title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 780/2013 ( 2013. gada 14. augusts ), ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 206/2010, ar ko izveido sarakstus, kuros iekļautas trešās valstis, to teritorijas vai daļas, no kurām Eiropas Savienībā atļauts ievest konkrētus dzīvniekus un svaigu gaļu, un nosaka veterinārās sertifikācijas prasības  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               15.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 219/1

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 780/2013
   (2013. gada 14. augusts),
   ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 206/2010, ar ko izveido sarakstus, kuros iekļautas trešās valstis, to teritorijas vai daļas, no kurām Eiropas Savienībā atļauts ievest konkrētus dzīvniekus un svaigu gaļu, un nosaka veterinārās sertifikācijas prasības
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2004. gada 26. aprīļa Direktīvu 2004/68/EK, ar ko nosaka dzīvnieku veselības noteikumus par dažu nagaiņu sugu dzīvu dzīvnieku importu un tranzītu caur Kopienu, groza Direktīvas 90/426/EEK un 92/65/EEK un atceļ Direktīvu 72/462/EEK (1), un jo īpaši tās 3. panta 1. punkta pirmo un otro daļu, 6. panta 1. punkta pirmo daļu, 7. panta e) punktu, 8. panta c) punktu un 13. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 206/2010 (2) ir noteiktas prasības konkrētu dzīvnieku, tostarp konkrētu nagaiņu, ievešanai Savienībā. Minētā regula neattiecas uz savvaļas dzīvniekiem, kas paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram, kuri definēti 2. panta 1. punkta c) apakšpunktā 1992. gada 13. jūlija Direktīvā 92/65/EEK, ar ko paredz dzīvnieku veselības prasības attiecībā uz tādu dzīvnieku, spermas, olšūnu un embriju tirdzniecību un importu Kopienā, uz kuriem neattiecas dzīvnieku veselības prasības, kas paredzētas īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvas 90/425/EEK (3) A pielikuma I daļā.

               (2)

               Tas, ka nav noteiktas īpašas dzīvnieku veselības prasības tādu nagaiņu ievešanai Savienībā, kas paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram, minētajām struktūrām rada praktiskas dabas problēmas un ievērojami ierobežo to darbības, ņemot vērā nepieciešamību ievest šādus dzīvniekus.

               (3)

               Ir lietderīgi noteikt dzīvnieku veselības prasības tādu nagaiņu ievešanai Savienībā, kas paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram, ņemot vērā šādu dzīvnieku īpašo situāciju. Savienības tiesību aktu vienkāršošanas labad minētos noteikumus ir lietderīgi noteikt ar Regulu (ES) Nr. 206/2010. Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza minētās regulas darbības joma.

               (4)

               Regula (ES) Nr. 206/2010 paredz, ka nagaiņu sūtījumus drīkst ievest Savienībā tikai tad, ja tie ir no trešajām valstīm, teritorijām vai to daļām, kuras ir iekļautas minētās regulas I pielikuma 1. daļā esošajā sarakstā.

               (5)

               Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīva 2002/99/EK, ar ko paredz dzīvnieku veselības noteikumus, kuri reglamentē tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un ievešanu, kas paredzēti lietošanai pārtikā (4), nosaka, ka Komisija pieņem tādu trešo valstu vai to reģionu sarakstu, no kurām ir atļauts konkrētu dzīvnieku izcelsmes produktu imports.

               (6)

               Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīva 2009/156/EK par dzīvnieku veselības prasībām attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvnieku pārvadāšanu un importu no trešām valstīm (5) paredz, ka zirgu dzimtas dzīvnieku imports Savienībā tiek atļauts tikai no trešām valstīm, kuras ir iekļautas sarakstā, kas izveidots vai grozītās saskaņā ar minētajā direktīvā paredzēto procedūru.

               (7)

               Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīvā 2009/158/EK par dzīvnieku veselības nosacījumiem, ar ko reglamentē mājputnu un inkubējamo olu tirdzniecību Kopienā un to ievešanu no trešām valstīm (6), paredzēts, ka Savienībā importētiem mājputniem un inkubējamām olām ir jābūt no tādas trešās valsts vai trešās valsts daļas, kas ir iekļauta Komisijas izveidotā sarakstā saskaņā ar minētajā direktīvā noteikto procedūru.

               (8)

               Tādu nagaiņu ievešanai Savienībā, kas paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram, jo īpaši būtu jānotiek saskaņā ar vispārīgajām prasībām dzīvu dzīvnieku ievešanai Savienībā un īpašām dzīvnieku veselības papildu prasībām, kā arī jāsniedz īpašas garantijas, nodrošinot, ka Savienībā ievestie dzīvnieki neapdraud dzīvnieku veselības statusu Savienībā.

               (9)

               Tās trešās valstis, to teritorijas un daļas, kas ir iekļautas sarakstos saskaņā ar Direktīvu 2002/99/EK, 2009/156/EK un 2009/158/EK, patlaban ievēro vispārīgās prasības, kas noteiktas attiecībā uz dzīvu dzīvnieku ievešanu Savienībā un ietver efektīvu veterināro dienestu sistēmu, kuras pārziņā ir dzīvnieku veselības kontrole.

               (10)

               Tomēr vispārīgās prasības dzīvu dzīvnieku ievešanai Savienībā negarantē to, ka nagaiņi ir brīvi no slimībām. Atsevišķi dzīvnieki joprojām var būt infekcijas slimību nēsātāji, un minētās slimības var izplatīties Savienībā, tādējādi apdraudot dzīvnieku veselību Savienībā. Tāpēc apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram paredzētus nagaiņus būtu jāieved Savienībā vienīgi tieši no iestādes, institūta vai centra, kas atbilst konkrētām prasībām un ko ir apstiprinājusi tās trešās valsts, tās teritorijas vai daļas kompetentā iestāde, kurā minētā struktūra atrodas.

               (11)

               Ir lietderīgi, ka galamērķa dalībvalsts pēc visas būtiskās informācijas novērtēšanas izveido šādu iestāžu, institūtu vai centru sarakstu.

               (12)

               Lai aizsargātu dzīvnieku veselību Savienībā, ir ļoti svarīgi, lai apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram paredzēto nagaiņu sūtījumi, ko ieved Savienībā, tieši un bez kavēšanās tiktu transportēti uz galamērķi aizzīmogotos konteineros un turpmāka šādu dzīvnieku pārvietošana Savienībā tiktu ierobežota.

