title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2017/969 (2017. gada 8. jūnijs), ar kuru nosaka galīgos kompensācijas maksājumus konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam un ar kuru groza Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/649, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam

text:
                  9.6.2017

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 146/17

            KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2017/969
      (2017. gada 8. jūnijs),
      ar kuru nosaka galīgos kompensācijas maksājumus konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam un ar kuru groza Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/649, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regulu (ES) 2016/1037 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 15. pantu,
      tā kā:
      1.   PROCEDŪRA

      1.1.   Procedūras sākšana

                  (1)

                  Eiropas Komisija (“Komisija”) 2016. gada 13. maijā sāka antisubsidēšanas izmeklēšanu attiecībā uz konkrētu Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR” jeb “attiecīgā valsts”) izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importu Savienībā. Izmeklēšana tika sākta, pamatojoties uz 10. pantu Padomes 2009. gada 11. jūnija Regulā (EK) 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (2). Tā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēja paziņojumu par procedūras sākšanu (“paziņojums par procedūras sākšanu”) (3).

                  (2)

                  Pēc sūdzības, ko 2016. gada 31. martā iesniedza European Steel Association (“Eurofer” jeb “sūdzības iesniedzējs”), to ražotāju vārdā, kas pārstāv vairāk nekā 90 % no konkrētu karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu (KVP) ražošanas apjoma Savienībā, Komisija sāka izmeklēšanu. Sūdzībā bija ietverti pierādījumi par subsidēšanu un no tā izrietošiem kaitējuma draudiem, un tie bija pietiekami, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu.

                  (3)

                  Pirms antisubsidēšanas izmeklēšanas Komisija informēja Ķīnas valdību (“ĶV”) (4), ka ir saņēmusi pienācīgi dokumentētu sūdzību, un aicināja ĶV uz apspriešanos saskaņā ar pamatregulas 10. panta 7. punktu. ĶV pieņēma piedāvājumu apspriesties, un apspriede notika 2016. gada 11. maijā. Apspriedes laikā tika pienācīgi ņemtas vērā ĶV iesniegtās piezīmes. Taču nebija iespējams panākt savstarpēji saskaņotu risinājumu.

                  (4)

                  Nedaudzus mēnešus pirms šīs izmeklēšanas sākšanas, proti, 2016. gada 13. februārī (5), Komisija sāka antidempinga izmeklēšanu (“paralēlā antidempinga izmeklēšana”) attiecībā uz tā paša ĶTR izcelsmes ražojuma importu.

                  (5)

                  Īsi pirms šīs izmeklēšanas sākšanas, proti, 2016. gada 7. jūlijā (6), Komisija sāka arī antidempinga izmeklēšanu (“paralēlā antidempinga izmeklēšana”) attiecībā uz tā paša Brazīlijas, Irānas, Krievijas, Serbijas un Ukrainas izcelsmes ražojuma importu.

                  (6)

                  2017. gada 5. aprīlī Komisija noteica galīgo antidempinga maksājumu tā paša ĶTR izcelsmes ražojuma importam (7) (“antidempinga regula”). Šajā antisubsidēšanas un paralēlajā antidempinga izmeklēšanā veiktā kaitējuma, cēloņsakarības un Savienības interešu analīze ir līdzīga, jo abās izmeklēšanās tika izmantota viena un tā pati Savienības ražošanas nozares, reprezentatīvo Savienības ražotāju un izmeklēšanas perioda definīcija. Tā ir atjaunināta un papildināta, lai ņemtu vērā visus faktu elementus, kas kļuva zināmi šajā izmeklēšanā.

            1.1.1.   Piezīmes pēc procedūras sākšanas

                  (7)

                  ĶV apgalvoja, ka iesniegt antidempinga sūdzību par to pašu ražojumu ar izcelsmi piecās valstīs, pamatojoties uz to, ka ir izraisīts būtisks kaitējums, mazāk nekā divu mēnešu laikā no šīs sūdzības iesniegšanas, kura pamatota ar kaitējuma draudiem, rada nopietnas šaubas par to, vai vajadzēja sākt šo antisubsidēšanas izmeklēšanu.

                  (8)

                  Komisija norādīja, ka antisubsidēšanas lieta pret ĶTR un antidempinga lieta attiecībā uz to pašu ražojumu ar izcelsmi piecās citās valstīs ir divas atsevišķas izmeklēšanas, kuras jānovērtē atsevišķi. Pirmkārt, abām lietām ir atšķirīgi izmeklēšanas periodi, kuri tikai daļēji pārklājas (2015. gada otrā puse). Otrkārt, antisubsidēšanas sūdzības pamatā bija kaitējuma draudi Savienības ražošanas nozarei, savukārt vēlāk saņemtās antidempinga sūdzības pamatā bija reāls kaitējums Savienības ražošanas nozarei. Šajā ziņā Komisija atgādināja, ka dempingu un kaitējumu nosaka, pamatojoties uz izmeklēšanas periodu, kas noteikts saskaņā ar attiecīgajiem tiesību aktu noteikumiem un kas paziņots paziņojumā par procedūras sākšanu katrai no abām lietām. Turklāt, neskarot iesāktās antidempinga izmeklēšanas rezultātus attiecībā uz piecām pārējām valstīm, 549.–551. apsvērums liecina, ka izmeklēšanā gūtie pierādījumi neapgāž pietiekamos pierādījumus, kas bija pieejami, procedūru sākot.

                  (9)

                  Tādējādi Komisija šo apgalvojumu atzina par nepamatotu un noraidīja.

                  (10)

                  ĶV apgalvoja arī, ka izmeklēšana būtu jāizbeidz, jo sūdzība neatbilda prasībām attiecībā pierādījumiem, kas noteiktas PTO Nolīguma par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem 11. panta 2. un 3. punktā un pamatregulas 10. panta 2. punktā. ĶV uzskatīja, ka nav pietiekamu pierādījumu par kompensējamām subsīdijām, kaitējumu un cēloņsakarību starp subsidēto importu un kaitējumu.

                  (11)

                  Sūdzībā sniegtie pierādījumi bija sūdzības iesniedzējam pamatoti pieejama informācija. Bija arī pietiekami sākuma posmā parādīt, ka iespējamās subsīdijas bijušas kompensējamas saistībā ar to pastāvēšanu, apjomu un iezīmēm. Sūdzībā bija arī pietiekami pierādījumi par to, ka bija kaitējuma draudi Savienības ražošanas nozarei un ka to izraisījis subsidētais imports. Sūdzībā ir 166 lappuses, kurās aprakstīti pierādījumi, kas ietverti 117 pielikumos. Ciktāl ĶV norādīja uz trūkumiem sūdzībā sniegto pierādījumu precizitātes un atbilstības ziņā, Komisija izmeklēšanā tos pārbaudīja, taču, sākot izmeklēšanu, neatzina par pamatotu izslēgt kādu no pirmšķietamajiem apgalvojumiem par subsidēšanas pastāvēšanu un apjomu.

                  (12)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV atkārtoja šo apgalvojumu, bet nesniedza tam papildu pamatojumu. Tādējādi Komisija saglabāja savu nostāju, kas aprakstīta iepriekšējā apsvērumā.

            1.2.   Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods

                  (13)

                  Subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana attiecās uz periodu no 2015. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laika posmu no 2012. gada janvāra 2015. gada 31. decembrim (“attiecīgais periods”), kā arī būtiskas norises pēc IP.

            1.3.   Ieinteresētās personas

                  (14)

                  Komisija paziņojumā par izmeklēšanas sākšanu aicināja ieinteresētās personas, kas vēlas piedalīties izmeklēšanā, sazināties ar Komisiju. Komisija turklāt informēja sūdzības iesniedzēju, citus zināmos Savienības ražotājus, zināmos ražotājus eksportētājus un ĶV, zināmos importētājus, piegādātājus, lietotājus un tirgotājus, kā arī zināmās attiecīgās apvienības par izmeklēšanas sākšanu un aicināja tos piedalīties.

                  (15)

                  Ieinteresētajām personām bija iespēja iesniegt piezīmes par izmeklēšanas sākšanu un lūgt uzklausīšanu Komisijai un/vai tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonai.

            1.4.   Atlase

                  (16)

                  Paziņojumā par izmeklēšanas sākšanu Komisija norādīja, ka tā izlases veidā var pārbaudīt ieinteresētās personas saskaņā ar pamatregulas 27. pantu.

            1.4.1.   Ražotāji Savienībā

                  (17)

                  Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka ir izveidojusi provizorisku Savienības ražotāju izlasi. Komisija izveidoja izlasi, saskaņā ar pamatregulas 27. panta 1. punkta b) apakšpunktu pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo ražošanas un pārdošanas apjomu, ko pieejamajā laikā iespējams pienācīgi izmeklēt. Izlasē iekļauto ražotāju ģeogrāfiskā izkliede ir liela. Komisija aicināja ieinteresētās personas sniegt piezīmes par provizorisko izlasi, bet piezīmes netika saņemtas.

                  (18)

                  Tādējādi galīgajā izlasē bija seši Savienības ražotāji no piecām dažādām dalībvalstīm. Izlasē iekļautie ražotāji saražo vairāk nekā 45 % no ražošanas apjoma Savienībā.

            1.4.2.   Importētāji

                  (19)

                  Komisija aicināja nesaistītos importētājus sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju, lai lemtu par to, vai nepieciešama atlase, un attiecīgā gadījumā veidotu izlasi.

                  (20)

                  Viens nesaistīts importētājs sniedza prasīto informāciju, un šim importētājam tika nosūtīta importētāju anketa.

                  (21)

                  Taču, kaut gan Komisija sazinājās ar šo importētāju, lai iegūtu attiecīgu informāciju, nesaistītais importētājs sniedza tikai nepilnīgas atbildes uz anketas jautājumiem.

            1.4.3.   Ražotāji eksportētāji

                  (22)

                  Lai lemtu, vai nepieciešama atlase, un attiecīgā gadījumā izveidotu izlasi, Komisija lūdza visus ĶTR ražotājus eksportētājus sniegt informāciju, kas norādīta paziņojumā par procedūras sākšanu. Turklāt Komisija lūdza ĶTR iestādēm norādīt citus ražotājus eksportētājus un/vai sazināties ar citiem ražotājiem eksportētājiem, ja tādi ir, kuriem varētu būt interese piedalīties izmeklēšanā.

                  (23)

                  Deviņi ražotāji eksportētāji/ražotāju eksportētāju grupas attiecīgajā valstī sniedza prasīto informāciju un piekrita, ka tos/tās iekļauj izlasē. Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 1. punkta b) apakšpunktu Komisija izveidoja četru ražotāju eksportētāju grupu izlasi, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo eksporta apjomu uz Savienību, kuru atvēlētajā laikā varēja pienācīgi izmeklēt:

                              —

                                 Benxi Iron & Steel Group, Ķīna,

                              —

                                 Hesteel Group, Ķīna,

                              —

                                 Jiangsu Shagang Group, Ķīna,

                              —

                                 Shougang Group, Ķīna.

                  (24)

                  Izlasē iekļautās ražotāju eksportētāju grupas pārstāvēja 68 % no attiecīgā ražojuma kopējā importa Savienībā.

                  (25)

                  Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 2. punktu notika apspriešanās par atlasi ar visiem zināmajiem attiecīgajiem ražotājiem eksportētajiem un ĶV. Piezīmes par ierosināto izlasi tika saņemtas no sūdzības iesniedzēja un diviem ražotājiem eksportētājiem – viens bija iekļauts izlasē, otrs ne.

                  (26)

                  Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka ierosinātā izlase neatspoguļo Ķīnas KVP ražošanas nozari, kuru skar izmeklēšana. Proti, sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Komisijai būtu jāveic atlase, ne tikai pamatojoties uz eksporta apjomu, bet ņemot vērā arī visas subsīdijas, kas minētas sūdzībā. Šajā sakarā sūdzības iesniedzējs uzskatīja, ka divi no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem nav reprezentatīvi kompensējamo subsīdiju saņēmēji.

                  (27)

                  Komisija norādīja, kritērijs, ko tā izmantoja izlases izveidei, ir pamatregulas 27. panta 1. punkta b) apakšpunkts. Minētajā noteikumā paredzēts, ka Komisija veido izlasi, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo apjomu, kas eksportēts uz Savienību. Fakts, ka atsevišķs uzņēmums varētu nebūt tiesīgs saņemt kādu konkrētu subsīdiju veidu, nepadara izlasi nereprezentatīvu, jo izlases izveides mērķis ir pārstāvēt visu KVP ražošanas nozari ĶTR saistībā ar tiesībām saņemt visus iespējamos subsīdiju veidus. Saskaņā ar analīzi, kas iekļauta piezīmē, kura pievienota kādam no nekonfidenciālajiem dokumentiem, četras izlasē iekļautās ražotāju eksportētāju grupas ir reprezentatīvas tādā ziņā, ka tām ir tiesības uz subsīdiju, par kuru apgalvots sūdzībā. Tādējādi Komisija uzskatīja, ka izveidotā izlase ir pienācīgs pamats, lai pārbaudītu iespējamās subsidēšanas pastāvēšanu un apjomu, un tā atbilst pamatregulas 27. panta 1. punkta b) apakšpunktam.

