				|

		52012PC0650

			Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 539/2001 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov, a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti /* COM/2012/0650 final - 2012/0309 (COD) */

			   	ODÔVODNENIE
1. Všeobecný kontext a dôvody návrhu
V súlade s článkom 62 ods. 2 písm. b)
bodom i) Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva prijala Rada nariadenie
(ES) č. 539/2001[1]
uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza
pri prekračovaní vonkajších hraníc (takzvaný „negatívny zoznam“, príloha
I), a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti
(takzvaný „pozitívny zoznam“, príloha II). V článku 61 Zmluvy o ES sa
tieto zoznamy uvádzajú medzi sprievodnými opatreniami, ktoré priamo súvisia s
voľným pohybom osôb v priestore slobody, bezpečnosti a
spravodlivosti. Relevantným právnym základom je v súčasnosti článok
77 ods. 2 písm. a) Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ).
Určenie tých tretích krajín, ktorých
štátni príslušníci podliehajú vízovej povinnosti, a krajín, ktorých štátni
príslušníci sú od nej oslobodení, sa riadilo uvážlivým hodnotením, od prípadu
k prípadu, rôznych kritérií súvisiacich, okrem iného, s nelegálnym
prisťahovalectvom, verejným poriadkom a bezpečnosťou a s
vonkajšími vzťahmi Európskej únie s tretími krajinami, pričom sa
pozornosť venovala aj aspektom regionálnej súdržnosti a reciprocity.
Vzhľadom na kritériá verejného poriadku a nelegálneho prisťahovalectva
by sa zvýšená pozornosť mala venovať aj bezpečnosti cestovných
dokladov vydaných príslušnými tretími krajinami.
Keďže sa tieto kritériá uvedené v
nariadení (ES) č. 539/2001 vo vzťahu k tretím krajinám môžu
časom vyvíjať, zloženie negatívneho a pozitívneho zoznamu by sa malo
pravidelne preskúmavať. V Štokholmskom programe, ktorý bol prijatý v
decembri 2009, Európska rada výslovne požiadala Komisiu, aby
uskutočňovala pravidelné preskúmavanie zoznamov tretích krajín,
ktorých štátni príslušníci podliehajú alebo nepodliehajú vízovej povinnosti, a
to v súlade s príslušnými kritériami týkajúcimi sa nelegálneho
prisťahovalectva, verejného poriadku a bezpečnosti, a aby
zároveň zohľadňovala ciele vnútorných a vonkajších politík Únie.
Nariadenie (ES) č. 539/2001 bolo preto od
jeho prijatia osemkrát zmenené a doplnené[2],
naposledy v roku 2010 v súvislosti s presunom Taiwanu do pozitívneho
zoznamu, ako aj s výsledkami dialógov o liberalizácii vízového
režimu, keď Albánsko a Bosna a Hercegovina boli presunuté do
pozitívneho vízového zoznamu.
Európsky parlament a Rada rokujú o viacerých
zmenách a doplneniach ustanovení nariadenia (ES) č. 539/2001 navrhnutých
Komisiou[3]:
zaviesť vízovú ochrannú doložku na dočasné pozastavenie platnosti
zrušenia víz pre tretiu krajinu uvedenú na pozitívnom zozname v prípade
núdzovej situácie; posilniť právnu istotu ustanovením pravidiel
vzťahujúcich sa na niektoré situácie, ktoré doteraz nepatrili do
pôsobnosti nariadenia; upraviť niektoré definície v nadväznosti na
najnovšie zmeny, ktoré priniesla Lisabonská zmluva a sekundárne právne
predpisy, ako napr. vízový kódex [nariadenie rady (ES) č. 810/2009][4].
Zoznamy pripojené k nariadeniu (ES) č.
539/2001 je potrebné pravidelne preskúmavať s ohľadom na už
uvedené relevantné kritériá stanovené v nariadení.
Cieľom preskúmania zoznamov pripojených k
nariadeniu je preto zabezpečiť, aby:
·
zloženie zoznamov tretích krajín bolo v súlade s
kritériami stanovenými v odôvodnení 5 nariadenia, najmä pokiaľ ide o
kritériá súvisiace s nelegálnym prisťahovalectvom a verejným poriadkom, a
prípadne presunúť krajiny z jedného zoznamu do druhého,
·
v súlade s článkom 77 ods. 2 písm. a) ZFEÚ sa
v nariadení jednoznačne stanovilo, či štátny príslušník tretej
krajiny podlieha vízovej povinnosti alebo je od nej oslobodený.
2. Prvky návrhu
2.1 Presun tretích krajín z negatívneho
zoznamu (príloha I) do pozitívneho zoznamu (príloha II)
Komisia pri svojom pravidelnom preskúmaní
zoznamov, v súlade s postupom pri predchádzajúcich zmenách nariadenia (ES)
č. 539/2001, požiadala členské štáty, aby preverili, či prílohy
k nariadeniu vo svojej súčasnej podobe ešte stále zodpovedajú kritériám
stanoveným v nariadení. Členské štáty nenavrhli žiadne presuny tretích
krajín z pozitívneho zoznamu do negatívneho. Komisii však boli
doručené návrhy na presuny viacerých tretích krajín z negatívneho zoznamu
do pozitívneho. Niektoré tretie krajiny sa so žiadosťou o presun do
pozitívneho zoznamu obrátili priamo na Komisiu. Informácie postúpené
členskými štátmi (Komisii bolo doručených 20 odpovedí) boli analyzované
spolu s informáciami z iných zdrojov, vrátane delegácií EÚ zodpovedných za
príslušné tretie krajiny, a štatistikami Eurostatu o prisťahovaleckých
tokoch, azyle a ochranných opatreniach proti nelegálnej migrácii[5]. Na základe tejto analýzy
Komisia dospela k záveru, že krajiny a Britskí štátni príslušníci uvedení
v nasledujúcich pododdieloch by sa v tomto štádiu mali presunúť do
pozitívneho zoznamu.
2.1.1 Ostrovné štáty v Karibskom mori
Komisia preskúmala
dostupné informácie vrátane štatistík o každej tretej krajine navrhnutej
členskými štátmi. Osobitná pozornosť sa venovala týmto prvkom: úrovni
hospodárskeho a sociálneho rozvoja krajiny, riziku nelegálneho
prisťahovalectva do Európskej únie, otázkam vonkajších vzťahov a
regionálnej súdržnosti.
Komisia dospela k
záveru, že vízová povinnosť pre štátnych príslušníkov Dominiky, Grenady,
Svätej Lucie, Svätého Vincenta a Grenadín alebo Trinidadu a Tobaga už nemá
opodstatnenie. Značný počet členských štátov navrhol, aby boli
tieto krajiny presunuté z negatívneho zoznamu do pozitívneho. Týchto
päť krajín nepredstavuje žiadne riziko, pokiaľ ide o nelegálne
prisťahovalectvo, verejný poriadok a bezpečnosť členských
štátov Únie, v súlade s kritériami stanovenými v odôvodnení 5 nariadenia.
Tieto tretie krajiny sú okrem toho krajinami s rozvinutou demokraciou. Majú
dobrý životný štandard a stabilné, rastúce hospodárstvo v rámci regiónu.
Preukázali, že sú schopné čeliť súčasnej hospodárskej kríze
a ďalej zlepšovať svoje dobré vzťahy s Úniou a medzinárodnými
finančnými inštitúciami. Pri revízii nariadenia (ES) č. 539/2001v
roku 2006[6]
už boli štyri krajiny nachádzajúce sa v tejto oblasti presunuté do pozitívneho
zoznamu a zrušenie vízovej povinnosti pre občanov týchto štyroch krajín
nemalo žiadne negatívne dôsledky, pokiaľ ide o nelegálnu migráciu
alebo bezpečnosť. Navrhuje sa preto, aby sa Dominika, Grenada, Svätá
Lucia, Svätý Vincent a Grenadíny a Trinidad a Tobago presunuli z
negatívneho zoznamu do pozitívneho.
Za zmienku stojí
aj skutočnosť, že v Trinidade a Tobagu sú zastúpené štyri členské
štáty (Francúzsko, Nemecko, Holandsko a Španielsko). Iba jeden členský
štát (Francúzsko) má konzulát na Svätej Lucii, ktorá je obľúbenou
turistickou destináciou. Keďže v Grenade, Dominike alebo na Svätom
Vincentovi a Grenadínach neexistuje zastúpenie žiadneho členského štátu,
ich občania sú nútení žiadať o schengenské víza
v zahraničí, čo im spôsobuje značné náklady. Grenada aj
Svätá Lucia majú iba jedno zastúpenie v členských štátoch schengenského
priestoru a vysoký komisariát v Spojenom kráľovstve.
V Trinidade a
Tobagu sú v súčasnosti všetci občania EÚ oslobodení od vízovej
povinnosti, i keď za rôznych podmienok a na rôznu dĺžku pobytu
(pre občanov Slovenska, Slovinska, Českej republiky, Poľska,
Bulharska, Rumunska, Maďarska, Litvy, Lotyšska a Estónska je to iba jeden
mesiac). V ostatných štyroch karibských krajinách sú štátni príslušníci
všetkých členských štátov Únie oslobodení od vízovej povinnosti pri
pobytoch do 180 dní.
Pokiaľ ide o
kritérium súvisiace s verejným poriadkom a nelegálnym prisťahovalectvom,
zvýšená pozornosť by sa mala venovať aj bezpečnosti cestovných
dokladov vydávaných príslušnými tretími krajinami. Pri poslednej zmene
nariadenia Komisia oznámila, že budúce presuny do pozitívneho zoznamu by mohli
závisieť od splnenia osobitných podmienok týkajúcich sa bezpečnosti
cestovných dokladov. V dôsledku toho bolo vydávanie biometrických pasov
stanovené ako podmienka presunu krajín západného Balkánu z negatívneho
zoznamu do pozitívneho vízového zoznamu, a to vzhľadom na nedostatky
predchádzajúcich pasových systémov v tomto regióne a s nimi súvisiace problémy.
Ak však zohľadníme vysokú úroveň bezpečnosti cestovných dokladov
Karibského spoločenstva (CARICOM) vydávaných v krajinách, ktorých sa táto
zmena a doplnenie týka, ako aj regionálnu súdržnosť s ďalšou skupinou
krajín v tejto oblasti, ktoré boli presunuté do pozitívneho zoznamu nedávnou
zmenou a doplnením nariadenia (ES) č. 539/2001 [nariadenie (ES) č.
1932/2006], vydávanie biometrických pasov by nemalo byť podmienkou pre
presun Dominiky, Grenady, Svätej Lucie, Svätého Vincenta a Grenadín alebo
Trinidadu a Tobaga. Tieto tretie krajiny majú veľmi bezpečné
prístrojom snímateľné pasy CARICOM a zamýšľajú nahradiť tieto
pasy v blízkej budúcnosti biometrickými pasmi.
S cieľom
zabezpečiť konzistentnosť s predchádzajúcimi oslobodeniami od
vízovej povinnosti vzťahujúcimi sa na krajiny v karibskom regióne a
vzhľadom na to, že tieto oslobodenia od vízovej povinnosti nemali žiadne
negatívne dôsledky, ako aj s cieľom zabezpečiť v budúcnosti
s týmito krajinami úplnú reciprocitu bezvízových krátkodobých pobytov,
ktorých dĺžka nepresahuje tri mesiace počas šesťmesačného
obdobia (čo v súčasnosti nie je v plnej miere zabezpečené,
konkrétne v Trinidade a Tobagu), oslobodenie štátnych príslušníkov týchto
krajín od vízovej povinnosti by sa nemalo uplatňovať pred uzatvorením
a nadobudnutím platnosti dohody o zrušení vízovej povinnosti medzi
Európskou úniou a príslušnými krajinami.
2.1.2. Ostrovné štáty v Tichomorí
Po preskúmaní kritérií súvisiacich s
nelegálnym prisťahovalectvom, verejným poriadkom
a bezpečnosťou a vonkajšími vzťahmi Únie Komisia zastáva
názor, že Kiribati, Marshallove ostrovy, Mikronézia, Nauru, Palau, Samoa,
Šalamúnove ostrovy, Tonga, Tuvalu, Východný Timor a Vanuatu by mali byť
presunuté do pozitívneho zoznamu nariadenia (ES) č. 539/2001.
Nedávne štatistiky ukazujú, že žiadna z
uvedených krajín nie je zdrojom nelegálnej migrácie do EÚ.
Pasy vydávané týmito krajinami sú prístrojom
snímateľné[7]
a obsahujú dostatočný počet bezpečnostných prvkov. Ako už bolo
vysvetlené v prípade krajín karibských ostrovov, vydávanie biometrických pasov
krajinami tichomorských ostrovov by nemalo byť podmienkou pre oslobodenie
štátnych príslušníkov týchto krajín od vízovej povinnosti.
V týchto krajinách majú zastúpenie iba dva
členské štáty, a to Portugalsko vo Východnom Timore a Francúzsko vo
Vanuatu. Obmedzené zastúpenie členských štátov v tomto regióne môže
žiadateľom o schengenské víza spôsobovať značné náklady.
Fidži patrí do tohto regiónu, avšak
vzhľadom na súčasnú politickú situáciu v krajine a na
nedostatočný pokrok pri plnení základných prvkov dohody z Cotonou sa
nepovažuje za vhodné navrhnúť jeho presunutie do pozitívneho zoznamu.