               (13)

               Lai paredzētu risinājumus ārkārtas apstākļos, piemēram tādās situācijās saistībā ar dzīvnieku labturības problēmām, apdraudētu sugu saglabāšanu, pēkšņām dabas katastrofām vai politisko nestabilitāti, kurās nav iespējams piemērot visas dzīvnieku veselības prasības un jo īpaši tās, kas saistītas ar izcelsmes iestādes, institūta vai centra apstiprināšanu, dalībvalstīm būtu jābūt iespējai saskaņā ar īpašiem nosacījumiem ievest savā teritorijā konkrētus nagaiņus, kas paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram. Tomēr, lai pietiekami samazinātu dzīvnieku veselības risku, pat šādos gadījumos būtu jāparedz pienākums iegūt atļauju.

               (14)

               Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Regula (ES) Nr. 206/2010.

               (15)

               Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Regulu (ES) Nr. 206/2010 groza šādi:

               1)

               regulas 1. pantā svītro 3. punktu;

               2)

               pievieno šādu 3.a pantu:
               “3.a pants
               Nosacījumi tādu nagaiņu ievešanai, kas paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram
               1.   Atkāpjoties no 3. panta, dalībvalsts kompetentā iestāde var atļaut ievest tās teritorijā VI pielikuma 1. daļas 1., 2. un 3. tabulā minēto sugu nagaiņu sūtījumus, ja šie sūtījumi ir paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram un ja ir ievēroti šādi nosacījumi:

                           a)

                           galamērķa dalībvalsts kompetentā iestāde ir novērtējusi dzīvnieku veselības riskus, ko katrs no sūtījumiem varētu radīt Savienībai;

                           b)

                           attiecīgie sūtījumi ir no tādas trešās valsts, tās teritorijas vai daļas, kas ir minētas vienā no sarakstiem, kas iekļauti:

                                       i)

                                       šīs regulas I pielikuma 1. daļā vai II pielikuma 1. daļā,

                                       ii)

                                       Lēmumā 2004/211/EK (7), Lēmumā 2007/777/EK (8), Regulā (EK) Nr. 798/2008 (9), Regulā (EK) Nr. 119/2009 (10), Regulā (ES) Nr. 605/2010 (11),

                           c)

                           nagaiņi ir no iestādes, institūta vai centra tādā trešajā valstī, tās teritorijā vai daļā, kas minēta a) apakšpunktā un iekļauta saskaņā ar 3.c pantu izveidotajā sarakstā;

                           d)

                           attiecīgajos sertifikātos paredzēto laikposmu nagaiņi ir turēti karantīnā pret slimību pārnēsātājiem aizsargātā novietnē, kas atrodas c) apakšpunktā minētās iestādes, institūta vai centra telpās;

                           e)

                           nagaiņi ir pārvadāti tieši uz iestādi, institūtu vai centru galamērķa dalībvalstī;

                           f)

                           nagaiņiem ir atbilstošs veterinārais sertifikāts, kurš sagatavots saskaņā ar atbilstošo veterinārā sertifikāta paraugu, kas minēti VI pielikuma 1. daļas 1., 2., un 3. tabulā un iekļauti minētā pielikuma 2. daļā;

                           g)

                           nagaiņi atbilst prasībām, kas aprakstītas f) apakšpunktā minētajā veterinārā sertifikāta paraugā.

                     Pirms nagaiņu ievešanas savā teritorijā galamērķa dalībvalsts Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par atļauju, kas piešķirta saskaņā ar pirmo daļu.
               2.   Ja ārkārtas apstākļu dēļ nav iespējams izpildīt 1. punkta c) un d) apakšpunkta prasības, galamērķa dalībvalsts kompetentā iestāde var atļaut ievest savā teritorijā tādus VI pielikuma 1. daļas 1., 2. un 3. tabulā minēto sugu nagaiņus no citām saimniecībām, kuri neatbilst minētajos apakšpunktos noteiktajām prasībām, ar nosacījumu, ka ir izpildītas 1. punkta a) b) un e) līdz g) apakšpunkta prasības un ir ievēroti šādi papildu nosacījumi:

                           a)

                           īpašnieks vai fiziska persona, kas ir minētā īpašnieka pārstāvis, ir iesniedzis iepriekšēju atļaujas pieteikumu, un galamērķa dalībvalsts pēc tam, kad ir veikusi riska novērtējumu, kas apliecina, ka attiecīgo nagaiņu ievešana tās teritorijā nerada dzīvnieku veselības risku Savienībai, šādu atļauju ir piešķīrusi;

                           b)

                           izcelsmes trešajā valstī, tās teritorijā vai daļā nagaiņi oficiālā uzraudzībā ir turēti karantīnā tik ilgu laiku, kāds nepieciešams, lai tie atbilstu dzīvnieku veselības nosacījumiem, kas aprakstīti f) apakšpunktā minētajā veterinārā sertifikāta paraugā:

                                       i)

                                       vietā, kuru ir apstiprinājusi dzīvnieku izcelsmes trešās valsts, tās teritorijas vai daļas kompetentā iestāde;

                                       ii)

                                       saskaņā ar atļaujā paredzētajiem nosacījumiem, kuri nodrošina vismaz tādas pašas garantijas kā tās, kuras noteiktas 1. panta a), b) un e) līdz g) apakšpunktā.

                     Ja nagaiņus ieved Savienībā saskaņā ar pirmo daļu, tos vismaz sešus mēnešus no dienas, kad tie ievesti Savienībā, tur karantīnā apstiprinātā galamērķa iestādē, institūtā vai centrā, un minētā perioda laikā kompetentās iestādes var piemērot Padomes Direktīvas 90/425/EEK 8. panta 1. punkta a) apakšpunkta prasības.
               Dalībvalsts, kura atļauj ievest nagaiņus saskaņā ar pirmo daļu, pirms nagaiņu ievešanas savā teritorijā Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par šādu atļauju.;

               3)

               iekļauj šādu 3.b pantu:
               “3.b pants
               Nosacījumi apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram paredzētu nagaiņu ievešanai un tranzītam caur tādu dalībvalstu teritoriju, kuras nav galamērķa dalībvalstis
               3.a pantā minēto nagaiņu tranzīts caur dalībvalsti, kas nav galamērķa dalībvalsts, ir atļauts tikai tad, ja tranzīta dalībvalsts kompetentā iestāde ir piešķīrusi atļauju. Šādu atļauju var piešķirt, tikai pamatojoties uz kompetentās iestādes veiktu riska novērtējumu un ņemot vērā informāciju, ko kompetentajai iestādei iesniegusi galamērķa dalībvalsts.
               Pirms tranzīta galamērķa dalībvalsts Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajā komitejā informē Komisiju un citas dalībvalstis, ka ir atļāvusi ievest dzīvniekus saskaņā ar 3.a pantā paredzētajiem nosacījumiem.”;