                  (28)

                  Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs uzstāja, ka Komisijai, veidojot izlasi, būtu bijis jāizmanto pamatregulas 27. panta 1. punkta a) apakšpunkts, nevis 27. panta 1. punkta b) apakšpunkts, jo tādējādi būtu bijis iespējams labāk atspoguļot izmantotās subsīdiju programmas. Kā jau skaidrots iepriekšējā apsvērumā, Komisija uzskatīja, ka četras izlasē iekļautās ražotāju eksportētāju grupas ir reprezentatīvas ne vien apjoma ziņā, bet arī tādā ziņā, ka tām ir tiesības uz subsīdiju, par kuru ir runa sūdzībā, kā arī saistībā ar subsīdiju praksi, uz kuru saskaņā ar paziņojumu par procedūras sākšanu, attiecas izmeklēšana. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.

                  (29)

                  Pirmais ražotājs eksportētājs, kas bija iekļauts izlasē, vēlējās noskaidrot iemeslus, kādēļ paralēlajā antidempinga izmeklēšanā netika ierosināta izlase. Komisija atgādina, ka antidempinga un antisubsidēšanas izmeklēšanas ir divas atsevišķas izmeklēšanas. Antidempinga izmeklēšanā Komisija noteic, vai dempings ir vai nav (proti, objektīva cenu diskriminācija), – tas ir binārs jautājums. Konstatējumu par dempingu no izlases var ekstrapolēt uz visiem pārējiem uzņēmumiem. Antisubsidēšanas izmeklēšanā Komisija noteic subsidēšanas apjomu uz vienu eksportētā ražojuma vienību. Kompensēt var tikai tās subsīdijas, kas konstatētas izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Tādējādi, lai nodrošinātu izmeklēšanas efektivitāti un Savienības ražošanas nozares aizsardzību, Komisija uzskatīja par lietderīgu antisubsidēšanas izmeklēšanā aptvert lielāku eksporta apjomu nekā antidempinga izmeklēšanā, lai nodrošinātu, ka izlase ir reprezentatīva tādā ziņā, ka tajā iekļautajiem uzņēmumiem ir tiesības uz subsīdiju, par kuru apgalvots sūdzībā, kā arī saistībā ar subsīdiju praksi, kura minēta paziņojumā par procedūras sākšanu. Antisubsidēšanas izmeklēšanas vajadzībām paplašinātā izlase aptver pietiekami daudz uzņēmumu, kam ir tiesības uz subsīdiju, par kuru apgalvots sūdzībā. Trīs no četriem izlasē iekļautajiem uzņēmumiem tika iekļauti paralēlās antidempinga izmeklēšanas izlasē. Papildu uzņēmuma iekļaušana izlasē tika balstīta uz apsvērumu, ka tas ir nākamais lielākais uzņēmums apjoma ziņā un ka tas nodrošina izlases reprezentativitāti tādā ziņā, ka tam ir tiesības uz subsīdijām, par kurām apgalvots sūdzībā.

                  (30)

                  Otrais ražotājs eksportētājs, kurš nebija iekļauts izlasē, lūdza, lai to iekļauj izlasē, vai lai to pārbauda individuāli, apgalvojot, ka izveidotās izlases dēļ netiks pienācīgi ņemtas vērā tā īpatnības. Minētie argumenti attiecās uz ātrgriezējtērauda un instrumentu tērauda ražošanu un eksportu, uzņēmums norādīja, ka tiem atšķiras ražojuma īpašības un cenas. Kritērijs, kas tika izmantots, lai izveidotu izlasi, ir lielākais reprezentatīvais attiecīgā ražojuma eksporta apjoms. Taču ražotājam eksportētājam, kurš lūdza, lai to iekļauj izlasē, ir ievērojami mazāks attiecīga ražojuma eksporta apjoms nekā ierosinātajiem uzņēmumiem. Tāpēc to nebija iespējams iekļaut izlasē, tādējādi prasība to iekļaut tika noraidīta. Katrā ziņā Komisija vēlāk nolēma izslēgt ātrgriezējtēraudu un instrumentu tērauda no attiecīgā ražojuma tvēruma, tādējādi izslēdzot visu uzņēmuma ražošanas apjomu no izmeklēšanas tvēruma. Rezultātā uzņēmums vairs netika uzskatīts par attiecīgā ražojuma ražotāju eksportētāju, un tā pieprasījumu veikt individuālu pārbaudi nevarēja pieņemt, jo tas vairs nebija ieinteresētā persona.

                  (31)

                  Tādējādi ierosinātā izlase atbilst pamatregulas 27. panta 1. punkta b) apakšpunktam. Tāpēc Komisija nolēma atzīt ierosināto izlasi par galīgo izlasi.

            1.5.   Atbildes uz anketas jautājumiem un pārbaudes apmeklējumi

                  (32)

                  Ķīnas valdībai tika nosūtīta anketa. Tajā ietilpa konkrētās anketas Ķīnas Attīstības bankai, Ķīnas Lauksaimniecības attīstības bankai, Ķīnas Eksporta un importa bankai (EXIM), Ķīnas Lauksaimniecības bankai (ABC), Ķīnas Bankai (BOC), Ķīnas Būvniecības bankai (CCB) un Ķīnas Rūpniecības un tirdzniecības bankai (ICBC). Sūdzībā tika konkrēti minēts, ka šīs bankas ir valsts iestādes vai organizācijas, kam uzticēts vai kas norīkotas piešķirt subsīdijas. Turklāt Ķīnas valdībai tika lūgts nosūtīt konkrēto finanšu iestādēm paredzēto anketu visām pārējām finanšu iestādēm, kuras pilnībā vai daļēji pieder ĶV (“valstij piederošās bankas”). Bez tam Ķīnas valdībai nosūtītā anketa ietvēra konkrētās anketas tiem dzelzsrūdas, koksa un koksējamo akmeņogļu ražotājiem, kuri pilnībā vai daļēji pieder valstij (“VU”). Anketas tika nosūtītas arī četrām izlasē iekļautajām ražotāju eksportētāju grupām, izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, kā arī visiem saistītajiem importētājiem, nesaistītajam importētājam, kas bija pieteicies, un diviem lietotājiem, kuri bija pieteikušies.

                  (33)

                  Komisija saņēma atbildes uz anketas jautājumiem no ĶV. Komisija saņēma atbildes uz konkrēto anketu jautājumiem no EXIM, ABC, BOC, CCB un ICBC. Komisija saņēma atbildes uz anketas jautājumiem arī no četrām izlasē iekļautajām ražotāju eksportētāju grupām, no izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, no nesaistītā importētāja un no viena lietotāja.

                  (34)

                  Komisija lūdza un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai konstatētu subsidēšanu, tās radītos kaitējuma draudus un Savienības intereses. Ķīnas Tirdzniecības ministrijā notika pārbaudes apmeklējums, un tajā piedalījās arī amatpersonas no citām atbildīgajām ministrijām. Šajā pārbaudes apmeklējumā piedalījās arī pārstāvji no šādām finanšu iestādēm:

                              —

                              Ķīnas Eksporta un importa banka, Pekina, Ķīna

                              —

                              Ķīnas Rūpniecības un tirdzniecības banka, Pekina, Ķīna

                              —

                              Ķīnas Būvniecības banka, Pekina, Ķīna

                              —

                              Ķīnas Lauksaimniecības banka, Pekina, Ķīna,

                              —

                              Ķīnas Banka, Pekina, Ķīna.

                  (35)

                  Turklāt saskaņā ar pamatregulas 26. pantu tika veikti pārbaudes apmeklējumi šādu uzņēmumu telpās:

                              1)

                              izlasē iekļautie Savienības ražotāji:

                                          —

                                             ThyssenKrupp Steel Europe AG, Duisburg, Vācija,

                                          —

                                             Tata Steel IJmuiden BV, Velsen-Noord, Nīderlande,

                                          —

                                             Tata Steel UK Limited, Port Talbot, South Wales, Apvienotā Karaliste,

                                          —

                                             ArcelorMittal Mediterranee SAS, Fos-sur-Mer, Francija,

                                          —

                                             ArcelorMittal Atlantique Et Lorraine SAS, Dunkerque, Francija,

                                          —

                                             ArcelorMittal España SA, Gozón, Spānija;

                              2)

                              izlasē iekļautie ĶTR ražotāji eksportētāji:

                                          b)

                                             Benxi Iron & Steel Group:

                                                      —

                                                         Benxi Iron & Steel (Group) Co., Ltd, Benxi, ĶTR,

                                                      —

                                                         Bengang Steel Plates Co., Ltd, Benxi, ĶTR,

                                                      —

                                                         Benxi Beiying Iron & Steel (Group) Co., Ltd., Benxi, ĶTR,

                                                      —

                                                         Benxi Iron & Steel (Group) Mining Industry Co., Ltd., Benxi, ĶTR,

                                                      —

                                                         Benxi Iron & Steel (Group) International Trading Co., Ltd., Benxi, ĶTR,

                                                      —

                                                         Liaoning Henderson Assets Operating & Management Co., Ltd., Benxi, ĶTR;

                                          c)

                                             Jiangsu Shagang Group:

                                                      —

                                                         Jiangsu Shagang Group Co., Ltd., Zhangjiagang City, ĶTR,

                                                      —

                                                         Zhangjiagang Hongchang Plate Co., Ltd., Zhangjiagang City, ĶTR,

                                                      —

                                                         Zhangjiagang GTA Plate Co., Ltd., Zhangjiagang City, ĶTR,

                                                      —

                                                         Zhangjiagang Yangtze River Cold rolled Sheet Co., Ltd, Zhangjiagang City, ĶTR,

                                                      —

                                                         Zhangjiagang Hongchang Pellets Co., Ltd, Zhangjiagang City, ĶTR,

                                                      —

                                                         Jiangsu Shagang International Trade Co., Ltd., Jinfeng Town, Zhangjiagang City, ĶTR;

                                          d)

                                             Hesteel Group:

                                                      —

                                                         Hesteel Group Co., Ltd., Shijiazhuang un Beijing, ĶTR,

                                                      —

                                                         Hesteel Co., Ltd., Shijiazhuang, ĶTR,

                                                      —

                                                         Handan Iron & Steel Group Han-Bao Co., Ltd., Handan City, ĶTR,

                                                      —

                                                         Hesteel Co., Ltd. Tangshan filiāle, Tangshan City, ĶTR,

                                                      —

                                                         Hesteel Co., Ltd. Chengde filiāle, Chengde City, ĶTR,

                                                      —

                                                         Hebei Iron & Steel Group Mining Co., Ltd, Tangshan, ĶTR,

                                                      —

                                                         Hesteel Group International Trade Corporation, Beijing, ĶTR,

                                                      —

                                                         Sinobiz Holdings Limited (British Virgin Islands), Tangshan City, ĶTR,

                                          e)

                                             Shougang Group:

                                                      —

                                                         Shougang Jingtang United Iron & Steel Co. Ltd., Caofeidian, ĶTR,

                                                      —

                                                         Tangshan Shougang Jingtang Xishan Coking Co. Ltd., Caofeidian, ĶTR,

                                                      —

                                                         Shougang Qian'an Iron and Steel, Beijing Shougang Co. Ltd., Qian'an filiāle, ĶTR,

                                                      —

                                                         Qian'an Coal Chemical Company, Qian'an, ĶTR,

                                                      —

                                                         Shougang Mining Co. Ltd., Shougang Corporation filiāle, Qian'an, ĶTR,

                                                      —

                                                         Beijing Shougang Co. Ltd., Beijing, ĶTR,

                                                      —

                                                         China Shougang International Trade & Engineering Corporation, Beijing, ĶTR,

                                                      —

                                                         Shougang Holding Trade Hong Kong Limited, Hong Kong,

                                                      —

                                                         Shougang Corporation, Beijing, ĶTR;

                              3)

                              lietotāji:

                                          —

                                             Marcegaglia Carbon Steel Spa, Gazoldo degli Ippoliti, Itālija.

            1.6.   Pagaidu pasākumu nenoteikšana

                  (36)

                  Komisija 2017. gada 13. februārī informēja visas ieinteresētās personas, ka konkrētu ĶTR izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam Savienībā pagaidu kompensācijas maksājumi netiks noteikti.

            1.7.   Turpmākā procedūra

                  (37)

                  Komisija turpināja iegūt un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu galīgo konstatējumu iegūšanai, norādīdama jautājumus, ko nepieciešams izmeklēt sīkāk.

                  (38)

                  Komisija 2017. gada 28. aprīlī visām attiecīgajām personām izpauda būtiskos faktus un apsvērumus, uz kuru pamata tā bija iecerējusi noteikt galīgo antisubsidēšanas maksājumu attiecīgā ražojuma importam Savienībā, un aicināja visas personas 17 dienu laikā sniegt piezīmes. Šajā informācijas izpaušanā Komisija arī informēja ieinteresētās personas par pārbaudes apmeklējumu rezultātiem, arī par gadījumiem, kad Komisijai nācās izmantot labākos pieejamos faktus. Turklāt 18. maijā Komisija nosūtīja informācijas papildu piezīmi visām ieinteresētajām personām, sīkāk izskaidrojot pamatojumu, kā aprēķināts ieguvums no preferenciālajiem aizdevumiem. Atvēlētajā 5 dienu termiņā tika saņemtas piezīmes un attiecīgi izskatītas.

            2.   ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS

      2.1.   Attiecīgais ražojums

                  (39)

                  Karsti velmētus plakanus tērauda velmējumus ražo formēšanas procesā, kurā karstu metālu laiž caur vienu vai vairākiem karstu veltņu pāriem, mazinot un izlīdzinot biezumu, un kurā metāla temperatūra pārsniedz tā rekristalizācijas temperatūru. Tiem var būt dažādi veidi: ruļļi (eļļoti vai neeļļoti, kodināti vai nekodināti), sagriezti garumā (loksnēs) vai šaurās sloksnēs.

