novej situácii.Výbor pre rybné hospodárstvo a akvakultúru vydal 6. júla 2005 k návrhu nariadenia Komisie týkajúceho sa tejto otázky kladné stanovisko. Tento návrh bol prijatý a nariadenie sa má uplatňovať odo dňa zrušenia nariadenia Rady č. 3690/93.Toto nariadenie je preto potrebné bezodkladne zrušiť.2005/0205 (CNS)NávrhNARIADENIE RADYktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 3690/93, ktorým sa zavádza systém Spoločenstva ustanovujúci predpisy týkajúce sa minimálneho rozsahu údajov v rybárskych licenciáchRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 37,so zreteľom na návrh Komisie[2],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu[3],keďže:1.  Nariadenie Rady (ES) č. 3690/93 z 20. decembra 1993, ktorým sa zavádza systém Spoločenstva ustanovujúci predpisy týkajúce sa minimálneho rozsahu údajov v rybárskych licenciách [4] , bolo prijaté v nadväznosti na nariadenie Rady (EHS) č. 3760/92 z 20. decembra 1992, ktorým sa zavádza systém Spoločenstva pre rybolov a akvakultúru [5] a ktoré bolo nahradené nariadením Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu [6] . Ustanovenia nariadenia (ES) č. 3690/93 a odkazy v ňom obsiahnuté už nie sú kompatibilné s týmto novým nariadením, v ktorom sa ustanovujú nové predpisy týkajúce sa spravovania kapacity rybolovu uvedenej v licenciách na rybolov.2.  Komisia môže na základe článku 22 ods. 3 a článku 13 ods. 3 nariadenia (ES) č. 2371/2002 prijať vykonávacie pravidlá týkajúce sa spravovania licencií na rybolov a kapacít rybolovu.3.  Komisia prijala nariadenie (ES) č. 1281/2005 z 3. augusta 2005 o spravovaní licencií na rybolov a o minimálnych informáciách, ktoré musia obsahovať [7] , ktoré sa má uplatňovať odo dňa zrušenia nariadenia (ES) č. 3690/93.4.  Nariadenie (ES) č. 3690/93 by sa preto malo zrušiť,PRIJALA TOTO NARIADENIE:Článok 11. Nariadenie (ES) č. 3690/93 sa zrušuje.2. Odkazy na zrušené nariadenie sa v zmysle korelačnej tabuľky uvedenej v prílohe k tomuto nariadeniu považujú za odkazy na nariadenie (ES) č. 1281/2005.Článok 2Toto nariadenie nadobúda účinnosť siedmym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.V Bruseli […]Za RadupredsedaPRÍLOHAKorelačná tabuľkaNariadenie (ES) č. 3690/93 | Nariadenie (ES) č. 1281/2005 |Článok 1 | Články 1 a 3 |Článok 2 | Článok 5 |Článok 3 | Článok 4 |Článok 4 | Článok 5 |Článok 5 | Článok 6 |Článok 6 | - |Článok 7 | - |Článok 8 | - |Článok 9 | - |Článok 10 | Články 8 a 9 |[1] Ú. V. ES L 341, 31.12.1993, s. 93.[2] Ú. v. EÚ C […], […], s. […].[3] Ú. v. EÚ C […], […], s. […].[4] Ú. v. ES L 341, 31.12.1993, s. 93.[5] Ú. v. ES L 389, 31.12.1992, s. 1.[6] Ú. v. ES L 358, 31.12.2002, s. 59.[7] Ú. v. EÚ L 203, 4.8.2005, s. 3.


				|

		52013PC0620

			Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY o prevencii a riadení introdukcie a šírenia cudzích inváznych druhov /* COM/2013/0620 final - 2013/0307 (COD) */

			   	DÔVODOVÁ SPRÁVA
1.           KONTEXT NÁVRHU
Cudzie invázne druhy (ďalej aj „CID“) sú
druhy, ktoré sú spočiatku prepravené činnosťou človeka cez ekologické bariéry
mimo oblasti ich prirodzeného výskytu, a potom prežijú, množia sa a šíria,
pričom majú nepriaznivý vplyv na ekológiu svojho nového sídla, ako aj závažné
hospodárske a sociálne dôsledky. Odhaduje sa, že z vyše 12 000 cudzích
druhov, ktoré sa nachádzajú v európskom životnom prostredí, sa 10 – 15 %
rozmnožuje a šíri, čo spôsobuje environmentálne, hospodárske a sociálne škody.
Vplyv CID na biodiverzitu je významný. CID sú
jednou z hlavných a narastajúcich príčin straty biodiverzity a zániku druhov.
Pokiaľ ide o sociálne a hospodárske vplyvy, CID môžu byť prenášačmi chorôb
alebo priamo spôsobovať zdravotné problémy (napr. astmu, dermatitídu a
alergie). Môžu napríklad poškodzovať infraštruktúru a rekreačné zariadenia,
brániť lesnému hospodárstvu alebo spôsobovať straty v poľnohospodárstve.
Odhaduje sa, že CID stoja Úniu minimálne 12 miliárd EUR ročne a náklady na
odstraňovanie škôd sa nepretržite zvyšujú.
V stratégii EÚ v oblasti biodiverzity do
roku 2020 sa Únia zaviazala zastaviť stratu biodiverzity do roku 2020 v súlade
s medzinárodnými záväzkami, ktoré prijali zmluvné strany Dohovoru o biologickej
diverzite v roku 2010 v japonskom meste Nagoja. Problém CID sa v skutočnosti
neobmedzuje len na Európu, ale vyskytuje sa po celom svete. Európska únia na
rozdiel od niektorých svojich obchodných partnerov v súčasnosti nemá komplexný
rámec na riešenie hrozieb, ktoré CID predstavujú.
Regulačný rámec
V súčasnosti neexistuje rámec EÚ na komplexné
riešenie problému CID. Právne predpisy EÚ sa zaoberajú len malým počtom CID. Na
pôvodcov chorôb zvierat sa vzťahuje režim pre zdravie zvierat (rozličné
nariadenia a smernice) a na škodcov rastlín vrátane ich produktov sa vzťahuje
režim zdravia rastlín (2000/29/ES). Nariadením o obchode s voľne žijúcimi
živočíchmi a rastlinami (338/97) sa obmedzuje dovoz ohrozených druhov vrátane
dovozu siedmich CID. Nariadenie o využívaní cudzích a lokálne sa
nevyskytujúcich druhov v akvakultúre (708/2007) sa zameriava na uvoľnenie
cudzích druhov na účely akvakultúry. Nariadenie týkajúce sa prípravkov na
ochranu rastlín (1107/2009) sa zameriava na úmyselné uvoľnenie mikroorganizmov
ako prípravkov na ochranu rastlín a nariadenie týkajúce sa biocídov (528/2012)
je zamerané rovnakým spôsobom na biocídy. A napokon smernica o vtáctve
(2009/147/ES) a smernica o biotopoch (92/43/EHS), rámcová smernica o vode
(2000/60/ES) a rámcová smernica o morskej stratégii (2008/56/ES)
vyžadujú obnovu ekologických podmienok a odkazujú na potrebu zohľadniť CID.
Napriek tomu sa v existujúcich postupoch Únie väčšina CID nerieši.
Členské štáty prijímajú mnoho opatrení na
riešenie problému CID, ale táto činnosť ostáva prevažne reaktívna, keď sa
snažia minimalizovať už spôsobené škody bez toho, aby venovali dostatočnú
pozornosť prevencii alebo zisťovaniu nových hrozieb a reakcii na ne. Úsilie je
roztrieštené, so značnými medzerami v pokrytí druhov, a často je nedostatočne
koordinované. CID nerešpektujú hranice a môžu sa ľahko šíriť z jedného
členského štátu do druhého. Činnosti podniknuté na vnútroštátnej úrovni preto
nebudú dostatočné na ochranu Únie pred hrozbou určitých CID. Tento roztrieštený
prístup môže navyše viesť k situácii, keď postup v jednom členskom štáte
bude marený nečinnosťou v susedných členských štátoch. Okrem toho sú odlišné
obmedzenia komercializácie CID v jednotlivých členských štátoch vysoko
neúčinné, lebo druhy možno ľahko prevážať alebo šíriť cez hranice v rámci celej
Únie. Takéto rozličné zákazy navyše bránia voľnému pohybu tovaru v rámci
vnútorného trhu a narušujú rovnaké podmienky pre odvetvia, ktoré používajú
cudzie druhy alebo s nimi obchodujú.
Analýza
problému
CID sú zavlečené do Únie dvoma kanálmi: 1)
niektoré cudzie druhy sú žiaduce a boli do Únie prinesené úmyselne (napr.
obchodné záujmy, okrasné účely, spoločenské zvieratá, biologická kontrola), 2)
niektoré cudzie druhy sú zavlečené neúmyselne ako kontaminanty tovaru (obchod s
inými komoditami), ako „stopári“ alebo „čierni pasažieri“ v dopravných
vektoroch alebo ich môžu nevedomky prepravovať cestujúci. Niektoré CID môžu
cestovať aj cez dopravnú infraštruktúru (napr. kanál Dunaj – Mohan).
CID ovplyvňujú podniky, občanov, orgány
verejnej moci a životné prostredie. Najmä v prípade malých podnikov
a mikropodnikov majú CID často dosah na prvovýrobu v poľnohospodárstve,
zootechnike, rybárstve, akvakultúre a v lesnom hospodárstve, kde
spôsobujú značné hospodárske škody. Často sú postihnuté aj podniky spojené s
cestovným ruchom a rekreačnými činnosťami, ktoré závisia od nedotknutej
krajiny, čistých vodných diel a zdravých ekosystémov. Iné malé podniky a mikropodniky,
napr. obchodníci so spoločenskými zvieratami a záhradníckymi druhmi, majú z CID
prospech, lebo sa zameriavajú najmä na obchodovanie s cudzími druhmi. CID majú
vplyv aj na spoločnosť ako celok, lebo spôsobujú stratu biodiverzity a
ohrozujú schopnosť ekosystémov poskytovať ekosystémové služby. Okrem toho môžu
prenášať choroby, spôsobovať škody na majetku a ovplyvňovať kultúrne
dedičstvo.
S problémami spôsobenými CID sa stretávajú všetky
členské štáty. Zatiaľ čo niektoré CID majú vplyv na väčšinu členských štátov,
iné predstavujú problém len v určitých regiónoch alebo v určitých
ekologických a klimatických podmienkach. Všetky členské štáty však majú na
svojom území CID. Vplyvy CID sú dôležité pre celú Úniu a všetky členské štáty
budú rovnako ovplyvnené CID, aj keď v inom čase a odlišnými druhmi.
Koordinovaný postup pri riešení problému CID by tak bol na prospech všetkých
členských štátov, pričom si logicky vyžaduje ich spoločné úsilie.
Ak nebudú prijaté žiadne postupy na riešenie
tohto problému, s usídľovaním sa nových a rozširovaním sa už usídlených CID
sa tento problém bude len zhoršovať. Výsledkom bude zvýšenie nákladov na odstraňovanie
škôd a nákladov na riadenie.
Ciele návrhu
Tento návrh si kladie za cieľ riešiť uvedené
problémy stanovením rámca pre opatrenia zamerané na prevenciu, minimalizáciu a
zmiernenie nepriaznivých vplyvov CID na biodiverzitu a ekosystémové služby.
Okrem toho sa bude snažiť obmedziť sociálne a hospodárske škody. Dosiahne
sa to prostredníctvom opatrení na zabezpečenie koordinovaného postupu so
zameraním zdrojov na prioritné druhy a zintenzívnením preventívnych
opatrení, v súlade s prístupom podľa Dohovoru o biologickej diverzite a s režimom
Únie v oblasti zdravia rastlín a zdravia zvierat. V praxi to znamená, že
návrh sa usiluje o dosiahnutie týchto cieľov prostredníctvom opatrení, ktoré
riešia úmyselnú introdukciu CID do Únie a ich zámerné uvoľnenie do životného
prostredia, neúmyselnú introdukciu a uvoľnenie CID, potrebu zaviesť systém
včasného varovania a rýchlej reakcie a potrebu riadiť šírenie CID v celej
Únii.
2.           VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO
ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENIE VPLYVU
Konzultačný postup
V roku 2008 vydala Európska komisia oznámenie
s názvom Stratégia v oblasti inváznych druhov (2008), v ktorom
sa stanovili dôvody na riešenie CID. V oznámení s názvom Naše životné
poistenie, náš prírodný kapitál: stratégia EÚ v oblasti biodiverzity do roku
2020 z roku 2010 sa navrhuje postup na riešenie problému CID. Obom
týmto oznámeniam predchádzali dôkladné konzultácie, ktoré pokračovali aj po ich
vydaní.
V rokoch 2008 – 2012 sa uskutočnila séria intenzívnych
kôl konzultácií so zainteresovanými stranami, ktoré pritiahli
celé spektrum zainteresovaných strán, od organizácií na ochranu prírody až po
subjekty v súkromnom sektore, vrátane organizácií zastupujúcich malé a stredné
podniky (MSP), ktorých podnikanie závisí od cudzích druhov. V roku 2008 a v
roku 2012 sa uskutočnili online verejné konzultácie. V roku 2008 bola zvolaná
pracovná skupina zložená z útvarov Komisie, členských štátov,
zainteresovaných strán a akademických pracovníkov, ktorá vypracovala
diskusný dokument[1],
v ktorom boli zhromaždené najnovšie informácie a zhrnuté názory na kľúčové
otázky. Táto pracovná skupina sa potom znovu zišla a v rokoch 2010 –
2011 sa reorganizovala do troch pracovných skupín, ktoré vypracovali prípadné
možnosti politiky na riešenie prevencie, včasného varovania/rýchlej reakcie a riadenia
už usídlených druhov. Nakoniec sa v septembri 2010 konalo stretnutie, na ktorom
prebehli konzultácie so zainteresovanými stranami.