               4)

               iekļauj šādu 3.c pantu:
               “3.c pants
               To apstiprināto iestāžu, institūtu vai centru saraksts, kuri atrodas trešajās valstīs, to teritorijās vai daļās
               1.   Katra dalībvalsts pēc tam, kad ir novērtējusi atbilstību 2. punktā paredzētajiem nosacījumiem, var izveidot to iestāžu, institūtu un centru sarakstu, no kuriem saskaņā ar 3.a panta 1. punktu tās teritorijā var atļaut ievest nagaiņus.
               2.   Iestādi, institūtu vai centru trešajā valstī, tās teritorijā vai daļā iekļauj 1. punktā minētajā sarakstā tikai tad, ja ir ievēroti šādi nosacījumi:

                           a)

                           iestāde, institūts vai centrs atbilst VI pielikuma 3. daļā aprakstītajām prasībām;

                           b)

                           iestādi, institūtu vai centru ir apstiprinājusi tās trešās valsts, tās teritorijas vai daļas kompetentā iestāde, kurā attiecīgā iestāde, institūts vai centrs atrodas;

                           c)

                           trešās valsts, tās teritorijas vai daļas kompetentā iestāde nodrošina pietiekamas garantijas, ka ir izpildīti VI pielikuma 4. daļā aprakstītie nosacījumi attiecībā uz iestāžu, institūtu vai centru apstiprināšanu.

                     3.   Dalībvalsts, nevērtējot atbilstību 2. punktā paredzētajiem nosacījumiem, 1. punktā minētajā sarakstā var iekļaut trešo valstu, to teritoriju vai daļu iestādes, institūtus vai centrus, kas jau ir iekļauti šādā sarakstā, kuru izveidojusi cita dalībvalsts.
               4.   Dalībvalstis regulāri atjaunina 1. punktā minētos sarakstus, jo īpaši ņemot vērā to, vai tiek apturēti vai atsaukti apstiprinājumi, ko iestādēm, institūtiem vai centriem izdevušas to trešo valstu, to teritoriju vai daļu kompetentās iestādes, kurās tie atrodas, un kas ir iekļauti attiecīgajos sarakstos.
               5.   Dalībvalstis, izmantojot informatīvas vietnes internetā, publisko 1. punktā minētos sarakstus un regulāri atjaunina minētās informatīvās vietnes internetā.
               6.   Dalībvalstis paziņo Komisijai interneta adresi, kurā tās izvieto savas interneta informatīvās vietnes.”;

               5)

               regulas 4. pantu aizstāj ar šādu:
               “4. pants
               Nosacījumi attiecībā uz savākšanas centriem konkrētiem nagaiņu sūtījumiem
               1.   Nagaiņu sūtījumus, kuros ir dzīvi dzīvnieki no vairāk nekā vienas saimniecības, Savienībā ieved tikai tad, ja tie ir savākti dzīvnieku izcelsmes trešās valsts, tās teritorijas vai daļas kompetentās iestādes apstiprinātos savākšanas centros saskaņā ar I pielikuma 5. daļā noteiktajām prasībām.
               2.   Ja nagaiņu sūtījumus Savienībā ieved saskaņā ar 3.a pantu un 6. pantu, to izcelsme nav vairāk nekā vienā saimniecībā un tie nav savākti savākšanas centros.”;

               6)

               regulas 8. panta b) punktu aizstāj ar šādu:

                           “b)

                           neizkrauj vai, ja tos pārvadā ar gaisa transportu, nepārved uz citu lidaparātu vai nepārvadā pa autoceļiem, dzelzceļiem vai nedzen kājām caur trešo valsti, tās teritoriju vai daļu, no kuras nav atļauts attiecīgo dzīvnieku imports Savienībā.”;

               7)

               regulas 11. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
               “1.   Pēc ievešanas Savienībā tādu nagaiņu sūtījumus, kas nav 3.a pantā minētie nagaiņi, pret slimību pārnēsātājiem aizsargātā transportlīdzeklī nekavējoties nogādā galamērķa saimniecībā.
               Minētie nagaiņi paliek attiecīgajā saimniecībā vismaz 30 dienas, izņemot gadījumus, kad tos nosūta tieši uz kautuvi.”;

               8)

               iekļauj šādu 13.a pantu:
               “13.a pants
               Nosacījumi, ko piemēro pēc tādu nagaiņu sūtījumu ievešanas, kas paredzēti apstiprinātām iestādēm, institūtiem vai centriem
               1.   Pēc tādu nagaiņu sūtījumu ievešanas Savienībā, kas paredzēti apstiprinātām iestādēm, institūtiem vai centriem, tos nekavējoties transportē uz apstiprināto galamērķa iestādi, institūtu vai centru, izmantojot pret slimību pārnēsātājiem aizsargātu transportlīdzekli, kas ir konstruēts tā, lai dzīvnieki nevarētu no tā izbēgt un lai transportēšanas laikā no transportlīdzekļa vai konteinera nevarētu izplūst vai izbirt fekālijas, urīns, pakaiši, barība, atkritumi vai jebkādi citi materiāli.
               2.   Dzīvniekus vismaz 30 dienas tur karantīnā pret slimību pārnēsātājiem aizsargātā novietnē galamērķa dalībvalsts apstiprinātās iestādes, institūta vai centra telpās. Pēc 30 dienu karantīnas perioda dzīvniekus drīkst pārvietot uz citu apstiprināto iestādi, institūtu vai centru.
               3.   Dzīvniekus, kas ievesti apstiprinātā iestādē, institūtā vai centrā, drīkst pārvietot uz citu galamērķi, kas nav apstiprinātā iestāde, institūts vai centrs, tikai tad, ja:

                           a)

                           ir pagājuši vismaz seši mēneši kopš to ievešanas Savienībā un

                           b)

                           pārvietošana tiek veikta saskaņā ar Direktīvas 92/65/EEK C pielikuma 4. punkta noteikumiem.

                     4.   Atkāpjoties no 3. panta, dzīvniekus drīkst pārvietot no apstiprinātās iestādes, institūta vai centra pirms minētajā punktā paredzētā sešu mēnešu perioda tikai tad, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

                           a)

                           dzīvnieki tiek eksportēti uz trešo valsti, tās teritoriju vai daļu;

                           b)

                           veicot a) apakšpunktā minēto dzīvnieku eksportu, tos transportē pret slimību pārnēsātājiem aizsargātā transportlīdzeklī, kas ir konstruēts tā, lai dzīvnieki nevarētu no tā izbēgt un lai transportēšanas laikā no transportlīdzekļa vai konteinera nevarētu izplūst vai izbirt fekālijas, urīns, pakaiši, barība, atkritumi vai jebkādi citi materiāli.”;

               9)

               pievieno VI pielikumu, kura teksts ir iekļauts šīs regulas pielikumā.

         2. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2013. gada 14. augustā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 139, 30.4.2004., 321. lpp.

      (2)  OV L 73, 20.3.2010., 1. lpp.

      (3)  OV L 268, 14.9.1992., 54. lpp.