Papua-Nová Guinea sa takisto nachádza v tomto
regióne, je však veľmi odlišná svojím počtom obyvateľov a
rozlohou. V súčasnosti sa okrem toho nachádza v problematickej politickej
situácii, ktorá v tomto štádiu bráni jej zahrnutiu do bezvízového zoznamu.
Väčšina
uvedených krajín tichomorských ostrovov zrušila vízovú povinnosť pre
štátnych príslušníkov väčšiny členských štátov. S cieľom
zabezpečiť v budúcnosti úplnú reciprocitu s týmito
krajinami tichomorských ostrovov, pokiaľ ide o krátkodobé pobyty,
ktorých dĺžka nepresahuje tri mesiace v šesťmesačnom období, ako
aj zabezpečiť konzistentnosť s predchádzajúcimi
oslobodeniami od vízovej povinnosti, by sa oslobodenie štátnych príslušníkov
týchto krajín od vízovej povinnosti nemalo uplatňovať pred
uzatvorením a nadobudnutím platnosti dohody o zrušení vízovej povinnosti
medzi Európskou úniou a príslušnými krajinami.
2.1.3. Osobitné kategórie britských štátnych
príslušníkov
Revízia nariadenia (ES) č. 539/2001 z
roku 2006[8]
sa usilovala vyjasniť situáciu britských občanov, ktorí nie sú
štátnymi príslušníkmi Spojeného kráľovstva Veľkej Británie
a Severného Írska na účely práva Únie. Niektorí z nich [skupina
britských štátnych príslušníkov (zámorských)] sa uviedli v novom oddiele
prílohy II, kým ostatní (občania britských zámorských území, ktorí nemajú
právo pobytu v Spojenom kráľovstve, britskí zámorskí občania, britskí
poddaní, ktorí nemajú právo pobytu v Spojenom kráľovstve a osoby pod
ochranou Spojeného kráľovstva) sa uviedli v novom oddiele prílohy I.
Toto rozlíšenie sa v tom čase považovalo za potrebné okrem iného z dôvodu
predpokladaného rizika nelegálnej migrácie.
Zo štatistík o odmietnutiach vstupu na
hraniciach a zaisteniach nelegálnych migrantov za posledné tri roky však
vyplýva, že britskí občania podliehajúci vízovej povinnosti nepredstavujú
riziko, pokiaľ ide o nelegálnu migráciu do schengenského priestoru,
keďže tieto údaje sú zanedbateľné. Niektorí z týchto občanov
majú právo pobytu v Spojenom kráľovstve. Okrem toho, väčšina z nich
žije na ostrovoch karibskej oblasti (Bermudy, Turks a Caicos, Montserrat
atď.), ktoré sú veľmi podobné krajinám tejto oblasti, ktoré sa
postupne presúvajú do zoznamu II (pozri bod 2.1.1). Regionálna súdržnosť by
si preto vyžadovala, aby sa s týmito osobami zaobchádzalo podobným spôsobom.
Počet osôb zahrnutých do štyroch skupín britských štátnych príslušníkov,
ktoré sa v súčasnosti uvádzajú v prílohe I, sa odhaduje na menej ako
300 000.
Bezpečnosť cestovných dokladov
britských štátnych príslušníkov je zabezpečená, keďže sa tieto
dokumenty vyhotovujú v Spojenom kráľovstve v súlade s prísnymi technickými
špecifikáciami. Sú prístrojom snímateľné a obsahujú mnohé
bezpečnostné prvky.
2.2. Aktualizácia negatívneho zoznamu (príloha
I): zahrnutie Južného Sudánu
Južný Sudán 9. júla 2011 vyhlásil svoju
oficiálnu nezávislosť od Sudánu, ktorý je zahrnutý do negatívneho zoznamu.
Od 14. júla 2011 sa stal členom Organizácie Spojených národov. Prílohu I
je preto potrebné zmeniť a doplniť, aby sa do nej zahrnul odkaz na
Južný Sudán.
3. Hlavné organizácie alebo experti,
s ktorými sa uskutočnili konzultácie
Uskutočnili sa konzultácie
s členskými štátmi.
4. Posúdenie vplyvu
Nie je potrebné.
5. Právny základ
Nariadenie (ES) č. 539/2001 sa pôvodne
zakladalo na článku 62 ods. 2 písm. b) bode i) Zmluvy o založení
Európskeho spoločenstva. Vzhľadom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie (ZFEÚ) však tento návrh predstavuje vývoj spoločnej vízovej
politiky v súlade s článkom 77 ods. 2 písm. a) ZFEÚ.
6. Zásada proporcionality a zásada
subsidiarity
V nariadení (ES) č. 539/2001 sa uvádza
zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri
prekračovaní vonkajších hraníc (negatívny zoznam), a krajín, ktorých
štátni príslušníci sú od tejto povinnosti oslobodení (pozitívny zoznam).
Akékoľvek rozhodnutie o zmene zoznamov
alebo o presune krajín z negatívneho do pozitívneho zoznamu alebo naopak patrí
v súlade s článkom 77 ods. 2 písm. a) ZFEÚ do výhradnej právomoci Únie.
7. Výber nástrojov
Nariadenie (ES) č. 539/2001 musí byť
zmenené a doplnené nariadením.
8. Vplyv na rozpočet
Navrhovaná zmena a doplnenie nemá vplyv na
rozpočet Únie.
2012/0309 (COD)
Návrh
NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY,
ktorým sa mení a dopĺňa
nariadenie (ES) č. 539/2001 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých
štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc
členských štátov, a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od
tejto povinnosti
EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej
únie, a najmä na jej článok 77 ods. 2 písm. a),
so zreteľom na návrh Komisie,
po postúpení návrhu legislatívneho aktu
národným parlamentom,
konajúc v súlade s riadnym legislatívnym
postupom,
keďže:
(1)       Zloženie zoznamov tretích
krajín uvedených v prílohách I a II k nariadeniu Rady (ES) č. 539/2001 z
15. marca 2001[9]
by malo byť a zostať v súlade s kritériami uvedenými v jeho
odôvodnení 5. Odkazy na niektoré tretie krajiny, pri ktorých sa situácia
v súvislosti s týmito kritériami zmenila, by sa mali presunúť z
jednej prílohy do druhej.
(2)       Vízová povinnosť pre
štátnych príslušníkov Dominiky, Grenady, Kiribati, Marshallových ostrovov,
Mikronézie, Nauru, Palau, Samoy, Svätej Lucie, Svätého Vincenta a Grenadín,
Šalamúnových ostrovov, Tongy, Trinidadu a Tobaga, Tuvalu, Vanuatu a Východného
Timoru už nie je opodstatnená. V súlade s kritériami stanovenými v odôvodnení 5
nariadenia (ES) č. 539/2001 tieto krajiny nepredstavujú žiadne riziko
nelegálneho prisťahovalectva alebo nebezpečenstvo pre verejný
poriadok Únie. Štátni príslušníci týchto krajín by preto mali byť
oslobodení od vízovej povinnosti pre pobyty, ktorých celkové trvanie
nepresahuje spolu tri mesiace, a odkazy na tieto krajiny by sa mali
presunúť do prílohy II.
(3)       S cieľom
zabezpečiť úplnú reciprocitu by oslobodenie štátnych príslušníkov
Dominiky, Grenady, Kiribati, Marshallových ostrovov, Mikronézie, Nauru, Palau, Samoy,
Svätej Lucie, Svätého Vincenta a Grenadín, Šalamúnových ostrovov, Tongy, Trinidadu
a Tobaga, Tuvalu, Vanuatu a Východného Timoru od vízovej povinnosti nemalo
nadobudnúť platnosť, kým sa neuzavrie dvojstranná dohoda
o oslobodení od vízovej povinnosti medzi Úniou a týmito krajinami.
(4)       Zo štatistických údajov
vyplýva, že skupiny britských štátnych príslušníkov, ktoré sa
v súčasnosti uvádzajú v bode 3 prílohy I, nepredstavujú riziko,
pokiaľ ide o nelegálnu migráciu do schengenského priestoru, a že
väčšina z nich žije na ostrovoch v oblasti Karibiku vyznačujúcimi sa
silnými väzbami a výraznou podobou so susednými krajinami, ktoré sú od vízovej
povinnosti oslobodené. Tieto skupiny britských štátnych príslušníkov by preto
mali byť oslobodené od vízovej povinnosti pre pobyty, ktorých celkové
trvanie nepresahuje spolu tri mesiace, a odkazy na tieto skupiny by sa
mali presunúť do prílohy II.
(5)       Vývoj v medzinárodnom práve,
z ktorého vyplývajú zmeny v štatúte alebo označení niektorých štátov alebo
subjektov, by sa mal premietnuť do príloh k nariadeniu (ES)
č. 539/2001. Vzhľadom na to, že 9. júla 2011 Južný Sudán
vyhlásil svoju nezávislosť a 14. júla 2011 mu bolo udelené
členstvo v Organizácii Spojených národov, by sa odkaz na túto krajinu mal
pridať do prílohy I uvedeného nariadenia.
(6)       Pokiaľ ide o Island
a Nórsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis
v zmysle Dohody uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou
republikou a Nórskym kráľovstvom o pridružení Islandskej
republiky a Nórskeho kráľovstva pri vykonávaní, uplatňovaní
a rozvoji schengenského acquis[10],
ktoré patria do oblasti uvedenej v článku 1 bode B rozhodnutia Rady
1999/437/ES zo 17. mája 1999 o určitých vykonávacích predpisoch
k uvedenej dohode[11].
(7)       Pokiaľ ide o
Švajčiarsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis
v zmysle Dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom
a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej
konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis[12], ktoré patria do oblasti
uvedenej v článku 1 bodoch B a C rozhodnutia Rady 1999/437/ES v
spojení s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/146/ES[13].
(8)       Pokiaľ ide o
Lichtenštajnsko, toto nariadenie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis
v zmysle Protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom,
Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom
o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou
úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o
pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu
a vývoju schengenského acquis, ktoré patria do oblasti uvedenej v
článku 1 bodoch B a C rozhodnutia Rady 1999/437/ES v spojení
s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/261/ES[14].
(9)       Toto nariadenie predstavuje
vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Spojené
kráľovstvo nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES
z 29. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva
Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na
niektorých ustanoveniach schengenského acquis[15]. Spojené kráľovstvo sa
preto nezúčastňuje na jeho prijímaní, nie je ním viazané ani
nepodlieha jeho uplatňovaniu.
(10)     Toto nariadenie predstavuje
vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Írsko
nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES z 28. februára
2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých
ustanoveniach schengenského acquis[16].
Írsko sa preto nezúčastňuje na jeho prijímaní, nie je ním viazané ani
nepodlieha jeho uplatňovaniu.
(11)     Pokiaľ ide o Cyprus, toto
nariadenie predstavuje akt, ktorý je založený na schengenskom acquis
alebo s ním inak súvisí v zmysle článku 3 ods. 1 Aktu o pristúpení z
roku 2003.
(12)     Toto nariadenie predstavuje
akt, ktorý je založený na schengenskom acquis alebo s ním inak
súvisí v zmysle článku 4 ods. 1 Aktu o pristúpení z roku 2005,
PRIJALI TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Nariadenie (ES) č. 539/2001 sa týmto mení
a dopĺňa takto:
1.
Príloha I sa mení a dopĺňa
takto:
a)           v bode 1 sa vypúšťajú odkazy na
Dominiku, Grenadu, Kiribati, Marshallove ostrovy, Mikronéziu, Nauru, Palau,
Svätú Luciu, Svätý Vincent a Grenadíny, Samou, Šalamúnove ostrovy, Tongu, Trinidad
a Tobago, Tuvalu, Vanuatu a Východný Timor vkladá sa odkaz na Južný Sudán;
b)           bod 3 sa vypúšťa.
2.
Príloha II sa mení a dopĺňa takto:
a)           do bodu 1 sa vkladajú tieto odkazy:
„Dominika*“,
„Grenada*“,
„Kiribati*“,
„Marshallove ostrovy*“,
„Mikronézia*“,
„Nauru*“,
„Palau*“,
„Svätá Lucia*“,
„Svätý Vincent a Grenadíny*“,
„Samoa*“,
„Šalamúnove ostrovy*“,
„Tonga*“,
„Trinidad a Tobago*“,
„Tuvalu*“,
„Vanuatu*“ a
„Východný Timor*“.
_________________
* „Oslobodenie od vízovej povinnosti sa bude
uplatňovať od dátumu nadobudnutia platnosti dohody o oslobodení od
vízovej povinnosti, ktorá sa uzavrie s Európskou Úniou.“
b)           bod 3 sa nahrádza takto:
„3. Britskí občania, ktorí nie sú štátnymi
príslušníkmi Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného
Írska na účely práva Únie:
         britskí štátni príslušníci (zámorskí)
         občania britských zámorských území
         britskí zámorskí občania
         osoby pod ochranou Spojeného
kráľovstva
         britskí poddaní“.
Článok
2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť
dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku
Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom
rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch v
súlade so zmluvami.
V Bruseli
Za Radu                                                         Za
Európsky parlament
predseda                                                        predseda
[1]               Ú. v. ES L 81, 21.3.2001, s. 1.