                  (40)

                  Karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem ir divi galvenie lietojumi. Pirmkārt, tie ir sākotnējie materiāli, no kā ražošanas lejasposmā ražo dažādus tērauda ražojumus ar pievienoto vērtību, sākot ar auksti velmētiem (8) plakaniem tērauda velmējumiem ar pārklājumu. Otrkārt, tos izmanto par rūpnieciskās ražošanas izejmateriāliem, ko iegādājas galalietotāji dažādām vajadzībām, arī būvniecībai (tērauda cauruļu ražošanai), kuģu būvei, gāzes tvertnēm, automobiļiem, spiedtvertnēm un enerģijas pārvades cauruļvadiem.

                  (41)

                  Viens ražotājs eksportētājs (Jiangsu Tiangong Tools Company Limited) 2016. gada 26. jūnijā pieprasīja, lai konkrēta veida karsti velmētus plakanus tērauda velmējumus, ko nozarē sauc par instrumentu tēraudu un ātrgriezējtēraudu, izslēgtu no ražojuma tvēruma. Tas apgalvoja, ka, instrumentu tēraudam un ātrgriezējtēraudam ir būtiski atšķirīgas īpašības, cenas, atšķirīgas specifikācijas un lietojumi.

                  (42)

                  Šajā ziņā Komisija paralēlajā antidempinga izmeklēšanā konstatēja, ka tiešām ir būtiskas fizikālās un ķīmiskās atšķirības starp citiem attiecīgā ražojuma veidiem, ne vien starp instrumentu tēraudu un ātrgriezējtēraudu, no vienas puses, un instrumentu tēraudu un ātrgriezējtēraudu, no otras puses. Instrumentu tērauda un ātrgriezējtērauda ķīmiskajā sastāvā ir vairāki ķīmiskie elementi, kuru nav attiecīgajā ražojumā. Turklāt instrumentu tērauds un ātrgriezējtērauds no citiem attiecīgā ražojuma veidiem atšķiras ražošanas procesa un lietojuma un būtiski atšķiras cenu ziņā.

                  (43)

                  Tādējādi Komisija no paralēlās antidempinga izmeklēšanas ražojuma tvēruma izslēdza instrumentu tēraudu un ātrgriezējtēraudu.

                  (44)

                  Pamatojoties uz iepriekš izklāstītajiem apsvērumiem, Komisija arī šajā izmeklēšanā nolēma instrumentu tēraudu un ātrgriezējtēraudu izslēgt no ražojuma tvēruma.

                  (45)

                  Tādējādi attiecīgo ražojumu definē šādi: konkrēti Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes plakani dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumi, arī ruļļos (tostarp ražojumi, kas “sagriezti garumā” un “šaurās sloksnes”), pēc karstās velmēšanas tālāk neapstrādāti, neplaķēti, bez pārklājuma.
                  Attiecīgais ražojums neietver:

                              —

                              ražojumus no nerūsējošā tērauda un elektrotehniskā silīcijtērauda ar orientētu graudu,

                              —

                              ražojumus no instrumentu tērauda un ātrgriezējtērauda,

                              —

                              ruļļos netītus ražojumus bez reljefa raksta, kuri ir biezāki par 10 mm un 600 mm plati vai platāki, un

                              —

                              ruļļos netītus ražojumus bez reljefa raksta, kuri ir 4,75 mm biezi vai biezāki, bet kuru biezums nepārsniedz 10 mm, un 2 050 mm plati vai platāki.

                        Patlaban attiecīgo ražojumu klasificē ar KN kodiem 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10, 7225 30 90, ex 7225 40 60, 7225 40 90, ex 7226 19 10, 7226 91 91 un 7226 91 99.

            2.2.   Līdzīgais ražojums

                  (46)

                  Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka turpmāk uzskaitītajiem ražojumiem ir vienādas fizikālās īpašības un tiem ir vienāds galvenais lietojums:

                              —

                              attiecīgajam ražojumam,

                              —

                              ĶTR ražotais un tās iekšzemes tirgū pārdotajam ražojumam,

                              —

                              Savienības ražošanas nozares Savienībā ražotajam un pārdotajam ražojumam.

                  (47)

                  Tāpēc šie ražojumi uzskatāmi par līdzīgiem pamatregulas 2. panta c) punkta nozīmē.

            3.   SUBSIDĒŠANA

      3.1.   Ievads. Valdības plānu, projektu un citu dokumentu izklāsts

                  (48)

                  Pirms Komisija analizēja iespējamo subsidēšanu īpašu subsīdiju vai subsīdiju programmu veidā (3.4. un nākamā sadaļa), tā novērtēja valdības plānus, projektus un citus dokumentus, kuri attiecās uz vairākām subsīdijām vai subsīdiju programmām. Komisija konstatēja, ka visas novērtējamās subsīdijas vai subsīdiju programmas tālāk minēto iemeslu dēļ pieder pie ĶV centrālās plānošanas.

                  (49)

                  ĶTR Valsts ekonomiskās un sociālās attīstības divpadsmitās piecgades plānā (12. piecgades plāns) uzsvērts ĶV stratēģiskais redzējums attiecībā uz galveno nozaru pilnveidi un attīstību. Jo īpaši 12. piecgades plāna 9. nodaļā par ražošanas pārveidi un modernizāciju pausts aicinājums pārveidot un modernizēt galvenās pašreizējās nozares, lai uzlabotu Ķīnas galveno rūpniecības nozaru konkurētspēju. Minētajā plānā norādīts, ka ĶV izstrādās politiku, kas veicinās tehniskos uzlabojumus uzņēmumos, lai paaugstinātu konkurētspēju tirgū. Šo galveno nozaru vidū īpaši bieži minēta tērauda ražošanas nozare.

                  (50)

                  12. piecgades plānā liela uzmanība pievērsta arī resursu saglabāšanai un vides aizsardzībai, kā arī aprites ekonomikas attīstībai un mērķiem zemas oglekļa emisijas tehnoloģiju jomā. Šajā sakarā 12. piecgades plāna 9. nodaļā noteikts, ka tērauda nozarē būtu jāpanāk progress saistībā ar resursu integrētu izmantošanu, energotaupību un emisiju mazināšanu un ka ĶV atbalstīs šādus videi draudzīgus attīstības centienus.

                  (51)

                  ĶV ir arī pieņēmusi īpašu plānu attiecībā uz tērauda ražošanas nozari, proti, Tērauda ražošanas nozares 12. piecgades plānu (“tērauda nozares 12. piecgades plāns”). Minētajā plānā uzsvērts, ka tērauda ražošanas nozare ir būtiska valsts ekonomikas pamatnozare. ĶV galvenā prioritāte laikposmā no 2011. līdz 2015. gadam ir tērauda ražošanas nozares strukturāla pielāgošana, pārveide un modernizācija. Turklāt tērauda nozares 12. piecgades plāna 5. nodaļā uzsvērts, ka ir būtiski “stiprināt fiskālās, finanšu, tirdzniecības, zemes izmantošanas, energotaupības, vides aizsardzības, drošuma un citu politikas virzienu saikni ar tērauda nozares politiku”).

                  (52)

                  ĶV apgalvoja, ka Komisija savā izmeklēšanā nevarēja paļauties uz 12. piecgades plānu un tērauda nozares 12. piecgades plānu, jo 2015. gada 31. decembrī beidzies tā īstenošanas termiņš. Tādējādi nav juridiskā pamata, lai turpinātu subsidēšanu. Komisija norāda, ka 12. piecgades plāns un tērauda nozares 12. piecgades plāns aptver izmeklēšanas periodu. Turklāt 2016. gada martā tika publiskots 13. piecgades plāns, kurš aptver laikposmu no 2016. līdz 2020. gadam. Kā skaidrots nākamajā apsvērumā, 13. piecgades plāns balstās uz mērķiem, kuri izklāstīti 12. piecgades plānā, un turpina to tālāku īstenošanu. Tādējādi tērauda ražošanas nozare vēl aizvien tiek stimulēta.

                  (53)

                  13. piecgades plānā uzsvērta arī tehnoloģiskās inovācijas nozīme ĶTR ekonomikas attīstībā, kā arī videi draudzīgās attīstības principu aktualitāte. Tāpat kā 12. piecgades plānā, arī šā plāna 5. nodaļā noteikts, ka viens no galvenajiem attīstības virzieniem ir veicināt tradicionālo rūpniecības nozaru struktūras modernizāciju. Šī ideja ir plašāk izklāstīta 22. nodaļā, kurā skaidrota stratēģija, kā modernizēt tradicionālās rūpniecības nozares ĶTR, veicinot to tehnoloģisku pārveidi. Šajā ziņā 13. piecgades plānā noteikts, ka uzņēmumiem tiks sniegts atbalsts, lai “veiktu visaptverošus uzlabojumus tādās jomās kā ražošanas tehnoloģijas, rūpniecības iekārtas, vides aizsardzība un energoefektivitāte.” Vides aizsardzības jautājumi plašāk aplūkoti 44. nodaļā. Minētajā nodaļā noteikts, ka galvenajās nozarēs tiks īstenota tīras ražošanas “atjaunošana”, un 16. punktā šajā sakarā norādīta īpaša atsauce uz tērauda ražošanas nozari.

                  (54)

                  “Tērauda ražošanas nozares pielāgošanas un modernizācijas plāns 2016.–2020. gadam” (tērauda nozares 13. piecgades plāns) tika publiskots 2016. gada novembrī. Tā pamatā ir 13. piecgades plāns. Tajā noteikts, ka tērauda ražošanas nozare ir “Ķīnas ekonomikas būtiska pamatnozare un valsts stūrakmens” (9). Plānā plašāk izklāstīti tādi principi kā tehnoloģiskā inovācija, strukturālā pielāgošana un videi draudzīga attīstība, kuri minēti 13. piecgades plānā, turklāt šie principi sasaistīti ar konkrētākām prioritātēm tērauda ražošanas nozarē (sk. IV nodaļu “Galvenie uzdevumi”), kā arī ar dažādiem fiskāliem un finansiāliem atbalsta pasākumiem (sk. V nodaļu “Aizsardzības pasākumi”).

                  (55)

                  ĶV apgalvoja arī, ka minētie plāni ietver vienīgi politikas pamatnostādnes, tāpēc tie nav obligāti vai saistoši. Taču 12. piecgades plāna ievadā teikts: “Šim plānam pēc tā apspriešanas un apstiprināšanas Nacionālajā Tautas kongresā tiek piešķirts likuma spēks”. 13. piecgades plāna 17. nodaļā teikts: “Valsts attīstības stratēģiju un plānu īsteno, ņemot vērā to vadošo un ierobežojošo lomu
                      (10).” Visbeidzot, 13. tērauda nozares plānā teikts, ka “visas vietējās pārvaldes iestādes, kuras ir atbildīgas par tērauda ražošanas nozari, … īsteno uzdevumus un politikas pasākumus, kuri izklāstīti šajā plānā”. Atsevišķu uzņēmumu līmenī “attiecīgie uzņēmumi nodrošina atbilstību šajā plānā noteiktajiem galvenajiem mērķiem un prioritārajiem uzdevumiem” (11). Tādējādi šie plāni ir saistoši, nevis tajos vispārīgi izklāstīti pamudinājumi. Pēc informācijas izpaušanas ĶV atkārtoti pauda savu nostāju, bet nesniedza papildu pierādījumus, kas pamatotu, kāpēc iepriekšminētais formulējums būtu tikai politikas pamatnostādnes, kaut arī formulējums skaidri liecina par pretējo. ĶV toties citēja konkrētus formulējumus no šiem plāniem, kas ir vairāki vērsti uz politiku, bet tie nav pretrunā konstatējumiem par dokumentu juridiski saistošo raksturu. Tādējādi Komisija saglabāja savu nosatāju, ka plāni ir juridiski saistoši.

                  (56)

                  Tērauda ražošanas nozare par stratēģisku, prioritāru un/vai atbalstāmu nozari atzīta arī tālāk minētajos dokumentos.

                              a)

                              Valsts Padomes Lēmums Nr. 40 par “Pagaidu noteikumu par rūpnieciskās struktūras pielāgošanas veicināšanu” izsludināšanu un īstenošanu (“Lēmums Nr. 40”). Minētajā lēmumā noteikts, ka “Rūpniecības strukturālo pielāgojumu ievirzes katalogs”, kas ir Lēmuma Nr. 40 īstenošanas pasākums, ir svarīgs pamats, lai noteiktu investīciju virzienus. Tajā arī dots uzdevums Ķīnas valdībai administrēt investīciju projektus, kā arī izstrādāt un īstenot politiku tādās jomās kā valsts finanses, nodokļi, kreditēšana, zemes izmantošana, imports un eksports (12). Tērauda ražošanas nozare par atbalstāmu nozari atzīta minētā ievirzes kataloga VIII nodaļā. Attiecībā uz juridisko raksturu Komisija norāda, ka Lēmums Nr. 40 ir rīkojums, ko izdevusi Valsts Padome – augstākā administratīvā iestāde Ķīnas Tautas Republikā. Šajā ziņā lēmums ir juridiski saistošs gan valsts iestādēm, gan ekonomikas dalībniekiem (13).

                              b)

                              Valsts stratēģijā zinātnes un tehnoloģiju attīstībai vidējā un ilgā termiņā (2006–2020) III.5. un VIII nodaļā paredzēts atbalsts galveno jomu un prioritāro aspektu attīstībai, kā arī aicinājums sniegt finansiālu un fiskālu atbalstu šim galvenajām jomām un prioritātēm.