      (4)  OV L 18, 23.1.2003., 11. lpp.

      (5)  OV L 192, 23.7.2010., 1. lpp.

      (6)  OV L 343, 22.12.2009., 74. lpp.

      (7)  OV L 73, 11.3.2004., 1. lpp.

      (8)  OV L 312, 30.11.2007., 49. lpp.

      (9)  OV L 226, 23.8.2008., 1. lpp.

      (10)  OV L 39, 10.2.2009., 12. lpp.

      (11)  OV L 175, 10.7.2010., 1. lpp.”

      PIELIKUMS

            “VI PIELIKUMS
            1.   DAĻA

                           1. tabula

                                    “RUM-A”

                                    :

                                    Veterinārā sertifikāta paraugs turpmāk uzskaitīto sugu dzīvniekiem, kuru izcelsme ir apstiprinātā iestādē, institūtā vai centrā un kas ir paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram.

                           Kārta

                           Dzimta

                           Ģintis/sugas

                           Artiodactyla

                           Antilocapridae

                           Antilocapra spp.

                           Bovidae

                           Addax spp., Aepyceros spp., Alcelaphus spp., Ammodorcas spp., Ammotragus spp., Antidorcas spp., Antilope spp., Bison spp., Bos spp. (ieskaitot Bibos, Novibos, Poephagus), Boselaphus spp., Bubalus spp. (ieskaitot Anoa), Budorcas spp., Capra spp., Cephalophus spp., Connochaetes spp., Damaliscus spp. (ieskaitot Beatragus), Dorcatragus spp., Gazella spp., Hemitragus spp., Hippotragus spp., Kobus spp., Litocranius spp., Madoqua spp., Naemorhedus spp. (ieskaitot Nemorhaedus un Capricornis), Neotragus spp., Oreamnos spp., Oreotragus spp., Oryx spp., Ourebia spp., Ovibos spp., Ovis spp., Patholops spp., Pelea spp., Procapra spp., Pseudois spp., Pseudoryx spp., Raphicerus spp., Redunca spp., Rupicapra spp., Saiga spp., Sigmoceros-Alecelaphus spp., Sylvicapra spp., Syncerus spp., Taurotragus spp., Tetracerus spp., Tragelaphus spp. (ieskaitot Boocerus).

                           Camelidae

                           Camelus spp., Lama spp., Vicugna spp.

                           Cervidae

                           Alces spp., Axis-Hyelaphus spp., Blastocerus spp., Capreolus spp., Cervus-Rucervus spp., Dama spp., Elaphurus spp., Hippocamelus spp., Hydropotes spp., Mazama spp., Megamuntiacus spp., Muntiacus spp., Odocoileus spp., Ozotoceros spp., Pudu spp., Rangifer spp.

                           Giraffidae

                           Giraffa spp., Okapia spp.

                           Moschidae

                           Moschus spp.

                           Tragulidae

                           Hyemoschus spp., Tragulus-Moschiola spp.

                           2. tabula

                                    “SUI-A”

                                    :

                                    Veterinārā sertifikāta paraugs turpmāk uzskaitīto sugu dzīvniekiem, kuru izcelsme ir apstiprinātā iestādē, institūtā vai centrā un kas ir paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram.

                           Kārta

                           Dzimta

                           Ģintis/sugas

                           Artiodactyla

                           Suidae

                           Babyrousa spp., Hylochoerus spp., Phacochoerus spp., Potamochoerus spp., Sus spp.

                           Tayassuidae

                           Catagonus spp., Pecari-Tayassu spp.

                           Hippopotamidae

                           Hexaprotodon-Choeropsis spp., Hippopotamus spp.

                           3. tabula

                                    “TRE-A”

                                    :

                                    Veterinārā sertifikāta paraugs turpmāk uzskaitīto sugu dzīvniekiem, kuru izcelsme ir apstiprinātā iestādē, institūtā vai centrā un kas ir paredzēti apstiprinātai iestādei, institūtam vai centram.

                           Kārta

                           Dzimta

                           Ģintis/sugas

                           Perissodactyla

                           Tapiridae

                           Tapirus spp.

                           Rhinocerotidae

                           Ceratotherium spp., Dicerorhinus spp., Diceros spp., Rhinoceros spp.

                           Proboscidea

                           Elephantidae

                           Elephas spp., Loxodonta spp.

                  2.   DAĻA

            3.   DAĻA

               Prasības attiecībā uz iestādēm, institūtiem vai centriem trešajās valstīs

            Iestādei, institūtam vai centram trešajā valstī:

                        a)

                        jābūt ar skaidri nospraustām robežām un nodalītam no apkārtējās vides;

                        b)

                        jābūt pienācīgiem līdzekļiem dzīvnieku noķeršanai, ierobežošanai un izolēšanai un jābūt pieejamām piemērotām karantīnas telpām un apstiprinātām standarta darba procedūrām attiecībā uz dzīvniekiem, kurus atved no nezināmas izcelsmes vietām;

                        c)

                        jābūt no slimību pārnēsātājiem aizsargātai struktūrai, kura atbilst šādām prasībām:

                                    i)

                                    iebraukšanas un izbraukšanas punktos tā ir aprīkota ar piemērotam fiziskām barjerām;

                                    ii)

                                    pret slimību pārnēsātājiem aizsargātas struktūras fiziskās atveres ir aizsegtas ar atbilstoša lieluma kukaiņu aizsargtīkliem, kuri regulāri un saskaņā ar ražotāja instrukcijām tiek impregnēti ar apstiprinātu insekticīdu;

                                    iii)

                                    pret slimību pārnēsātājiem aizsargātā struktūrā un ap to veic slimību pārnēsātāju uzraudzību un kontroli;

                                    iv)

                                    pret slimību pārnēsātājiem aizsargātas struktūras apkārtnē veic pasākumus, lai samazinātu vai iznīcinātu slimību pārnēsātāju vairošanās vietas;

                                    v)

                                    pret slimības pārnēsātājiem aizsargātas struktūras darbība un dzīvnieku transportēšana no minētās struktūras uz iekraušanas vietu norit saskaņā ar standarta darba procedūru, tostarp ir izstrādāti rezerves un trauksmes sistēmu apraksti;

                        d)

                        vismaz desmit gadus ir jāuztur atjaunināti reģistri, kuros norāda:

                                    i)

                                    iestādes, institūta vai centra telpās esošo visu sugu dzīvnieku skaitu un identitāti (vecumu, dzimumu, sugu un – attiecīgā gadījumā – individuālo identifikāciju),

                                    ii)

                                    to dzīvnieku skaitu un identitāti (vecumu, dzimumu, sugu un – attiecīgā gadījumā – individuālo identifikāciju), kurus ieved to telpās vai izved no tām, vienlaikus sniedzot informāciju par dzīvnieku izcelsmi vai galamērķi, izmantoto transportlīdzekli un to veselības statusu,