[2]               Nariadenia Rady (ES) č. 2414/2001 zo 7. decembra
2001 (Ú. v. ES L 327, 12.12.2001, s. 1), (ES) č. 453/2003 zo 6. marca
2003 (Ú. v. EÚ L 69, 13.3.2003, s. 10), (ES) č. 851/2005 z 2. júna
2005 (Ú. v. EÚ L 141, 4.6.2005, s. 3), (ES) č. 1791/2006 z 20.
novembra 2006 (Ú. v. EÚ L 363, 20.12.2006, s. 1), (ES) č. 1932/2006
z 21. decembra 2006 (Ú. v. EÚ L 405, 30.12.2006, s. 23), (ES) č.
1244/2009 z 30. novembra 2009 (Ú. v. EÚ L 336, 18.12.2009, s. 1),
(EÚ) č. 1091/2010 z 24. novembra 2010 (Ú. v. EÚ L 329, 14.12.2010, s. 1) a
(EÚ) č. 1211/2010 z 15. decembra 2010 (Ú. v. EÚ L 339, 22.12.2010,
s. 9).
[3]               KOM(2011) 290 v konečnom znení.
[4]               Ú. v. EÚ L 243, 15.9.2009, s. 1.
[5]               V súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES)
č. 862/2007 z 11. júla 2007 (Ú. v EÚ L 199, 31.7.2007, s. 23).
[6]               Nariadenie (ES) č. 1932/2006 z 21. decembra
2006 (Ú. v. EÚ L 405, 30.12.2006, s. 23).
[7]               Kiribati s podporou austrálskeho ministerstva pre
prisťahovalectvo modernizuje svoje pasy na prístrojom snímateľné.
[8]               Nariadenie (ES) č. 1932/2006 z 21. decembra
2006 (Ú. v. EÚ L 405, 30.12.2006, s. 23).
[9]               Ú. v. ES L 81, 21.3.2001, s. 1.
[10]             Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 36.
[11]             Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 31.
[12]             Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 52.
[13]             Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 1.
[14]             Ú. v. EÚ L 83, 26.3.2008, s. 3.
[15]             Ú. v. ES L 131, 1.6.2000, s. 43.
[16]             Ú. v. ES L 64, 7.3.2002, s. 20.


Dôležité právne oznámenie

|

52008PC0467

Návrh nariadenie rady o právnom rámci Spoločenstva pre Európsku výskumnú infraštruktúru (ERI) {SEK(2008) 2278} {SEK(2008) 2279}  /* KOM/2008/0467 v konečnom znení - CNS 2008/0148 */

	[pic] | KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV |Brusel, 25.7.2008KOM(2008) 467 v konečnom znení2008/0148 (CNS)NávrhNARIADENIE RADYo právnom rámci Spoločenstva pre Európsku výskumnú infraštruktúru (ERI){SEK(2008) 2278}{SEK(2008) 2279}(predložený Komisiou)DÔVODOVÁ SPRÁVA1. KONTEXT NÁVRHU |Dôvody a ciele návrhu Právny rámec pre Európsku výskumnú infraštruktúru má umožniť spoločné zakladanie a prevádzku výskumných pracovísk, ktoré sú v záujme Európy, medzi niekoľkými členskými štátmi a krajinami, ktoré sa pripojili k rámcovému programu Spoločenstva pre výskum a vývoj. Pripravuje sa v reakcii na požiadavky členských štátov a vedeckej komunity, pretože dostupné národné a medzinárodné právne formy nie sú dostačujúce. |Všeobecný kontext Odkedy Komisia EÚ uverejnila svoj oznam „Smerom k európskemu výskumnému priestoru“ v januári 2000, stala sa myšlienka spoločného európskeho výskumného priestoru (ERA) hlavnou zásadou pre všetky opatrenia Spoločenstva v oblasti výskumu a vývoja a ústredným pilierom pri dosahovaní výskumných cieľov Lisabonskej stratégie. Zelená kniha „Európsky výskumný priestor: Nové perspektívy“ z roku 2007 určila niekoľko kľúčových oblastí, kde by efektívny postup pomocou partnerstiev medzi členskými štátmi mohol mať potenciál, ktorý by znamenal významný prínos pre európsky systém výskumu a pomohol by vytvoriť „piatu slobodu“, to znamená voľný pohyb poznatkov v Európe. V tomto kontexte sa jeden z navrhovaných pilierov ambicióznej koncepcie ERA sa týka „rozvoja výskumných infraštruktúr svetovej triedy“, čo zase prináša rast, pracovné miesta a základ pre dynamickú a znalostnú európsku ekonomiku. Úloha výskumných infraštruktúr pri rozmachu vedomostí a technológií neustále rastie . Napríklad observatóriá pre vedy o životnom prostredí, databanky v genomike, databázy v sociálnych vedách, zobrazovacie systémy alebo čisté miestnosti pre nanoelektroniku, ožarovacie prístroje vo výskume materiálov alebo superpočítače sú základné nástroje pre rozvoj vedomostí. Ponúknutím jedinečných výskumných služieb, pritiahnutím mladých ľudí k vede a pomocou vytvárania sietí zariadení výskumné infraštruktúry pomáhajú pri štruktúrovaní vedeckej komunity, a preto zohrávajú kľúčovú rolu pri budovaní účinného výskumného a inovačného prostredia. Vďaka schopnosti zhromaždiť „kritickú masu“ ľudí a investícií prispievajú k národnému, regionálnemu i európskemu hospodárskemu rozvoju. Sú preto jadrom „vedomostného trojuholníka“ výskumu, vzdelávania a inovácie. S vývojom a napredovaním hraníc výskumu a s pokrokom techniky sa výskumné infraštruktúry stávajú čoraz zložitejšími a drahšími a často sa ocitnú mimo dosahu jednotlivých výskumných skupín, regiónov, štátov či dokonca kontinentov. To pripustili Rady pre konkurencieschopnosť z 1. až 3. júla 2004 a z 25. až 26. novembra 2004, keď sa Rada zhodla na tom, že v rámci ďalšieho vývoja ERA treba posilniť konkurenčný výskum, predchádzať triešteniu a spolupracovať podľa potreby v oblasti výskumných infraštruktúr. Rada zdôraznila potrebu vyvinúť európsku stratégiu v oblasti výskumných infraštruktúr a poverila Európske strategické fórum pre výskumné infraštruktúry (ESFRI), aby pripravilo strategický plán pre Európu a jej novú generáciu výskumných infraštruktúr. Rada pre konkurencieschopnosť z 30. mája 2008 znova pripomenula potrebu vyvinúť výskumné infraštruktúry na európskej úrovni, okrem iného na základe účinnej spolupráce a vhodného právneho rámca. V októbri 2006 ESFRI vydalo svoj vôbec prvý európsky plán výskumných infraštruktúr, ktorý obsahuje 35 kľúčových projektov európskeho záujmu, ktoré by sa mali pripraviť v budúcich 10 až 20 rokoch. Veľkou úlohou zostáva realizácia týchto projektov. Ale pri zriaďovaní nových európskych výskumných infraštruktúr popri nedostatku zdrojov a zložitosti technických a organizačných otázok je veľkým problémom aj chýbajúci vhodný právny rámec, ktorý by umožnil vytvorenie vhodných partnerstiev s účastníkmi z rôznych krajín. |Existujúce ustanovenia v oblasti návrhu Nedávna štúdia realizovaná pod záštitou ESFRI zistila, že existujúce právne formy v rámci vnútroštátneho práva (napríklad francúzska société civile, nemecká Gesellschaft mit beschränkter Haftung (GmbH), the limited liability company (Ltd) v Spojenom kráľovstve alebo holandská stichting (nadácia)) nespĺňajú potreby týchto nových infraštruktúr. Analýza existujúcich právnych foriem podľa medzinárodného práva alebo práva Spoločenstva je podobná (napríklad medzinárodné/medzivládne organizácie, európske hospodárske záujmové zoskupenia (European Economic Interest Groupings)). ESFRI takto určila potrebu vytvoriť osobitný právny rámec Spoločenstva pre zriadenie európskych výskumných infraštruktúr, do ktorých by sa zapojilo niekoľkých členských štátov. Preto je cieľom navrhovaných právnych ustanovení umožniť spoločné zriadenie a prevádzku výskumných zariadení v európskom záujme medzi niekoľkými členskými štátmi a krajinami, ktoré sa pripojili k rámcovému programu Spoločenstva pre výskum a vývoj, a pomôcť ďalej rozvíjať európsku politiku v oblasti výskumných infraštruktúr. To by malo doplniť pokrok dosiahnutý od roku 2004, najmä prostredníctvom ESFRI. Pri príprave tejto iniciatívy prebehli rozsiahle konzultácie vrátane analýzy realizovanej odborníkmi a konzultácii so zainteresovanými stranami . |Súlad s ostatnými politikami a cieľmi Únie Rýchle zriadenie nových európskych výskumných infraštruktúr – ako ich identifikuje napríklad ESFRI – by umožnilo ľahšie a rýchlejšie dosiahnutie horizontálnych cieľov Európskej únie: Rast a zamestnanosť: Vybudovanie, prevádzka a údržba takýchto zariadení vytvára významný efekt dopytu a ponuky. Napríklad generácia dnešných CCD kamier (spotrebiteľský výrobok) alebo používanie špecifického softvéru pri vyšetreniach očí má svoje korene v technickom vývoji, ktorý prebehol v posledných dvadsiatich rokoch vo veľkých optických astronomických observatóriách; „Udržateľná Európa“: Európske výskumné infraštruktúry pomáhajú lepšie pochopiť naše životné prostredie alebo vypracovať nové prístupy k energii. Ako konštatovala Rada pre energetiku z 28. februára 2008, výskumné infraštruktúry pomáhajú zlepšiť a rozšíriť vedomostnú bázu Spoločenstva, jeho výskumníkov a výskumných ústavov. Zmenšujú bariéry v mobilite, priťahujú ľudský kapitál svetovej triedy a zlepšujú vzdelávanie v oblasti technológií obnoviteľnej energie (plán SET); „Vedomostná spoločnosť“: Európske výskumné infraštruktúry sú kľúčovým prvkom účinného prístupu k vedeckým poznatkom na svetovej úrovni pre veľké komunity výskumníkov a používateľov. Je potrebné pamätať na to, že internet sa zrodil pred mnohými rokmi v CERN. Dnes spájajú milióny kilometrov optických káblov rôzne vedecké, výskumné pracoviská a univerzity ako chrbtová kosť účinného, rýchleho a spoľahlivého vedeckého komunikačno-informačného systému. Európa ako svetový partner: Rýchly vývoj európskych výskumných infraštruktúr významne ovplyvní príťažlivosť Európskeho výskumného priestoru. Austrália, India, Rusko a Spojené štáty už teraz prejavujú značný záujem o účasť na príprave projektov, ktoré určuje ESFRI. Lepšia právna regulácia (a zjednodušenie): Napokon Rada by optimalizáciou právneho rámca na európskej úrovni umožnila rýchly a účinnejší proces spracovania písomných podkladov súvisiacich so zriadením nových európskych výskumných zariadení použitím jednotnej právnej základne namiesto niekoľkých národných. Regulácia je doplňujúcou formou iných iniciatív Spoločenstva rozvíjaných v kontexte ERA, ako sú oznámenie o spoločnom plánovaní výskumu[1]. Dopĺňa aj Európsky inovačný a technologický inštitút (EIT - European Institute of Innovation and Technology), ktorý vytvorí Vedomostné a inovatívne spoločenstvá (KIC - Knowledge and Innovation Community), pričom spojí v partnerstvách najlepšie zdroje z vyššieho vzdelávania, výskumu a podnikateľského prostredia. |2. KONZULTÁCIE SO ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A HODNOTENIE VPLYVU |Konzultácie so zainteresovanými stranami a využívanie expertízy |Pri príprave tohto návrhu Komisia vzala do úvahy názory vyjadrené mnohými zainteresovaným stranami. ESFRI v spolupráci s Generálnym riaditeľstvom pre výskum zorganizovalo v roku 2006 dve tvorivé dielne s kľúčovými účastníkmi. Tieto dve tvorivé dielne ukázali obmedzenia existujúcich právnych foriem na národnej a medzinárodnej úrovni a na úrovni Spoločenstva v oblasti európskych výskumných štruktúr. Štúdiu uskutočniteľnosti vytvorenia európskeho právneho nástroja pre európske výskumné infraštruktúry realizovala v roku 2007 skupina právnych expertov. Dospela k názoru, že riešením by mohlo byť nariadenie ES založené na článku 171 Zmluvy o ES. Stretnutie zainteresovaných strán sa zorganizovalo 3. marca 2008. Medzi účastníkmi boli aj predstavitelia projektov z plánu ESFRI, zástupcovia európskych výskumných zariadení a právni experti s hlbokými znalosťami tejto témy. Veľká väčšina odborníkov sa zhodla na užitočnosti novej právnej formy na úrovni Spoločenstva a na širokej orientácii projektu Komisie. Komisia v roku 2008 zriadila aj skupinu poradných a konzultačných odborníkov (diskusné fórum). Toto fórum ukázalo silnú podporu možnosti vyvinúť nový právny nástroj Spoločenstva pre európske výskumné infraštruktúry. Podľa názoru expertov by takýto právny nástroj, ktorý doplní ostatné existujúce právne formy, umožnil