Činnosť Komisie v oblasti CID bola podporená aj niekoľkými externými
štúdiami a výskumom[2].
Okrem toho sú všetky analýzy uvedené v hodnotení vplyvu založené na vedecky
spoľahlivých údajoch, získaných väčšinou z recenzovaných vedeckých článkov.
Členské štáty poskytli alebo skontrolovali aj údaje o nákladoch na odstraňovanie
škôd a informácie o šírení druhov a nákladoch na zavedené
opatrenia. Osobitná pozornosť bola venovaná kontaktovaniu priamo
zainteresovaných strán zapojených do tohto problému vrátane odvetví, ktoré by
mohli byť nepriaznivo ovplyvnené zavedením opatrení na riešenie problému CID. A
napokon, k prácam na analýze prispeli aj špičkoví svetoví odborníci na CID v
rámci Únie aj mimo nej.
Posúdenie vplyvu
Na riešenie problematiky CID boli identifikované rozličné možnosti,
najmä pokiaľ ide o riešenie všetkých aspektov tohto problému, ktoré boli
zistené, ale s odlišnými ambíciami.
Na základe spätnej väzby z konzultácií bolo
pre každý operatívny cieľ identifikovaných niekoľko úrovní ambícií a zásahov
presne zameraných na základe analýzy daného problému, čoho výsledkom sú
rozličné čiastkové možnosti pre návrh právneho nástroja. Počiatočný výber
viedol k vyradeniu čiastkových možností, ktoré neboli realizovateľné alebo neboli
jednoducho také účinné ako ostatné. Pre každú identifikovanú možnosť bol
systematicky riešený každý z operatívnych cieľov s návrhom konkrétnych
opatrení na riešenie problému CID.
Okrem základnej možnosti (možnosť 0), pri
ktorej by ostal zachovaný status quo, boli identifikované tieto možnosti:
Možnosť 1 – Posilňovanie spolupráce a
podpora dobrovoľných činností: Zahŕňalo by to
vypracovanie usmernení, odvetvových kódexov správania a iné kampane na
zvyšovanie informovanosti a osvety. Táto možnosť by sa usilovala o podporu
spolupráce medzi členskými štátmi pri zavádzaní systému včasného varovania a
rýchlej reakcie. Komisia by mohla podporiť existujúce iniciatívy v tejto
oblasti prostredníctvom komunikačných kampaní.
Možnosť 2.1 – Základný legislatívny nástroj: Ide o rad zákonných
povinností zákazu dovozu, držania, predaja, nákupu a výmeny určitých CID
uvedených ako CID vzbudzujúce obavy Únie. Ďalšie povinnosti by boli spojené s uvoľnením
CID vzbudzujúcich obavy Únie do životného prostredia, s rýchlou reakciu na usídľujúce
sa nové CID vzbudzujúce obavy Únie a s riadením značne rozšírených CID vzbudzujúcich
obavy Únie.
Možnosť 2.2 –
Základný legislatívny nástroj + povolenia na uvoľnenie CID vzbudzujúcich obavy
členského štátu: Táto možnosť by išla nad rámec
zoznamu CID vzbudzujúcich obavy Únie, pokiaľ ide o ich uvoľnenie do životného
prostredia, v tom, že by vyžadovala povolenie pre CID pokladané za vzbudzujúce
obavy členského štátu.
Možnosť 2.3 –
Základný legislatívny nástroj + striktný všeobecný zákaz uvoľnenia cudzích
druhov, pokiaľ sa nezistí, že sú bezpečné: Táto
možnosť by išla nad rámec zoznamu CID vzbudzujúcich obavy Únie, pokiaľ ide o
ich uvoľnenie do životného prostredia, v tom, že by zakazovala uvoľnenie
akýchkoľvek cudzích druhov, pokiaľ nie sú zaradené do zoznamu Únie, ktorý obsahuje
cudzie druhy schválené na uvoľnenie.
Možnosť 2.4 –
Základný legislatívny nástroj + povinnosť rýchlej eradikácie nových CID vzbudzujúcich
obavy Únie, ktoré sa usídľujú: V rámci tejto možnosti
by v prípade rýchlej reakcie členské štáty nemali možnosť výberu, ale skôr
povinnosť rýchlo eradikovať všetky usídľujúce sa nové CID vzbudzujúce obavy Únie
a informovať o tom. Výnimky sú možné na základe ich schválenia Komisiou.
Ponechaná bola možnosť 2.4, ktorá poskytuje
informácie pre tento návrh.
3.           PRÁVNY ZÁKLAD NÁVRHU
Právny základ
Právnym základom tohto návrhu je článok 192
ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktorým sa vykonávajú ciele EÚ v
oblasti udržiavania, ochrany a zlepšovania kvality životného prostredia, ochrany
ľudského zdravia, rozvážneho a racionálneho využívania prírodných zdrojov a
presadzovania opatrení, ktoré sa zaoberajú regionálnymi alebo celosvetovými
problémami životného prostredia.
Subsidiarita
Postup na úrovni Únie je nevyhnutný, lebo problémy
CID narastajú a majú cezhraničný rozmer. Vzhľadom na chýbajúci postup na úrovni
Únie členské štáty zavádzajú opatrenia na vyrovnanie sa s týmto problémom na
vnútroštátnej úrovni. Investujú zdroje a úsilie do eradikácie škodlivých CID,
ale takéto úsilie môže byť marené nečinnosťou v susednom členskom štáte, kde sa
tento druh tiež vyskytuje. Neexistuje ani koordinovaný postup Únie na zabezpečenie,
aby v čase, keď CID prvýkrát prenikne do Únie, členské štáty okamžite prijali
opatrenia v prospech ostatných členských štátov, ktoré zatiaľ neboli
postihnuté. Okrem toho treba brať do úvahy aj ochranu vnútorného trhu a voľný
pohyb tovaru. Koordinovaný prístup zabezpečí právnu čistotu a rovnaké podmienky
pre tie odvetvia, ktoré používajú cudzie druhy alebo s nimi obchodujú, pričom
sa zabráni fragmentácii vnútorného trhu v dôsledku odlišných obmedzení
komercializácie CID v jednotlivých členských štátoch.
Súčasné úsilie je
veľmi rozdrobené a nejednotné, takže v politikách ostávajú značné medzery.
Tieto nedostatky vedú k neúčinnosti a neriešia problém CID. Bude potrebné
skombinovať opatrenia Únie s vnútroštátnymi, regionálnymi a miestnymi
opatreniami v súlade so zásadou subsidiarity. Jednotný prístup na úrovni
Únie však účinnosť týchto opatrení zvýši.
Hlavné zásady
Tento návrh predkladá opatrenia na základe
týchto hlavných zásad:
Stanovenie priorít – V EÚ existuje vyše
12 000 cudzích druhov, z toho 10 – 15 % spôsobuje škody
(tzn. 1 200 – 1 800 cudzích inváznych druhov) a stále sa objavujú
nové cudzie druhy. K dispozícii je dostatok priestoru na prioritnú
a primeranú koncepciu, v nadväznosti na existujúce úsilie a zvyšujúcu sa
efektívnosť a účinnosť súčasných opatrení.
Posun smerom k prevencii – Prevencia je
medzinárodne uznávaná ako najúčinnejší spôsob na zabránenie problému CID.
Opatrenia zamerané na prevenciu musia byť sprevádzané účinným systémom včasného
varovania na prijatie okamžitých postupov v prípade druhov, ktoré sa vymykajú
preventívnym opatreniam.
Nadväznosť na existujúce systémy – V Únii už
bola vykonaná hodnotná práca, a to na vnútroštátnej úrovni, ako aj na úrovni
Únie. Cieľom tohto návrhu je maximalizovať účinnosť tohto systému, s plným
využitím už existujúcich opatrení.
Odstupňovaný prístup s postupným zavádzaním –
Členské štáty potrebujú právnu istotu a ubezpečenie, pokiaľ ide o rozsah
činností a náklady na postupy, ktorých prijatie sa od nich bude očakávať. Tento
návrh preto obsahuje stanovenie prioritných cudzích inváznych druhov na základe
veľmi prísnych kritérií ich zaraďovania do zoznamu, ako aj počiatočné
obmedzenie počtu prioritných druhov na horné 3 % z takmer 1 500 cudzích
inváznych druhov v Európe. Doložka o preskúmaní navyše umožní vypracovať
tento systém postupne, s využitím dosiaľ získaných skúseností. Akékoľvek
rozšírenie zoznamu druhov vzbudzujúcich obavy EÚ sa uskutoční iba na základe
tohto preskúmania.
Štruktúra návrhu
Kapitola I – Všeobecné ustanovenia. V tomto oddiele sa stanovuje predmet úpravy, rozsah pôsobnosti a prvoradá
úloha návrhu. Poskytuje tiež nástroje na stanovenie priorít pre CID vzbudzujúce
obavy Únie, s cieľom určiť prioritu pre prostriedky Únie na základe rizík a vedeckých
dôkazov.
Kapitola II – Prevencia. V tomto oddiele sa stanovujú potrebné opatrenia na zabránenie introdukcii
CID do Únie a ich introdukcii alebo uvoľneniu do životného prostredia.
Kapitola III – Včasné zistenie a rýchla
eradikácia. V tomto oddiele sa stanovujú nástroje
na zabezpečenie včasného zistenia CID vzbudzujúcich obavy Únie v životnom
prostredí a na hraniciach Únie a opisujú sa opatrenia, ktoré sa
spustia pri zistení týchto CID.
Kapitola IV – Riadenie značne rozšírených CID. V tomto oddiele sa stanovujú povinnosti potrebné na riešenie CID vzbudzujúcich
obavy Únie, ktoré sa už v Únii vyskytujú, alebo nových CID vzbudzujúcich obavy
Únie, ktoré sa vymkli preventívnym opatreniam a opatreniam na ich včasné
zistenie a podarilo sa im značne sa rozšíriť.
Kapitola V – Záverečné ustanovenia. V tomto oddiele sa stanovujú oznamovacie povinnosti a právne
nástroje potrebné na zabezpečenie vykonávania, presadzovania a preskúmavania
navrhovaných opatrení.
4.           VPLYV NA ROZPOČET
Opatrenia budú mať len obmedzený finančný
vplyv financovaním výboru podľa článku 22 v rámci okruhu 5
viacročného finančného rámca na obdobie 2014 – 2020. Pozri pripojený finančný
výkaz.
2013/0307 (COD)
Návrh
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY
o prevencii a riadení introdukcie a šírenia
cudzích inváznych druhov

EURÓPSKY PARLAMENT A RADA
EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 192 ods. 1,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu
národným parlamentom,
so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho
a sociálneho výboru[3],
so zreteľom na stanovisko Výboru regiónov[4],
konajúc v súlade s riadnym
legislatívnym postupom,
keďže:
(1)       Objavenie sa cudzích druhov,
či už zvierat, rastlín, húb, alebo mikroorganizmov na nových miestach nie vždy
vzbudzuje obavy. Významná podmnožina cudzích druhov sa však môže stať inváznou
a môže mať závažné nepriaznivé vplyvy na biodiverzitu a ekosystémové
služby, ako aj iné hospodárske a sociálne vplyvy, ktorým by sa malo zabrániť.
Približne 12 000 druhov v životnom prostredí Únie a ostatných európskych
krajín je cudzích, z čoho je podľa odhadov zhruba 10 – 15 % inváznych.
(2)       Cudzie invázne druhy
predstavujú jednu z hlavných hrozieb pre biodiverzitu a ekosystémové
služby, najmä v geograficky a evolučne izolovaných ekosystémoch, ako sú malé
ostrovy, a riziká, ktoré tieto druhy predstavujú, sa môžu zvyšovať v dôsledku
rastúceho svetového obchodu, dopravy, cestovného ruchu a zmeny klímy.
(3)       Ohrozenie biodiverzity a
ekosystémových služieb, ktoré predstavujú cudzie invázne druhy, môže mať rozličné
formy, ako napr. vážny vplyv na pôvodné druhové štruktúry a ekosystémové
funkcie prostredníctvom zmeny stanovišťa, predátorským správaním, konkurenciou,
prenosom chorôb, nahradením pôvodných druhov významným zvýšením podielu ich výskytu
a genetickými vplyvmi prostredníctvom hybridizácie. Okrem toho môžu mať cudzie
invázne druhy významný nepriaznivý vplyv aj na ľudské zdravie a hospodárstvo.
Hrozbou pre biodiverzitu a ekosystémové služby, ľudské zdravie alebo
hospodárstvo sú iba živé jedince alebo ich časti, ktoré sa môžu reprodukovať.
(4)       Únia ako zmluvná strana
Dohovoru o biologickej diverzite, ktorý bol schválený rozhodnutím Rady
93/626/EHS[5],
je viazaná ustanoveniami jeho článku 8 písm. h), podľa ktorého každá zo zmluvných
strán „zabráni introdukcii, bude kontrolovať nepôvodné druhy alebo vyhubí tie, ktoré
ohrozujú ekosystémy, stanovištia alebo druhy“.