                                    iii)

                                    tādu asins analīžu vai jebkuru citu diagnostikas procedūru rezultātus, kas to telpās ir veiktas dzīvniekiem,

                                    iv)

                                    slimības gadījumus un vajadzības gadījumā attiecīgi nozīmēto ārstēšanu,

                                    v)

                                    iestādes, institūta vai centra telpās mirušo dzīvnieku, tostarp nedzīvi dzimušo dzīvnieku, pēcnāves pārbaužu rezultātus,

                                    vi)

                                    novērojumus, kas izdarīti jebkurā izolācijas vai karantīnas periodā;

                        e)

                        vismaz trīs pēdējos gadus jābūt brīviem no slimībām, kas iekļautas sarakstā Direktīvas 92/65/EEK A pielikumā vai minētas attiecīgajām sugām paredzētajos veterinārajos sertifikātos, kas iekļauti šīs regulas VI pielikuma 2. daļā, un to apliecina saskaņā ar d) apakšpunktu veiktie reģistri, kā arī iestādes, institūta vai centra telpās dzīvniekiem veikto klīnisko un laboratorisko testu rezultāti;

                        f)

                        vai nu jābūt nolīgumam ar kompetentās iestādes apstiprinātu laboratoriju pēcnāves pārbaužu veikšanai, vai jābūt vienai vai vairākām piemērotām telpām, kur tādas pārbaudes var veikt apstiprināta veterinārārsta uzraudzībā;

                        g)

                        jānodrošina, ka tiek likvidēti no slimībām mirušo vai eitanizēto dzīvnieku līķi;

                        h)

                        ar līgumu vai juridisku instrumentu jānodrošina kompetentās iestādes apstiprināta un tās kontrolē strādājoša veterinārārsta pakalpojumi, kuros ietilpst vismaz šādi uzdevumi:

                                    i)

                                    nodrošināt, ka attiecīgajā iestādē, institūtā vai centrā tiek piemēroti atbilstoši slimību uzraudzības un kontroles pasākumi. Šādi pasākumi, ņemot vērā slimības situāciju, ir jāapstiprina tās trešās valsts, tās teritorijas vai daļas kompetentajai iestādei, kurā iestāde, institūts vai centrs atrodas, un tiem ir jāietver vismaz šādi elementi:

                                                —

                                                ikgadējs slimību uzraudzības plāns, tostarp atbilstoši kontroles pasākumi saistībā ar zoonozēm dzīvniekiem, kas atrodas to telpās,

                                                —

                                                klīniskās, laboratorijas un pēcnāves pārbaudes tiem dzīvniekiem, par kuriem ir aizdomas, ka tos skārušas transmisīvās slimības un zoonozes,

                                                —

                                                uzņēmīgo dzīvnieku vakcinācija pret infekcijas slimībām un zoonozēm,

                                    ii)

                                    nodrošināt, ka jebkurš aizdomīgs nāves gadījums vai jebkurš cits simptoms, kas varētu liecināt, ka dzīvnieki ir saslimuši ar vienu vai vairākām slimībām, kas iekļautas sarakstā Direktīvas 92/65/EEK A pielikumā vai minētas attiecīgajām sugām paredzētajos veterinārajos sertifikātos, kas iekļauti šīs regulas VI pielikuma 2. daļā, tiek nekavējoties paziņots kompetentajai iestādei, ja konkrētā slimība attiecīgajā trešajā valstī, tās teritorijā vai daļā ir paziņojama slimība,

                                    iii)

                                    nodrošināt, ka ievestie dzīvnieki saskaņā ar kompetentās iestādes sniegtajiem norādījumiem pēc vajadzības ir turēti karantīnā,

                                    iv)

                                    nodrošināt, ka dzīvnieki atbilst tām dzīvnieku veselības prasībām, kuras ir jāizpilda, lai tos varētu ievest Savienībā.

                  4.   DAĻA

               Nosacījumi attiecībā uz trešo valstu iestāžu, institūtu vai centru apstiprināšanu

                        1.

                        Apstiprinājumu drīkst piešķirt tikai tām iestādēm, institūtiem vai centriem, kuri atbilst 3. daļā izklāstītajām prasībām.

                        2.

                        Ja tiek prasīta aizsardzība pret slimību pārnēsātājiem, struktūru drīkst apstiprināt kā aizsargātu pret slimību pārnēsātājiem tikai gadījumos, kad ir izpildīti 3. daļas c) punktā minētie kritēriji. Lai piešķirtu apstiprinājumu, kompetentajai iestādei vismaz trīs reizes attiecīgā aizsargāšanas perioda laikā (perioda sākumā, tā laikā un beigās) jāpārbauda pret slimību pārnēsātājiem vērsto pasākumu efektivitāte, izvietojot slimību pārnēsātāju pievilinātājus pret slimību pārnēsātājiem aizsargātajā struktūrā.

                        3.

                        Katrai apstiprinātajai iestādei, institūtam un centram jāpiešķir apstiprinājuma numurs.

                        4.

                        Apstiprinājums jāuztur spēkā tik ilgi, kamēr ir izpildīti turpmāk minētie nosacījumi:
                        telpas kontrolē valsts pilnvarots veterinārārsts, kam jāveic vismaz šādi uzdevumi:

                                    i)

                                    vismaz reizi gadā veic inspekcijas institūcijas, iestādes vai centra telpās;

                                    ii)

                                    veic revīziju attiecībā uz 3. daļas h) punktā minētā veterinārārsta darbību un h) punkta i) apakšpunkta pirmajā ievilkumā minētā ikgadējā slimību uzraudzības plāna īstenošanu,

                                    iii)

                                    nodrošina, ka tiek izpildīti 3. un 4. daļā paredzētie noteikumi,

                                    iv)

                                    pārbauda, vai:

                                                —

                                                ir panākta atbilstība tām dzīvnieku veselības prasībām, kurām dzīvniekiem ir jāatbilst, lai tos varētu ievest Savienībā,

                                                —

                                                dzīvniekiem veikto klīnisko, pēcnāves un laboratorisko testu rezultāti nav atklājuši tādu slimību gadījumus, kas uzskaitītas slimību sarakstā Direktīvas 92/65/EEK A pielikumā vai minētas attiecīgajām sugām paredzētajos veterinārajos sertifikātos, kas iekļauti šīs regulas VI pielikuma 2. daļā.

                        5.

                        Apstiprinājums ir jāatsauc, ja kompetentā iestāde konstatē, ka 3. daļā noteiktās prasības vairs netiek izpildītas.

                        6.