a zrýchlil rozhodovací proces týkajúci sa nových infraštruktúr. |Hodnotenie vplyvu Tento návrh nariadenia Rady sa stal pre Komisiu predmetom hodnotenia vplyvu. Komisia porovnala potenciálny vplyv navrhovaného rámcového nariadenia s alternatívami vrátane situácie „nezmenený vývoj“ a 3 iných: Možnosť 1: Možnosť „nijaký špecifický postup EÚ“ zodpovedá súčasnej situácii, kde sa každé konzorcium pomocou ad hoc procesu pokúša identifikovať medzi existujúcimi právnymi formami takú, ktorá by bola pre jeho projekt najvhodnejšia; Možnosť 2 zodpovedá „ľahkej“ forme zásahu zo strany Európskej komisie - pomoci tým, ktorí sa zúčastňujú na budovaní európskych infraštruktúr, s určením problémov a potrieb a s výmenou informácií o riešení týchto problémov a o zavedení najlepších postupov; Možnosť 3 zodpovedá zriadeniu spoločných podnikov Spoločenstvom podľa článku 171 Zmluvy o ES na základe prístupe od prípadu k prípadu, zakaždým, keď to bude potrebné; Možnosť 4 znamená priamejšiu reakciu na vzniknutý problém. Navrhuje právny postup, ktorý poskytne nový právny nástroj prispôsobený potrebám európskych výskumných infraštruktúr, pričom doplní existujúce formy na vnútroštátnej a európskej úrovni, a zvažuje aj legislatívne zmocnenie Európskej komisie priznať štatút „Európskej výskumnej infraštruktúry“. Porovnávacie hodnotenie rôznych možností politiky jasne určuje možnosť 4, ako najefektívnejší a najúčinnejší spôsob ako dosiahnuť ciele politík tohto návrhu. Konkrétne navrhované rámcové nariadenie má jasné výhody oproti ostatným alternatívam. Poskytlo by ľahší, rýchlejšie a rentabilnejší postup pri zriaďovaní nových európskych výskumných infraštruktúr. Poskytlo by všetky vlastnosti, ktoré má mať právna forma pre európske výskumné infraštruktúry. Zvýšilo by tak počet európskych výskumných infraštruktúr a prispelo by k dosiahnutiu socio-ekonomických, environmentálnych a spoločenských účinkov . Prispelo by aj k ďalšiemu vývoju európskej politiky v oblasti výskumných infraštruktúr. Napokon navrhované rámcové nariadenie zvýši príťažlivosť Európskej únie na medzinárodnej úrovni ako miesta vhodného na výskum tým, že posilní Európsky výskumný priestor. Ale členské štáty by pri zriaďovaní nových výskumných infraštruktúr európskeho rozmeru mohli využiť aj príslušné existujúce medzinárodné, národné alebo európske právne formy (napríklad EGCT a EEIG). |3. PRÁVNE ASPEKTY NÁVRHU |Zhrnutie navrhovaných opatrení Tým, že navrhované rámcové nariadenie doplní národné alebo medzivládne programy, poskytne spoločný právny rámec založený na článku 171 Zmluvy o ES. Ustanoví hlavné črty európskych výskumných infraštruktúr (ERI), ako aj jasné postupy, podľa ktorých zákonodarca prizná tento štatút. ERI je právny subjekt s právnou subjektivitou a úplnou právnou spôsobilosťou uznávaný vo všetkých členských štátoch. Zakladá sa na členstve: jeho členovia (členské štáty, tretie krajiny a medzivládne organizácie) spolu prispievajú k dosahovaniu cieľov ERI, predovšetkým zriadeniu a prevádzke výskumných infraštruktúr európskeho významu. Jeho vnútorná štruktúra je veľmi pružná, umožňuje svojim členom definovať v stanovách ich členské práva a povinnosti, orgány a ich kompetencie a iné vnútorné úpravy. Povinnosť členov ERI vo finančnej sfére sa v zásade obmedzí na ich príslušné príspevky, pričom však stanovy pripustia pružnosť pre modifikáciu takýchto úprav. Uplatňujú sa právne predpisy Spoločenstva a právne predpisy štátu, v ktorom je štatutárne sídlo, alebo štátu prevádzky pri zohľadnení určitých bezpečnostných a technických záležitostí. Stanovy a ich vykonávacie predpisy musia byť v súlade s takýmito uplatniteľnými právnymi predpismi. ERI sa budú považovať aj za medzinárodný orgán alebo organizácia v zmysle smerníc o dani z pridanej hodnoty, spotrebnej dani a o verejnom obstarávaní. Bude tak oslobodená od DPH a spotrebných daní a na jej postupy obstarávania sa nebude vzťahovať smernica o verejnom obstarávaní. ERI sa zriadi v súlade s právnym základom článku 171 Zmluvy o ES rozhodnutím Komisie konajúcej na základe vykonávacích právomocí zverených Radou (článok 202 Zmluvy o ES). Komisia bude konať na žiadosť predloženú tými, korí si želajú stať sa zakladajúcimi členmi ERI. Toto rozhodnutie zriadiť ERI sa prijme po poradnom postupe. Tento postup by mal stimulovať zriadenie potrebných štruktúr pre účinné vykonávanie európskeho výskumu vrátanie tých, ktoré podporujú výskumné, technicko-rozvojové a demonštračné programy Spoločenstva. To by umožnilo aj rýchlejší postup, ako keď Rada prijíma individuálne rozhodnutia, pretože by sa zjednodušil komplexný projekt rozvoja medzinárodných výskumných infraštruktúr a predišlo by sa nekoordinovanej činnosti. Európska Komisia zabezpečí celkový manažment nového právneho rámca a monitorovanie plnenia nariadenia zo strany ERI. Päť rokov po prijatí tohto právneho rámca vykoná Komisia pomocou panelu odborníkov jeho hodnotenie a podá správu Európskemu parlamentu a Rade. |Právny základ Právnym základom návrhu je článok 171 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva. |Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity sa uplatňuje, keďže návrh nepatrí do výlučnej právomoci Spoločenstva. |Na to, aby konanie Spoločenstva bolo oprávnené, je potrebné rešpektovať aj zásadu subsidiarity. To znamená zhodnotenie dvoch aspektov. Po prvé, je dôležité uistiť sa, či ciele navrhovanej akcie by členské štáty nemohli dosiahnuť dostatočne v rámci svojich národných konštitučných systémov (test potreby). Navrhujú sa tri možnosti pri riešení identifikovaného problému, to znamená že neexistuje nijaký vhodný právny rámce pre európske výskumné infraštruktúry: 1) koordinačná činnosť na európskej úrovni pre vývoj osvedčených postupov 2) príprava spoločných podnikov a 3) príprava osobitného právneho rámca na úrovni Spoločenstva. Spoločenstvo má najlepšiu pozíciu na realizáciu týchto možností na základe článku 165 v prípade prvej a prostredníctvom článku 171 v prípade dvoch zvyšných možností. Druhý aspekt, ktorý sa musí zvážiť, je ten, či a ako sa lepšie dosiahnu ciele akciou zo strany Spoločenstva (test európskej priadnej hodnoty). Racionálne dôvodenie európskeho konania vyplýva z nadnárodnej povahy problému (zriadenie právneho rámca medzi členskými štátmi). Existujú alternatívne riešenia v podobe medzivládnych dohôd, ale správne a právne postupy, ktoré sa zvyčajne musia dodržať pri takýchto medzivládnych programoch, sa považujú za príliš zdĺhavé, ťažké a ťažkopádne. |Návrh je teda v súlade so zásadou subsidiarity. |Zásada proporcionality |Návrh nariadenia je veľmi krátky a necháva väčšinu vnútorných úprav plánovanej infraštruktúry na členov Európskej výskumnej infraštruktúry, to znamená na členské štáty, tretie krajiny a medzivládne organizácie. Uplatniteľné právne predpisy bude zväčša vnútroštátne právne predpisy štátu, v ktorom sídli štatutár alebo prevádzka. Množstvo informácií, ktoré ERI a ich členovia musia Komisii dodať, sa bude držať na minimálnej potrebnej úrovni, aby sa Komisii umožnilo preskúmanie plnenia rámcového nariadenia . Z týchto dôvodov návrh plní zásadu proporcionality. |Výber nástrojov |Rámec, ktorý bude všeobecne uplatniteľný na potenciálne veľký počet právnych subjektov, ERI, ktoré sú zriadené podľa článku 171 Zmluvy o ES ako právneho základu, vyžaduje nariadenie. |4. VPLYV NA ROZPOčET |Navrhované nariadenie uľahčí spoločné zriadenie a prevádzku európskych výskumných infraštruktúr medzi niekoľkými členskými štátmi a pripojenými štátmi. Táto činnosť je doplnkom akcie smerujúcej k realizácii výskumných infraštruktúr, s ktorou sa počíta v právnom základe pre 7. rámcový program pre výskum. |5. DOPLňUJÚCE INFORMÁCIE |Zjednodušenie |Návrh zaisťuje zjednodušenie administratívnych postupov pre verejné orgány (Spoločenstva aj národné). |Optimalizácia právneho rámca na európskej úrovni Rade umožní rýchly a účinnejší proces spracovania písomných podkladov súvisiacich so zriadením nových európskych výskumných zariadení použitím jednotnej právnej základne namiesto niekoľkých národných. |2008/0148 (CNS)NávrhNARIADENIE RADYo právnom rámci Spoločenstva pre Európsku výskumnú infraštruktúru (ERI)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 171 a článok 172 druhý odsek,so zreteľom na návrh Komisie[2],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu[3],so zreteľom na stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru[4],keďže:(1) V článku 171 Zmluvy o ES sa Spoločenstvu umožňuje zakladať spoločné podniky alebo iné štruktúry potrebné pre účinné vykonanie programov Spoločenstva v oblasti výskumných a pilotných programov a programov technologického rozvoja.(2) Podpora a rozvoj výskumných infraštruktúr v Európe je kontinuálnym cieľom Spoločenstva, ako to bolo naposledy vyjadrené v rozhodnutí č. 1982/2006/ES Európskeho parlamentu a Rady z 18. decembra 2006 o siedmom rámcovom programe Európskeho spoločenstva v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností (2007 – 2013)[5] a najmä v rozhodnutí Rady č. 2006/974/ES z 19. decembra 2006 o osobitnom programe Kapacity[6].(3) Zatiaľ čo tradičná podpora pre využitie a rozvoj Európskych výskumných infraštruktúr mala v podstate formu grantov v prospech zriadených výskumných infraštruktúr v členských štátoch, za posledné roky sa ukázala nutnosť ďalšieho úsilia na stimulovanie rozvoja nových štruktúr prostredníctvom vytvorenia právneho rámca, ktorý by uľahčil ich zriadenie a prevádzku na úrovni Spoločenstva.(4) Túto nutnosť vyjadrili pri mnohých príležitostiach tak členské štáty a inštitúcie Spoločenstva na politickej úrovni, ako aj mnohí aktéri v rámci Európskej výskumnej komunity, ako sú podniky, výskumné strediská a univerzity.(5) Zatiaľ čo ústredná úloha infraštruktúry vedeckého výskumu svetovej triedy pre dosiahnutie cieľov RTD Spoločenstva stanovená v hlave XVIII tretej časti Zmluvy bola takto už dávno uznaná v rámci rámcových programov RTD Spoločenstva, pravidlá, ktorými sa riadi zriaďovanie, financovanie a prevádzka týchto štruktúr, sú stále roztrieštené a odlišné na regionálnej úrovni. Vzhľadom na to, že európske výskumné infraštruktúry sú v hospodárskej súťaži s tými globálnymi partnermi Spoločenstva, ktorí významne investujú a budú investovať do moderných rozsiahlych výskumných infraštruktúr, a že tieto infraštruktúry sa v rastúcej miere stávajú zložitými a drahšími, čím sa často dostávajú mimo dosah jednotlivého členského štátu alebo dokonca kontinentu, je v súčasnosti nutné v plnom rozsahu využiť a rozvinúť možnosti článku 171 zmluvy tým, že sa vytvorí rámec obsahujúci postupy a podmienky pre zriaďovanie a prevádzku Európskych výskumných infraštruktúr na úrovni Spoločenstva, ktoré sú potrebné pre efektívnu realizáciu programov RTD Spoločenstva. Tento nový právny rámec by dopĺňal ostatné, menej špecializované právne formy existujúce v rámci vnútroštátneho práva, medzinárodného práva alebo práva Spoločenstva (ako je Európske hospodárske záujmové zoskupenie (EEIG) alebo Európske zoskupenie pre teritoriálnu spoluprácu (EGCT)).