                              c)

                              Valsts attīstības un reformu komisijas (NDRC) (14) Rīkojumā Nr. 35 “Dzelzs un tērauda ražošanas nozares attīstības politika” (2005) (“Rīkojums Nr. 35”) minēts, ka dzelzs un tērauda ražošanas nozare ir būtiska valsts ekonomikas pamatnozare.

                              d)

                              Tērauda ražošanas nozares pielāgošanas un atjaunošanas plānošanas dokumentā (“Atjaunošanas plāns”), ko Ķīnas Valsts Padome pieņēma 2009. gada martā, ierosināti vairāki politikas virzieni un atbalsta pasākumi, lai palīdzētu tērauda ražošanas nozarei pārvarēt starptautisko finanšu krīzi, lai saglabātu izaugsmi un lai nodrošinātu nozares stabilu darbību, jo tā ir uzskatāma par svarīgu valsts ekonomikas pamatnozari.

                  (57)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV citēja Lēmumu Nr. 40, ka atbalstāmajām nozarēm vajadzētu saņemt kreditēšanas atbalstu “saskaņā ar kreditēšanas principiem”. Pēc ĶV domām, nevar secināt, ka šāds atbalsts būtu sniedzams preferenciāli. Tomēr izmeklēšana apliecina, ka nenoteiktais apzīmējums “kreditēšanas principi” nenozīmē vis tirgus principos balstītu un komerciālu rīcību, bet gan drīzāk to, ka šie kreditēšanas principi iekļauj būtiskus sabiedriskās politikas apsvērumus, kas neietver kredītriska novērtēšanu vai izraisa to, ka riski netiek vērtēti nemaz. Turklāt izlasē iekļautie uzņēmumi saņēma ieguvumu no preferenciālu aizdevumu politikas, kas ietvēra to, ka riski netiek pienācīgi novērtēti, kā skaidrots 3.4. sadaļā. Tāpēc Komisija noraidīja ĶV apgalvojumu, ka aizdošana tērauda ražošanas nozarei notikusi pēc tirgus principos balstītiem un komerciāliem noteikumiem un ka norāde “saskaņā ar kreditēšanas principiem” nozīmē pienākumu ievērot šos noteikumus. Galvenais aspekts paliek, ka saskaņā ar Lēmumu Nr. 40 visas finanšu iestādes sniedz kredītu atbalstāmajām nozarēm, kas ietver tērauda ražošanas nozari, un ka šāds atbalsts faktiski sniegts ar preferenciāliem noteikumiem, kas neņem vērā faktisko kredītrisku saņēmējiem.

                  (58)

                  ĶV bez tam nāca klajā ar piezīmi, ka Valsts stratēģijā zinātnes un tehnoloģiju attīstībai vidējā un ilgā termiņā (2006–2020) nenosaka, ka tērauda ražotājiem ir tiesības saņemt konkrētās iespējamās subsīdijas. Tomēr minētā dokumenta III nodaļas 5. punktā tērauda ražošanas nozare skaidri minēta saistībā ar 29. prioritāro jomu “Ciklisks dzelzs un tērauda plūsmas process un iekārtas” un VIII nodaļā pausts pamudinājums sniegt finansiālu un fiskālu atbalstu šīm prioritārajām jomām. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

                  (59)

                  Informācijas izpaušanas laikā sūdzības iesniedzējs lūdza Komisiju paplašināt centrālā plāna analīzi, aptverot arī bankrota tiesību neizpili. Tas apgalvoja, ka 2008.–2015. gada skaitliskie rādītāji liecina par “uzkrītoši mazu” bankrotu skaitu Ķīnā, un citēja 2016. gada decembra glābšanas līgumu starp vairākām Ķīnas bankām un bankrotētāju tērauda tirgotāju Sinosteel. Turklāt tas atsaucās uz konstatējumiem SVF ziņojumā “Resolving China's Corporate Debt Problem” (15), kurā identificēti vairāki iemesli, kāpēc Ķīnā ir zema maksātnespēja. Komisija pieņēma, ka sūdzības iesniedzējs sūdzībā bija minējis vairākas atsevišķas lietas, kad bankrota procedūra netika sākta konkrētiem grūtībās nonākušiem uzņēmumiem. Tomēr tā konstatēja, ka vispārējos skaitliskos rādītājus par bankrotu Ķīnā, kuri tika sniegti pēc informācijas izpaušanas, nevar ar pietiekamu pārliecību nodalīt attiecībā uz KVP nozari. Lai pārliecinātos, vai maksātnespējas gadījumu skaits ir “normāls” vai “mazs”, būtu jānoteic pienācīgs standarts, lai varētu precīzi noteikt maksātnespējas gadījumu skaitu IP laikā. Šādu analītisku darbu nebūtu iespējams veikt ierobežotā laikā, kas pieejams pēc informācijas izpaušanas. Katrā ziņā piezīmē netika apstrīdēts Komisijas konstatējums, kas izklāstīts šajā sadaļā, bet drīzāk tas apstiprināts.

                  (60)

                  Var secināt, ka tērauda ražošanas nozare tiek uzskatīta par būtisku/stratēģisku nozari, kuras attīstību ĶV aktīvi realizē, jo atzinusi to par politikas mērķi.

            3.2.   Daļēja nesadarbošanās un labāko pieejamo faktu izmantošana

      3.2.1.   Pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumu piemērošana saistībā ar ĶV preferenciālajiem aizdevumiem

                  (61)

                  Komisija aicināja Ķīnas valdību sazināties ar septiņām konkrētām valstij piederošām bankām, kuras minētas sūdzībā, kā arī jebkuru citu valstij piederošu banku, lai tās sniegt atbildes uz anketas jautājumiem. Taču ĶV sazinājās tikai ar piecām no septiņām valstij piederošām bankām, kas bija konkrēti minētas sūdzībā. ĶV informēja, ka tai nav tiesību prasīt informāciju no citām valstij piederošām bankām, jo tās darbojas neatkarīgi no ĶV. Šajā ziņā Komisija atgādina, ka ĶV netika lūgta sniegt informāciju, bet tikai nosūtīt konkrēto anketu valstij piederošām bankām.

                  (62)

                  Neviena no piecām valstij piederošajām bankām, kuras sniedza atbildes uz konkrētās anketas jautājumiem, nesniedza konkrētu informāciju par izlasē iekļautajiem uzņēmumiem sniegtajiem aizdevumiem, apgalvojot, ka tām ir saistošas tiesību aktos noteiktās prasības un līgumu noteikumi attiecībā uz tās informācijas konfidencialitāti, kas skar izlasē iekļautos uzņēmumus. Turklāt trīsdesmit valstij piederošās bankas, ar kurām ĶV bija atteikusies sazināties, lai lūgtu atbildes uz konkrētās anketas jautājumiem, bija devušas aizdevumus izlasē iekļautajām ražotāju eksportētāju grupām. Ķīnas Lauksaimniecības attīstības banka nebija devusi aizdevumus izlasē iekļautajām ražotāju eksportētāju grupām.

                  (63)

                  Tāpēc Komisija lūdza visas izlasē iekļautās ražotāju eksportētāju grupas piešķirt piekļuvi konkrētai informācijai par uzņēmumiem, kura bija visu to valstij piederošo un privāto banku rīcībā, no kurām tie bija saņēmuši aizdevumus. Taču visi izlasē iekļautie uzņēmumi atteicās sniegt piekļuvi datiem, kas attiecas uz tiem, bet nesniedza pamatojumu.

                  (64)

                  Trīs no izlasē iekļautajām ražotāju eksportētāju grupām pilnībā pieder valstij, tāpēc Komisija lūdza ĶV kā šo uzņēmumu īpašnieci arī noorganizēt piekļuvi prasītajai informācijai. Tomēr ĶV noraidīja šo Komisijas lūgumu, apgalvojot, ka nav pilnvarota dot norādījumus šīm trim ražotāju eksportētāju grupām, lai tās dotu prasīto piekļuvi.

                  (65)

                  Komisija saņēma informāciju par uzņēmumu struktūru un to, kam tas pieder, tikai no piecām 34. apsvērumā minētajām valstij piederošajām bankām, bet no pārējām 40 finanšu iestādēm ne. Turklāt neviena no 45 finanšu iestādēm nesniedza informāciju, kas attiektos uz izlasē iekļautajām ražotāju eksportētāju grupām piešķirto aizdevumu riska novērtējumu.

                  (66)

                  Tāpēc Komisija informēja ĶV, ka, pārbaudot, vai iespējamā subsidēšana tiešām bijusi un cik liels bijis tās apmērs preferenciālu aizdevumu veidā, tai varētu būt nepieciešams izmantot labākos pieejamos faktus saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punktu.

                  (67)

                  ĶV iebilda pret labāko pieejamo faktu izmantošanu, norādot, ka tai nav pilnvaru prasīt informāciju no finanšu iestādēm un trim ražotāju eksportētāju grupām, kuras pieder valstij.

                  (68)

                  Apgalvojums nav pamatots. Komisija Ķīnas valdību lūdza tikai nosūtīt konkrēto anketu valstij piederošajām bankām, jo ĶV ir labākā situācijā, lai gūtu detalizētu informāciju par ĶTR finanšu iestāžu īpašumtiesību struktūru. ĶV būtu varējusi arī sniegt administratīvu atbalstu atbilžu savākšanā no finanšu iestādēm.

                  (69)

                  Turklāt Komisijai nav saprotams, kāpēc nevarēja atbalstīt trim izlasē iekļautajām valstij piederošajām uzņēmumu grupām adresēto Komisijas lūgumu par piekļuvi konkrētai informācijai, it sevišķi ņemot vērā to, ka piekļuvei visticamāk būtu vajadzīga augstākā līmeņa atļauja, tādējādi būtu jāiesaistās ĶV amatpersonām.

                  (70)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV atkārtoti apgalvoja, ka tai nav pilnvaru lūgt prasīto informāciju no valstij piederošajām bankām un trim valstij piederošajām ražotāju eksportētāju grupām. ĶV atzina arī, ka Komisijas lūgums radījis pārmērīgu slogu ĶV, jo no tās ticis gaidīts, lai tā ne vien pārsūtītu anketas, bet arī sniegtu administratīvu atbalstu atbilžu vākšanā. Komisija neizprot, kāpēc anketu nosūtīšana un atbilžu apkopošana centrālā līmenī Ķīnas valdībai būtu pārmērīgs slogs. ĶV nenāca klajā ar jauniem argumentiem, tāpēc Komisija saglabāja savu nostāju, kas aprakstīta 68. apsvērumā.

                  (71)

                  Bez tam ĶV apgalvoja, ka Komisija nav norādījusi, kuras izmeklēšanai būtiski svarīgās informācija trūkst, un ka Komisija nav izskaidrojusi, kāpēc prasītā informācija nepieciešama un kāpēc ĶV sniegtā informācija bijusi nepietiekama. Faktiski Komisija 2016. gada 16. novembra vēstulē par nepilnībām jau bija brīdinājusi ĶV, ka nav pietiekamas informācijas jo īpaši par valstij piederošām bankām adresētajiem jautājumiem un ka pārbaudes laikā vajadzētu darīt pieejamus kredītriska novērtējumus. Pēc pārbaudes prasītā informācija vēl aizvien nebija pieejama, tāpēc Komisija 2017. gada 16. marta vēstulē informēja ĶV, ka tā saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punktu varētu izmantot labākos pieejamos faktus, jo Komisijai vēl aizvien nav informācijas par lielāko daļu valstij piederošo banku, kuras sniegušas aizdevumus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, un bankas, kas sadarbojās, nesniedza konkrētu informāciju par uzņēmumiem attiecībā uz sniegtajiem aizdevumiem. Tādējādi ĶV bija pietiekami informēta par sniedzamās informācijas raksturu un nepietiekamību.

                  (72)

                  Visbeidzot, ĶV norādīja, ka Komisija nav pienācīgi izskaidrojusi, kāpēc konkrēti fakti uzskatīti par labāko pieejamo informāciju. Komisija nepiekrita šim apgalvojumam. 3.4.1.2. sadaļā tā ir izskaidrojusi, kuri pieejamie fakti izmantoti un kāpēc Komisija tos uzskatīja par labāko pieejamo informāciju. Šis apgalvojums tādējādi tika atzīts par nepamatotu un noraidīts.

                  (73)

                  Arī attiecībā uz privāto ražotāju eksportētāju grupu Jiangsu Shagang Group ĶV iebilda pret labāko pieejamo faktu izmantošanu un uzskatīja, ka lūgums dot Komisijai atļauju pārbaudīt grupas finansiālos datus, kas ir finanšu iestāžu rīcībā, uzliek tai pārmērīgu slogu. Konkrēti tā apgalvoja, ka uzņēmuma pārstāvis nav nedz aicināts būt klāt finanšu iestāžu pārbaudes laikā, nedz tam ir sniegta informācija par šādu pārbaudi.

                  (74)

                  Atbildē uz šiem apgalvojumiem Komisija atgādināja, ka uzņēmums 2016. gada 24. novembra e-pastā bija sniedzis vienīgi īsu un nepamatotu noraidījumu šādas atļaujas sniegšanai. Vienlaikus uzņēmums nelūdza sīkāku informāciju par pārbaudi finanšu iestādēs un nelūdza arī, lai pārbaudē varētu būt klāt tā pārstāvis. Ja uzņēmums būtu lūdzis, Komisija būtu varējusi sniegt sīkāku informāciju un būtu centusies noorganizēt iespēju uzņēmuma pārstāvim būt pārbaudē klāt.

                  (75)

                  Tāpēc Komisijai, pārbaudot iespējamas preferenciālu aizdevumu veidā īstenotas subsidēšanas pastāvēšanu un apjomu, daļēji bija jāpaļaujas uz pieejamajiem faktiem.