(5)       Únia sa ako zmluvná strana
Dohovoru o ochrane európskych voľne žijúcich organizmov a prírodných
stanovíšť (Bernský dohovor), ktorý bol schválený rozhodnutím Rady 82/72/EHS[6], zaviazala, že prijme všetky
vhodné opatrenia na zabezpečenie ochrany prirodzených stanovíšť druhov voľne
rastúcich rastlín a voľne žijúcich živočíchov.
(6)       Na podporu dosahovania cieľov
smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/147/ES z 30. novembra 2009 o ochrane
voľne žijúceho vtáctva[7],
smernice Rady 92/43/EHS z 21. mája 1992 o ochrane prirodzených biotopov a voľne
žijúcich živočíchov a rastlín[8],
smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/56/ES zo 17. júna 2008, ktorou
sa ustanovuje rámec pre činnosť Spoločenstva v oblasti morskej environmentálnej
politiky (rámcová smernica o morskej stratégii)[9],
a smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/60/ES z 23. októbra 2000,
ktorou sa stanovuje rámec pôsobnosti pre opatrenia Spoločenstva v oblasti
vodného hospodárstva[10],
hlavným cieľom tohto nariadenia by malo byť zabrániť, minimalizovať a zmierňovať
nepriaznivé vplyvy cudzích inváznych druhov na biodiverzitu a ekosystémové
služby, ako aj znížiť ich hospodársky a sociálny vplyv.
(7)       Niektoré druhy migrujú
prirodzene v reakcii na zmeny životného prostredia. Tieto druhy by sa preto
nemali považovať za cudzie druhy v ich novom prostredí, a sú teda vylúčené z
pôsobnosti nových pravidiel o cudzích inváznych druhoch.
(8)       Návrh nového nariadenia
Európskeho parlamentu a Rady o zdraví zvierat[11]
na úrovni Únie obsahuje ustanovenia o chorobách zvierat, v novom nariadení
Európskeho parlamentu a Rady o ochranných opatreniach proti škodcom rastlín[12] sa stanovujú pravidlá pre
škodcov rastlín a v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2001/18/ES z 12.
marca 2001 o zámernom uvoľnení geneticky modifikovaných organizmov do životného
prostredia a o zrušení smernice Rady 90/220/EHS[13] sa stanovuje režim platný pre
geneticky modifikované organizmy. Nové pravidlá pre cudzie invázne druhy by sa
preto mali s týmito aktmi Únie zladiť a neprekrývať sa s nimi, a nesmú sa
uplatňovať na organizmy, na ktoré sú zamerané uvedené akty.
(9)       V nariadení Rady (ES) č.
708/2007 z 11. júna 2007 o využívaní cudzích a lokálne sa nevyskytujúcich
druhov v akvakultúre[14],
nariadení Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 528/2012 z 22. mája 2012 o
sprístupňovaní biocídnych výrobkov na trhu a ich používaní[15] a nariadení Európskeho
parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní
prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a
91/414/EHS[16]
sa stanovujú pravidlá týkajúce sa povolení na používanie niektorých cudzích
druhov na konkrétne účely. V čase nadobudnutia účinnosti týchto nových
pravidiel bolo používanie určitých druhov už povolené v rámci uvedených
režimov, lebo nepredstavujú neprijateľné riziká pre životné prostredie, ľudské
zdravie a hospodárstvo. V záujme zabezpečenia jednotného právneho rámca by uvedené
druhy mali byť z nových pravidiel vylúčené.
(10)     Vzhľadom na veľké množstvo cudzích
inváznych druhov je dôležité zabezpečiť možnosť prioritne riešiť podmnožinu cudzích
inváznych druhov, ktoré sú považované za predmet obáv Únie. Preto by mal byť
vypracovaný zoznam takýchto cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie. Cudzie
invázne druhy by mali byť považované za vzbudzujúce obavy Únie, ak škody, ktoré
spôsobujú v postihnutých členských štátoch, sú natoľko významné, že
odôvodňujú prijatie cielených opatrení, ktorých rozsah pôsobnosti pokrýva celú
Úniu vrátane členských štátov, ktoré zatiaľ neboli alebo dokonca pravdepodobne
ani nebudú postihnuté. Na zabezpečenie toho, aby podmnožina cudzích inváznych
druhov vzbudzujúcich obavy Únie ostala primeraná, ich zoznam by mal byť
vypracovaný v súlade s odstupňovaným prístupom s postupným
zavádzaním vrátane počiatočného obmedzenia počtu cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich
obavy Únie na maximálne 3 % z takmer 1 500 cudzích inváznych druhov v
Európe a mal by byť zameraný na tie druhy, ktoré spôsobujú alebo môžu spôsobiť
značné hospodárske škody vrátane škôd vyplývajúcich zo straty biodiverzity.
(11)     Kľúčovým nástrojom na
uplatňovanie týchto nových pravidiel sú kritériá, podľa ktorých sa cudzie
invázne druhy považované za vzbudzujúce obavy Únie budú zaraďovať do uvedeného
zoznamu. Komisia urobí všetko pre to, aby príslušnému výboru predložila návrh
zoznamu na základe uvedených kritérií do jedného roka od nadobudnutia účinnosti
tejto právnej úpravy. Kritériá by mali zahŕňať posúdenie rizík podľa
príslušných ustanovení v rámci dohôd Svetovej obchodnej organizácie o uvádzaní
obchodných obmedzení na druhy.
(12)     Na zabezpečenie súladu s
pravidlami Svetovej obchodnej organizácie a na zabezpečenie jednotného
uplatňovania týchto nových pravidiel by mali byť stanovené spoločné kritériá na
hodnotenie rizík. Tieto kritériá by mali v prípade potreby používať existujúce
vnútroštátne a medzinárodné normy a mali by zahŕňať rozličné aspekty
charakteristík uvedených druhov, rizík a spôsobov ich prenikania do Únie,
nepriaznivé hospodárske a sociálne vplyvy týchto druhov vrátane ich vplyvu
na biodiverzitu, potenciálne prínosy ich použitia a náklady na zmiernenie
v porovnaní s nepriaznivými vplyvmi, ako aj kvantifikovanú prognózu
nákladov na odstraňovanie environmentálnych, hospodárskych a sociálnych škôd na
úrovni Únie, preukazujúcu významnosť pre Úniu na účely ďalšieho odôvodnenia
činností. S cieľom rozvíjať tento systém postupne a stavať na
získaných skúsenostiach by mal byť celkový prístup vyhodnotený po piatich
rokoch.
(13)     Niektoré cudzie invázne
živočíchy sú zahrnuté v prílohe B k nariadeniu Rady (ES) č. 338/97
z 9. decembra 1996 o ochrane druhov voľne žijúcich živočíchov a rastlín
reguláciou obchodu s nimi[17]
a ich dovoz do Únie je zakázaný, lebo bol uznaný ich invázny charakter a ich
introdukcia do Únie má nepriaznivý vplyv na pôvodné druhy. Ide o tieto druhy: Callosciurus
erythraeus, Sciurus carolinensis, Oxyura jamaicensis, Lithobates (Rana) catesbeianus,
Sciurus niger, Chrysemys picta, Trachemys scripta elegans. Na
zabezpečenie jednotného právneho rámca a jednotných pravidiel pre cudzie
invázne druhy na úrovni Únie by sa tieto cudzie invázne živočíchy mali
považovať za prioritné na zaradenie do zoznamu cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich
obavy Únie.
(14)     Vo všeobecnosti je prevencia z
environmentálneho hľadiska žiaducejšia a nákladovo efektívnejšia než následná
reakcia a mala by sa uprednostniť. Vzhľadom na možnú pokračujúcu introdukciu
nových druhov do Únie a vzhľadom na šírenie sa súčasných cudzích druhov a
expanziu ich výskytu je potrebné zabezpečiť, aby sa zoznam cudzích inváznych
druhov vzbudzujúcich obavy Únie nepretržite revidoval a priebežne
aktualizoval.
(15)     Niektoré druhy, ktoré sú v
Únii invázne, môžu byť v niektorých najvzdialenejších regiónoch Únie pôvodné, a
naopak. V oznámení Komisie s názvom Najvzdialenejšie regióny: prínos pre Európu[18] bolo uznané, že pozoruhodná
biologická rozmanitosť najvzdialenejších regiónov si vyžaduje vypracovanie a
vykonávanie opatrení na prevenciu a riadenie cudzích inváznych druhov v týchto
regiónoch, ako sa vymedzuje v Zmluve o fungovaní Európskej únie, so
zreteľom na rozhodnutie Európskej rady 2010/718/EÚ z 29. októbra 2010 o zmene
štatútu ostrova Svätý Bartolomej vo vzťahu k Európskej únii[19] a so zreteľom na rozhodnutie
Európskej rady 2012/419/EÚ z 11. júla 2012, ktorým sa mení a dopĺňa
štatút Mayotte vo vzťahu k Európskej únii[20].
Preto všetky ustanovenia týchto nových pravidiel by sa mali vzťahovať na
najvzdialenejšie regióny Únie, s výnimkou ustanovení týkajúcich sa cudzích
inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie, ktoré sú v týchto regiónoch pôvodné.
Okrem toho je na umožnenie potrebnej ochrany biodiverzity v týchto
regiónoch nevyhnutné, aby príslušné členské štáty vypracovali osobitné zoznamy cudzích
inváznych druhov pre najvzdialenejšie regióny, na ktoré by sa tieto nové
pravidlá tiež vzťahovali, a to ako doplnok k zoznamu cudzích inváznych
druhov vzbudzujúcich obavy Únie.
(16)     Riziká a obavy spojené s cudzími
inváznymi druhmi predstavujú cezhraničný problém s dosahom na celú Úniu.
Preto je potrebné prijať na úrovni Únie zákaz úmyselného prinášania do Únie,
rozmnožovania, pestovania, prepravy, nákupu, predaja, používania, výmeny,
držania a uvoľnenia cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie na
zabezpečenie prijatia jednotného postupu v celej Únii, aby sa predišlo
narušeniu vnútorného trhu a zabránilo situáciám, keď je postup prijatý v jednom
členskom marený nečinnosťou iného členského štátu.
(17)     Na umožnenie vedeckého výskumu
a ochrany ex-situ je potrebné stanoviť osobitné pravidlá pre cudzie
invázne druhy vzbudzujúce obavy Únie, ktoré sa budú týkať uvedených oblastí. Uvedená
činnosť by mala byť vykonávaná v uzavretých zariadeniach, kde sú tieto
organizmy v držbe zamedzením šírenia, a mali by byť prijaté všetky
opatrenia potrebné na zabránenie úniku alebo protiprávnemu uvoľneniu cudzích
inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie.
(18)     Môžu nastať prípady, keď sa
cudzie druhy, ktoré zatiaľ neboli uznané ako cudzie invázne druhy vzbudzujúce
obavy Únie, objavia na hraniciach Únie alebo sa zistia na území Únie. Členské
štáty by preto mali mať možnosť prijať na základe dostupných vedeckých dôkazov
určité núdzové opatrenia. Tieto núdzové opatrenia by umožnili okamžitú reakciu
proti druhom, ktoré môžu predstavovať riziká, pokiaľ ide o ich introdukciu,
udomácnenie a šírenie v týchto krajinách, kým členské štáty nevyhodnotia
skutočné riziká, ktoré predstavujú, v súlade s príslušnými ustanoveniami dohôd
Svetovej obchodnej organizácie, a najmä vzhľadom na uznanie týchto druhov ako cudzích
inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie. Na zabezpečenie súladu s
ustanoveniami dohôd Svetovej obchodnej organizácie je potrebné spojiť
vnútroštátne núdzové opatrenia s možnosťou prijať núdzové opatrenia na úrovni
Únie. Núdzové opatrenia na úrovni Únie by navyše Únii poskytli mechanizmus
rýchleho konania v prípade výskytu alebo bezprostredného nebezpečenstva zavlečenia
nových cudzích inváznych druhov, v súlade so zásadou predbežnej opatrnosti.
(19)     Členské štáty by mali mať
možnosť prijímať prísnejšie opatrenia na riešenie problému cudzích inváznych
druhov a v prípade akýchkoľvek druhov, ktoré nie sú zaradené do zoznamu cudzích
inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie, prijímať tieto opatrenia proaktívne.
Na zaujatie proaktívnejšieho prístupu k druhom, ktoré nie sú zaradené do
zoznamu, by sa preto malo požadovať, aby na uvoľnenie do životného prostredia tých
cudzích inváznych druhov, ktoré nie sú uvedené ako cudzie invázne druhy vzbudzujúce
obavy Únie, ale o ktorých majú členské štáty dôkazy, že predstavujú
riziko, bolo potrebné vydať povolenie na uvoľnenie. Podrobné pravidlá týkajúce
sa povoľovania cudzích druhov, ktoré majú byť použité v oblasti akvakultúry, už
boli stanovené v nariadení (ES) č. 708/2007 a v tejto súvislosti by ich členské
štáty mali brať do úvahy.