                        Ja ir sniegts paziņojums saistībā ar aizdomām par tādas slimības gadījumu, kas ir viena no slimību sarakstā Direktīvas 92/65/EEK A pielikumā uzskaitītajām slimībām vai ir minēta attiecīgajām sugām paredzētajos veterinārajos sertifikātos, kas iekļauti šīs regulas VI pielikuma 2. daļā, kompetentajai iestādei ir jāaptur iestādes, institūta vai centra apstiprinājums, kamēr aizdomas nav oficiāli izslēgtas. Atkarībā no konkrētās slimības un slimības transmisijas riska, apturējums var attiekties uz iestādi, institūtu vai centru kopumā vai tikai uz konkrētām dzīvnieku kategorijām, kas ir uzņēmīgas pret attiecīgo slimību. Kompetentajai iestādei ir jānodrošina, ka tiek veikti pasākumi, lai apstiprinātu vai kliedētu aizdomas par slimību un nepieļautu tās izplatīšanos.

                        7.

                        Ja 6. punktā minētā slimība tiek apstiprināta, iestādei, institūtam vai centram piešķirtais apstiprinājums ir jāatsauc.

                        8.

                        Ja iestādei, institūtam vai centram piešķirtais apstiprinājums ir ticis atsaukts, to var atjaunot vienīgi tad, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

                                    a)

                                    attiecīgās iestādes, institūta vai centra telpās ir izskausta slimība un infekcijas avots;

                                    b)

                                    attiecīgās iestādes, institūta vai centra telpas tika pienācīgi iztīrītas un dezinficētas;

                                    c)

                                    attiecīgā iestāde, institūts vai centrs atbilst 3. daļas a) līdz d) un f) līdz h) punktā aprakstītajām prasībām.

                        9.

                        Kompetentajai iestādei, kura ir apstiprinājusi iestādi, institūtu vai centru, par attiecīgā apstiprinājuma apturēšanu, atsaukšanu vai atjaunošanu ir jāinformē dalībvalstis, kuras attiecīgo iestādi, institūtu vai centru ir iekļāvušas savos apstiprināto iestāžu, institūtu un centru sarakstos.”


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 463/2014 ( 2014. gada 5. maijs ), ar ko paredz noteikumus, kas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 223/2014 par Eiropas atbalsta fondu vistrūcīgākajām personām ir piemērojami elektroniskajai datu apmaiņas sistēmai starp dalībvalstīm un Komisiju

text:
               7.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 134/32

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 463/2014
   (2014. gada 5. maijs),
   ar ko paredz noteikumus, kas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 223/2014 par Eiropas atbalsta fondu vistrūcīgākajām personām ir piemērojami elektroniskajai datu apmaiņas sistēmai starp dalībvalstīm un Komisiju
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 11. marta Regulu (ES) Nr. 223/2014 par Eiropas atbalsta fondu vistrūcīgākajām personām (1) un jo īpaši tās 30. panta 4. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 223/2014 30. panta 4. punktu visu oficiālo informācijas apmaiņu starp dalībvalsti un Komisiju veic, izmantojot elektronisku datu apmaiņas sistēmu. Tāpēc ir jāpieņem noteikumi, kuriem minētajai elektroniskajai datu apmaiņas sistēmai ir jāatbilst.

               (2)

               Lai varētu garantēt to, ka tiek panākta labāka informācijas par darbības programmu īstenošanu kvalitāte, ka tiek uzlabots sistēmas lietderīgums un tā kļūst vienkāršāka, ir jānosaka konkrētas pamatprasības attiecībā uz apmaiņai domātās informācijas formātu un tvērumu.

               (3)

               Ir jānorāda principi, kā arī sistēmas darbībai piemērojamie noteikumi attiecībā uz tās puses noteikšanu, kura atbild par dokumentu augšupielādēšanu un to iespējamu atjaunināšanu.

               (4)

               Lai varētu garantēt dalībvalstu un Komisijas administratīvā sloga samazināšanu, vienlaikus nodrošinot raitu un efektīvu informācijas elektronisko apmaiņu, ir jānosaka sistēmas tehniskie parametri.

               (5)

               Dalībvalstīm un Komisijai jānodrošina arī iespēja iekodēt un nosūtīt datus divos dažādos veidos, kas tiks norādīti. Turklāt ir jāiekļauj noteikumi, kas piemērojami force majeure gadījumā, kad elektroniskās datu apmaiņas sistēmas izmantošana ir traucēta, lai nodrošinātu, ka dalībvalstis un Komisija var turpināt datu apmaiņu, izmantojot alternatīvus rīkus.

               (6)

               Dalībvalstīm un Komisijai būtu jānodrošina, lai datu nosūtīšana elektroniskajā datu apmaiņas sistēmā tiktu veikta drošā veidā, ievērojot informācijas pieejamību, integritāti, autentiskumu, konfidencialitāti un neatsaucamību. Tāpēc būtu jānorāda drošības noteikumi.

               (7)

               Šajā regulā būtu jārespektē pamattiesības un jāievēro principi, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, un konkrēti tiesības uz personas datu aizsardzību. Tāpēc šī regula būtu jāpiemēro saskaņā ar minētajām tiesībām un principiem. Dalībvalstu veiktajai personas datu apstrādei ir piemērojama Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (2). Savienības iestāžu un struktūru veiktajai personas datu apstrādei un šādu datu brīvai apritei ir piemērojama Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (3).

               (8)

               Lai būtu iespējams nekavējoties piemērot šajā regulā paredzētos pasākumus, šai regulai būtu jāstājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               (9)

               Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Eiropas atbalsta fonda vistrūcīgākajām personām komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   I NODAĻA

      REGULAS (ES) NR. 223/2014 ĪSTENOŠANAS NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ EIROPAS ATBALSTA FONDU VISTRŪCĪGĀKAJĀM PERSONĀM (FEAD)

         ELEKTRONISKĀ DATU APMAIŅAS SISTĒMA

   (Pilnvaras saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 223/2014 30. panta 4. punktu)
   1. pants
   Elektroniskās datu apmaiņas sistēmas izveide
   Komisija izveido elektronisku datu apmaiņas sistēmu visai oficiālai informācijas apmaiņai starp dalībvalsti un Komisiju.
   2. pants
   Elektroniskās datu apmaiņas sistēmas saturs
   Elektroniskā datu apmaiņas sistēma (turpmāk “SFC2014”) satur vismaz to informāciju, kas paredzēta paraugos, formātos un veidnēs, kuras izveidotas saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 223/2014. Informāciju, kas sniegta SFC2014 iegultajās elektroniskajās veidlapās (turpmāk “strukturētie dati”), nedrīkst aizstāt ar nestrukturētiem datiem, ieskaitot hipersaišu un citu nestrukturētu datu izmantošanu, t. i., dokumentu vai attēlu pievienošanu. Ja dalībvalsts iesniedz vienu un to pašu informāciju strukturētu un nestrukturētu datu formātā, nekonsekvences gadījumā izmanto strukturētos datus.
   3. pants