            3.2.2.   Pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumu piemērošana vienam ražotājam eksportētājam saistībā ar dotācijām

                  (76)

                     Jiangsu Shagang Group nesniedza informāciju pārbaudes vajadzībām par nejaušas izlases dotācijām. Turklāt Komisija revidētos pārskatos guva pierādījumus par ievērojamām dotācijām, kuras tika saņemtas pirms izmeklēšanas perioda, taču nodrošināja ieguvumu izmeklēšanas periodā, un par kurām nebija paziņots.

                  (77)

                  Ņemot to vērā, Komisija uzskatīja, ka tā nav saņēmusi būtisko informāciju, kas attiecas uz šo izmeklēšanas aspektu. Šāda situācija būtiski apgrūtināja precīza un pamatota secinājuma izdarīšanu attiecībā uz konstatējumiem par dotācijām konkrētajam ražotājam eksportētājam.

                  (78)

                  Tāpēc Komisija paziņoja uzņēmumam, ka tā apsver iespēju savus konstatējumus saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punktu daļēji balstīt uz labākajiem pieejamajiem faktiem (t. i., ciktāl tie skar informāciju par dotācijām).

                  (79)

                  Atbildē uz Komisijas vēstuli uzņēmums iebilda pret pamatregulas 28. panta 1. punkta piemērošanu attiecībā uz dotācijām. Tas apgalvoja, ka nebija ziņojis par dotācijām, kuras Komisija konstatēja pārbaudes apmeklējuma laikā, tādēļ, ka anketā nebija prasīts paziņot par dotācijām, ko uzņēmums saņēmis pirms IP un kas nebija reģistrētas kā atliktie aktīvi. Turklāt uzņēmums apgalvoja, ka pārbaudes apmeklējuma laikā tas sniedzis informāciju par minēto dotāciju sadalījumu.

                  (80)

                  Pārbaudes apmeklējuma laikā, pamatojoties uz izmeklējamo subsīdiju nosaukumiem, Komisija konstatēja, ka lielākā daļa dotāciju, kuras tika saņemtas pirms IP, bijušas saistītas ar aktīviem. Tādējādi ražotājam eksportētājam saskaņā ar piemērojamiem grāmatvedības noteikumiem, kas norādīti tā finanšu pārskatu piezīmēs, būtu bijis jāatzīst šīs dotācijas par atliktajiem aktīviem/ienākumiem. Tādējādi uzņēmumam, atbildot uz anketas jautājumiem, kur bija prasīts paziņot visas dotācijas, kas saistītas ar aktīviem un kas iegrāmatotas kā atliktie ienākumi, būtu vajadzējis paziņot par dotācijām. Fakts, ka revidents šīs dotācijas neatzina par atliktajiem aktīviem, nenozīmē, ka finansējumu, kas saņemts pirms IP, nevar piešķirt ieguvumu IP laikā, jo īpaši ņemot vērā to, ka tika sniegta vienīgi informācija par finansējuma sadalījumu uzņēmumā. Tāpēc Komisija secināja, ka uzņēmums nebija sniedzis nedz sīku informāciju par IP laikā saņemtajām dotācijām, par kurām bija paziņots atbildēs uz anketas jautājumiem, nedz informāciju par dotācijām, kuras tas saņēmis pirms IP un par kuru attiecināmību uz IP tika konstatēts tikai pārbaudes apmeklējuma laikā. Tā kā šāda sīka informācija nebija pieejama, Komisija nevarēja izmantot uzņēmuma sniegto informāciju par dotācijām.

                  (81)

                  Tāpēc, lai izdarītu secinājumus par preferenciālajiem aizdevumiem un dotācijām šim uzņēmumam, Komisijai bija jāizmanto labākie pieejamie fakti. Veicot izmeklēšanu uz vietas uzņēmumā, Komisija konstatēja, ka uzņēmums saņēmis ievērojamas summas no dažādām dotāciju programmām, tāpēc Komisija par labākajiem pieejamajiem faktiem izmantoja šo dotāciju lielāko subsīdijas apjomu, kas konstatēts izmeklēšanas periodā.

            3.3.   Subsīdijas un subsīdiju programmas šīs izmeklēšanas tvērumā

                  (82)

                  Pamatojoties uz sūdzībā, paziņojumā par procedūras sākšanu un atbildēs uz Komisijas anketas jautājumiem sniegto informāciju, tika izmeklēta iespējama subsidēšana, aplūkojot šādas subsīdijas:

                              i)

                              preferenciāli politikas aizdevumi, kredītlīnijas, cits finansējums un garantijas;

                              ii)

                              faktiska garantija darbības turpināšanai KVP ražošanas nozares uzņēmumiem, kuriem ir grūtības atmaksāt aizdevumus;

                              iii)

                              dotāciju programmas:

                                          —

                                          Pasaulē vadošo Ķīnas zīmolu programma,

                                          —

                                          Slaveno zīmolu programma,

                                          —

                                          Palīdzība antidempinga procedūru respondentiem,

                                          —

                                          Valsts pamattehnoloģiju projektu fonda subsīdijas,

                                          —

                                          eksporta veicināšanas dotācijas, piemēram, dotācijas attīstītiem eksporta uzņēmumiem vai dotācijas par eksporta rādītājiem, taisnīgas tirdzniecības subsīdijas, dotācijas starptautiskajai ekonomiskajai sadarbībai,

                                          —

                                          dotācijas inovatīviem un eksperimentāliem uzņēmumiem,

                                          —

                                          īpašs atbalsta fonds uzņēmumiem, kas nepieder valstij

                                          —

                                          vides aizsardzības dotācijas, piemēram, stimuli vides aizsardzībai un resursu saglabāšanai, sinerģiskas resursu izmantošanas veicināšana, atbalsta finansējums modernizācijas projektiem energotaupības jomā, energoapgādes pārvaldības veicināšanas demonstrējumu centri,

                                          —

                                          dotācijas, kas saistītas ar tehnoloģiju modernizāciju vai pārveidi, piemēram, atbalsts pētniecības un izstrādes projektiem zinātnes un tehnoloģiju atbalsta plānu ietvaros, galveno nozaru pielāgošanas un atjaunošanas, kā arī tehnoloģiju atjaunošanas veicināšana, dotācijas pētniecības un izstrādes jomā gūto rezultātu komerciālai izmantošanai, kvalitātes uzlabošanas veicināšana, patentu reģistrācijas veicināšana, finansējums no programmas “Trīs kategorijas”,

                                          —

                                          dotācijas novecojušas jaudas novēršanai,

                                          —

                                          Liaoninas provinces dotācijas: programma “Five Point One Line”,

                                          —

                                          subsīdijas, kuras piešķirtas Tianjin Binhai jaunajā teritorijā un Tianjin ekonomiskās un tehnoloģiskās attīstības teritorijā: Zinātnes un tehnoloģijas fonds un Paātrinātas amortizācijas programma,

                                          —

                                             ad hoc subsīdijas, ko piešķir municipālās/provinces iestādes;

                              iv)

                              tieša atbrīvojuma no nodokļa un nodokļa samazinājumu programmas:

                                          —

                                          uzņēmumu ienākuma nodokļa (UIN) atvieglojumi resursefektīviem ražojumiem, ko ražo, sinerģiski izmantojot resursus,

                                          —

                                          UIN kredīti investīcijām tādu iekārtu iegādē, kuras saistītas ar vides aizsardzību, energotaupību un ūdens resursu saglabāšanu, kā arī ražošanas drošumu,

                                          —

                                          UIN atvieglojumi augsto un jauno tehnoloģiju uzņēmumiem,

                                          —

                                          UIN atvieglojumi Lielās rietumu attīstības programmas ietvaros,

                                          —

                                          UIN atvieglojumi ieņēmumiem no atbalstāmajiem ražojumiem,

                                          —

                                          UIN kredīts par valstī ražotu iekārtu iegādi,

                                          —

                                          atbrīvojums no iemaksām vai iemaksu samazinājums saistībā ar būvniecības projektu finansēšanu ūdenssaimniecības jomā,

                                          —

                                          Programma “two free/three half” ārvalstu investīciju uzņēmumiem (ĀIU),

                                          —

                                          UIN kompensācijas par pētniecību un izstrādi,

                                          —

                                          ienākuma nodokļa samazinājums ārvalstu investīciju uzņēmumiem, kas iegādājas Ķīnā ražotas iekārtas,

                                          —

                                          preferenciāla nodokļu politika Ziemeļaustrumu atveseļošanas programmas ietvaros,

                                          —

                                          Rietumu reģiona preferenciālā nodokļu politika,

                                          —

                                          preferenciālā nodokļu politika pret ĀIU piekrastes atvērtajās ekonomikas zonās un tehnoloģiskās attīstības teritorijās,

                                          —

                                          preferenciālā nodokļu politika pret ĀIU īpašajās ekonomikas zonās,

                                          —

                                          atbrīvojums no zemes izmantošanas nodokļa vai nodokļa samazinājums,

                                          —

                                          vietējo nodokļu atlaides,

                                          —

                                          atbrīvojums no dividenžu nodokļa kvalificētiem rezidentuzņēmumiem;

                              v)

                              netiešo nodokļu un importa tarifu programmas:

                                          —

                                          atbrīvojumi no PVN un importa tarifu atlaides par importētu iekārtu un tehnoloģiju izmantošanu,

                                          —

                                          PVN atlaides par Ķīnā ražotu iekārtu iepirkšanu, ko veic ĀIU,

                                          —

                                          atbrīvojums no PVN par ražojumiem, kurus pārdod ĀIU,

                                          —

                                          PVN samazinājums/atbrīvojums no PVN par ražojumiem, kurus ražo, sinerģiski izmantojot resursus,

                                          —

                                          nodokļu koncesijas centrālajiem un rietumu reģioniem;

                              vi)

                              valsts nodrošinātās preces un pakalpojumi par neatbilstoši zemu atlīdzību:

                                          —

                                          valsts nodrošinātā dzelzsrūda par neatbilstoši zemu atlīdzību,

                                          —

                                          valsts nodrošināta koksa ekstrūzija par neatbilstoši zemu atlīdzību,

                                          —

                                          valsts nodrošinātās koksējamās akmeņogles par neatbilstoši zemu atlīdzību,

                                          —

                                          valsts nodrošinātā elektroenerģija par neatbilstoši zemu atlīdzību,

                                          —

                                          valsts nodrošināta zeme un zemes izmantošanas tiesības par neatbilstoši zemu atlīdzību;

                              vii)

                              “Demonstrējumu bāzes ārējās tirdzniecības pārveidei un modernizācijai” (“Demonstrējumu bāzes”) un “Kopēju pakalpojumu platformas”;

                              viii)

                              karsti velmētu plakanu velmējumu piegādes uz ES subsidēšana izmeklēšanas periodā.

            3.4.   Preferenciāli aizdevumi

                  (83)

                  Spriežot pēc četru izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju grupu sniegtās informācijas, aizdevumus tām bija sniegušas 45 finanšu iestādes. No šīm 45 finanšu iestādēm 35 bija valstij piederošas bankas. Pārējās 10 finanšu iestādes bija vai nu privātas, vai arī Komisija nespēja iegūt pārliecinošu informāciju, kam tās pieder. Tomēr tikai piecas valstij piederošās bankas atbildēja uz konkrētās anketas jautājumiem, kaut arī Ķīnas valdībai tika iesniegts lūgums par 35 valsts bankām. No pārējām 10 finanšu iestādēm atbildēja tikai viena, norādīdama, ka nespēj atbildēt, iekam nav konsultējusies ar pārvaldes iestādēm. Pēc konsultēšanās ar CBRC šī finanšu iestāde informēja Komisiju, ka tā vēlējusies sadarboties, bet CBRC tai ieteikusi sadarboties regulatīvā sadarbības mehānisma ietvaros (t. i., informācijas apmaiņa attiecīgi starp Ķīnas un ES regulatoriem, nevis tieši starp Komisiju un banku). Komisija atzinīgi novērtēja šo sadarbības piedāvājumu, bet norādīja, ka līdz atlikušā izmeklēšanas laika beigām vairs nebija iespējams izveidot šādu starpniecības režīmu. Katrā ziņā Komisija no CBRC nesaņēma citas vēstules vai lūgumus. Turklāt noteiktajā termiņā finanšu iestāde nesniedza piezīmes par lietas būtību. Tāpēc Komisijai bija jābalstās uz labākajiem pieejamajiem faktiem.