(20)     Veľký podiel cudzích inváznych
druhov je zavlečený do Únie neúmyselne. Preto je veľmi dôležité riadiť prienikové
cesty neúmyselnej introdukcie. Vzhľadom na pomerne obmedzené skúsenosti z tejto
oblasti budú musieť byť tieto činnosti postupné. Mali by zahŕňať dobrovoľné
opatrenia, ako napr. postupy navrhnuté v usmerneniach Medzinárodnej námornej
organizácie na kontrolu a riadenie biologického znečistenia loďami, ako aj
záväzné opatrenia a mali by vychádzať zo skúseností získaných v Únii a členských
štátoch s riadením určitých prienikových ciest, vrátane opatrení ustanovených
prostredníctvom Medzinárodného dohovoru na kontrolu a riadenie záťažovej vody a
sedimentov lodí.
(21)     Na zabezpečenie vývoja
primeranej vedomostnej základne na riešenie problémov, ktoré nastolili cudzie
invázne druhy, je dôležité, aby členské štáty vykonávali výskum takýchto
druhov, ich monitorovanie a dohľad nad nimi. Keďže systémy dohľadu ponúkajú
najvhodnejší prostriedok na včasné zistenie nových cudzích inváznych druhov a určenie
rozšírenia už usídlených druhov, mali by zahŕňať cielený aj všeobecný prieskum
a ťažiť zo zapojenia rozličných odvetví a zainteresovaných strán vrátane
miestnych komunít. Systémy dohľadu by mali znamenať venovanie nepretržitej
pozornosti akýmkoľvek novým cudzím inváznym druhom kdekoľvek v Únii. V záujme
účinnosti a nákladovej efektívnosti by sa mali uplatňovať súčasné systémy
hraničnej kontroly, dohľadu a monitorovania, ktoré už boli ustanovené v
právnych predpisoch Únie, najmä systémy uvedené v smerniciach 2009/147/ES,
92/43/EHS, 2008/56/ES a 2000/60/ES.
(22)     Mali by sa vykonávať úradné
kontroly zvierat a rastlín na zabránenie úmyselnej introdukcii cudzích
inváznych druhov. Živé zvieratá a rastliny by mali vstupovať do Únie cez
hraničné kontrolné miesta určené členskými štátmi v súlade s nariadením (EÚ) č.
XXX/XXXX [o úradných kontrolách COM(2013) 265]. Na zabezpečenie efektivity a
zabránenie vytváraniu paralelných systémov hraničných kontrol by sa na prvom hraničnom
kontrolnom mieste príchodu malo overiť, či ide o cudzie invázne druhy vzbudzujúce
obavy Únie. Zvieratá a rastliny, ktoré nepatria do rozsahu pôsobnosti
nariadenia (EÚ) č. XXX/XXXX [o úradných kontrolách COM(2013) 265] alebo sú
oslobodené od úradných kontrol na hraničných kontrolných miestach, vstupujú na
colné územie Spoločenstva cez iné miesta vstupu a podliehajú kontrole na týchto
miestach.
(23)     Po introdukcii cudzieho
invázneho druhu sú nevyhnutné opatrenia na jeho včasné zistenie a rýchlu
eradikáciu, aby sa zabránilo jeho usídleniu a šíreniu. Najúčinnejšou a
nákladovo najefektívnejšou reakciou je často čo najskoršia eradikácia
populácie, kým je počet jedincov ešte obmedzený. V prípade, že eradikácia nie
je možná alebo náklady na eradikáciu prevyšujú v dlhodobom horizonte
environmentálne, hospodárske a sociálne prínosy, mali by byť použité opatrenia
na zamedzenie šírenia a kontrolu.
(24)     Eradikácia a riadenie
niektorých cudzích inváznych druhov, aj keď sú nutné, môžu vyvolať bolesť,
úzkosť, strach alebo iné formy utrpenia zvierat, a to aj pri použití najlepších
dostupných technických prostriedkov. Členské štáty a všetky subjekty, ktoré sú
zapojené do eradikácie, kontroly alebo zamedzenia šírenia cudzích inváznych
druhov, by preto mali prijať opatrenia potrebné na minimalizáciu bolesti,
úzkosti a utrpenia zvierat počas tohto procesu, podľa možnosti s
prihliadnutím na osvedčené postupy v tejto oblasti, napríklad hlavné
zásady týkajúce sa dobrých životných podmienok zvierat, ktoré vypracovala
Svetová organizácia pre zdravie zvierat (OIE).
(25)     Cudzie invázne druhy vo
všeobecnosti spôsobujú škody na ekosystémoch a znižujú ich odolnosť. Preto sú
potrebné opatrenia zamerané na obnovu, aby sa posilnila odolnosť ekosystémov proti
inváziám, napravili sa spôsobené škody a zlepšil sa stav ochrany druhov a ich stanovíšť
v súlade s článkom 4 smernice 2009/147/ES a článkom 6 smernice
92/43/EHS, ekologický stav vnútrozemských povrchových vôd, brakických vôd,
pobrežných vôd a podzemných vôd v súlade s článkom 11 smernice 2000/60/ES a
environmentálny stav morských vôd v súlade s článkom 13 smernice 2008/56/ES.
(26)     Systém na riešenie
problematiky cudzích inváznych druhov by mal byť podporený centralizovaným
informačným systémom na zhromažďovanie existujúcich informácií o cudzích
druhoch v Únii a na umožnenie prístupu k informáciám o výskyte druhov, ich šírení,
ekológii, histórii ich invázie, ako aj ku všetkým ďalším údajom potrebným na
podporu politiky a rozhodnutí týkajúcich sa riadenia.
(27)     V smernici 2003/35/ES
Európskeho parlamentu a Rady z 26. mája 2003, ktorou sa ustanovuje účasť
verejnosti pri navrhovaní určitých plánov a programov týkajúcich sa životného
prostredia[21],
sa stanovuje rámec pre verejné konzultácie pri prijímaní rozhodnutí týkajúcich
sa životného prostredia. Účinná účasť verejnosti pri vymedzovaní činností v
oblasti cudzích inváznych druhov by mala verejnosti umožniť vyjadrovať sa a
prijímateľom rozhodnutí umožniť zohľadňovať stanoviská a záujmy, ktoré môžu byť
pre dané rozhodnutia dôležité, a tým zvyšovať zodpovednosť a transparentnosť
rozhodovacieho procesu, ako aj verejné povedomie o environmentálnych
otázkach a podporu pre prijímané rozhodnutia.
(28)     S cieľom zabezpečiť jednotné
podmienky vykonávania tohto nariadenia, prijatia a aktualizácie zoznamu cudzích
inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie, udeľovania výnimiek z povinnosti
rýchlej eradikácie a prijímania núdzových opatrení Únie by sa mali na Komisiu
preniesť vykonávacie právomoci. Tieto právomoci by sa mali vykonávať v súlade s
nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16.
februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na
základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí
Komisie[22].

(29)     S cieľom zohľadniť najnovší
vedecký vývoj v oblasti životného prostredia by sa na Komisiu mala delegovať právomoc
prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,
pokiaľ ide o určenie, ako dospieť k záveru, že cudzie invázne druhy sú schopné
vybudovať životaschopné populácie a šíriť sa, ako aj na stanovenie spoločných
prvkov na vypracovanie hodnotenia rizík. Je osobitne dôležité, aby Komisia
počas prípravných prác uskutočnila vhodné konzultácie, a to aj na úrovni
expertov. Pri príprave a vypracúvaní delegovaných aktov by Komisia mala
zabezpečiť, aby sa príslušné dokumenty súčasne, vo vhodnom čase a vhodným
spôsobom postúpili Európskemu parlamentu a Rade.
(30)     S cieľom zabezpečiť dodržiavanie
tohto nariadenia je dôležité, aby členské štáty uložili odrádzajúce, účinné a
proporcionálne sankcie za jeho porušenie spôsobom, ktorý bude zohľadňovať
povahu a stupeň porušenia.
(31)     S cieľom umožniť nekomerčným
majiteľom naďalej držať svoje spoločenské zvieratá, ktoré patria k druhom
uvedeným ako cudzie invázne druhy vzbudzujúce obavy Únie, až do prirodzenej
smrti takéhoto zvieraťa, je potrebné stanoviť prechodné opatrenia, pod
podmienkou zavedenia všetkých opatrení na zabránenie ich úniku alebo
rozmnožovania.
(32)     S cieľom umožniť komerčným
prevádzkovateľom, ktorí môžu mať oprávnené očakávania (napríklad tým, ktorí
získali povolenie v súlade s nariadením (ES) č. 708/2007), vyčerpať svoje
zásoby cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie, keď tieto nové
pravidlá nadobudnú účinnosť, je opodstatnené umožniť im dva roky do porážky,
predaja alebo odovzdania týchto jedincov do výskumných zariadení alebo zariadení
na ochranu ex-situ.
(33)     Keďže ciele navrhovaných opatrení,
konkrétne prevencie a riadenia cudzích inváznych druhov, nemožno uspokojivo
dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodov rozsahu a
účinkov opatrení ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Únie, môže Únia prijať
opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o Európskej
únii. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku tento akt
neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie tohto cieľa,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
KAPITOLA I
VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
Článok 1
Predmet úpravy
Týmto nariadením sa stanovujú pravidlá na
prevenciu, minimalizáciu a zmiernenie nepriaznivých vplyvov introdukcie a šírenia
(úmyselného aj neúmyselného) cudzích inváznych druhov na biodiverzitu a
ekosystémové služby.
Článok 2
Rozsah pôsobnosti
1.           Toto nariadenie sa vzťahuje
na všetky cudzie invázne druhy v Únii, ako sa vymedzuje v článku 3
ods. 2.
2.           Toto nariadenie sa nevzťahuje
na:
a)       druhy, ktoré menia oblasť svojho
prirodzeného výskytu bez zásahu človeka, v reakcii na meniace sa ekologické podmienky
a zmenu klímy;
b)      geneticky modifikované organizmy
vymedzené v článku 2 smernice 2001/18/ES;
c)       choroby zvierat upravené podľa
vymedzenia v článku 4 ods. 1 a 14 nariadenia (EÚ) č. XXX/XXXX [právna
úprava v oblasti zdravia zvierat – COM(2013) 260 final];
d)      škodcov rastlín uvedených podľa článku 5
ods. 2 alebo článku 32 ods. 3 ani na škodcov rastlín, ktorí podliehajú
opatreniam podľa článku 29 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. XXX/XXXX [o zdraví
rastlín – COM(2013) 267 final];
e)       druhy uvedené v prílohe IV k nariadeniu (ES)
č. 708/2007;
f)       mikroorganizmy vyrábané alebo dovážané
na použitie v prípravkoch na ochranu rastlín, ktoré už boli schválené alebo
ktorých hodnotenie prebieha podľa nariadenia (ES) č. 1107/2009;
g)       mikroorganizmy vyrábané alebo dovážané
na použitie v biocídnych výrobkoch, ktoré už boli schválené alebo ktoré sú sprístupňované
na trhu Únie v súlade s nariadením (EÚ) č. 528/2012.
Článok 3
Vymedzenie pojmov
Na účely
tohto nariadenia sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:
1.           „cudzí druh“ je akýkoľvek živý jedinec
druhu, poddruhu alebo nižšieho taxónu zvierat, rastlín, húb alebo
mikroorganizmov zavlečených mimo svojho prirodzeného minulého alebo súčasného
rozšírenia; tento pojem zahŕňa akúkoľvek časť, gaméty, semená, vajíčka alebo
propaguly takéhoto druhu, ako aj všetky hybridy, odrody alebo plemená, ktoré by
mohli prežiť a následne sa rozmnožovať;
2.           „cudzí invázny druh“ je cudzí druh,
o ktorom bolo na základe hodnotenia rizík zistené, že jeho introdukcia alebo
šírenie ohrozuje biodiverzitu a ekosystémové služby a ktorý navyše môže
mať negatívny vplyv aj na ľudské zdravie alebo hospodárstvo;
3.           „cudzí invázny druh vzbudzujúci
obavy Únie“ je cudzí invázny druh, ktorého negatívny vplyv sa považuje za taký,
ktorý si vyžaduje zosúladený postup na úrovni Únie v súlade s článkom 4 ods. 2;

4.           „biodiverzita“ je variabilita medzi
živými organizmami z akýchkoľvek zdrojov vrátane suchozemských, morských a
iných vodných ekosystémov a ekologických komplexov, ktorých sú súčasťou; patrí
sem rozmanitosť v rámci jednotlivých druhov, medzi jednotlivými druhmi a rozmanitosť
ekosystémov;
5.           „ekosystémové služby“ sú priame a
nepriame prínosy ekosystémov pre dobré životné podmienky ľudí;
6.           „introdukcia“ je pohyb druhu v
dôsledku zásahu človeka mimo svojho minulého alebo súčasného prirodzeného
rozšírenia;
7.           „výskum“ je práca pozostávajúca
z vykonávania opisu alebo pokusov v regulovaných podmienkach s cieľom
získať nové poznatky alebo vyvinúť nové výrobky vrátane počiatočných fáz
identifikácie, charakterizácie a izolácie genetických vlastností (okrem
inváznosti) cudzích inváznych druhov, ale len ak sú podstatné z hľadiska
možného kríženia týchto vlastností s druhmi, ktoré nie sú invázne;
8.           „držba zamedzením šírenia“ je
držanie organizmu v uzavretých zariadeniach, z ktorých nie je možný únik
ani šírenie;
9.           „ochrana ex-situ“ je ochrana
zložiek biologickej diverzity mimo ich prirodzených stanovíšť;
10.         „prienikové cesty“ sú cesty a
mechanizmy biologických invázií;
11.         „včasné zistenie“ je potvrdenie výskytu
jedincov cudzieho invázneho druhu v životnom prostredí predtým, ako by
mohli byť značne rozšírené;
12.         „eradikácia“ je úplné a trvalé
odstránenie populácie cudzích inváznych druhov fyzickými, chemickými alebo
biologickými prostriedkami;
13.         „značne rozšírený“ je cudzí invázny
druh, ktorého populácia prekročila fázu udomácňovania, v ktorej si populácia zachováva
sebestačnosť, a rozšírila sa tak, že kolonizuje veľkú časť možnej oblasti
svojho výskytu, kde môže prežiť a rozmnožovať sa;
14.         „riadenie“ je fyzická, chemická alebo
biologická činnosť zameraná na eradikáciu, kontrolu populácie alebo zamedzenie
šírenia populácie cudzieho invázneho druhu;
15.         „zamedzenie šírenia“ sú opatrenia
zamerané na vytváranie prekážok, ktoré minimalizujú riziko rozptýlenia a šírenia
populácie cudzieho invázneho druhu mimo napadnutej oblasti;
16.         „kontrola populácie“ sú fyzické,
chemické alebo biologické opatrenia uplatňované na populáciu cudzích inváznych
druhov s cieľom zachovať počet jedincov na čo najnižšej úrovni tak, aby aj v
prípade, že nebude možné daný druh eradikovať, jeho invázna schopnosť a
nepriaznivé vplyvy na biodiverzitu a ekosystémové služby, resp. na ľudské
zdravie a hospodárstvo, boli minimalizované.