(6) Pojem výskumná infraštruktúra sa vzťahuje na zariadenia, zdroje a súvisiace služby, ktoré využíva vedecká komunita na uskutočňovanie špičkového výskumu vo svojich príslušných odboroch. Toto vymedzenie pojmu zahŕňa: hlavné vedecké vybavenie alebo súbory nástrojov, zdroje poznatkov, akými sú zbierky, archívy alebo štruktúrované vedecké informácie, ktoré umožňujú také infraštruktúry založené na ICT, ako je práca s počítačmi, Grid, softvér a komunikácie; akýkoľvek iný subjekt jedinečnej povahy, ktorý je podstatný pre dosiahnutie vynikajúcej kvality vo výskume. Takéto výskumné infraštruktúry môžu byť „samostatne umiestnené“ alebo „distribuované“ (organizovaná sieť zdrojov).(7) Na rozdiel od Spoločných technologických iniciatív (JTI) konštituovaných ako spoločné podniky, ktorých členom je Spoločenstvo a ktorým poskytuje finančné príspevky, Európska výskumná infraštruktúra (ďalej len „ERI“) by sa nemala chápať ako orgán Spoločenstva v zmysle článku 185 rozpočtového nariadenia[7], ale ako právnický subjekt, ktorého členom nemusí byť nevyhnutne Spoločenstvo a ktorému neposkytuje finančné príspevky v zmysle článku 108 ods. 2 písm. f) rozpočtového nariadenia.(8) Vzhľadom na úzku spoluprácu členských štátov a Spoločenstva pri programovaní a realizácii svojich výskumných aktivít doplnkovým spôsobom, ako je stanovené v článkoch 164 a 165 zmluvy, malo by byť na členských štátoch, ktoré majú záujem, aby samostatne alebo spoločne s inými kvalifikovanými subjektmi vymedzili svoje potreby na zriadenie výskumných infraštruktúr na základe svojich výskumných a technologicko-vývojových činností a podľa požiadaviek Spoločenstva. Z tých istých dôvodov by členstvo v ERI malo byť otvorené pre členské štáty, ktoré majú záujem, za možnej účasti kvalifikovaných tretích krajín a špecializovaných medzivládnych organizácií.(9) Európska výskumná infraštruktúra (ďalej len „ERI“), zriadená podľa tohto nariadenia, by mala mať za úlohu zriadenie a prevádzkovanie výskumnej infraštruktúry. Toto by mala urobiť na neziskovej báze, aby sa predišlo narušeniu hospodárskej súťaže. Aby sa podporila inovácia a prenos poznatkov a technológie, ERI by sa malo umožniť, aby za určitých podmienok vykonávala isté obmedzené hospodárske činnosti. Zriadením výskumných infraštruktúr ako ERI sa nevylučuje, aby výskumné infraštruktúry celoeurópskeho záujmu, ktoré majú inú právnu formu, mohli byť takisto uznané za infraštruktúry, ktoré prispievajú k implementácii cestovnej mapy vyvinutej Európskym strategickým fórom pre výskumné infraštruktúry (ESFRI) a k pokroku európskeho výskumu. Komisia zabezpečí, aby členovia ESFRI a iné zainteresované strany boli informovaní o týchto alternatívnych legálnych formách.(10) Výskumné infraštruktúry by mali prostredníctvom účinnej podpory európskych výskumných aktivít pomáhať pri zabezpečení špičkového vedeckého výskumu Spoločenstva a konkurencieschopnosti jeho hospodárstva na základe strednodobých a dlhodobých predpovedí. Na dosiahnutie tohto by mali byť účinne otvorené pre celú európsku výskumnú komunitu a mali by mať snahu zvýšiť európske vedecké spôsobilosti nad rámec súčasného stavu, a tým prispieť k rozvoju Európskej výskumnej oblasti.(11) Aby sa umožnil efektívny postup pre zriaďovanie ERI, je potrebné, aby subjekty, ktoré chcú zriadiť ERI, podali žiadosť Komisii, ktorá musí zhodnotiť za pomoci nezávislých expertov, či je navrhovaná výskumná infraštruktúra v súlade s týmto nariadením.(12) Rozhodnutie o zriadení ERI by malo byť z dôvodov transparentnosti zverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie . Z rovnakých dôvodov je potrebné, aby sa k takému rozhodnutiu pripojil výňatok zo stanov, v ktorom sa uvedú ich podstatné prvky.(13) Aby ERI mohla plniť svoje úlohy čo najefektívnejším spôsobom, mala by mať právnu subjektivitu a čo najrozsiahlejšiu právnu spôsobilosť odo dňa nadobudnutia účinnosti rozhodnutia o zriadení. Mala by mať svoje štatutárne sídlo, aby bolo možné určiť uplatniteľné právo na území člena ERI, ktorý je členským štátom, alebo krajiny pridruženej k rámcovému programu Spoločenstva pre výskum, technický rozvoj a demonštračné činnosti.(14) Členskú základňu ERI musia tvoriť najmenej tri členské štáty a môže zahŕňať oprávnené tretie krajiny a špecializované medzivládne organizácie. Preto by sa ERI mala kvalifikovať ako medzinárodný orgán alebo organizácia na účely uplatňovania smernice Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty[8], smernice Rady 92/12/EHS z 25. februára 1992 o všeobecných systémoch pre výrobky podliehajúce spotrebnej dani a o vlastníctve, pohybe a monitorovaní takýchto výrobkov[9] a smernice 2004/18/ES Európskeho parlamentu a Rady z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby[10] v súlade s pravidlami o štátnej pomoci. S cieľom účinnejšie podporiť výskumné aktivity ERI by členské štáty a zúčastnené tretie krajiny mali, prijať všetky možné opatrenia na poskytnutie čo najväčšieho rozsahu oslobodenia ERI od iných daní.(15) V súlade s tým, že tento právny nástroj má rozmer Spoločenstva, členské štáty by mali mať väčšinu hlasov na zhromaždení členov ERI.(16) Za účelom implementácie tohto rámca je potrebné stanoviť podrobnejšie ustanovenia v stanovách, na základe čoho by Komisia mala preskúmať súlad uplatňovania s rámcom ustanoveným v tomto nariadení.(17) Je potrebné zabezpečiť, aby na jednej strane, ERI mala voľnosť pri menení a doplňovaní svojich stanov, a na druhej strane aby si Spoločenstvo ako zriaďovateľ ERI ponechalo kontrolu nad určitými podstatnými prvkami. Ak sa bude zmena a doplnenie týkať veci, ktorá je zahrnutá vo výňatku zo stanov pripojenom k rozhodnutiu o zriadení ERI, predtým, ako táto zmena a doplnenie nadobudne účinnosť, musí ju schváliť Komisia rozhodnutím prijatým rovnakým postupom, akým sa zriaďuje ERI, pretože informácie, ktoré sú v ňom obsiahnuté, sa považujú sa podstatné. Akúkoľvek inú zmenu a doplnenie je potrebné oznámiť Komisii, ktorá má možnosť podať námietku, ak usúdi, že je v rozpore s týmto nariadením. Ak sa nevznesie žiadna námietka, malo by sa zverejniť príslušné oznámenie prostredníctvom stručného zhrnutia zmeny a doplnenia.(18) Je potrebné, aby si ERI vytvorila svoje vlastné orgány na účinné riadenie svojich činností. V stanovách sa určí spôsob, akým budú tieto orgány zákonne zastupovať ERI.(19) Je potrebné, aby sa ERI pri svojich činnostiach v rámci výkone svojej finančnej zodpovednosti pridŕžala rozumných rozpočtových zásad.(20) ERI môžu byť spolufinancované finančnými nástrojmi politiky súdržnosti v súlade s nariadením Rady (ES) č. 1083/2006 z 11. júla 2006, ktorým sa ustanovujú všeobecné ustanovenia o Európskom fonde regionálneho rozvoja, Európskom sociálnom fonde a Kohéznom fonde a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1260/1999[11].(21) Aby ERI plnila svoje úlohy čo najefektívnejším spôsobom, a ako logický dôsledok svojej právnej subjektivity, ERI by mala niesť zodpovednosť za svoje dlhy. Aby sa umožnilo členom nájsť vhodné riešenia s ohľadom na ich zodpovednosti, je potrebné, aby stanovy poskytovali možnosť rôznych režimov zodpovednosti, ktoré sú nad rámec zodpovednosti obmedzenej na príspevky členov.(22) Keď je už ERI zriadená podľa práva Spoločenstva, má sa riadiť právom Spoločenstva, súbežne s právom krajiny, v ktorej má svoje štatutárne sídlo. ERI však môže mať miesto svojej prevádzky v inej krajine. V takom prípade sa bude uplatňovať právo tej krajiny vo vzťahu k zdraviu verejnosti, zdraviu a ochrane pri práci, ochrane životného prostredia, nakladaniu s nebezpečnými látkami a vydávaniu požadovaných povolení. Okrem toho by sa ERI mala riadiť svojim stanovami, ktoré prijala v súlade s vyššie uvedenými zdrojmi práva, a uplatňovaním pravidiel, ktoré sú v súlade so stanovami.(23) Aby sa zabezpečila dostatočná kontrola súladu s týmto nariadením, ERI by mala predkladať Komisii výročnú správu ERI a akékoľvek informácie o okolnostiach, ktoré závažne ohrozujú dosiahnutie úloh ERI. Ak Komisia získa prostredníctvom výročnej správy alebo iným spôsobom indície, že ERI svojím konaním závažne porušuje toto nariadenie alebo iný uplatniteľný zákon, požiada ERI a/alebo jej členov o vysvetlenie a/alebo prijatie opatrení. V mimoriadnych prípadoch, a ak nebude prijaté nápravné opatrenie, môže Komisia zrušiť rozhodnutie o zriadení ERI; týmto sa začne proces rušenia ERI.(24) Keďže ciele opatrenia, ktoré sa má prijať, t.j. zriadenie rámca pre Európske výskumné infraštruktúry medzi členskými štátmi, nemôžu uspokojivo dosiahnuť členské štáty v rámci svojich národných konštitučných systémov, je z dôvodu nadnárodného charakteru problému možné lepšie dosiahnuť tieto ciele na úrovni Spoločenstva. Z toho dôvodu môže Spoločenstvo prijať opatrenia, ktoré sú v súlade s princípom subsidiarity stanoveným v článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality uvedenou v tomto článku nepresahuje toto nariadenie rozsah potrebný na dosiahnutie týchto cieľov.(25) V súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktoré stanovuje postup na výkon vykonávacích právomocí udelených Komisii, by sa mali prijať opatrenia nutné na uplatňovanie tohto nariadenia[12].PRIJALA TOTO NARIADENIE:Článok 1 Predmet úpravy a rozsah pôsobnosti1. Týmto nariadením sa ustanovuje rámec stanovujúci požiadavky a postupy na zriadenie Európskej výskumnej infraštruktúry (ďalej len “ERI”) a jeho účinky.2. Bude sa uplatňovať na výskumné infraštruktúry celoeurópskeho záujmu.Článok 2 Úloha a iné činnosti1. Úlohou ERI je zriadiť a prevádzkovať výskumnú infraštruktúru.2. ERI plní svoju úlohu na neziskovej báze. Môže však vykonávať obmedzené hospodárske činnosti, ktoré sú úzko späté s jej úlohou, za predpokladu, že neohrozia dosiahnutie tejto úlohy.3. ERI zaznamenáva oddelene náklady a príjmy zo svojej hospodárskej činnosti a účtuje za ne trhové ceny, alebo ak ich nie je možné určiť, náklady v plnom rozsahu plus primeranú maržu.Článok 3 Požiadavky na získanie osvedčeniaVýskumná infraštruktúra, ktorú má ERI zriadiť, spĺňa tieto požiadavky:1.  je potrebná pre realizáciu európskych výskumných činností a najmä pre efektívne plnenie výskumných, technicko-rozvojových a demonštračných programov Spoločenstva;2.  predstavuje pridanú hodnotu v rozvoji Európskej výskumnej oblasti a významné zlepšenie na medzinárodnej úrovni v príslušnom vedeckom a technologickom odbore;3.  Európska výskumná komunita zložená z výskumných pracovníkov z členských štátov a z krajín pridružených k výskumným, technicko-rozvojovým a demonštračným programom Spoločenstva k nej má účinný prístup; a zároveň4.  prispieva k šíreniu a optimalizácii výsledkov činností v oblasti výskumu, technologického rozvoja a demonštračných činností Spoločenstva;Článok 4 Žiadosť o zriadenie ERI1. Subjekty, ktoré žiadajú o zriadenie ERI (ďalej len „žiadatelia“) predložia žiadosť Komisii. Žiadosť sa predloží písomne v jednom z úradných jazykov Spoločenstva a bude obsahovať:5.  žiadosť Komisii o zriadenie ERI ;6.  navrhované stanovy ERI uvedené v článku 9;7.  technický a odborný opis výskumnej infraštruktúry, ktorú má ERI zriadiť a prevádzkovať, najmä so zreteľom na požiadavky stanovené v článku 3.8.  výňatok zo stanov, ktorý obsahuje informácie uvedené v prílohe.2. Komisia posúdi žiadosť. Pri posudzovaní môže získať názory nezávislých expertov najmä v odbore zamýšľaných činností ERI. Výsledok takého posúdenia sa oznámi žiadateľom, ktorí budú v prípade potreby vyzvaní, aby v primeranom čase doplnili alebo upravili žiadosť.Článok 5 Rozhodnutie o žiadosti1. Komisia po zohľadnení výsledkov posúdenia uvedeného v článku 4 odsek 2 a v súlade s postupom uvedeným v článku 21:9.  