            3.4.1.   Valstij piederošās bankas kā valsts iestādes

                  (84)

                  Komisija pārbaudīja, vai valstij piederošās bankas rīkojas kā valsts iestādes pamatregulas 3. panta un 2. panta b) punkta nozīmē. Šajā ziņā pārbaude, ko izmanto, lai noteiktu, vai valstij piederošs uzņēmums ir valsts iestāde, ir šāda (16): “Svarīgi, lai subjektam būtu piešķirtas pilnvaras īstenot valdības funkcijas, nevis veids, kā to panāk. Ir daudzi, dažādi veidi, kā valdība šaurā izpratnē var piešķirt subjektiem pilnvaras. Attiecīgi, lai pierādītu, ka konkrētam subjektam ir piešķirtas šādas pilnvaras, nozīme var būt dažādiem pierādījumiem. Pierādījums, ka subjekts faktiski īsteno valdības funkcijas, var kalpot par pierādījumu, ka tam ir vai ir bijušas piešķirtas valdības pilnvaras, jo īpaši, ja minētie pierādījumi liecina par ilgstošu un sistemātisku praksi. Tādējādi mēs uzskatām, ka pierādījums, ka valdība īsteno būtisku kontroli pār kādu subjektu un tā darbību, konkrētos apstākļos ir uzskatāms par pierādījumu, ka attiecīgajam subjektam ir valdības pilnvaras un tas izmanto šīs pilnvaras valdības funkciju veikšanai. Tomēr uzsveram, ka, izņemot pilnvaru tiešu deleģēšanu ar tiesību aktu, ar to vien, ka starp subjektu un valdību šaurā izpratnē pastāv formāla saikne, visticamāk nepietiek, lai konstatētu, ka tam ir valdības pilnvaras. Tādējādi, piemēram, tikai fakts vien, ka valdība ir kāda subjekta vairākuma kapitāldaļu turētāja, neliecina, ka valdība īsteno būtisku kontroli pār šo subjektu, nemaz nerunājot par to, ka valdība tam būtu piešķīrusi valdības pilnvaras. Tomēr dažos gadījumos, ja pierādījumi liecina, ka par valdības kontroli liecina daudzveidīgas formālas norādes, un ir arī pierādījumi, ka šī kontrole tiek izmantota būtiski, tad šie pierādījumi ļauj secināt, ka attiecīgais subjekts īsteno valdības pilnvaras.” Šajā lietā secinājums, ka valstij piederošās bankas izmanto valdības pilnvaras, ir balstīts uz formālām norādēm par valdības kontroli un pierādījumiem, ka tā tiek izmantota būtiski.

                  (85)

                  Komisija centās iegūt informāciju par valsts īpašumtiesībām, kā arī formālas norādes, ka valdībai ir kontrolei pār valstij piederošajām bankām. Tā analizēja arī, vai kontrole tiek izmantota būtiski. Ķīnas valdība un valstij piederošās bankas traucēja šā aspekta izmeklēšanu, atteikdamās nodrošināt Komisijai iespēju analizēt lēmumu pieņemšanas procesu, kurā piešķir preferenciālus aizdevumus.

                  (86)

                  Lai veiktu šo analīzi, Komisija vispirms pārbaudīja informāciju par piecām valstij piederošām bankām, kas bija atbildējušas uz konkrēto anketu jautājumiem, un ļāvušas veikt pārbaudi.

            3.4.1.1.   Sadarbība ar valstij piederošajām bankām

                  (87)

                  Šādas piecas valstij piederošas bankas sniedza atbildes uz anketas jautājumiem, kuras tika pārbaudītas uz vietas: EXIM, ICBC, CCB, ABC un BOC. Šīs piecas valstij piederošās bankas aizņēmuma summu ziņā sniedza ievērojamu daļu no aizdevumiem, kas izmeklēšanas periodā tika piešķirti izlasē iekļautajām uzņēmumu grupām (50 %–60 % Hesteel Group un Jiangsu Shagang Group un 80 %–95 % Benxi Group un Shougang Group).

            a)   ĶV īpašumtiesības un formālas norādes par ĶV īstenotu kontroli

                  (88)

                  Pamatojoties uz saņemto informāciju, kas bija sniegta atbildēs uz anketas jautājumiem un kas tika iegūta pārbaudes apmeklējuma laikā, Komisija konstatēja, ka ĶV tieši vai netieši piederēja vairāk nekā 50 % kapitāldaļu katrā no šīm finanšu iestādēm.

                  (89)

                  Attiecībā uz formālām norādēm par valdības kontroli pār piecām valstij piederošām bankām, Komisija tās visas kvalificēja kā “lielākās valstij piederošās finanšu iestādes”. Konkrēti Paziņojumā “Lielāko valstij piederošu finanšu iestāžu uzraudzības padomju iekšējie noteikumi” ir noteikts: “Šajos noteikumos minētās valstij piederošās finanšu iestādes ir valstij piederošas politikas bankas, komercbankas, finanšu aktīvu pārvaldības sabiedrības, vērtspapīru sabiedrības, apdrošināšanas sabiedrības u. c. (turpmāk – valstij piederošas finanšu iestādes), kurām Valsts Padome ieceļ uzraudzības padomes” (17).

                  (90)

                  Lielāko valstij piederošu finanšu iestāžu uzraudzības padomes ieceļ saskaņā ar “Lielāko valstij piederošu finanšu iestāžu uzraudzības padomju iekšējiem noteikumiem”. Pamatojoties uz minēto iekšējo noteikumu 3. un 5. pantu, Komisija konstatēja, ka uzraudzības padomes locekļus ieceļ Valsts padome un uzraudzības padome tai atskaitās – tas liecina par valsts institucionālu kontroli pār valstij piederošo banku, kas sadarbojās, saimniecisko darbību. Papildus šīm vispārējām norādēm Komisija guva šādus konstatējumus attiecībā uz piecām valstij piederošām bankām.

            EXIM

                  (91)

                     EXIM tika izveidota un darbojas saskaņā ar Valsts Padomes pieņemto Paziņojumu par Ķīnas Eksporta un importa bankas izveidošanu un EXIM statūtiem. Valsts kā EXIM vienīgā kapitāldaļu turētāja kontrolē EXIM, ieceļot tās Uzraudzības padomes locekļus. Uzraudzības padomes locekļi pārstāv valsts intereses, tostarp politikas apsvērumus EXIM sanāksmēs. Direktoru padomes nav. Valsts tieši izvirza EXIM vadību. Spriežot pēc EXIM tīmekļa vietnes, tās uzdevums ir atbalstīt Ķīnas ārējo tirdzniecību, investīcijas un starptautisko ekonomisko sadarbību. Tā ir apņēmusies stiprināt finansiālo atbalstu Ķīnas ekonomikas būtiskās nozares un vājās saites, lai nodrošinātu ilgtspējīgu un veselīgu ekonomikas un sociālo attīstību.

            ICBC

                  (92)

                  Saskaņā ar statūtu 8.–10. nodaļu Ķīnas valdībai kā 69,6 % kapitāldaļu turētājai ir pilnvaras iecelt amatā personas svarīgākajos bankas vadības amatos, piemēram, prezidentu, viceprezidentu, direktoru padomes priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku, izpilddirektoru, kā arī uzraudzības padomes priekšsēdētāju.

                  (93)

                  Turklāt saskaņā ar statūtiem direktoru padome sasauc kapitāldaļu turētāju sapulces, nosaka bankas darījumdarbības stratēģiju un budžetu, pieņem lēmumus par investīcijām (un apvienošanu), lemj par augstākās vadības atlaišanu, nosaka riska pārvaldības sistēmu un lemj par nodaļu un filiāļu izveidi. Šis nepilnīgais pienākumu saraksts ilustrē valsts iestāžu kontroli par ICBC ikdienas darbību.

            CCB

                  (94)

                  Saskaņā ar statūtu 11. un 12. nodaļu Ķīnas valdībai kā galvenajai (57,3 %) kapitāldaļu turētājai ir pilnvaras iecelt vairākumu locekļu direktoru padomē, kas ir akcionāru kopsapulces izpildaģentūra, kura pārvalda ĶBB un atskaitās akcionāru kopsapulcei. Tas pats attiecas uz uzraudzības padomi, t. i., bankas uzraudzības struktūru, kas noteikta statūtu 16. pantā.

                  (95)

                  Turklāt, kā norādīts CCB statūtos, direktoru padome cita starpā nosaka bankas budžetu, pieņem lēmumus par investīcijām, lemj par galvenā izpildrevidenta un direktoru padomes sekretāra atlaišanu. CCB augstākā vadība ir 10 direktoru padomes izpildlocekļi (no pavisam 15 locekļiem). Šis nepilnīgais pienākumu saraksts ilustrē valsts institucionālo kontroli par CCB ikdienas darbību.

            ABC

                  (96)

                  Statūtu 134. pantā noteikts, ka Ķīnas valdībai kā galvenajai (79,62 %) kapitāldaļu turētājai ir pilnvaras iecelt visus direktoru padomes locekļus. Saskaņā ar statūtu 199. pantu tas attiecas arī uz uzraudzības padomi.

                  (97)

                  Turklāt saskaņā ar ABC statūtiem direktoru padome nosaka bankas stratēģiju, lemj par bankas budžetu, pieņem lēmumus par investīcijām, ieceļ bankas prezidentu un direktoru, padomes sekretāru, kā arī izveido un uzrauga bankas riska pārvaldības sistēmu. Šis nepilnīgais pienākumu saraksts ilustrē valsts iestāžu kontroli par ABC ikdienas darbību.

            BOC

                  (98)

                  Statūtu 122. pantā noteikts, ka Ķīnas valdībai kā galvenajai (64,63 %) kapitāldaļu turētājai ir pilnvaras iecelt direktoru padomē gan izpilddirektorus, gan direktorus bez izpildpilnvarām.

                  (99)

                  Turklāt saskaņā ar BOC statūtiem direktoru padome cita starpā nosaka finanšu iestāžu stratēģiskos principus, darījumdarbības plānus un galvenos investīciju plānus, ieceļ vai atlaiž no amata augstākā līmeņa darbiniekus, piemēram, prezidentu, direktoru padomes sekretāru, viceprezidentu un citus augstākā līmeņa vadītājus. Direktoru padome kapitāldaļu turētāju sapulcēs arī lemj par lēmumu īstenošanu, kā arī apstiprina korporatīvās pārvaldības politiku. Šis nepilnīgais pienākumu saraksts ilustrē valsts iestāžu kontroli par BOC ikdienas darbību.

            b)   Pierādījumi, kas liecina, ka valdība īstenojusi būtisku kontroli pār minēto iestāžu rīcību

                  (100)

                  Bez tam Komisija centās iegūt informāciju par to, vai ĶV īsteno būtisku kontroli pār piecu valstij piederošo banku darbību attiecībā uz to aizdošanas politiku riska novērtējumu gadījumos, kad tās sniedza aizdevumus tērauda ražošanas nozarei. Šajā sakarā tika ņemti vērā šādi dokumenti:

                              —

                              ĶTR Likuma par komercbankām (“Banku likums”) 34. pants,

                              —

                              Vispārīgo noteikumu par aizdevumiem 7. un 15. pants (īsteno Ķīnas Tautas banka),

                              —

                              tērauda nozares 12. piecgades plāna 5. nodaļa,

                              —

                              tērauda nozares 13. piecgades plāna 5. nodaļa,

                              —

                              Lēmums Nr. 40,

                              —

                              Ķīnas Tautas bankas, Ķīnas Banku regulatīvās komisijas (CBRC), Ķīnas Vērtspapīru regulatīvās komisijas (CSRC) un Ķīnas Apdrošināšanas regulatīvās komisijas (CIRC) pamatnostādnes par atbalstu tērauda un ogļu rūpniecībai jaudas pārpalikuma mazināšanai un attīstības izrāviena panākšanai (2016) (“Ķīnas Tautas bankas, CBRC, CSRC un CIRC pamatnostādnes”),

                              —

                              Paziņojums “Daži atzinumi par jaudas pārpalikuma novēršanu”, ko izdevusi NDRC, Rūpniecības un informācijas tehnoloģiju ministrija (MIIT) un CBRC (2016) (Paziņojums “Daži atzinumi par jaudas pārpalikuma novēršanu”),

                              —

                                 CBRC Videi draudzīgas kreditēšanas pamatnostādnes (lasīt kopā ar Valsts Padomes 2010. gada jūnija “Atzinumiem par energotaupības uzlabošanu, emisiju mazināšanu un strukturālās pielāgošanas paātrināšanu dzelzs un tērauda ražošanas nozarē”) (“Videi draudzīgas kreditēšanas pamatnostādnes”).

                  (101)

                  Iepazīstoties ar šiem reglamentējošajiem dokumentiem, Komisija konstatēja, ka ĶTR finanšu iestādes darbojas tādā tiesiskajā vidē, kas kopumā liek finanšu iestādēm, pieņemot finanšu lēmumus, tos pielāgot ĶV rūpniecības politikas mērķiem.

                  (102)

                  Vispārīgi 34. pants Banku likumā, kas attiecas uz visām finanšu iestādēm, kuras darbojas Ķīnā, paredz, ka “komercbankas aizdošanas darījumus veic atbilstoši valsts ekonomikas attīstības un sociālās attīstības vajadzībām, ievērojot valsts rūpniecības politikas pamatnostādnes”. Attiecībā uz EXIM tās sabiedriskās politikas pilnvaras ir noteiktas “Paziņojumā par Ķīnas Eksporta un importa bankas izveidošanu”, kā arī citā publiski pieejamā informācijā.

                  (103)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV norādīja, ka Vispārīgo noteikumu par aizdevumiem 7. pantā minētie īpašie aizdevumi tika atcelti 1999. gadā, pamatojoties uz Apkārtrakstu par īpašo aizdevumu pārvaldības uzlabošanu (YINFA (1999) Nr. 228), un ka 15. pants ir zaudējis nozīmi, jo PBOC vairs nenosaka aizdevumu maksimālos un minimālos ierobežojumus.

                  (104)

                  Bez tam ĶV apgalvoja, ka Komisija nepareizi interpretējusi Banku likuma 34. pantu. Tā arī atsaucās uz Banku likuma 4., 5., un 7. pantu, kuri, kā tiek apgalvots, ir saistīti ar bankas autonomiju, subjektu vai privātpersonu neiejaukšanos, vadību un aizņēmēju uzticamības izvērtēšanu. ĶV arī norādīja, ka 34. pants nebūtu jāskata atrauti no citiem.