Článok 4
Zoznam cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie
1.           Komisia prijme a aktualizuje zoznam
cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie prostredníctvom vykonávacích
aktov, a to na základe kritérií uvedených v odseku 2. Vykonávacie akty sa
prijmú v súlade s postupom preskúmania podľa článku 22
ods. 2.
2.           Cudzie invázne druhy sa
zaradia do zoznamu uvedeného v odseku 1, ak spĺňajú všetky tieto kritériá:
a)      so zreteľom na dostupné vedecké dôkazy sa
zistilo, že sú cudzie na území Únie s výnimkou najvzdialenejších regiónov;
b)      so zreteľom na dostupné vedecké dôkazy sa
zistilo, že v súčasných podmienkach alebo v predvídateľných podmienkach
zmeny klímy dokážu vytvoriť životaschopnú populáciu a šíriť sa v životnom
prostredí kdekoľvek v Únii s výnimkou najvzdialenejších regiónov;
c)      na základe hodnotenia rizík vykonaného
podľa článku 5 ods. 1 je preukázané, že na zabránenie ich usídleniu a šíreniu
je potrebná činnosť na úrovni Únie.
3.           Členské štáty môžu predložiť
Komisii žiadosti o zaradenie cudzieho invázneho druhu do zoznamu uvedeného v
odseku 1. Tieto žiadosti obsahujú všetky tieto kritériá:
a)      názov druhu;
b)      hodnotenie rizík vykonané v súlade s
článkom 5 ods. 1;
c)      dôkazy, že daný druh spĺňa kritériá
uvedené v odseku 2.
4.           Zoznam uvedený v odseku 1
zahŕňa maximálne päťdesiat druhov vrátane všetkých druhov, ktoré doň môžu byť
pridané v dôsledku núdzových opatrení uvedených v článku 9.
Článok 5
Hodnotenie rizík a delegované akty
1.           Komisia alebo členské štáty,
podľa relevantnosti, vykonávajú hodnotenie rizík uvedené v článku 4 ods. 2
písm. c) a článku 4 ods. 3 písm. b) s prihliadnutím na tieto prvky:
a)      opis druhu vrátane jeho taxonomickej
identity, histórie, pôvodnej oblasti prirodzeného výskytu a potenciálnej
oblasti výskytu;
b)      opis vzorov jeho rozmnožovania a šírenia
vrátane vyhodnotenia, či existujú environmentálne podmienky potrebné na jeho
rozmnožovanie a šírenie;
c)      opis možných prienikových ciest introdukcie
a šírenia, úmyselného aj neúmyselného, ktorý v relevantných prípadoch zahŕňa
uvedenie komodít, s ktorými je sa daný druh vo všeobecnosti spája;
d)      dôkladné vyhodnotenie rizík introdukcie,
usídlenia a šírenia v príslušných biogeografických regiónoch v súčasných
podmienkach a v predvídateľných podmienkach zmeny klímy;
e)      opis súčasného rozšírenia daného druhu
vrátane uvedenia, či sa tento druh už vyskytuje v Únii alebo v susedných
krajinách;
f)       opis negatívneho vplyvu na biodiverzitu
a ekosystémové služby vrátane vplyvu na pôvodné druhy, chránené lokality,
ohrozené stanovištia, ľudské zdravie a hospodárstvo a vrátane posúdenia miery
budúceho vplyvu;
g)      kvantifikovaná prognóza nákladov na odstraňovanie
škôd na úrovni Únie, ktorá preukazuje význam pre Úniu a poskytuje týmto ďalšie
odôvodnenie činnosti, lebo celkové škody by prevážili náklady na ich zmiernenie;

h)      opis možných použití a prínosov
vyplývajúcich z takýchto použití daného druhu.
2.           Komisia je splnomocnená v
súlade s článkom 23 prijať delegované akty na bližšiu špecifikáciu typu
prijateľných vedeckých dôkazov uvedených v článku 4 ods. 2 písm. b) a na
poskytnutie podrobného opisu uplatňovania prvkov uvedených v odseku 1 písm. a) –
h) tohto článku vrátane metodiky, ktorá má byť použitá na vyhodnotenie týchto
prvkov, s prihliadnutím na príslušné vnútroštátne a medzinárodné normy a potrebu
stanoviť prioritu na činnosť zameranú proti druhu, s ktorým sú spojené alebo
ktorý má potenciál spôsobiť značné hospodárske škody vrátane škôd, ktoré
vyplývajú zo straty biodiverzity.
Článok 6
Ustanovenia pre najvzdialenejšie regióny
1.           Na druhy zaradené do zoznamu
uvedeného v článku 4 ods. 1, ktoré sú pôvodné v najvzdialenejšom regióne,
sa v najvzdialenejšom regióne, kde sú tieto druhy pôvodné, nevzťahujú
ustanovenia článkov 7, 8, 11 a 13 – 17.
2.           Každý členský štát s
najvzdialenejšími regiónmi prijme najneskôr do [12 mesiacov od nadobudnutia
účinnosti tohto nariadenia – vložiť dátum] zoznam cudzích inváznych druhov
vzbudzujúcich obavy každého z najvzdialenejších regiónov, a to po
konzultácii s týmito regiónmi.
3.           Na druhy zaradené do zoznamu uvedeného
v odseku 2 sa v rámci príslušných najvzdialenejších regiónov vzťahujú články 7,
8, 11 a 13 – 17.
4.           Členské štáty bezodkladne
oznámia Komisii zoznamy uvedené v odseku 2 a akúkoľvek
aktualizáciu týchto zoznamov a informujú o tom aj ostatné členské štáty.
Kapitola II
Prevencia
Článok 7
Zákaz cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie
1.           Druhy zaradené do zoznamu
uvedeného v článku 4 ods. 1 nesmú byť úmyselne:
a)       prinesené na územie Únie ani byť cez jej
územie prevážané;
b)      povolené na rozmnožovanie;
c)       prepravované, s výnimkou prepravy druhov
do zariadení na eradikáciu;
d)      uvádzané na trh;
e)       používané ani vymieňané;
f)       chované ani pestované vrátane držby
zamedzením šírenia;
g)       uvoľnené do životného prostredia.
2.           Členské štáty zabránia neúmyselnej
introdukcii cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie v súlade s
ustanoveniami článku 11 ods. 3 a 4.
Článok 8
Povolenia na výskum a ochranu ex-situ
1.           Odchylne od zákazov uvedených
v článku 7 ods. 1 písm. a), b), c), e) a f) členské štáty zriadia systém
povolení, ktorý bude umožňovať zariadeniam, ktoré sú oprávnené vykonávať výskum
alebo ochranu ex-situ, vykonávať takéto činnosti na cudzích inváznych
druhoch vzbudzujúcich obavy Únie.
2.           Členské štáty udelia
príslušným orgánom právomoc vydávať povolenia uvedené v odseku 1 na
činnosti vykonávané v držbe zamedzením šírenia, ktorá spĺňa všetky tieto
podmienky:
a)       cudzí invázny druh vzbudzujúci obavy
Únie je držaný a zaobchádza sa s ním v uzavretých zariadeniach uvedených v
odseku 3;
b)      činnosť musia vykonávať pracovníci, ktorí
majú vedeckú a technickú kvalifikáciu predpísanú príslušnými orgánmi;
c)       preprava do a z uzavretého zariadenia je
povolená príslušným orgánom a je vykonávaná za podmienok, ktoré vylučujú
únik cudzích inváznych druhov;
d)      cudzie invázne druhy, ktoré sú zvieratá,
sú podľa možnosti označené;
e)       existuje účinné riadenie rizika úniku
alebo šírenia či odstránenia, s prihliadnutím na identitu, biológiu a
prostriedky rozptýlenia daného druhu, predpokladanú činnosť a uzavreté zariadenie,
interakciu s okolím a ostatné dôležité faktory vo vzťahu k riziku,
ktoré daný druh predstavuje;
f)       je vypracovaný plán nepretržitého
dohľadu a pohotovostný plán na zabezpečenie prípadného úniku alebo šírenia
vrátane plánu eradikácie;
g)       povolenie uvedené v odseku 1 sa
obmedzuje na počet druhov a jedincov, ktorý je nevyhnutný pre príslušný výskum
alebo ochranu ex-situ a ktorý neprekračuje kapacitu uzavretého
zariadenia. Obsahuje obmedzenia potrebné na obmedzenie rizika úniku alebo
šírenia príslušného druhu. Sprevádza cudzí invázny druh, ktorého sa týka, vždy
keď je tento druh držaný v Únii, prinesený do Únie alebo je v rámci Únie
prepravovaný.
3.           Jedince sa považujú za držané
v uzavretých zariadeniach, ak sú splnené tieto podmienky:
a)       sú fyzicky izolované a nemôžu uniknúť,
šíriť sa ani nemôžu byť odstránené zo zariadení, v ktorých sú držané,
neoprávnenými osobami; protokoly čistenia a údržby zabezpečujú, že žiadne
jedince ani ich časti, ktoré sa môžu rozmnožovať, nemôžu uniknúť, šíriť sa ani
byť odstránené neoprávnenými osobami;
b)      ich odstránenie zo zariadení, zneškodňovanie
alebo zničenie sa vykonáva spôsobom, ktorý vylučuje ich šírenie alebo
rozmnožovanie mimo zariadenia.
4.           Pri podaní žiadosti o
povolenie príslušné zariadenie poskytuje všetky potrebné dôkazy, ktoré umožňujú
príslušnému orgánu posúdiť, či sú splnené podmienky uvedené v odsekoch 2 a 3.
Článok 9
Núdzové opatrenia
1.           Ak má členský štát dôkazy o výskyte
na jeho území alebo o bezprostrednom nebezpečenstve zavlečenia na jeho územie cudzieho
invázneho druhu, ktorý nie je zaradený do zoznamu uvedeného v článku 4 ods. 1,
o ktorom však príslušné orgány na základe predbežných vedeckých dôkazov
zistili, že pravdepodobne spĺňa kritériá stanovené v článku 4 ods. 2, môže
okamžite prijať núdzové opatrenia, ktoré pozostávajú z ktoréhokoľvek zo
zákazov stanovených v článku 7 ods. 1.
2.           Členský štát, ktorý na svojom
území zavádza núdzové opatrenia, ktoré zahŕňajú uplatnenie článku 7 ods. 1
písm. a), c) alebo d), bezodkladne oznámi Komisii a ostatným členským štátom
prijaté opatrenia a dôkazy, ktoré tieto opatrenia opodstatňujú.
3.           Príslušný členský štát
bezodkladne vykoná hodnotenie rizík podľa článku 5 v súvislosti s
druhmi, na ktoré sa vzťahujú núdzové opatrenia, vzhľadom na dostupné technické
a vedecké informácie, a to v každom prípade do 24 mesiacov od dátumu prijatia
rozhodnutia zaviesť núdzové opatrenia, s tým cieľom, aby tieto druhy boli
zaradené do zoznamu uvedeného v článku 4 ods. 1.
4.           Ak Komisia dostane oznámenie
uvedené v odseku 2 alebo má iné dôkazy o výskyte v Únii alebo o
bezprostrednom nebezpečenstve zavlečenia do Únie cudzieho invázneho druhu,
ktorý nie je zaradený do zoznamu uvedeného v článku 4 ods. 1,
ale pravdepodobne spĺňa kritériá stanovené v článku 4 ods. 2, prostredníctvom
vykonávacieho aktu usúdi na základe predbežných vedeckých dôkazov, či tento
druh môže uvedené kritériá spĺňať, a ak dospeje k záveru, že je pravdepodobné,
že kritériá stanovené v článku 4 ods. 2 budú splnené, prijme v súvislosti
s rizikami, ktoré tento druh predstavuje, núdzové opatrenia pre Úniu
pozostávajúce z ktoréhokoľvek zo zákazov stanovených v článku 7 ods. 1, a to na
obmedzené obdobie. Takéto vykonávacie akty sa prijmú v súlade s postupom
preskúmania uvedeným v článku 22 ods. 2.