prijme rozhodnutie o zriadení ERI, keď dôjde k záveru, že sú splnené požiadavky stanovené v tomto nariadení; alebo10.  zamietne žiadosť, keď dôjde k záveru, že nie sú splnené požiadavky stanovené tomto nariadení.2. Rozhodnutie o žiadosti sa oznámi žiadateľom. Rozhodnutie o zriadení ERI sa zverejní v sérii L Úradného vestníka Európskej únie .3. Výňatok zo stanov obsiahnutý v žiadosti sa pripojí ako príloha k rozhodnutiu o zriadení ERI.Článok 6 Postavenie ERI1. ERI má právnu subjektivitu odo dňa nadobudnutia účinnosti rozhodnutia o zriadení ERI.2. ERI má v každom členskom štáte najrozsiahlejšiu právnu spôsobilosť udelenú právnym subjektom podľa právneho poriadku daného členského štátu. Môže najmä nadobúdať, vlastniť a nakladať s hnuteľným či nehnuteľným majetkom a duševným vlastníctvom, uzatvárať zmluvy a byť účastníkom súdnych konaní.3. ERI je medzinárodný orgán v zmysle článku 151 ods. (1) písm. b) smernice 2006/112/ES a medzinárodná organizácia v zmysle druhej zarážky článku 23 ods. (1) smernice 92/12/EHS a článku 15 písm. c) smernice 2004/18/ES.4. Členské štáty prijmú všetky možné opatrenia na poskytnutie čo najväčšieho rozsahu oslobodenia ERI od daní navyše k tým, ktoré sú uvedené v odseku 3, v súlade s pravidlami štátnej pomoci.Článok 7 Sídlo a názov1. ERI bude mať štatutárne sídlo, ktoré sa nachádza na území člena, ktorý je členským štátom alebo krajinou pridruženou k výskumnému, technicko-rozvojovému a demonštračnému programu Spoločenstva.2. ERI bude mať názov obsahujúci slová „Európska výskumná infraštruktúra“ alebo „ERI“.Článok 8 Členstvo1. Nasledovné subjekty sa môžu stať členmi Európskej výskumnej infraštruktúry (ERI):11.  členské štáty;12.  tretie krajiny;13.  medzivládne organizácie.2. Členmi ERI musia byť vždy aspoň tri členské štáty Ďalšie členské štáty môžu pristúpiť ako členovia kedykoľvek za rovnakých a primeraných podmienok uvedených v stanovách.3. Členské štáty majú spoločne väčšinu hlasovacích práv na zhromaždení členov uvedenom v článku 12 (a).4. Pokiaľ ide o uplatňovanie stanovených práv a plnenie stanovených záväzkov člena ERI, každý členský štát alebo tretia krajina môže byť zastúpený jedným alebo viacerými verejnými subjektmi vrátane regiónov alebo súkromných subjektov s úlohou poskytovania verejných služieb .5. Tretie krajiny a medzivládne organizácie žiadajúce o členstvo v ERI uznávajú, že ERI má právnu subjektivitu a kompetenciu v súlade s článkom 6 ods. (1) a (2) a že podlieha pravidlám určeným pri uplatnení článku 16.6. Tretie krajiny žiadajúce o členstvo v niektorej ERI poskytujú tejto ERI zaobchádzanie ekvivalentné tomu, ktoré je uvedené v článku 6 ods. (3) a (4).Článok 9 StanovyStanovy obsahujú aspoň tieto údaje:14.  zoznam členov, a tam, kde je to vhodné, subjektov, ktoré ich zastupujú, a podmienky a postup pre zmeny v členstve a zastúpenia v súlade s článkom 8;15.  úlohy a činnosti ERI16.  štatutárne sídlo v súlade s článkom 7 ods. (1);17.  názov ERI v súlade s článkom 7 ods. (2);18.  práva a povinnosti členov vrátane povinnosti poskytovať príspevky do vyrovnaného rozpočtu;19.  orgány ERI, ich kompetencie a spôsob, ktorým sú zriadené a ktorým prijímajú rozhodnutia, vrátane zmeny a doplnenia stanov, v súlade s článkami 10, 11 a 12;20.  čas trvania a postup pri zrušení v súlade s článkom 17;21.  základné zásady zahŕňajúce:i) politika prístupu pre užívateľov;ii) dátová politika;iii) politika vedeckého hodnotenia;iv) politika práv duševného vlastníctva;v) politika šírenia informácií;(vi) politika zamestnanosti;vii) politika obstarávania rešpektujúca zásady transparentnosti, nediskriminácie a hospodárskej súťaže;viii) postup vyradenia z prevádzky , ak je to vhodné;22.  identifikáciu pracovného jazyka (pracovných jazykov);23.  odkazy na pravidlá pre vykonávanie stanov.Stanovy majú byť verejne dostupné na webovej stránke ERI a v jej štatutárnom sídle. .Článok 10 Zmeny a doplnenia stanov vyžadujúce zmenu a doplnenie výpisu zo stanov1. Akúkoľvek zmenu a doplnenie stanov, ktoré vyžaduje zmenu a doplnenie výpisu zo stanov, ERI predkladá na schválenie Komisii. Takáto zmena a doplnenie nesmie nadobudnúť účinnosť pred nadobudnutím platnosti rozhodnutia poskytujúceho súhlas. Komisia uplatňuje, mutatis mutandis , články 4 ods. (2) a 5.2. Žiadosť o zmenu a doplnenie má obsahovať nasledovné:24.  text zmeny a doplnenia, ako je navrhovaný, vrátane dátumu nadobudnutia platnosti;25.  zmenenú a doplnenú konsolidovanú verziu stanov;26.  zmenený a doplnený výpis zo stanov.Článok 11 Iné zmeny a doplnenia stanov1. Akákoľvek iná zmena a doplnenie stanov ako tá, ktorá je uvedená v článku 10, má byť predložená Komisii Európskou výskumnou infraštruktúrou do desiatich dní po jej prijatí.2. Komisia môže vzniesť námietku voči takejto zmene a doplneniu do šesťdesiatich dní od predloženia, pričom uvedie dôvody, prečo zmena a doplnenie nespĺňa požiadavky tohto nariadenia.3. Ak nie sú vznesené žiadne námietky, Komisia zverejní oznámenie o zmene a doplnení, ktoré sprevádza stručná sumarizácia zmeny a doplnenia, v sérii C Úradného vestníka Európskej únie .4. Zmena a doplnenie nenadobudne účinok pred uplynutím obdobia pre predloženie námietok, alebo pokiaľ sa Komisia možnosti namietať nezriekne, alebo pred stiahnutím vznesenej námietky.5. Žiadosť o zmenu a doplnenie má obsahovať nasledovné:27.  text zmeny a doplnenia ako je prijatý, vrátane dátumu nadobudnutia platnosti;28.  zmenenú a doplnenú konsolidovanú verziu stanov;29.  Stručnú sumarizáciu zmeny a doplnenia.Článok 12 Organizácia ERIŠtáty zabezpečia minimálne nasledujúce orgány, ktoré majú nasledujúce kompetencie:30.  Zhromaždenie členov ako orgán s plnou rozhodovacou kompetenciou vrátane schvaľovania rozpočtu;31.  Riaditeľ alebo správna rada, menovaní zhromaždením členov ako výkonný orgán, a právny zástupca ERI.Stanovy uvádzajú spôsob, akým členovia správnej zrady právne zastupujú ERI.Článok 13 Rozpočtové zásady, audit a poistenie1. Do predbežných kalkulácií, ktoré sa zostavujú pre každý finančný rok a uvádzajú v rozpočte, sa zahŕňajú všetky položky príjmov a výdajov ERI. Rozpočtové príjmy a výdavky sú v rovnováhe.2. Členovia ERI zaistia, aby sa prídely používali v súlade so zásadami pre zdravé finančné riadenie.3. Rozpočet sa zostavuje a plní a účty sa vykazujú v súlade so zásadou transparentnosti.4. K účtovníctvu ERI je pripojená správa o riadení rozpočtových a finančných záležitostí v priebehu roka.5. ERI podlieha požiadavkám uplatniteľného zákona pokiaľ ide o prípravu, zápis, audit a zverejňovanie účtovnej uzávierky.6. ERI zabezpečí vhodné poistenie na krytie všetkých rizík osobitných pre jej pôsobenie.Článok 14 Financovanie SpoločenstvaFinancovanie Spoločenstva sa môže ERI prideľovať výlučne v súlade s hlavou VI nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev.Možné je tiež financovanie v rámci kohéznej politiky v súlade s príslušnými právnymi predpismi Spoločenstva.Článok 15 Zodpovednosť1. ERI zodpovedá za svoje dlhy.2. Finančná zodpovednosť členov za dlhy ERI je limitovaná ich príslušnými príspevkami poskytnutými ERI. Členovia môžu uviesť v stanovách, že preberajú pevne stanovenú zodpovednosť nad rámec svojich príslušných príspevkov alebo neobmedzenú zodpovednosť.3. Spoločenstvo nie je zodpovedné za akýkoľvek dlh ERI.Článok 16 Uplatniteľné právo a súdna príslušnosť1. ERI sa spravuje:32.  Právom Spoločenstva, najmä týmto nariadením a rozhodnutiami uvedenými v článku 5 ods. (1) písm. a) a v článku 10 ods. (1);33.  Právom štátu, v ktorom má ERI štatutárne sídlo, v prípade záležitostí, ktoré nie sú, alebo čiastočne nie sú, upravované zákonmi uvedenými v bode (a);34.  svojimi stanovami prijatými v súlade so zdrojmi práva uvedenými v bodoch (a) a (b);35.  svojimi vykonávacími pravidlami vyhovujúcimi jej stanovám.36.  V prípade odklonu od bodu (b) sa ERI spravuje právom štátov, v ktorých ERI pôsobí, pokiaľ ide oi) zdravie a bezpečnosť verejnosti a bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci;ii) ochranu životného prostredia;iii) zaobchádzanie s nebezpečnými látkami;iv) vydávanie povolení požadovaných pre jej prevádzku.2. Súdny dvor Európskych spoločenstiev má súdnu príslušnosť pri riešení súdnych sporov medzi členmi, medzi členmi a ERI a akýchkoľvek súdnych sporov, ktorých stranou je Spoločenstvo.3. Na spory medzi ERI a tretími stranami sa uplatňujú právne predpisy Spoločenstva o súdnej príslušnosti. V prípadoch, na ktoré sa nevzťahujú takéto právne predpisy Spoločenstva, určuje súdnu príslušnosť na riešenie takýchto sporov právo štátu, v ktorom má ERI svoje štatutárne sídlo.Článok 17 Likvidácia, platobná neschopnosť1. Stanovy určujú postup, ktorý sa uplatní v prípade likvidácie ERI po rozhodnutí zhromaždenia členov.2. ERI informuje Komisiu o prijatí rozhodnutia zhromaždením členov o likvidácii bez zbytočných prieťahov a v každom prípade do desiatich dní po takomto prijatí rozhodnutia. Komisia uverejní príslušný oznam v sérii C Úradného vestníka Európskej únie .3. ERI informuje Komisiu o ukončení postupu likvidácie bez neprimeraného oneskorenia a v každom prípade do desiatich dní po takomto ukončení, . Komisia uverejní príslušný oznam v sérii C Úradného vestníka Európskej únie . ERI prestane existovať v deň zverejnenia príslušného oznamu.4. Vždy keď nastane situácia, v ktorej ERI nie je schopná splácať svoje dlhy, okamžite o tom informuje Komisiu. Komisia uverejní príslušný oznam v sérii C Úradného vestníka Európskej únie .Článok 18 Podávanie správ a uskutočňovanie kontrol1. ERI pripraví ročnú správu o činnosti a predloží ju Komisii do šiestich mesiacov od ukončenia príslušného finančného roka. Táto správa sa zverejní.2. ERI a príslušné členské štáty informujú Komisiu o akýchkoľvek okolnostiach, pre ktoré hrozí, že splnenie úloh ERI je vážne ohrozené.3. Ak Komisia získa informácie, ktoré naznačujú, že ERI svojím konaním vážne porušuje toto nariadenie či rozhodnutia prijaté na základe tohto nariadenia alebo iného uplatniteľného právneho predpisu, požiada ERI a/alebo jej členov o vysvetlenie.4. Ak Komisia po tom, ako ERI a/alebo jej členom poskytne primeraný čas na vyjadrenie, dospeje k záveru, že takáto ERI svojím konaním vážne porušuje toto nariadenie či rozhodnutia prijaté na základe tohto nariadenia alebo iného uplatniteľného právneho predpisu, môže navrhnúť ERI a jej členom nápravné opatrenie.5. Ak sa neprijme žiadne nápravné opatrenie, Komisia môže zrušiť rozhodnutie o zriadení ERI. Takéto rozhodnutie sa oznámi ERI a zverejní sa v sérii L Úradného vestníka Európskej únie . Tým sa spustí proces likvidácie tejto ERI.Článok 19 Príslušné ustanoveniaČlenské štáty prijmú vhodné opatrenia na zabezpečenie účinného uplatňovania tohto nariadenia.Článok 20 Správa a preskúmaniePäť rokov po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia Komisia doručí Európskemu parlamentu a Rade správu o jeho uplatňovaní a návrhy na jeho zmeny a doplnenia tam, kde je to vhodné.Článok 21 Postup výboru1. Komisii bude pomáhať poradný výbor.2. V prípade odkazu na tento článok sa uplatňujú články 3 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.Článok 22 Nadobudnutie účinnostiToto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a je priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.V BruseliZa RadupredsedaPRÍLOHAVÝPIS ZO STANOV37.  