                  (105)

                  Komisija atzīst, ka īpašie aizdevumi tika izbeigti 1999. gadā. Tomēr tas neapgāž izdarītos secinājumus par to, ka sniegti preferenciāli aizdevumi, kuru pamatā ir citi pieejamie fakti, kas paši par sevi ir nepietiekami.

                  (106)

                  Komisija nepiekrīt ĶV viedoklim attiecībā uz Vispārīgo noteikumu par aizdevumiem 15. pantu. Minētajā pantā ir noteikts: “Saskaņā ar valsts politiku attiecīgie departamenti var subsidēt aizdevumu procentus ar mērķi veicināt konkrētu nozaru izaugsmi un dažu teritoriju ekonomisko attīstību.” Tādējādi minētajam noteikumam ir nozīme arī pēc minimālo un maksimālo likmju atcelšanas. Katrā ziņā Banku likuma 38. pants joprojām attiecas uz ierobežojumiem, un to vienmēr var piemērot.

                  (107)

                  Ciktāl ir runa par Banku likumu, 4., 5. un 6. pants ietilpst I nodaļā “Vispārīgi noteikumi”, savukārt 34. un 35. pants – IV nodaļā “Pamatnoteikumi par aizdevumiem un citiem darījumdarbības veidiem”. 4. pantā noteikts, ka “Komercbanku darījumdarbībā piemēro drošības, likviditātes un efektivitātes principus. Komercbankas patstāvīgi pieņem lēmumus par savu darījumdarbību, uzņemas atbildību par saviem riskiem, vienpersoniski uzņemas atbildību par peļņu un zaudējumiem un īsteno pašierobežojumus. Komercbankas likumā noteiktajā kārtībā veic uzņēmējdarbību, kurā neiejaucas neviena struktūra vai privātpersona. Komercbankas neatkarīgi uzņemas civiltiesisko atbildību ar visu savu juridiskās personas mantu.” Banku likuma 7. pants attiecas uz aizņēmēja kredītspējas pārbaudi.

                  (108)

                  Izmeklēšana liecina, ka Banku likuma 4. un 7. pants piemēroti, ievērojot Banku likuma 34. pantu, t. i., ja valsts noteikusi sabiedrisko politiku, tad bankas to īsteno un ievēro valsts norādījumus. Šīs izmeklēšanas konstatējumi nepamato apgalvojumu, ka bankas, pieņemot lēmumus par aizdevumu piešķiršanu, neņem vērā valsts politiku un plānus. Tā toties apstiprina pretējo, kā skaidri aprakstīts 121.–128. apsvērumā. Tāpēc Komisija konstatēja, ka Banku likuma 4. pants neliedz komercbankām ņemt vērā valsts rūpniecības politiku un plānus.

                  (109)

                  ĶV atsaucās arī uz Banku likuma 5. pantu, no tā atvedinot, ka “vietējās valdības un dažādu līmeņu valdības departamenti, sabiedriskas organizācijas vai indivīdi neiejaucas banku darījumdarbībā.” Tomēr faktiskais Banku likuma teksts ir šāds: “Komercbankas komercdarījumos ar klientiem ievēro vienlīdzības, brīvprātības, taisnīguma un labticības principus”. Pēc Komisijas domām, šāds formulējums neatbrīvo bankas no pienākuma piemērot Banku likuma 34. pantā izklāstītos sabiedriskās politikas apsvērumus. Kā izklāstīts tālāk 121.–128. apsvērumā, ņemot vērā banku rīcību aizdevumu sniegšanā izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, minēto pantu tādejādi nevar uzskatīt par tādu, kas ir pretrunā 34. panta interpretācijai, ko iedibinājusi Komisija.

                  (110)

                  Kā skaidrots 3.1. sadaļā, valsts rūpniecības politiku nosaka, veicot centralizētu plānošanu. Attiecībā uz tērauda ražošanas nozari tērauda nozares 12. piecgades plāna 5. nodaļa konkrēti paredz stiprināt saikni starp finanšu politiku un tērauda nozares politiku. Turklāt tērauda nozares 13. piecgades plāna 5. nodaļā sniegti “norādījumi finanšu iestādēm un privātā kapitāla īpašniekiem atbalstīt plānā paredzētos prioritāros uzdevumus” un paredzēts, ka “attiecībā uz uzņēmumiem, kuriem ir noieta tirgus un kuri ir ienesīgi, bankas uztur samērīgu pieprasījumu pēc kreditēšanas”.

                  (111)

                  Līdzīgi Lēmumā Nr. 40 visām finanšu iestādēm uzdots sniegt kreditēšanas atbalstu tieši “atbalstāmajiem” projektiem. Kā jau skaidrots 3.1. sadaļā, tērauda ražošanas nozares projekti ietilpst “atbalstāmo” projektu kategorijā.

                  (112)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV norādīja, ka Komisija nav izskaidrojusi, kā Lēmums Nr. 40 apliecina, ka bankām tiek prasīts vienmēr piešķirt preferenciālus kredītus, un atsaucās uz minētā lēmuma 17. un 18. pantu. Komisija norādīja, ka lēmumā paredzēts, ka ĶV aktīvi atbalsta tērauda ražošanas nozares attīstību. Lēmumā visām finanšu iestādēm uzdots sniegt kreditēšanas atbalstu vienīgi atbalstāmajiem projektiem (kategorijai, pie kuras pieder tērauda nozares projekti) un solīts īstenot “citus preferenciālas politikas virzienus attiecībā uz atbalstāmajiem projektiem.” Pamatojoties uz minēto, saskaņā ar Lēmumu Nr. 40 bankām tiek prasīts sniegt kreditēšanas atbalstu tērauda ražošanas nozarei. Lai gan minētā lēmuma 17. un 18. pantā arī prasīts bankām ievērot kreditēšanas principus, Komisija izmeklēšanā nespēja konstatēt, ka tas notiek praksē. Tādējādi Lēmums Nr. 40 apliecina iepriekš konstatēto par Banku likumu, ka bankas īsteno valdības pilnvaras preferenciālas kreditēšanas veidā.

                  (113)

                  Turklāt Ķīnas Tautas bankas, CBRC, CSRC un CIRC pamatnostādnes, kā arī Paziņojums “Daži atzinumi par jaudas pārpalikuma novēršanu” ir konkrēti vērsti uz tērauda ražošanas nozares uzņēmumiem. Minētajos dokumentos noteikts, ka finanšu iestādēm pilnībā jāatzīst tērauda un ogļu ražošanas nozaru kā pamatnozaru stratēģiskā nozīme un jāturpina sniegt kreditēšanas atbalsts tērauda ražošanas uzņēmumiem, kuri atbilst rūpniecības politikai un kuri pielāgojas un pārgrupējas, nepalielinot savu ražošanas jaudu. Šāds atbalsts ietver arī procentu likmju noteikšanu un obligāciju izmantošanas veicināšanu, kā arī aizdevumus uzņēmumu apvienošanai un iegādei. Tiek veicināta arī parādu pārstrukturēšana un anulēšana.

                  (114)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV norādīja, ka iepriekšminētajos dokumentos, kas pamato Komisijas secinājumus, tā nav atsaukusies uz nevienu konkrētu noteikumu. Komisija uzsver, ka tā savus iepriekšējā apsvērumā paustos apgalvojumus cita starpā balstījusi uz šādiem formulējumiem Paziņojumā “Daži atzinumi par jaudas pārpalikuma novēršanu”:

                              a)

                                 “Banku finanšu iestādes paaugstina dzelzs un tērauda nozares un ogļu nozares kā pīlāru stratēģiskās lomas vērtējumu valsts ekonomikā un nopietni īsteno diferencētas attieksmes kreditēšanas politiku, kas ir gan atbalstoša, gan kontrolējoša.”

                              b)

                                 “Dzelzs un tērauda nozares uzņēmumiem un ogļu nozares uzņēmumiem, kuri apvienojas un reorganizējas, tiek sniegts pastiprināts finansiālais atbalsts.”

                              c)

                                 “Banku finanšu iestādes tiek mudinātas reorganizēt aizdevumus, ko tās sniedz dzelzs un tērauda nozares uzņēmumiem un ogļu nozares uzņēmumiem, kuri nonākuši grūtībās, bet apņēmušies samazināt jaudu.”

                              d)

                                 “Attiecība uz dzelzs un tērauda nozares uzņēmumiem un ogļu nozares uzņēmumiem, kuru ražojumi vai pakalpojumi ir tirgū pieprasīti un kuriem ir daudzsološs attīstības potenciāls, kas atbilst valsts rūpniecības politikai, un kuri apņēmušies samazināt jaudu, pielāgot struktūru un pārveidot attīstības modeļu, banku finanšu iestādes izveido kreditoru komitejas, pielāgo aizdevuma termiņa beigas, procentu likmes un atmaksas metodes un veic citus pasākumus.”

                  (115)

                  Ciktāl ir runa par Ķīnas Tautas bankas, CBRC, CSRC un CIRC pamatnostādnēm, nozīme ir šādiem formulējumiem:

                              a)

                                 “Banku finanšu iestādēm būtu pilnībā jāatzīst tērauda un ogļu nozares pīlāra loma un stratēģiskā nozīme, precīzi jāuztver to attīstības likumības, saskaņā ar riska kontrolējamības un darījumdarbības ilgtspējas principiem jāturpina piešķirt kreditēšanas atbalstu kvalitatīviem nozīmīgākajiem uzņēmumiem, kas izmanto progresīva tehnoloģijas un iekārtas, kam ir konkurētspējīgi ražojumi, tirgi un kas spēj atjaunot konkurētspēju un izkļūt no īslaicīgām grūtībām pēc padziļinātām reformām un iekšējās vadības nostiprināšanas; aktīvi piedāvāt visaptverošus finanšu pakalpojumus uzņēmumiem, kuri pielāgojas un pārgrupējas, bet nepalielina ražošanas jaudu.”

                              b)

                                 “Uzlabot procentu likmju cenu noteikšanas pārvaldību un mazināt uzņēmuma finansēšanas izmaksas.”

                              c)

                                 “Aktīvi veicināt zaļo inovāciju obligāciju un ļoti ienesīgu obligāciju ziņā. Lai virzītu tērauda un ogļu nozares attīstību, izvērst zaļo finanšu obligāciju emisiju, zaļo aktīvu pārvēršanu vērtspapīros un citos inovatīvos finanšu instrumentos.”

                              d)

                                 “Aktīvi un neatlaidīgi veicināt parādu pārstrukturēšanu uzņēmumā. Uzņēmumiem, kas ievēro valsts rūpniecības politiku un aktīvi samazina ražošanas jaudu, pielāgo struktūru un pārveidojas attīstībai un kam ir zināma maksātspēja, ar priekšnoteikumu, ka aizdevums tiek kvalitatīvi uzraudzīts un precīzi klasificēts, palīdzēt “pārvarēt vētru”, pielāgojot aizdevuma termiņu, atmaksas veidus un citus parāda pārstrukturēšanas pasākumus.”

                              e)

                                 “Uzlabot M & A aizdevumu darījumus un paplašināt M & A aizdevumu klāstu, samērīgi nosakot aizdevuma termiņu un procentu likmi, lai atbalstītu uzņēmumus un reģionus, kam ir salīdzinoša priekšrocība integrēt rūpniecisko jaudu”.

                  (116)

                  Videi draudzīgas kreditēšanas pamatnostādnes mudina finanšu iestādes izmantot dažādas kreditēšanas un riska pārvaldības politikas atbilstoši rūpniecības politikas virzieniem un ņemot vērā aizņēmēja vidisko statusu. Tērauda ražošanas nozare tiek uzskatīta par prioritāru nozari, kurai dot aizdevumus, kas saistīti ar vides projektiem. Rūpniecības politika šajā kontekstā ir skaidrota “Atzinumos par energotaupības uzlabošanu, emisiju mazināšanu un strukturālās pielāgošanas paātrināšanu dzelzs un tērauda ražošanas nozarē”. Minētajos atzinumos uzsvērts, ka “dzelzs un tērauda ražošanas nozarei, kurai piemīt lielākais energotaupības un emisiju mazināšanas potenciāls, ir ļoti būtiska nozīme energotaupības un emisiju mazināšanas centienu īstenošanā. Lai veicinātu energotaupību un emisiju mazināšanu, strukturālā pielāgošana ir būtisks un aktuāls pasākums, kā pārveidot dzelzs un tērauda ražošanas nozares attīstības modeli”. Tādēļ “aktīvi tiek atbalstīti” projekti, kuri saistīti ar jaunām tehnoloģijām un metodēm aprites ekonomikas, energotaupības un emisiju mazināšanas jomā, piemēram, ar koksa sauso dzesēšanu augstā temperatūrā un augstā spiedienā, sauso putekļu tīrīšanu, atlikumsiltuma un akmeņogļu gāzes spiediena atgūšanu un utilizāciju, aglomerācijas dūmgāzu atsērošanu, tādējādi panākot videi draudzīgas finansēšanas aktīvu veicināšanu.

                  (117)

                  Piezīmēs par izpausto informāciju ĶV norāda, ka līdzīgi Videi draudzīgas kreditēšanas pamatnostādnes un “Atzinumi par energotaupības uzlabošanu, emisiju mazināšanu un strukturālās pielāgošanas paātrināšanu dzelzs un tērauda ražošanas nozarē” neliecina par to, ka būtu saistošs aizdošanas prakses normatīvais satvars. Jo īpaši ĶV atsaucas uz Videi draudzīgas kreditēšanas pamatnostādņu 15. pantu, kur norādīts, ka “banku iestādes stiprina pienācīgu rūpību kredītu piešķiršanā”.