5.           Opatrenia prijaté členskými
štátmi podľa odseku 1 sa zrušia alebo zmenia, ak sa tak stanovuje vo
vykonávacích aktoch uvedených v odseku 4.
6.           Členský štát, ktorý prijal
núdzové opatrenia, ich môže ponechať v platnosti až do prijatia vykonávacieho
aktu, ktorým sa stanovujú núdzové opatrenia na úrovni Únie podľa odseku 4 alebo
sa daný druh zaradí do zoznamu uvedeného v článku 4 ods. 1 na základe
hodnotenia rizík vykonaného príslušným členským štátom podľa odseku 3.
Článok 10
Obmedzenia týkajúce sa úmyselného uvoľnenia cudzích inváznych druhov
vzbudzujúcich obavy členského štátu
1.           Členské štáty zakazujú
akékoľvek úmyselné uvoľnenie do životného prostredia (t. j. proces, pri
ktorom je organizmus umiestnený do životného prostredia, na akékoľvek účely,
bez prijatia potrebných opatrení na zabránenie jeho úniku a šírenia) cudzích
inváznych druhov iných ako cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie, v prípade
ktorých sa členské štáty na základe vedeckých dôkazov domnievajú, že
nepriaznivý vplyv ich uvoľnenia a šírenia, aj keď nebol úplne preukázaný, je na
ich vnútroštátnom území významný („cudzie invázne druhy vzbudzujúce obavy
členského štátu“).
2.           Členské štáty informujú
Komisiu a ostatné členské štáty o druhoch, ktoré považujú za cudzie invázne
druhy vzbudzujúce obavy členského štátu.
3.           Príslušné orgány členských
štátov môžu v určitých prípadoch vydať povolenie na úmyselné uvoľnenie cudzích
inváznych druhov vzbudzujúcich obavy členského štátu, za predpokladu, že boli
plne zohľadnené tieto podmienky:
a)      neexistujú žiadne alternatívne druhy,
ktoré nie sú invázne a ktoré môžu byť použité na získanie rovnakých výhod;
b)      výhody plynúce z uvoľnenia sú mimoriadne
vysoké v porovnaní s rizikami škôd spôsobených príslušným druhom;
c)      uvoľnenie bude zahŕňať opatrenia na
zmiernenie rizík, aby sa minimalizoval vplyv na biodiverzitu a ekosystémové
služby, ako aj na ľudské zdravie a hospodárstvo;
d)      je zavedený primeraný dohľad a
pohotovostný plán je koncipovaný tak, aby sa v prípade, že škody spôsobené
daným druhom sú príslušným orgánom považované za neprijateľné, vykonala
eradikácia daného druhu.
4.           Akékoľvek povolenie na introdukciu
cudzích druhov na účely ich využitia v akvakultúre sa vydáva v súlade s
ustanoveniami nariadenia (ES) č. 708/2007.
Článok 11
Akčné plány pre prienikové cesty cudzích inváznych druhov
1.           Členské štáty vykonajú
najneskôr do [18 mesiacov od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia –
vložiť dátum] komplexnú analýzu prienikových ciest neúmyselnej introdukcie
a neúmyselného šírenia cudzích inváznych druhov na svojom území a
identifikujú prienikové cesty, ktoré si vyžadujú prioritný zásah („prioritné prienikové
cesty“) z dôvodu objemu druhov alebo škôd spôsobených prenikntím týchto druhov
do Únie. Pri plnení tejto úlohy sa členské štáty zamerajú najmä na analýzu prienikových
ciest introdukcie cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie.
2.           Najneskôr do [troch rokov
od nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia – vložiť dátum] každý
členský štát stanoví a vykoná akčný plán na riešenie prioritných prienikových
ciest, ktoré identifikoval podľa odseku 1. Tento akčný plán obsahuje harmonogram
činností a opis opatrení, ktoré majú byť prijaté na riešenie prioritných prienikových
ciest a zabránenie neúmyselnej introdukcii a neúmyselnému šíreniu cudzích
inváznych druhov do Únie a do životného prostredia, resp. v rámci neho.
3.           Akčný plán uvedený v odseku 2
zahŕňa opatrenia navrhnuté na základe analýzy nákladov a prínosov, ku
ktorým patria minimálne:
a)       opatrenia na zvyšovanie informovanosti;
b)      regulačné opatrenia na minimalizáciu
kontaminácie tovaru, komodít a akýchkoľvek vozidiel a zariadení cudzími
inváznymi druhmi vrátane opatrení na riešenie dopravy cudzích inváznych druhov
z tretích krajín;
c)       regulačné opatrenia na zabezpečenie
vhodných kontrol na hraniciach Únie, iných ako úradných kontrol podľa článku 13;

d)      opatrenia Medzinárodného dohovoru na
kontrolu a riadenie záťažovej vody a sedimentov lodí.
4.           Akčný plán vypracovaný v
súlade s odsekom 2 sa bezodkladne zašle Komisii. Každé štyri roky po poslednom
zaslaní členské štáty preskúmajú akčný plán a zašlú ho opätovne Komisii.
Kapitola III
Včasné zistenie a rýchla eradikácia
Článok 12
Systém dohľadu
1.           Členské štáty najneskôr do [18
mesiacov od dátumu nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia – vložiť dátum]
zavedú úradný systém dohľadu, ktorým sa zhromažďujú a zaznamenávajú údaje
o výskyte cudzích inváznych druhov v životnom prostredí prostredníctvom
prieskumu, monitorovania alebo iných postupov, s cieľom zabrániť šíreniu cudzích
inváznych druhov do Únie.
2.           Systém dohľadu uvedený v
prvom odseku:
a)       pokrýva územie členských štátov s cieľom
určiť výskyt a rozšírenie nových aj už usídlených cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich
obavy Únie;
b)      zahŕňa morské vody podľa článku 3
ods. 1 smernice 2008/56/ES;
c)       je dostatočne dynamický na rýchle
zistenie objavenia sa v životnom prostredí na ich území alebo na časti ich
územia akýchkoľvek cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie, ktorých výskyt
bol dovtedy neznámy;
d)      využíva informácie poskytované z existujúcich
systémov dohľadu a monitorovania ustanovených v článku 11 smernice
92/43/EHS, článku 11 smernice 2008/56/ES a článku 8 smernice 2000/60/ES.
Článok 13
Úradné
kontroly na hraniciach Únie
1.           Členské štáty najneskôr do [12
mesiacov od dátumu nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia – vložiť dátum]
zavedú plne funkčné štruktúry na vykonávanie úradných kontrol zvierat a rastlín,
vrátane ich semien, vajíčok alebo propagul, prinesených do Únie, potrebné na
zabránenie úmyselnej introdukcii cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich obavy
Únie do Únie.
2.           Orgány členských štátov
vykonávajú na hraniciach Únie úradné kontroly tovaru uvedeného v odseku 1,
ktorý je prinášaný do Únie, na overenie, že sú splnené tieto požiadavky:
a)       tovar nie je zaradený do zoznamu
uvedeného v článku 4 ods. 1;
b)      povolenia uvedené v článku 8 sú platné.
3.           Overovanie uvedené v odseku 2
sa uskutoční prostredníctvom dokladovej kontroly, kontroly totožnosti a v potrebnom
prípade fyzickej kontroly:
a)       na hraničných kontrolných miestach podľa
článku 57 nariadenia (EÚ) č. XXX/XXXX [o úradných kontrolách COM(2013)
265] v prípade tovaru uvedeného v odseku 1, na ktorý sa vzťahuje článok 45
uvedeného nariadenia a ktorý podlieha úradným kontrolám na hraničných
kontrolných miestach; v tomto prípade členské štáty zverujú zodpovednosť
príslušným orgánom stanoveným v článku 3 nariadenia (EÚ) č. XXX/XXXX [o
úradných kontrolách COM(2013) 265];
b)      na mieste vstupu na colné územie
Spoločenstva v prípade tovaru uvedeného v odseku 1, na ktorý sa nevzťahuje
článok 45 nariadenia (EÚ) č. XXX/XXXX [o úradných kontrolách COM(2013) 265]
alebo ktorý je oslobodený od úradných kontrol na hraničných kontrolných
miestach podľa článku 46 toho istého nariadenia; v tomto prípade členské štáty
zverujú zodpovednosť za jeho prepustenie do akéhokoľvek colného režimu colným
orgánom.
4.           Orgány určené na vykonávanie
hraničných kontrol sú navyše oprávnené a zodpovedné za zaistenie a zhabanie
organizmov, ktoré nespĺňajú podmienky podľa odseku 2. Zhabané organizmy sa
zveria príslušnému orgánu poverenému uplatňovaním tohto nariadenia. Členské
štáty môžu delegovať určité funkcie na iné orgány.
5.           Záznam o výsledkoch
vykonaných úradných kontrol a akékoľvek rozhodnutia prijaté na tomto základe
vrátane rozhodnutia o zamietnutí zásielky zohľadňujú dodržanie požiadaviek
uvedených v odseku 2 písm. a) a b).
6.           Členské štáty zavádzajú postupy
na zabezpečenie výmeny informácií týkajúcich sa prichádzajúcich zásielok a na
zabezpečenie efektívnej a účinnej koordinácie a spolupráce pri overovaní podľa
odseku 2 medzi všetkými zainteresovanými orgánmi a prevádzkovateľom
zásielky.
7.           Členské štáty vypracúvajú usmernenia
a programy odbornej prípravy na uľahčenie identifikácie a zistenia cudzích
inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie prostredníctvom spolupráce medzi všetkými
orgánmi zapojenými do overovania podľa odseku 2. Programy odbornej prípravy pre
colné orgány zahŕňajú informácie o vypĺňaní jednotného colného dokladu, na
ktorom je uvedené colné vyhlásenie.
Článok 14
Oznámenia o včasnom zistení
1.           Členské štáty používajú
systém dohľadu stanovený podľa článku 12 a informácie zhromaždené pri úradných
kontrách stanovených v článku 13 na podporu včasného zistenia preniknutia alebo
výskytu cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich obavy Únie.
2.           Členské štáty bezodkladne
písomne oznámia včasné zistenie výskytu cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich
obavy Únie Komisii a informujú o tom ostatné členské štáty, konkrétne pri:
a)       objavení sa na ich území alebo na časti
ich územia akýchkoľvek druhov zaradených do zoznamu uvedeného v článku 4 ods.
1, ktorých výskyt na ich území alebo na časti ich územia bol dovtedy neznámy;
b)      opakovanom objavení sa na ich území alebo
na časti ich územia akýchkoľvek druhov zaradených do zoznamu uvedeného v článku
4 ods. 1 potom, čo bola hlásená ich eradikácia.
Článok 15
Rýchla eradikácia v ranej fáze invázie
1.           Po včasnom zistení a do troch
mesiacov od predloženia oznámenia o včasnom zistení uvedeného v článku 14
členské štáty uplatnia opatrenia na eradikáciu, oznámia tieto opatrenia Komisii
a informujú o tom ostatné členské štáty.
2.           Pri uplatňovaní opatrení na
eradikáciu členské štáty zabezpečia, aby boli použité metódy účinné na
dosiahnutie úplného a trvalého odstránenia populácie dotknutých cudzích
inváznych druhov, s náležitým ohľadom na ľudské zdravie a životné prostredie, a
zabezpečia, aby boli zvieratá, na ktoré sú tieto opatrenia zacielené, ušetrené
akejkoľvek zbytočnej bolesti, úzkosti alebo utrpenia.
3.           Systém dohľadu ustanovený v
článku 12 sa skoncipuje a použije aj na monitorovanie účinnosti eradikácie.
4.           Členské štáty oznámia Komisii
a informujú ostatné členské štáty o tom, že populácia cudzieho invázneho druhu vzbudzujúceho
obavy Únie bola eradikovaná.
5.           Členské štáty informujú
Komisiu a ostatné členské štáty aj o účinnosti prijatých opatrení.
Článok 16
Výnimky z povinnosti rýchlej eradikácie
1.           Členské štáty môžu Komisii
predložiť žiadosť o výnimku z povinnosti uplatniť opatrenia na eradikáciu
uvedené v článku 15, pokiaľ ide o cudzie invázne druhy vzbudzujúce obavy Únie, na
ktoré sa vzťahuje oznámenie o včasnom zistení uvedené v článku 14.
2.           Žiadosti o výnimky sú
založené na spoľahlivých vedeckých dôkazoch a predkladajú sa iba v
prípade, že sú splnené tieto podmienky:
a)       eradikácia sa preukázala byť technicky
nerealizovateľnou, lebo v prostredí, v ktorom sa daný druh usídlil,
nemožno použiť dostupné metódy eradikácie;
b)      analýza nákladov a prínosov na základe
dostupných údajov s dostatočnou istotou preukazuje, že náklady budú v dlhodobom
horizonte mimoriadne vysoké a neúmerné vzhľadom na prínosy eradikácie;
c)       metódy eradikácie nie sú k dispozícii
alebo sú k dispozícii, ale majú veľmi vážne negatívne vplyvy na ľudské zdravie
alebo životné prostredie.