Názov Európskej výskumnej infraštruktúry (ERI) (články 7 ods. (2) a 9 písm. d)): [názov podľa stanov, vrátane slov „Európska výskumná infraštruktúra“ alebo skratky „ERI“]38.  Úloha (články 2 ods. (1) a 9 písm. b)): [úloha podľa stanov pozostávajúca zo založenia a pôsobenia výskumnej infraštruktúry]39.  Štatutárne sídlo (články 7 ods. (1) a 9 písm. c)): [odkaz najlepšie na najmenšiu správnu alebo samosprávnu územnú jednotku, ako je obec]40.  Trvanie (článok 9 písm. g)): [napríklad „neurčitý čas“, alebo konečný dátum, alebo počet rokov od zriadenia]41.  Základné zásady politiky prístupu pre užívateľov (článok 9 písm. h) prvá zarážka): [podľa stanov]42.  Základné zásady politiky vedeckého hodnotenia (článok 9 písm. h) tretia zarážka): [podľa stanov]43.  Základné zásady metódy šírenia informácií (článok 9 písm. h) piata zarážka): [podľa stanov]44.  Základné zásady politiky zamestnanosti (článok 9 písm.(h) šiesta zarážka): [podľa stanov]45.  Základné zásady metódy obstarávania rešpektujúcej zásady transparentnosti, nediskriminácie a hospodárskej súťaže (článok 9 písm. h) siedma zarážka): [podľa stanov]46.  Režim zodpovednosti (článok 15 ods. (2)): [podľa stanov a/alebo prvej vety článku 15 ods. (2)].LEGISLATÍVNY FINANČNÝ VÝKAZ1. NÁZOV NÁVRHU:Nariadenie Rady o právnom rámci Spoločenstva pre Európsku výskumnú infraštruktúru (ERI - European Research Infrastructure)2. RÁMEC ABM/ABBPríslušné oblasti politiky a súvisiace činnosti:Výskum - výskumné infraštruktúry3. ROZPOČTOVÉ POLOŽKY3.1. Rozpočtové položky [prevádzkové položky a súvisiace položky technickej a administratívnej pomoci (predtým položky B..A)] vrátane ich názvov:-  08.01.05.01 : Úradníci a dočasní výskumní pracovníci-  08.01.05.02 : Externí zamestnanci (VNE, zmluvní zamestnanci atď.)3.2. Trvanie akcie a finančného vplyvu:Dlhodobá činnosť, nakoľko navrhovaná legislatíva má napomôcť vytvoreniu a fungovaniu výskumných zariadení medzi niekoľkými členskými štátmi a pridruženými štátmi a nakoľko splnomocnením Európskej komisie toto nariadenie umožní jednoduchší postup než je ten, pri ktorom by jednotlivé rozhodnutia prijímala Rada.V krátkodobom horizonte by si toto nevyžadovalo viac zdrojov, než sa v súčasnosti využíva, na uskutočnenie prípravnej fázy nových projektov výskumných infraštruktúr (zdroje FP7). V strednodobom až dlhodobom hľadisku však budú nevyhnutné dodatočné ľudské zdroje na uskutočnenie politickej prípravy a realizáciu nariadenia, čo môže viesť napr. k prípadnej potrebe novelizácie nariadenia po 5 rokoch.3.3. Rozpočtové charakteristiky:Rozpočtová položka | Druh výdavkov | Nové | Príspevok EZVO | Príspevky kandidátskych krajín | Výdavková kapitola vo finančnom výkaze |08.01 05 01 | Nepovinné | Nedif. | NIE | ÁNO | ÁNO | č. 1A |08.01 05 02 | Nepovinné | Nedif. | NIE | ÁNO | ÁNO | č. 1A |08.01.05.03 | Nepovinné | Nedif. | NIE | ÁNO | ÁNO | č. 1A |4. ZHRNUTIE ZDROJOV4.1. Finančné zdroje4.1.1. Zhrnutie viazaných rozpočtových prostriedkov (VRP) a platobných rozpočtových prostriedkov (PRP)v miliónoch EUR (zaokrúhlené na 3 desatinné miesta)Druh výdavkov | Druh výdavkov | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 a nasl. |Administratívne výdavky nezahrnuté v referenčnej sume |Ľudské zdroje a súvisiace výdavky (NDA) | 8.2.5. | b | 0,423 | 0,657 | 0,711 | 0,828 | 0,828 | 1,062 |Administratívne náklady (NDA) | 8.2.6. | c | 0,080 | 0,250 | 0,280 | 0,250 | 0,250 | 0,250 |Celkové orientačné náklady na akciu |VRP vrátane nákladov na ľudské zdroje SPOLU | a+b+c | 0,503 | 0,907 | 0,991 | 1,078 | 1,078 | 1,312 |Celkové VRP vrátane nákladov na ľudské zdroje | a+b+c | 0,503 | 0,907 | 0,991 | 1,078 | 1,078 | 1,312 |4.1.2. Súlad s finančným programovaním (položka č. 1)X Návrh je zlučiteľný s platným finančným plánovaním.( Návrh si vyžaduje zmenu v plánovaní príslušnej výdavkovej kapitoly vo finančnom výhľade.( Návrh si môže vyžadovať uplatnenie ustanovení medziinštitucionálnej dohody (t. j. nástroj flexibility alebo revíziu finančného výhľadu).4.1.3. Finančný vplyv na príjmyX Návrh nemá finančný vplyv na príjmy.( Návrh má finančný vplyv na príjmy, a to s týmto účinkom:4.2. Ľudské zdroje (pracovníci na plný úväzok) – pozri podrobnosti v bode 8.2.1.Nevzťahuje sa.5. CHARAKTERISTIKY A CIELE5.1. Potreby, ktoré treba uspokojiť v krátkodobom alebo dlhodobom horizonteNakoľko hranice výskumu sa vyvíjajú a čoraz viac posúvajú a nakoľko sa naše technológie vyvíjajú, stávajú sa výskumné infraštruktúry čoraz zložitejšími a nákladnejšími, často sú mimo dosahu jednej výskumnej skupiny, regiónu, národa alebo dokonca svetadielu. Najväčším problémom zriadenia Európskych výskumných infraštruktúr je však neexistencia primeraného právneho rámca, ktorý by umožňoval vytvorenie primeraného partnerstva s partnermi z rôznych krajín. Je preto potrebné zabezpečiť ustanovenie právneho rámca Spoločenstva na zriadenie a fungovanie výskumných infraštruktúr celoeurópskeho záujmu.5.2. Pridaná hodnota v prípade zapojenia Spoločenstva, zlučiteľnosť návrhu s inými finančnými nástrojmi a možná synergiaNavrhovaná legislatíva má napomôcť spoločnému zriadeniu a fungovaniu výskumných zariadení medzi niekoľkými členskými a pridruženými štátmi a napomôcť pri ďalšej príprave a vypracúvaní európskej politiky pre výskumné infraštruktúry. Doplnením vnútroštátnych a medzivládnych systémov poskytne navrhované rámcové nariadenie spoločný právny rámec na základe článku 171 EC. Vytýči hlavné charakteristiky Európskych výskumných infraštruktúr (ERI), ako aj jednoznačné postupy, prostredníctvom ktorých zákonodarca udelí toto postavenie. Splnomocnením Európskej komisie toto nariadenie umožní aj jednoduchší postup než je ten, kde by jednotlivé rozhodnutia prijímala Rada, pričom sa predíde nekoordinovaným činnostiam.5.3. Ciele, očakávané výsledky a súvisiace ukazovatele návrhu v kontexte rámca ABMCelkovým cieľom tohto návrhu je napomôcť Európe pri riešení rôznych výziev, ktorým čelí, prostredníctvom včasného rozvoja účinných Európskych výskumných infraštruktúr (ERI), ktoré by naopak:-  napomohli posilniť rozvoj účinnej Európskej výskumnej oblasti prostredníctvom lepšej integrácie úsilia štátov, predchádzaním podkritických zariadení a zabezpečením pozície pre Európu ako svetového lídra vo výskumných službách vysokej úrovne;-  napomohli Európe pri spájaní jej zdrojov pre novú generáciu zariadení veľkého rozsahu, ktoré sú nevyhnutné na udržanie si popredného miesta v oblasti výskumu počas nasledujúcich desaťročí a v ktorých sa výskumníkom poskytnú výskumné zariadenia, ktoré potrebujú, čím sa zvýši príťažlivosť a potenciál Európy;-  napomohli lepším spôsobom riešiť sociálne a environmentálne výzvy, akými sú napr. klimatické zmeny, výroba energie, zásobovanie vodou, kvalita životného prostredia alebo kvalita života prostredníctvom výborných výskumných služieb poskytovaných zo strany takýchto nových Európskych výskumných infraštruktúr vrátane e-infraštruktúr;-  prispievali k dlhodobej hospodárskej konkurencieschopnosti prostredníctvom urýchlenia vedeckého pokroku v Európe, čo budú podporovať a uprednostňovať takéto nové európske zariadenia a rast založený na poznatkoch.Predpokladaným výsledkom tohto nariadenia je napomôcť rozvoju výhodnejších podmienok rozvoja základného výskumu v Európe . Prostredníctvom rozvoja výhodnejších právnych podmienok na úrovni Spoločenstva táto práca naozaj podporí včasné uplatnenie nových Európskych výskumných infraštruktúr (ako napr. tých, ktoré identifikoval ESFRI). Toto taktiež napomôže pri ďalšej príprave a vypracúvaní európskej politiky pre výskumné infraštruktúry. Súvisiacimi ukazovateľmi budú:-  počet nových Európskych výskumných infraštruktúr (napr. tých, ktoré identifikoval ESFRI) zriaďovaných prostredníctvom partnerstiev v celej Európe;-  rýchlosť zriaďovania týchto infraštruktúr;-  zdroje potrebné na tento proces;-  posilnenie a väčšie uznanie európskej politiky pre výskumné infraštruktúry.5.4. Spôsob implementácie( Centralizované riadenie (priamo Komisiou alebo nepriamo poverením výkonných agentúr, orgánov, ktoré zriadili Spoločenstvá, alebo vnútroštátnych orgánov verejného sektora/orgánov s verejným poslaním)X Zdieľané alebo decentralizované riadenieX s členskými štátmi( s tretími krajinami( Spoločné riadenie s medzinárodnými organizáciami (bližšie uveďte)Poznámky: Členstvo v ERI sa bude obmedzovať na členské štáty, tretie krajiny a medzivládne organizácie s možnosťou zúčastnených krajín poveriť verejné alebo súkromné subjekty, ktoré poskytujú verejné služby, výkonom práv a povinností v ich mene. Európska komisia zabezpečí celkovú koordináciu tejto iniciatívy. Výbor podporí Európsku komisiu v riadení nového právneho rámca.6. MONITOROVANIE A HODNOTENIE6.1. Systém monitorovaniaSystém monitorovania a hodnotenia sa zriadi na monitorovanie existujúcich Európskych výskumných infraštruktúr a na zhodnotenie rozsahu, v akom nový právny rámec splnil svoje ciele.Zatiaľ čo Európska komisia zabezpečí celkovú koordináciu tejto iniciatívy, poradný výbor podporí Európsku komisiu v riadení tohto nového právneho rámca.Okrem toho len čo bude oficiálne schválená, každá ERI bude povinná predložiť výročnú správu a zaslať ju Európskej komisii a financujúcim členským štátom. Tieto správy poskytnú celkový prehľad o činnostiach za daný rok ako aj podrobné rozpočtové informácie a mali by umožniť Európskej komisii a členským štátom overiť si, že infraštruktúra spĺňa podmienky európskeho štatútu.6.2. Hodnotenie6.2.1. Hodnotenie ex-anteHodnotenie ex-ante (predbežné hodnotenie)6.2.2. Podmienky, termíny a frekvencia budúceho hodnoteniaPäť rokov po prijatí právneho rámca skupina odborníkov podliehajúca Európskej komisii a členským štátom vykoná hodnotenie:-  začiatku uplatňovania právneho rámca (t.j. počet nových alebo zdokonalených Európskych výskumných infraštruktúr využívajúcich tento rámec);-  miery, do akej tento rámec priniesol očakávané úžitky, osoh, výhody a najmä jednoduché využívanie, a v akej miere napomohol urýchliť vytváranie Európskych výskumných infraštruktúr;-  potrebu preskúmať, skontrolovať alebo upraviť právny rámec.7. OPATRENIA PROTI PODVODOMLen čo bude oficiálne schválená, každá ERI bude požiadaná, aby predkladala výročné správy a zasielala ich Európskej komisii a financujúcim členským štátom. Tieto správy poskytnú celkový prehľad o činnostiach za daný rok ako aj podrobné rozpočtové informácie a mali by umožniť Európskej komisii a členským štátom overiť si, že infraštruktúra spĺňa podmienky európskeho štatútu. Navyše okrem poskytovania výskumných služieb bude každá ERI automaticky monitorovaná v rámci periodických výskumných činností podporovaných vnútroštátnymi, európskymi alebo medzinárodnými programami.8. PODROBNÉ ÚDAJE O ZDROJOCH8.1. Ciele návrhu z hľadiska ich finančných nákladovS týmto nariadením sa nespája žiadny prevádzkový rozpočet8.2. Administratívne výdavky8.2.1. Počet a druh ľudských zdrojovNevzťahuje sa.8.2.2. Opis úloh vyplývajúcich z akciePolitické sledovanie tohto nariadenia si vyžiada niekoľko pracovníkov typu „AD“ pre politické úlohy, ktoré budú zahŕňať od 2010 sledovanie využívania – a po 5 rokoch možnú revíziu – nariadenia.8.2.3. Zdroje ľudských zdrojov (štatutárne)( Pracovné miesta pridelené v súčasnosti na riadenie programu, ktoré sa majú nahradiť alebo predĺžiť( Pracovné miesta predbežne pridelené v rámci plnenia RPS/PNR na rok n.