      SFC2014 darbība
   1.   Komisija, iestādes, ko dalībvalstis izraudzījušas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (4) 59. panta 3. punktu un Regulas (ES) Nr. 223/2014 31. pantu, kā arī struktūras, kurām deleģēti šo iestāžu uzdevumi, SFC2014 ievada nosūtīšanai paredzēto informāciju, par ko tās atbild, kā arī visus iespējamos šīs informācijas atjauninājumus.
   2.   Jebkuru informācijas nodošanu Komisijai pārbauda un iesniedz cita persona, nevis tā, kura ievadīja datus saistībā ar šo informācijas nodošanu. SFC2014 vai dalībvalstu pārvaldes un kontroles informācijas sistēmas, kas automātiski savienotas ar SFC2014, atbalsta šo uzdevumu dalījumu.
   3.   Dalībvalstis valsts līmenī ieceļ personu vai personas, kuras atbild par SFC2014 piekļuves tiesību pārvaldi, un tās pilda šādus uzdevumus:

               a)

               identificē lietotājus, kas pieprasa piekļuvi, pārliecinoties, ka šie lietotāji faktiski strādā organizācijā;

               b)

               informē lietotājus par viņu pienākumu aizsargāt sistēmas drošumu;

               c)

               pārbauda, vai lietotājiem pienākas vajadzīgais atļaujas līmenis saistībā ar viņu uzdevumiem un viņu ieņemamo amatu organizācijā;

               d)

               pieprasa piekļuves tiesību izbeigšanu, kad šīs tiesības vairs nav vajadzīgas vai pamatotas;

               e)

               nekavējoties ziņo par aizdomīgiem gadījumiem, kuri var radīt šaubas par sistēmas drošumu;

               f)

               nodrošina pastāvīgu lietotāja identifikācijas datu precizitāti, ziņojot par izmaiņām;

               g)

               veic vajadzīgos datu aizsardzības un komerciālās konfidencialitātes piesardzības pasākumus atbilstoši Savienības un valsts noteikumiem;

               h)

               informē Komisiju par visām izmaiņām, kas ietekmē dalībvalsts iestāžu vai SFC2014 lietotāju spējas veikt 1. punktā minētos pienākumus vai viņu personīgās spējas veikt a) līdz g) apakšpunktā minētos pienākumus.

         4.   Datu apmaiņu un darījumus obligāti paraksta elektroniski Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 1999/93/EK (5) nozīmē. Dalībvalstis un Komisija atzīst SFC2014 izmantotā elektroniskā paraksta juridisko spēkā esamību un pieļaujamību izmantošanai tiesas procedūrās.
   Apstrādājot informāciju SFC2014, tiek ievērota indivīdu personas datu un privātuma un juridisko personu komerciālās konfidencialitātes aizsardzība saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/58/EK (6), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/136/EK (7), Direktīvu 1995/46/EK un Regulu (EK) Nr. 45/2001.
   4. pants

      SFC2014 parametri
   Lai nodrošinātu efektīvu un raitu informācijas elektronisku apmaiņu, SFC2014 ir šādi parametri:

               a)

               interaktīvas veidlapas vai veidlapas, ko sistēma jau sākotnēji aizpildījusi, izmantojot sistēmā agrāk reģistrētus datus;

               b)

               automātiski aprēķini, kas lietotājiem atvieglina kodēšanu;

               c)

               automātiska iegulta kontrole, lai pārbaudītu nosūtīto datu iekšējo konsekvenci un šo datu atbilstību piemērojamajiem noteikumiem;

               d)

               sistēmas ģenerēti brīdinājumi, kas informē SFC2014 lietotājus, ka konkrētas darbības ir vai nav iespējams veikt;

               e)

               sistēmā ievadītās informācijas statusa izsekojamības iespēja tiešsaistē;

               f)

               vēsturisku datu pieejamība attiecībā uz visu informāciju, kas ievadīta par darbības programmu.

         5. pants
   Datu nosūtīšana ar SFC2014

   1.   SFC2014 ir pieejama dalībvalstīm un Komisijai vai nu tieši caur interaktīvu lietotāja saskarni (piemēram, tīmekļa lietojumprogrammu), vai caur tehnisku saskarni, kas izmanto iepriekš definētus protokolus (piemēram, tīmekļa pakalpojumus), kas ļauj automātiski sinhronizēt un nosūtīt datus starp dalībvalstu informācijas sistēmām un SFC2014.
   2.   Datumu, kad dalībvalsts Komisijai elektroniski nosūta informāciju un otrādi, uzskata par attiecīgā dokumenta iesniegšanas datumu.
   3.   Force majeure gadījumā, ja SFC2014 nedarbojas vai ja nav savienojuma ar SFC2014 ilgāk par vienu darbdienu pēdējā nedēļā pirms informācijas iesniegšanai noteiktā termiņa vai laikposmā no 23. līdz 31. decembrim, vai piecas darbdienas citos periodos, informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm un Komisiju var veikt papīra formātā, izmantojot paraugus, formātus un veidnes, kas minētas šīs regulas 2. panta 1. punktā.
   Kad elektroniskā apmaiņas sistēma atkal darbojas, savienojums ar to tiek atjaunots vai zūd force majeure izraisošais iemesls, attiecīgā puse nekavējoties ievada SFC2014 informāciju, kas jau nosūtīta papīra formātā.
   4.   Šā panta 3. punktā minētajos gadījumos pasta zīmoga datumu uzskata par attiecīgā dokumenta iesniegšanas datumu.
   6. pants
   Datu nosūtīšanas drošums SFC2014

   1.   Komisija izveido informācijas tehnoloģiju drošības politiku (turpmāk “SFC IT drošības politika”) attiecībā uz SFC2014, kas piemērojama personālam, kurš izmanto SFC2014 atbilstoši attiecīgajiem Savienības noteikumiem, jo īpaši Komisijas Lēmumam C(2006) 3602 (8) un tā īstenošanas noteikumiem. Komisija izvirza personu vai personas, kas atbild par SFC2014 drošības politikas definēšanu, uzturēšanu un pareizas piemērošanas īstenošanu.
   2.   Dalībvalstis un Eiropas iestādes, kas nav Komisija un kas saņēmušas SFC2014 piekļuves tiesības, ievēro IT drošības noteikumus, kas publicēti SFC2014 portālā, un pasākumus, ko Komisija īsteno SFC2014, lai datu nosūtīšana būtu droša, it īpaši saistībā ar šīs regulas 5. panta 1. punktā minētās tehniskās saskarnes lietošanu.
   3.   Dalībvalstis un Komisija īsteno drošības pasākumus, kas pieņemti, lai aizsargātu datus, ko tās saglabājušas vai nosūtījušas ar SFC2014, un tās nodrošina šo drošības pasākumu efektivitāti.
   4.   Dalībvalstis pieņem valsts, reģionu vai vietēju informācijas drošības politiku, kas ietver piekļuvi SFC2014 un automātisku datu ievadi tajā, nodrošinot drošības prasību minimālo kopumu. Šī valsts, reģionu vai vietējā IT drošības politika var atsaukties uz citiem drošības dokumentiem. Katra dalībvalsts pārliecinās, ka šī IT drošības politika attiecas uz visām iestādēm, kas izmanto SFC2014.
   5.   Šī valsts, reģionu vai vietējā IT drošības politika ietver:

               a)

               tās personas vai personu, kuras atbild par šīs regulas 3. panta 3. punktā minēto piekļuves tiesību pārvaldi, veiktā darba IT drošības aspektus, ja tiek izmantota tiešā lietošana;

               b)

               ja caur tehnisko saskarni, kas minēta šīs regulas 5. panta 1. punktā, ar SFC2014 ir savienotas valsts, reģionu vai vietējās datorsistēmas, šo sistēmu drošības pasākumus, kas ļauj pieskaņoties SFC2014 drošības prasībām.

         Šā punkta pirmās daļas b) apakšpunkta mērķiem vajadzības gadījumā ietver šādus aspektus:

               a)

               fiziskā drošība;

               b)

               datu nesēju un piekļuves kontrole;

               c)

               uzglabāšanas kontrole;

               d)

               piekļuves un paroles kontrole;

               e)

               uzraudzība;

               f)

               savstarpējs savienojums ar SFC2014;

               g)

               sakaru infrastruktūra;

               h)

               cilvēkresursu pārvaldība pirms pieņemšanas darbā, nodarbinātības laikā un pēc nodarbinātības beigām;

               i)

               incidentu pārvaldība.

         6.   Šīs valsts, reģionu vai vietējās IT drošības politikas pamatā ir riska novērtējums, un aprakstītie pasākumi ir proporcionāli konstatētajiem riskiem.
   7.   Dokumentus, kuros izklāstīta valsts, reģionu vai vietējā IT drošības politika, pēc pieprasījuma dara Komisijai pieejamus.
   8.   Dalībvalstis valsts līmenī ieceļ personu vai personas, kuras atbild par valsts, reģionu vai vietējās IT drošības politikas uzturēšanu un nodrošina tās īstenošanu. Šī persona vai personas darbojas kā kontaktpersonas ar personu vai personām, ko izvirzījusi Komisija un kuras minētas šīs regulas 6. panta 1. punktā.
   9.   Gan SFC IT drošības politiku, gan attiecīgo valsts, reģionālo un vietējo IT drošības politiku atjaunina, ja notiek tehniskas pārmaiņas, tiek konstatēti jauni riski vai citas saistītas norises. Visos gadījumos šīs politikas pārskata katru gadu, lai pārliecinātos, ka tās joprojām nodrošina atbilstošu reakciju uz riskiem.
   II NODAĻA

      NOBEIGUMA NOTEIKUMS

   7. pants
   Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2014. gada 5. maijā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 11. marta Regula (ES) Nr. 223/2014 par Eiropas atbalsta fondu vistrūcīgākajām personām (OV L 72, 12.3.2014., 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 13. decembra Direktīva 1999/93/EK par Kopienas elektronisko parakstu sistēmu (OV L 13, 19.1.2000., 12. lpp.).

      (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 12. jūlija Direktīva 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) (OV L 201, 31.7.2002., 37. lpp.).

      (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Direktīva 2009/136/EK, ar ko groza Direktīvu 2002/22/EK par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko sakaru tīkliem un pakalpojumiem, Direktīvu 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē un Regulu (EK) Nr. 2006/2004 par sadarbību starp valstu iestādēm, kas atbildīgas par tiesību aktu īstenošanu patērētāju tiesību aizsardzības jomā (OV L 337, 18.12.2009., 11. lpp.).

      (8)  Komisijas 2006. gada 16. augusta Lēmums C(2006) 3602 par Eiropas Komisijas izmantoto informācijas sistēmu drošību.


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 490/2014 ( 2014. gada 12. maijs ), ar kuru nosaka standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai

text:
               13.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 138/84

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 490/2014
   (2014. gada 12. maijs),
   ar kuru nosaka standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (1),
   ņemot vērā Komisijas 2011. gada 7. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 543/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 piemērošanai attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari (2), un jo īpaši tās 136. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Īstenošanas regulā (ES) Nr. 543/2011, piemērojot Urugvajas kārtas daudzpusējo tirdzniecības sarunu iznākumu, paredzēti kritēriji, pēc kuriem Komisija nosaka standarta importa vērtības minētās regulas XVI pielikuma A daļā norādītajiem produktiem no trešām valstīm un laika periodiem.

               (2)

               Standarta importa vērtību aprēķina katru darbdienu saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011 136. panta 1. punktu, ņemot vērā mainīgos dienas datus. Tāpēc šai regulai būtu jāstājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Standarta importa vērtības, kas paredzētas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011 136. pantā, ir tādas, kā norādīts šīs regulas pielikumā.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2014. gada 12. maijā

            Komisijas

            un tās priekšsēdētāja vārdā –

            lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektors

         Jerzy PLEWA

      (1)  OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.

      (2)  OV L 157, 15.6.2011., 1. lpp.

      PIELIKUMS
      Standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai

                  (EUR/100 kg)

                  KN kods

                  Trešās valsts kods (1)

                  Standarta importa vērtība

                  0702 00 00

                  MA

                  48,3

                  MK

                  88,4

                  TN

                  49,2

                  TR

                  65,0

                  ZZ

                  62,7

                  0707 00 05

                  MK

                  59,9

                  TR

                  124,2

                  ZZ

                  92,1

                  0709 93 10

                  TR

                  108,9

                  ZZ

                  108,9

                  0805 10 20

                  EG

                  44,3

                  IL

                  74,6

                  MA

                  45,2

                  TN

                  68,6

                  TR

                  51,4

                  ZZ

                  56,8

                  0805 50 10

                  TR

                  96,6

                  ZZ

                  96,6

                  0808 10 80

                  AR

                  131,2

                  BR

                  101,5

                  CL

                  101,7

                  CN

                  98,4

                  MK

                  27,7

                  NZ

                  140,1

                  US

                  191,6

                  ZA

                  101,4

                  ZZ

                  111,7

         (1)  Valstu nomenklatūra, kas paredzēta Komisijas Regulā (EK) Nr. 1833/2006 (OV L 354, 14.12.2006., 19. lpp.). Kods “ZZ” nozīmē “cita izcelsme”.