3.           Členské štáty predkladajú Komisii
žiadosť o výnimku spolu s riadnym odôvodnením, pričom uvedú dôkazy podľa odseku
2 písm. a), b) a c).
4.           Komisia rozhoduje o schválení
alebo zamietnutí žiadosti uvedenej v odseku 3 prostredníctvom
vykonávacích aktov v súlade s odsekom 6.
5.           Takéto vykonávacie akty sa
prijímajú v súlade s postupom preskúmania uvedeným v článku 22 ods. 2.
6.           Do prijatia vykonávacieho
rozhodnutia o výnimke podľa odseku 3 členské štáty zabezpečia, že budú zavedené
opatrenia na zamedzenie šírenia, aby sa zabránilo ďalšiemu šíreniu daného
druhu.
7.           V prípade schválenia výnimky
z povinnosti eradikácie sa na daný druh vzťahujú opatrenia na riadenie uvedené
v článku 17. V prípade zamietnutia žiadosti o výnimku príslušný členský štát
bezodkladne uplatní opatrenia na eradikáciu uvedené v článku 15.
Kapitola IV
Riadenie značne rozšírených cudzích inváznych druhov
Článok 17
Opatrenia na riadenie
1.           Členské štáty najneskôr do 12
mesiacov od zaradenia cudzieho invázneho druhu do zoznamu uvedeného v článku 4
ods. 1 zavedú opatrenia na riadenie tých cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich
obavy Únie, o ktorých členské štáty zistili, že sú na ich území značne rozšírené,
aby minimalizovali ich vplyv na biodiverzitu a ekosystémové služby, ľudské
zdravie a hospodárstvo. Tieto opatrenia na riadenie sú založené na analýze
nákladov a prínosov a zahŕňajú aj opatrenia zamerané na obnovu uvedené v článku
18.
2.           Opatrenia na riadenie
pozostávajú z fyzických, chemických alebo biologických opatrení zameraných na
eradikáciu, kontrolu populácie alebo zamedzenie šírenia populácie cudzieho
invázneho druhu. V prípade potreby opatrenia na riadenie zahŕňajú opatrenia,
ktoré sa uplatňujú na prijímajúci ekosystém s cieľom zvýšiť jeho odolnosť proti
súčasným a budúcim inváziám.
3.           Pri uplatňovaní opatrení na
riadenie členské štáty zabezpečia, aby použité metódy brali náležitý ohľad na
ľudské zdravie a životné prostredie a aby pri zacielení použitých metód na
zvieratá boli tieto zvieratá ušetrené akejkoľvek zbytočnej bolesti, úzkosti
alebo utrpenia.
4.           Systém dohľadu stanovený v
článku 12 je navrhnutý a používa sa na monitorovanie toho, nakoľko účinné
sú opatrenia na eradikáciu, kontrolu populácie alebo zamedzenie jej šírenia pri
minimalizovaní vplyvov na biodiverzitu a ekosystémové služby, ľudské zdravie
alebo hospodárstvo.
5.           Tam, kde existuje významné riziko,
že cudzie invázne druhy vzbudzujúce obavy Únie sa rozšíria do susedných
členských štátov, členské štáty, v ktorých je daný druh značne rozšírený,
bezodkladne o tom informujú susedné členské štáty a oznámia to Komisii. V
náležitých prípadoch príslušné členské štáty zavedú spoločne odsúhlasené
opatrenia na riadenie. V prípadoch, kde šírenie môže ovplyvniť aj tretie
krajiny, zasiahnutý členský štát zváži potrebu informovať o tom dotknuté tretie
krajiny.
Článok 18
Obnova poškodených ekosystémov
1.           Členské štáty prijímajú primerané
opatrenia zamerané na obnovu, aby pomohli pri ozdravení ekosystému, ktorý bol
degradovaný, poškodený alebo zničený cudzími inváznymi druhmi vzbudzujúcimi
obavy Únie.
2.           Opatrenia zamerané na obnovu
uvedené v odseku 1 zahŕňajú minimálne:
a)       opatrenia na zvýšenie schopnosti
ekosystému vystaveného narušeniu odolávať účinkom narušenia, absorbovať ich,
prispôsobiť sa im a zotaviť sa z nich;
b)      opatrenia na zabezpečenie prevencie
opakovanej invázie po vykonaní eradikácie.
Kapitola V
Záverečné ustanovenia
Článok 19
Podávanie správ
1.           Členské štáty najneskôr do [troch
rokov od dátumu nadobudnutia účinnosti tohto nariadenia – vložiť dátum], a
potom každé štyri roky, zašlú Komisii tieto aktualizované informácie:
a)       opis systému dohľadu podľa článku 12 a
systému úradných kontrol cudzích druhov, ktoré vstupujú do Únie, podľa článku
13;
b)      rozšírenie cudzích inváznych druhov vzbudzujúcich
obavy Únie, ktoré sa vyskytujú na ich území;
c)       informácie o druhoch, ktoré sa považujú za
cudzie invázne druhy vzbudzujúce obavy členského štátu podľa článku 10 ods. 2;
d)      akčný plán uvedený v článku 11 ods. 2;
e)       súhrnné informácie pokrývajúce celé
územie štátu o opatreniach na eradikáciu prijatých v súlade s článkom 15
a o opatreniach na riadenie stanovených v článku 17 vrátane
informácií o ich účinnosti;
f)       formát povolení uvedených v článku 8.
2.           Členské štáty oznámia
Komisii, ktoré príslušné orgány zodpovedajú za uplatňovanie tohto nariadenia, a
informujú o tom ostatné členské štáty.
3.           Komisia do piatich rokov od [dátum
prijatia] posúdi účinnosť tohto nariadenia vrátane zoznamu uvedeného v
článku 4 ods. 1, akčných plánov uvedených v článku 11 ods. 3, systému dohľadu,
hraničných kontrol, povinnosti eradikácie a povinností súvisiacich s riadením a
predloží Európskemu parlamentu a Rade správu, ktorá môže byť doplnená o
návrhy na zmeny vrátane zmien zoznamu uvedeného v článku 4 ods. 1.
Článok 20
Mechanizmus podpory informácií
1.           Komisia postupne vytvára
mechanizmus na podporu informácií potrebných na uľahčenie uplatňovania tohto
nariadenia.
2.           V počiatočnej fáze tento
systém zahŕňa mechanizmus podpory údajov prepájajúci existujúce systémy údajov
o cudzích inváznych druhoch, s osobitnou pozornosťou venovanou
informáciám o cudzích inváznych druhoch vzbudzujúcich obavy Únie na
uľahčenie podávania správ podľa článku 19.
3.           V druhej fáze sa mechanizmus
podpory údajov uvedený v odseku 2 stáva nástrojom na pomoc Komisii pri
spracúvaní príslušných oznámení požadovaných podľa článku 14 ods. 2.
4.           V tretej fáze sa mechanizmus
podpory údajov uvedený v odseku 2 stáva mechanizmom na výmenu informácií o
ďalších aspektoch uplatňovania tohto nariadenia.
Článok 21
Zapojenie verejnosti
1.           Pri tvorbe akčných plánov
podľa článku 11 a pri stanovovaní opatrení na základe článku 17 členské štáty
zabezpečia, aby sa verejnosti poskytli včasné a skutočné možnosti účasti na ich
príprave, úprave alebo preskúmaní pomocou mechanizmov, ktoré členské štáty už určili
v súlade s článkom 2 ods. 3 druhým pododsekom smernice 2003/35/ES.
Článok 22
Výbor
1.           Komisii pomáha výbor. Tento
výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011[23].
2.           Ak sa odkazuje na tento
odsek, uplatňuje sa článok 5 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
Článok 23
Vykonávanie delegovania právomoci
1.           Komisii sa udeľuje právomoc
prijímať delegované akty za podmienok stanovených v tomto článku.
2.           Delegovanie právomoci uvedené
v článku 5 ods. 2 sa Komisii sa udeľuje na neurčitý čas od nadobudnutia
účinnosti tohto nariadenia.
3.           Delegovanie právomoci uvedené
v článku 5 ods. 2 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek odvolať.
Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie právomoci, ktoré sa v ňom uvádza.
Rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom
vestníku Európskej únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je
v ňom určený. Nie je ním dotknutá platnosť delegovaných aktov, ktoré
už nadobudli účinnosť.
4.           Komisia oznamuje delegovaný
akt hneď po jeho prijatí súčasne Európskemu parlamentu a Rade.
5.           Delegovaný akt prijatý podľa
článku 5 ods. 2 nadobudne účinnosť, len ak Európsky parlament alebo Rada voči
nemu nevzniesli námietku v lehote dvoch mesiacov odo dňa oznámenia
uvedeného aktu Európskemu parlamentu a Rade alebo ak pred uplynutím uvedenej
lehoty Európsky parlament a Rada informovali Komisiu o svojom rozhodnutí
nevzniesť námietku. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa táto lehota
predĺži o dva mesiace.
Článok 24
Administratívne opatrenia a sankcie
1.           Členské štáty stanovia
pravidlá pre administratívne opatrenia a sankcie za porušenie tohto nariadenia.
Členské štáty príjmu všetky potrebné opatrenia na zabezpečenie ich
presadzovania. Stanovené opatrenia a sankcie musia byť účinné, primerané
a odradzujúce.
Článok 25
Právomoci ukladať sankcie
1.           Príslušné orgány majú
právomoc uložiť administratívne opatrenia a sankcie akejkoľvek fyzickej alebo
právnickej osobe, ktorá toto nariadenie nedodržiava.
2.           Bez toho, aby boli dotknuté ich
právomoci dohľadu, príslušné orgány sú oprávnené ukladať minimálne tieto
administratívne opatrenia a sankcie:
a)       príkaz, aby fyzická alebo právnická
osoba zodpovedná za porušenie upustila od takéhoto konania a neopakovala ho;
b)      uloženie povinnosti zhabať predmetné cudzie
invázne druhy vzbudzujúce obavy Únie, ktoré nevyhovujú príslušným predpisom;
c)       dočasný zákaz činnosti;
d)      trvalé odňatie povolenia na činnosť;
e)       administratívne peňažné sankcie;
f)       príkaz požadujúci, aby fyzická alebo
právnická osoba prijala opatrenia na nápravu.
3.           Pri určovaní druhu
administratívnych opatrení a sankcií príslušné orgány zohľadnia všetky významné
okolnosti vrátane:
a)       závažnosti a dĺžky trvania porušenia;
b)      miery zapojenia danej osoby zodpovednej
za inváziu;
c)       zisku fyzickej alebo právnickej osoby z porušenia;
d)      environmentálnych, sociálnych a
hospodárskych škôd spôsobených porušením;
e)       úrovne spolupráce zodpovednej osoby s
príslušným orgánom;
f)       predchádzajúcich porušení zodpovednou
osobou.
4.           Členské štáty zabezpečia, aby
sa na rozhodnutia prijaté príslušnými orgánmi v súlade s týmto článkom
vzťahovalo právo na odvolanie.
Článok 26
Prechodné ustanovenia pre nekomerčných majiteľov
1.           Odchylne od ustanovení článku
7 ods. 1 písm. c) a f) majitelia spoločenských zvierat, ktoré nie sú držané na
komerčné účely a patria k druhom zaradeným do zoznamu uvedeného v článku 4 ods.
1, majú povolené držať tieto zvieratá do konca ich prirodzeného života, pokiaľ
sú splnené tieto podmienky:
a)       jedince boli držané pred zaradením
daného druhu do zoznamu uvedeného v článku 4 ods. 1;
b)      jedince sú v držbe zamedzením
šírenia a sú zavedené všetky vhodné opatrenia na zabránenie ich rozmnožovaniu
alebo úniku.
2.           Príslušné orgány informujú
nekomerčných majiteľov o rizikách, ktoré sú spojené s držaním jedincov
uvedených v odseku 1, a o opatreniach, ktoré majú byť prijaté na minimalizáciu
rizika ich rozmnožovania a úniku, a to prostredníctvom zvyšovania informovanosti
a osvetových kampaní organizovaných členskými štátmi.
3.           Nekomerčným majiteľom, ktorí
nemôžu zabezpečiť splnenie podmienok stanovených v odseku 1, členské štáty
ponúknu možnosť prevziať od nich takýchto jedincov, s náležitým zohľadnením
dobrých životných podmienok zvierat pri manipulácii s nimi.
Článok 27
Prechodné ustanovenia pre komerčné zásoby
1.           Držiteľom komerčných zásob
jedincov cudzích inváznych druhov získaných pred ich zaradením do zoznamu
uvedeného v článku 4 ods. 1 sa povoľuje do dvoch rokov od zaradenia daného
druhu do tohto zoznamu držať živé jedince alebo ich časti, ktoré sa môžu
rozmnožovať, a prepravovať ich na účely predaja alebo odovzdania výskumným
ústavom alebo zariadeniam na ochranu ex-situ uvedeným v článku 8, za
predpokladu, že tieto jedince sú držané a prepravované v držbe zamedzením
šírenia a že sú zavedené všetky vhodné opatrenia na zabránenie ich
rozmnožovaniu alebo úniku, alebo na účely ich porážky do vyčerpania ich zásob.
2.           V prípade, že bolo vydané
povolenie v súlade s článkom 6 nariadenia (ES) č. 708/2007 pre druh
akvakultúry, ktorý je následne zaradený do zoznamu cudzích druhov vzbudzujúcich
obavy Únie, pričom platnosť takéhoto povolenia prekračuje lehotu uvedenú v
odseku 1, členský štát zruší toto povolenie v súlade s článkom 12 nariadenia (ES)
č. 708/2007 do konca obdobia uvedeného v odseku 1.