( Pracovné miesta požadované v ďalšom postupe RPS/PNR.x Pracovné miesta preobsadené zo zdrojov existujúcich v príslušnom riadiacom útvare (vnútorná reorganizácia)( Pracovné miesta požadované na rok n, ale neplánované v rámci RPS/PNR daného roku.8.2.4. Ostatné administratívne výdavky zahrnuté v referenčnej sume (XX 01 04/05 – Výdavky na administratívne riadenie)Nevzťahuje sa.8.2.5. Finančné náklady na ľudské zdroje a súvisiace náklady, ktoré nie sú zahrnuté v referenčnej sumev miliónoch EUR (zaokrúhlené na 3 desatinné miesta)Druh ľudských zdrojov | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 a nasl. |Úradníci a dočasní zamestnanci (08 01 05 01) | 0,234 | 0,468 | 0,585 | 0,702 | 0,702 | 0,936 |Financovaný personál čl.08 01 05 02 (napr. VNE, dočasný personál) - existujúci | 0,189 | 0,189 | 0,126 | 0,126 | 0,126 | 0,126 |Náklady na ľudské zdroje a súvisiace náklady spolu (nezahrnuté v referenčnej sume) | 0,423 | 0,657 | 0,711 | 0,828 | 0,828 | 1,062 |2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 a nasl. |08 01 02 11 01 + 08 01 05 03 – Služobné cesty | 0,03 | 0,03 | 0,03 | 0,03 | 0,03 | 0,03 |08 01 02 11 02 + 08 01 05 03 – Stretnutia a konferencie | 0,02 | 0,1 | 0,1 | 0,06 | 0,06 | 0,06 |08 01 02 11 03 + 08 01 05 03 – Výbory | 0 | 0,06 | 0,09 | 0,09 | 0,09 | 0,09 |08 01 02 11 04 + 08 01 05 03 – Štúdie a konzultácie | 0,03 | 0,03 | 0,03 | 0,05 | 0,06 | 0,06 |08 01 02 11 05 + 08 01 05 03 – Informačné systémy | 0 | 0,03 | 0,03 | 0,02 | 0,01 | 0,01 |Administratívne náklady (NEZAHRNUTÉ v referenčnej sume) okrem nákladov na ľudské zdroje a súvisiacich nákladov spolu | 0,08 | 0,25 | 0,28 | 0,25 | 0,25 | 0,25 |Výpočet – Úradníci a zmluvní zamestnanci ako aj personál financovaný na základe čl. 08 01 02 |Náklady na úradníka, pripadajúce na jeden rok, sa počítajú na základe 117 000 EUR. Náklady na ostatný personál (dočasný personál, VNE) sa počítajú na základe 63. 000 EUR / rok |Opis úloh vyplývajúcich z akcie: Prvé mesiace po prijatí nariadenia budú venované príprave postupov a smerníc pre používanie nariadenia pre ERI. Neskôr, od polovice 2009, bude nepretržité úsilie postupne venované: sledovaniu potenciálneho používania zo strany zakladajúcich členov (členských štátov), narábaniu so súbormi (prípustnosť, vedecké hodnotenie, analýza administratívnych, právnych a finančných údajov), medziútvarovým konzultáciám a schôdzam výboru, príprave možných rozhodnutí z EK, registrácii a budúcemu ročnému sledovaniu ERI. Potrební pracovníci budú v krátkodobom horizonte pochádzať z radov existujúcich zdrojov. Od roku 2010, by však malo pribudnúť niekoľko miest pre úradníkov (reorganizácia), ktorí posilnia politickú prácu a ktorých deleguje Rada Komisii (t.j. pre schôdze výboru, sledovanie súborov pre rozhodnutia Komisie, sledovanie a možná revízia nariadenia po 5 rokoch): |2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 a nasl. |AD* / AST (ref. 8.2.5) | 2 | 4 | 5 | 6 | 6 | 8 |VNE / dočasný personál* (ref. 8.2.5) | 3 | 3 | 2 | 2 | 2 | 2 |Spolu | 5 | 7 | 7 | 8 | 8 | 10 |* z čoho jeden A/AD a jeden VNE právnik[1] KOM (2008) *** z **.**.2008[2] Ú. v. EÚ C,, s..[3] Ú. v. EÚ C,, s..[4] Ú. v. EÚ C,, s..[5] Ú. v. EÚ L 412, 30. decembra 2006, s. 1.[6] Ú. v. EÚ L 54, 22.2. 2007, s. 101.[7] Ú. v. ES L 248 z 16.9.2002, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES, Euratom) č. 1995/2006 ( Ú. v. EÚ L 390 z 30.12.2006, s.1).[8] Ú. v. EÚ L 347, 11.12.2006, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Rady 2008/8/ES z 12. februára 2008 (Ú. v. EÚ L 44, 20.2.2008, s. 11).[9] Ú. v. ES L 76, 23.3.1992, s. 1. Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Rady č. 2004/106/ES zo 16. novembra 2004 (Ú. v. EÚ L 359, 4.12.2004, s.30).[10] Ú. v. EÚ L 134, 30.4.2004, s. 114. Smernica naposledy zmenená a doplnená nariadením Komisie (ES) č. 213/2008 z 28. novembra 2007 (Ú. v. EÚ L 74, 15.3.2008, s. 1).[11] Ú. v. EÚ L 210, 31.7.2006, s. 25[12] ÚV ES l 184, 17.7.1999, s.23.


title: Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie

text:
|

52011PC0137

	[pic] | EURÓPSKA KOMISIA |Brusel, 21.3.2011KOM(2011) 137 v konečnom znení2008/0090 (COD)NávrhNARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY,ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a KomisieDÔVODOVÁ SPRÁVA1.  Komisia predložila 30. apríla 2008 návrh na prepracovanie nariadenia (ES) č. 1049/2001[1]. Európsky parlament hlasoval o správe, ktorá obsahovala veľký počet zmien a doplnení, ale rozhodol sa nehlasovať o sprievodnom legislatívnom uznesení. Z tohto dôvodu nie je k dispozícii stanovisko Európskeho parlamentu z prvého čítania.2.  Po voľbách do Európskeho parlamentu v júni 2009 sa novozvolený Parlament opäť začal venovať legislatívnemu návrhu v súlade s článkom 214 svojho rokovacieho poriadku. Zmenený a doplnený návrh správy bol predložený v Európskom parlamente v máji 2010. Výbor pre ústavné veci Európskeho parlamentu poskytol svoje stanovisko k návrhu Komisie 30. novembra a Výbor pre petície tak urobil 1. decembra 2010. Výbor pre občianske slobody ešte návrh správy neprijal. Nebol stanovený dátum pre prijatie stanoviska Európskeho parlamentu v rámci prvého čítania.3.  Lisabonská zmluva nadobudla platnosť 1. decembra 2009. Právnym základom pre poskytnutie prístupu verejnosti k dokumentom je teraz článok 15 ods. 3 konsolidovaného znenia Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Toto nové ustanovenie rozširuje právo verejnosti na prístup k dokumentom na dokumenty všetkých inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr Únie. Na Súdny dvor Európskej únie, Európsku centrálnu banku a Európsku investičnú banku sa toto ustanovenie vzťahuje iba vtedy, ak vykonávajú svoje administratívne úlohy. Toto nariadenie sa vzťahuje priamo len na Európsky parlament, Radu a Komisiu. Jeho uplatňovanie však bolo rozšírené na agentúry, a to prostredníctvom osobitného ustanovenia v ich príslušných zakladajúcich aktoch. Okrem toho, niekoľko inštitúcií a orgánov dobrovoľne prijalo akty, v ktorých sú stanovené pravidlá prístupu k ich dokumentom, ktoré sú rovnaké ako pravidlá uvedené v nariadení (ES) č. 1049/2001, alebo sú im podobné.4.  S cieľom zohľadniť toto rozšírenie inštitucionálnej pôsobnosti práva verejnosti na prístup k dokumentom Komisia zahrnula svoj návrh z 30. apríla 2008 na prepracovanie nariadenia (ES) č. 1049/2001 do svojho oznámenia o dôsledkoch nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy na prebiehajúce medziinštitucionálne rozhodovacie postupy[2]. Spoluzákonodarci by preto mohli integrovať túto úpravu do novej zmluvy v rámci prebiehajúcich riadnych legislatívnych postupov.5.  Viac ako rok po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy neexistuje ešte stále perspektíva, že by mohlo byť prijaté nové nariadenie o prístupe verejnosti k dokumentom, ktoré by nahradilo nariadenie (ES) č. 1049/2001. Diskusie v Európskom parlamente a v Rade ukázali, že názory na zmenu a doplnenie tohto nariadenia sa do značnej miery líšia.6.  Hoci v praxi väčšina inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr Európskej únie uplatňuje nariadenie (ES) č. 1049/2001 alebo podobné pravidlá na dobrovoľnej báze, existuje na základe zmluvy právna povinnosť rozšíriť toto právo na prístup k dokumentom na všetky tieto subjekty.7.  Keďže väčšina inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr Európskej únie uplatňuje nariadenie alebo podobné pravidlá, je možné rozšíriť inštitucionálnu pôsobnosť súčasného nariadenia na všetky tieto subjekty, avšak pod podmienkou rešpektovania obmedzení stanovených v zmluve, ktoré sa týkajú Súdneho dvora, Európskej centrálnej banky a Európskej investičnej banky.8.  Komisia sa preto domnieva, že nariadenie (ES) č. 1049/2001 by sa malo bezodkladne zmeniť a doplniť s cieľom rozšíriť jeho inštitucionálnu pôsobnosť v súlade s novým právnym základom pre prístup k dokumentom stanoveným v článku 15 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. Táto zmena a doplnenie sa nedotýka súčasnej realizácie prepracovania nariadenia č. 1049/2001 na základe návrhu Komisie z apríla 2008.2008/0090 (COD)NávrhNARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY,ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1049/2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a KomisieEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 15 ods. 3,so zreteľom na návrh Európskej komisie,po predložení návrhu legislatívneho aktu parlamentom jednotlivých štátov,konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom,keďže:9.  Všeobecné zásady a obmedzenia z dôvodu verejného alebo súkromného záujmu, ktorými sa riadi prístup verejnosti k dokumentom, boli stanovené v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie[3], ktoré bolo prijaté na základe článku 255 ods. 2 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva.10.  V súlade s týmto článkom sa nariadenie (ES) č. 1049/2001 vzťahuje len na právo verejnosti na prístup k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie.11.  Po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy bol článok 255 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva nahradený článkom 15 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.12.  Na základe tohto nového ustanovenia má každý občan Únie a každá fyzická alebo právnická osoba s bydliskom alebo zapísaným sídlom v niektorom členskom štáte právo na prístup k dokumentom inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr Únie bez ohľadu na to, na akom sa nachádzajú nosiči, s výhradou zásad a podmienok, ktoré určil zákonodarca v súlade s týmto článkom. Pokiaľ však ide o Súdny dvor Európskej únie, Európsku centrálnu banku a Európsku investičnú banku, toto právo verejnosti sa uplatňuje len ak vykonávajú svoje administratívne úlohy.13.  Nariadenie (ES) č. 1049/2001 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,PRIJALI TOTO NARIADENIE:Článok 1Nariadenie (ES) č. 1049/2001 sa týmto mení a dopĺňa takto:1. V článku 1 sa bod a) nahrádza takto:„a) vymedziť pravidlá, podmienky a obmedzenia z dôvodu verejného alebo súkromného záujmu, ktorými sa riadi prístup verejnosti k dokumentom inštitúcií Európskej únie definovaných v článku 3 písm. c), ktorý je stanovený v článku 15 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, a to takým spôsobom, aby sa umožnil čo najširší prístup verejnosti k dokumentom,“2. V článku 2 sa odsek 3 nahrádza takto:„3. Toto nariadenie sa vzťahuje na všetky dokumenty uchovávané niektorou z inštitúcií definovaných v článku 3 písm. c), to znamená na dokumenty, ktoré inštitúcia vypracovala alebo získala, má ich vo svojej držbe a ktoré sa týkajú všetkých oblastí činnosti Európskej únie. Pokiaľ ide o Súdny dvor Európskej únie, Európsku centrálnu banku a Európsku investičnú banku, toto nariadenie sa uplatňuje len ak vykonávajú svoje administratívne úlohy.“3. Do článku 3 sa pridáva nasledujúce písmeno c):„c) „inštitúcie“ sú inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Európskej únie vrátane Európskej služby pre vonkajšiu činnosť.“Článok 2Toto nariadenie nadobúda účinnosť tretím dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie .Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.V BruseliZa Európsky parlament Za Radupredseda predseda [1] KOM(2008) 229.[2] KOM(2009) 665.[3] Ú. v. ES L 145, 31.5.2001, s. 43.