Článok 28
Nadobudnutie účinnosti
Toto nariadenie nadobúda účinnosť [1.
januára alebo 1. júla] po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej
únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom
rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli
Za Európsky parlament                                 Za
Radu
predseda                                                        predseda
Zjednodušený finančný výkaz
Názov návrhu:
Nariadenie
Európskeho parlamentu a Rady o prevencii a riadení introdukcie a šírenia
cudzích inváznych druhov
Príslušné oblasti politiky a činnosti v
rámci ABB:
Hlava 07
Životné prostredie
07 01 02
Výdavky na externých pracovníkov a ostatné výdavky na riadenie ako podpora
politiky životného prostredia
Právny základ
            ¨ Administratívna autonómia    X Ostatné: článok 192
ods. 1 ZFEÚ
Opis a dôvody:
Cudzie invázne druhy
(CID) sú druhy, ktoré sú prenášané cez ekologické hranice – úmyselne alebo
neúmyselne – činnosťou človeka mimo oblasti ich prirodzeného výskytu a ktoré sa
usídlia a šíria na svojom novom mieste v takom rozsahu, že majú
nepriaznivý vplyv na biodiverzitu, ale aj na ľudské zdravie
a hospodárstvo. CID, okrem toho, že spôsobujú sociálne a hospodárske
škody, sú hlavnou príčinou straty biodiverzity a boj proti nim je nevyhnutný na
splnenie cieľa EÚ zastaviť stratu biodiverzity do roku 2020. Okrem toho sa
odhaduje, že z hľadiska nákladov na škody a kontrolu CID stoja EÚ
12 miliárd EUR/rok. Cieľom tohto návrhu nariadenia je preto vytvoriť
rámec EÚ na prevenciu, minimalizáciu a zmiernenie nepriaznivých vplyvov CID na
biodiverzitu a ekosystémové služby a usilovať sa zmierniť sociálne
a hospodárske škody. Členské štáty už prijímajú opatrenia na riešenie
niektorých CID, ich činnosť je však prevažne reaktívna, keď sa snažia
minimalizovať už spôsobené škody, bez toho, aby venovali dostatočnú pozornosť
prevencii alebo odhaľovaniu nových hrozieb a reagovaniu na ne. Úsilie je
roztrieštené, nepokrýva celú EÚ a často je nedostatočne koordinované, čo znamená,
že jeho celková účinnosť je znížená. V súčasnosti neexistuje komplexný
právny rámec pre boj proti CID na úrovni EÚ. Tento návrh nariadenia má za cieľ
riešiť túto medzeru v politike, okrem iného aj v súlade s medzinárodnými
záväzkami v rámci Dohovoru o biologickej diverzite.
Trvanie a odhadovaný finančný vplyv:
Obdobie uplatňovania:
¨      Návrh s obmedzeným trvaním: v účinnosti od [dátum]
do [dátum]
X       Návrh s neobmedzeným trvaním: v účinnosti od [predpoklad 2015, bude
potvrdené]
Odhadovaný vplyv na rozpočet:
Návrh vedie k:
¨      úsporám
X       dodatočným
nákladom (pokiaľ áno, uveďte príslušné okruhy viacročného finančného rámca): okruh 5 VFR 2014 – 2020
Účasť tretích strán na financovaní
návrhu:
Návrh
nezahŕňa spolufinancovanie tretími stranami
Vysvetlenie číselných údajov:
Vykonávanie
aspektov tohto návrhu nariadenia si bude vyžadovať činnosť výboru. Na základe
nákladov na prevádzkovanie iných podobných výborov sme v položke 07 01 02
11 03 – Výbory odhadli tieto náklady (pozri tabuľku nižšie):
- tri
stretnutia za rok,
- jeden
zástupca/ČŠ,
- maximálne
cestovné náklady a náklady na pobyt 800 EUR/ČŠ/stretnutie.
Tým by sa
náklady pre Komisiu priblížili sume 80 000 EUR/rok.
Súlad s platným viacročným finančným
rámcom:
X       Návrh je v
súlade s platným finančným plánovaním.
¨      Návrh si bude vyžadovať zmenu v plánovaní
príslušného okruhu vo viacročnom finančnom rámci.
¨      Návrh si vyžaduje, aby sa použil nástroj
flexibility alebo aby sa uskutočnila revízia viacročného finančného rámca[24].
Vplyv úspor alebo dodatočných nákladov na
prideľovanie zdrojov:
¨      Zdroje, ktoré je potrebné získať
prostredníctvom vnútorného prerozdelenia v rámci jednotlivých útvarov
X       Zdroje
pridelené príslušným útvarom
¨      Zdroje, o ktoré je potrebné požiadať v
ďalšom postupe prideľovania zdrojov
Potrebné
ľudské a administratívne zdroje budú pokryté pracovníkmi z GR, ktorí sú už
poverení riadením tejto činnosti, s podporou pracovníkov, ktorí už boli
prerozdelení na prácu na aspektoch spojených s vykonávaním tohto návrhu
nariadenia. Hlavné úlohy pridelených úradníkov budú: riadenie výboru, riadenie
interakcie s členskými štátmi, koordinácia prác so Spoločným výskumným centrom
(JRC) a vo všeobecnosti podpora správneho vykonávania tohto návrhu
nariadenia.
Systém
je navrhnutý tak, aby spoločne využíval zdroje a odborné znalosti rozličných
útvarov Komisie, čo umožní rozbehnúť systém s obmedzeným počtom
špecializovaných pracovníkov: politika CID bude ťažiť najmä z prínosu
pracovníkov JRC zapojených do projektu EASIN[25], ako aj z
odborných znalostí iných útvarov a agentúr Komisie pôsobiacich v oblastiach
dôležitých pre politiku CID (najmä Európska environmentálna agentúra má
špecializovaných pracovníkov, ktorí pracujú na CID a ktorí budú mobilizovaní na
podporu vykonávania opatrení). V prípade potreby budú pracovníci prerozdelení,
a to v závislosti od zdrojov, ktoré sa môžu prideliť riadiacemu GR v
rámci ročného postupu prideľovania zdrojov v závislosti od existujúcich
rozpočtových obmedzení.
ODHADOVANÝ FINANČNÝ VPLYV (úspory alebo
dodatočné náklady) NA ADMINISTRATÍVNE ROZPOČTOVÉ PROSTRIEDKY A ĽUDSKÉ
ZDROJE
 FTE v osobách za rok || Rok || Rok || Rok || Rok || Rok || Rok || Rok || Spolu
 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021
 Okruh 5 || FTE || Rozp. prostriedky || FTE || Rozp. prostriedky || FTE || Rozp. prostriedky || FTE || Rozp. prostriedky || FTE || Rozp. prostriedky || FTE || Rozp. prostriedky || FTE || Rozp. prostriedky ||   ||
 Plán pracovných miest (úradníci a/alebo dočasní zamestnanci)
 07 01 01 01 (sídlo a zastúpenia Komisie ) ||   || 0.199* ||   || 0.199 ||   || 0.199 ||   || 0.199 ||   || 0.199 ||   || 0.199 ||   || 0.199 ||   || 1.393
 07 01 01 02 ( delegácie ) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Externí zamestnanci ||
 07 01 02 01 (celkový rozpočet ) ||   || 0.002**  ||   || 0.002  ||   || 0.002  ||   || 0.002  ||   || 0.002  ||   || 0.002  ||   || 0.002  ||   || 0.014
 07 01 02 02 ( delegácie ) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Iné rozpočtové riadky (uveďte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Medzisúčet – okruh 5 ||   || 0.201  ||   ||  0.201 ||   ||  0.201 ||   ||  0.201 ||   ||  0.201 ||   ||  0.201 ||   ||  0.201 ||   || 1.407
 Mimo okruhu 5 ||
 Plán pracovných miest (úradníci a/alebo dočasní zamestnanci)
 07 01 05 01 (nepriamy výskum) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 01 (priamy výskum) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Externí zamestnanci
 07 01 04 rr ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Sídlo ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 - Delegácie ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 05 02 (nepriamy výskum) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 02 (priamy výskum) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Iné rozpočtové riadky (uveďte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Medzisúčet – mimo okruhu 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 SPOLU ||   || 0.201 ||   || 0.201 ||   || 0.201 ||   || 0.201 ||   || 0.201 ||   || 0.201 ||   || 0.2014 ||   || 1.407 za prvých sedem rokov
FTE= ekvivalent plného pracovného času                                                     v
mil. EUR (zaokrúhlené na tri desatinné miesta)
„Potreby
ľudských zdrojov budú pokryté rozpočtovými prostriedkami GR, ktoré už boli
pridelené na riadenie tejto činnosti a/alebo boli prerozdelené v rámci
GR, a v prípade potreby budú doplnené zdrojmi, ktoré sa môžu prideliť
riadiacemu GR v rámci ročného postupu prideľovania zdrojov v závislosti od
rozpočtových obmedzení.“
*Odhadované prostriedky zahŕňajú pracovníkov
GR pre životné prostredie, ako aj jeden FTE v JRC. ** Priemerný príspevok
END.
Ostatné administratívne výdavky   v mil. EUR (zaokrúhlené
na 3 desatinné miesta)
   || Rok || Rok || Rok || Rok || Rok || Rok || Rok || SPOLU
 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2021
 Okruh 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Sídlo: ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 02 11 01 – Služobné cesty a výdavky na reprezentáciu ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 02 11 02 – Náklady na stretnutia a konferencie ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 02 11 03 – Výbory || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,56 za prvých sedem rokov
 07 01 02 11 04 – Štúdie a konzultácie ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 03 01 03 – Zariadenia IKT[26] ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 03 01 04 – Služby IKT2 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Iné rozpočtové riadky (ak je to potrebné, uveďte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Delegácie: ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 02 12 01 – Služobné cesty, konferencie a výdavky na reprezentáciu ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 02 12 02 – Ďalšie vzdelávanie zamestnancov ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 03 02 01 – Nadobúdanie, nájom a súvisiace výdavky ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 03 02 02 – Zariadenie, nábytok, dodávky a služby ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Medzisúčet – okruh 5 || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,56 za prvých sedem rokov
 Mimo okruhu 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 04 rr – Výdavky na technickú a administratívnu pomoc (mimo externých zamestnancov) z operačných rozpočtových prostriedkov (pôvodne rozpočtové riadky „BA“) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Sídlo ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 – Delegácie ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 07 01 05 03 – Ostatné výdavky na riadenie – nepriamy výskum ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 10 01 05 03 – Ostatné výdavky na riadenie – priamy výskum ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Iné rozpočtové riadky (ak je to potrebné, uveďte) ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 Medzisúčet – mimo okruhu 5 ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
 CELKOVÝ SÚČET || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,08  || 0,56 za prvých sedem rokov
[1]               http://www.acceptance.ec.europa.eu/environment/nature/invasivealien/docs/ias_discussion_paper.pdf.
[2]               Všetky štúdie sú prístupné na
http://ec.europa.eu/environment/nature/invasivealien/index_en.htm.
[3]               Odkaz na
úradný vestník.
[4]               Odkaz na úradný vestník.
[5]               Ú. v. ES L 309, 13.12.1993, s.
1.
[6]               Ú. v. ES L
38, 10.2.1982, s. 1.
[7]               Ú. v. EÚ L 20, 26.1.2010, s. 7.
[8]               Ú. v. ES L 206, 22.7.1992, s. 7.
[9]               Ú. v. EÚ L 164, 25.6.2008, s.
19.
[10]             Ú. v. ES 327, 22.12.2000, s. 1.
[11]             COM(2013) 260 final.
[12]             COM(2013) 267 final.
[13]             Ú. v. ES L 106, 17.4.2001, s. 1.
[14]             Ú. v. EÚ L 168, 28.6.2007,
s. 1.
[15]             Ú. v. EÚ L 167, 27.6.2012, s. 1.
[16]             Ú. v. EÚ L 309, 24.11.2009, s. 1.
[17]             Ú. v. ES L
61, 3.3.1997, s. 1.
[18]             COM(2008) 642 v konečnom
znení.
[19]             Ú. v. EÚ L 325, 9.12.2010, s. 4.
[20]             Ú. v. EÚ L 204, 31.7.2012, s. 131.
[21]             Ú. v. EÚ L
156, 25.6.2003, s. 17.
[22]             Ú. v. EÚ
L 55, 28.2.2011, s. 13.
[23]             Ú. v.
EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13.
[24]             Pozri body 19 a 24 medziinštitucionálnej dohody na obdobie
rokov 2007 – 2013.
[25]             Európska informačná sieť
zhromažďujúca údaje o cudzích druhoch (EASIN) sa zameriava na zlepšenie
prístupu k údajom a informáciám o cudzích druhoch v Európe. Sieť EASIN umožňuje
prieskum informácií o existujúcich cudzích druhoch z distribuovaných zdrojov
prostredníctvom siete interoperabilných webových služieb na základe
medzinárodne uznávaných štandardov a protokolov. Tento projekt vznikol na podporu
vykonávania stratégie v oblasti biodiverzity a rámcovej smernice o morskej
stratégii a je k dispozícii pre verejnosť od mája 2012.
[26]             IKT: Informačné a komunikačné technológie.