                  (118)

                  Šīs izmeklēšanas konstatējumi neapstiprina apgalvojumu, ka Videi draudzīgas kreditēšanas pamatnostādņu 15. pants liegtu finanšu iestādēm, piešķirot aizdevumus, ievērot valdības rūpniecības politiku un plānus. Tā toties apstiprina pretējo, kā skaidri aprakstīts 121.–128. apsvērumā. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.

                  (119)

                  Banku likums ir juridiski saistošs. Tas, ka piecgades plāns ir obligāts, jau ir noteikts 55. apsvērumā. Tas, ka Lēmums Nr. 40 ir obligāts, jau ir noteikts 55. apsvērumā. Par visu minēto reglamentējošo dokumentu obligātumu liecina tajos iekļautie uzraudzības un novērtēšanas noteikumi. Paziņojumā “Daži atzinumi par jaudas pārpalikuma novēršanu” teikts, ka CBRC, Valsts attīstības un reformu komisija un Rūpniecības un informācijas tehnoloģiju ministrija savlaicīgi organizē pamatnostādņu īstenošanas inspekciju un uzraudzību. Videi draudzīgas kreditēšanas pamatnostādņu 28. pantā noteikts, ka banku nozares regulatīvās iestādes … visaptveroši novērtē banku nozares finanšu iestāžu veiktās videi draudzīgās kreditēšanas ietekmi, veicot noteikumu novērtējumu neklātienē un pārbaudes uz vietas. Vērtēšanas rezultātus izmanto par nozīmīgu pamatu, lai veiktu regulatīvu novērtēšanu, kā arī tam, lai banku nozares finanšu iestāžu augstākā līmeņa vadītāji varētu novērtēt iestāžu un uzņēmumu piekļuvi finansējumam, kā arī darbības rādītājus saskaņā ar attiecīgajiem tiesību aktiem un noteikumiem. Ķīnas tautas bankas, CBRC, CSRC un CIRC pamatnostādnēs par atbalstu tērauda un ogļu rūpniecībai jaudas pārpalikuma mazināšanai un attīstības izrāviena panākšanai teikts, ka finanšu iestādēm jāstiprina saziņa ar vietējo valdību struktūrām.

                  (120)

                  Pamatojoties uz minēto, Komisija secina, ka ĶV radījusi normatīvu satvaru, kas jāievēro vadītājiem un uzraugiem, ko iecēlusi ĶV un kas atskaitās ĶV. Tāpēc ĶV, lai īstenotu būtisku kontroli pār piecu valstij piederošo banku, kas sadarbojās, rīcību, kad tās sniedz aizdevumus tērauda ražošanas nozarei, balstījās uz minēto normatīvo satvaru.

                  (121)

                  Pamatojoties uz konkrētiem aizdevumiem, Komisija meklēja arī konkrētu pierādījumu, ka tiek īstenota būtiska kontrole. Pārbaudes laikā piecas valstij piederošās bankas, kas sadarbojās, atsaucās uz Banku likuma 4. un 5. pantu, kur noteikts, ka tām jānodrošina neatkarīgs aizdevuma pieprasījuma novērtējums. Bankas palika pie viedokļa, ka, piešķirot konkrētos aizdevumus, tās izmantojušas sarežģītas kredītriska novērtēšanas politiku un modeļus. Taču konkrēti piemēri netika sniegti. Piecas valstij piederošās bankas, kas sadarbojās, ar regulējumu un līgumiem saistītu apsvērumu dēļ atteicās sniegt informāciju, arī par konkrētajiem kredītriska novērtējumiem, kas saistīti ar izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Attiecībā uz apsvērumiem, kas saitīti ar līgumiem, tās norādīja, ka tad, ja, nesaņēmušas aizņēmēja piekrišanu, sniegtu informāciju, tās pārkāptu līguma noteikumus. Visas četras izlasē iekļautās ražotāju eksportētāju grupas atteicās parakstīt piekrišanas dokumentu, ar ko ļautu bankas telpās pārbaudīt to finansiālos datus.

                  (122)

                  Konkrētu pierādījumu par kredītspējas novērtējumiem nebija, tāpēc Komisija novērtēja vispārējo tiesisko vidi, kā jau izklāstīts 100.–120. apsvērumā, kā arī valstij piederošo banku, kuras sadarbojās, rīcību saistībā ar aizdevumiem, kuri tika sniegti izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. To rīcība neatbilda to oficiālajai nostājai, jo tās nedarbojās tā, kā finanšu iestādes parasti rīkotos, pamatojoties uz padziļinātu tirgus riska novērtējumu.

                  (123)

                  Pārbaudes apmeklējumi atklāja, ka ar vienu izņēmumu, kas attiecas uz konkrētiem aizdevumiem ārvalstu valūtā un vienu aizdevumu vienam izlasē iekļautam ražotājam eksportētājam, četrām izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju grupām aizdevumi sniegti ar procentu likmēm, kas ir tuvas Ķīnas Tautas bankas (PBOC) standarta procentu likmēm (18), neatkarīgi no uzņēmumu finansiālā un kredītriska stāvokļa. Tādējādi, salīdzinot ar likmi, kas atbilst četru izlasē iekļauto ražotāju eksportetāju riska profilam, sniegto aizdevumu likmes bija zemākas par tirgus likmēm. Turklāt visi izlasē iekļautie uzņēmumi bija saņēmuši atjaunojamus aizdevumus, kuri nodrošina iespēju aizdevuma termiņa beigās atmaksāto kapitālu nekavējoties aizstāt ar jaunu kapitālu no jauniem aizdevumiem.

                  (124)

                     Shougang Group un Benxi Group maksājumu grafiki tika pārstrukturēti, vai tām finansiālu grūtību dēļ tika anulēti parādi, un Komisija konstatēja vienu konkrētu piemēru ar ĶV iejaukšanos, kuras rezultātā tika veikta parāda pārstrukturēšana pretēji finanšu iestāžu vērtējumam par efektīvāku finansēšanu (19).

                  (125)

                  Komisija secināja arī, ka piecas valstij piederošas bankas, kas darbojās, nav paziņojušas valsts centrālajam kredītu reģistram par aizdevumiem, par kuriem bankām būtu bijis jāziņo kā par normai neatbilstošiem. Pienākums paziņot jāpilda jo īpaši tad, kad aizdevumi ir pārstrukturēti, ja aizņēmējs nav pildījis maksājumu saistības vai ja sniegti atjaunojamie aizdevumi. Šādi gadījumi konstatēti visām četrām izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju grupām. Atbilstoši CBRC“Pamatnostādnēm par aizdevumu klasifikāciju pēc riska” visi šie gadījumi būtu bijuši jānorāda centrālajā kredītreģistrā. Tā kā finanšu iestādes nebija to paziņojušas, tad centrālais kredītreģistrs rada nepareizu priekšstatu par uzņēmumu kredītsituāciju, jo kredītreģistrs neparāda reālo uzņēmuma kredītspēju. Tādējādi, pat ja finanšu iestādei būtu bijis jāpiemēro uz tirgu balstīts riska novērtējums, tas būtu bijis darīts, pamatojoties uz neprecīzu informāciju.

                  (126)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka tas, ka daži aizdevumi netika paziņoti centrālajā kredītu reģistrā, parāda, ka aizdošanas prakses normatīvais satvars nav saistošs. Tomēr tas, ka daži dalībnieki nav izpildījuši pienākumu paziņot konkrētus aizdevumus nenozīmē, ka pamatnostādēm pašam par sevi nav juridiska spēka.

                  (127)

                  Turklāt ĶV norādīja, ka dažādu Ķīnas banku gada pārskatos ir izvērstas nodaļas par riska pārvaldību un kredīta analīzi un tās skaidri parāda, ka aizdevumi tērauda ražošanas nozarei pēdējā laikā tiek drīzāk ierobežoti, nevis veicināti. Komisija uzskata, ka informācija, kas gada pārskatos sniegta par kredītriska novērtēšanu, nesniedz neko jaunu papildus tam, ko jau paudusi ĶV. Katrā ziņā tie ir abstrakti un neļauj izvērtēt individuālus gadījumus, kā arī nepierāda, ka šāda novērtēšana tiešām notiek. Turklāt ĶV sniegti piemēri par EXIM un CCB attiecās tikai uz tērauda ražošanas nozarei sniegto aizdevumu procentuālu samazinājumu. Minētie pārskati nesniedz informāciju par nosacījumiem, ar kādiem aizdevumi piešķirti. Katrā ziņā, tā kā nav informācijas par visu aizdošanu tērauda ražošanas nozarei, kuru veikušas visu valstij piederošās bankas un privātās bankas, kam uzticēts vai kas norīkotas veikt funkcijas, fakts, ka divas bankas samazinājušas attiecīgo kreditēšanu, neko nenozīmē. Attiecībā uz China Merchants Bank gada pārskatu ĶV tikai norāda faktu, ka banka pielāgojusi savu kreditēšanas politiku, bet nesniedz nekādus precizējumus. Pat ja China Merchants Bank“paaugstinājusi savus piekļuves standartus”, citētajā dokumentā minēts arī, ka banka “atbalstījusi savus kvalitatīvos klientus”.

                  (128)

                  Tāpēc Komisija nesaskatīja iemeslu mainīt savus konstatējumus un secināja, ka ĶV īstenojusi būtisku kontroli pār piecu valstij piederošo banku, kas sadarbojās, darbību attiecībā uz to aizdošanas politiku un riska novērtēšanu gadījumos, kad tās sniegušas aizdevumus tērauda ražošanas nozarei.

            c)   Secinājumi par finanšu iestādēm, kuras sadarbojās

                  (129)

                  Komisija konstatēja, ka piecas valstij piederošās finanšu iestādes, kas sadarbojās, faktiski īsteno iepriekš izklāstīto tiesisko regulējumu, tērauda nozarē īstenodamas valdības funkcijas un tādējādi darbodamās kā valsts iestādes nozīmē, kas lietota pamatregulas 2. panta b) punktā, ko lasa saistībā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punktu un PTO judikatūru.

                  (130)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka Komisija, noteikdama, ka valstij piederošās bankas ir valsts iestādes, nav ievērojusi pierādīšanas standartus, jo, izdarot secinājumus, paļāvusies tikai uz formālām norādēm par kontroli, piemēram, uz ĶV īpašumtiesībām vai tiesībām iecelt vai izvirzīt vadības amatpersonas. Komisija šo apgalvojumu atzina par nepamatotu un noraidīja, jo tā sīki pārbaudīja būtiskās kontroles īstenošanu, kā aprakstīts 100.–128. apsvērumā.

            3.4.1.2.   Valstij piederošo banku nesadarbošanās

                  (131)

                  Kā jau izklāstīts 3.2. sadaļā, ĶV nelūdza sniegt atbildes uz konkrētās anketas jautājumiem nevienai valstij piederošai bankai, kas bija sniegusi aizdevumus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Tādējādi atbilstoši 61.–75. apsvēruma secinājumiem Komisija nolēma izmantot labākos pieejamos faktus, lai noteiktu, vai minētās valstij piederošas bankas atzīstamas par valsts iestādēm.

                  (132)

                  Izmantojot publiski pieejamu informāciju, piemēram, informāciju banku tīmekļa vietnēs, gada pārskatus, informāciju, kas pieejama banku direktorijos vai internetā, Komisija konstatēja, ka šādas 30 bankas, kuras bija sniegušas aizdevumus četrām izlasē iekļauto ražotāju eksportētāju grupām, pilnībā vai daļēji piederēja valstij vai valstij piederošām juridiskām personām: China Development Bank, Bank of Communications, China Everbright Bank, Postal Savings Bank, China Merchants Bank, Shanghai Pudong Development Bank, China Industrial Bank, Shenyang Rural Commercial Bank, Benxi City Commercial Bank, Benxi Commercial Bank, Kailuan Group Financial Co., Liaoning Hengyi Financing Lease Co., Ltd., Bank of Chengde, Bank of Hebei, Bank of Shanghai, Ningbo Bank, China CITIC Bank, China Guangfa Bank, China Bohai Bank, Huaxia Bank, China Resources Bank, China Zheshang Bank, China Credit Trust, Huarong International Trust Co. Ltd., Northern International Trust Co., Ltd., Zhangjiakou Bank, Hebei Iron and Steel Group Financial Co., Ltd, Shougang Group Finance, Finance Bureau of Benxi City, Zunhua Rural Credit Union. Informācija par šo banku īpašumtiesību struktūru – nākamajā tabulā.

                              Bankas nosaukums

                              Informācija par īpašumtiesību struktūru

                                 China Development Bank

                              100 % valstij piederoša politikas banka

                                 Bank of Communications

                              Finanšu ministrija un Central Huijin Investments piederēja 26,53 % no bankas kapitāldaļām

                                 China Everbright Bank

                              Finanšu ministrija un Central Huijin Investments piederēja 41,24 % no bankas kapitāldaļām

                                 Postal Savings Bank

                              Banku sākotnēji 2007. gadā izveidojis valsts pasta birojs (State Post Bureau), kas patlaban ir departaments Satiksmes ministrijā. Patlaban 64 % no kapitāldaļām pieder China Post Corp., kas pilnībā pieder valstij.

                                 China Merchants Bank

                              Banka ietilpst China Merchants Group, valstij piederošā uzņēmumā (VU)

                                 Shanghai Pudong Development Bank

                                 China Mobile Communication Group Guangdong Limited (VU): 20 %

                                 Shanghai International Group Co., Ltd (valstij piederoša finanšu pārvaldītājgrupa): 16,93 %

                                 Shanghai Sitico Assets Management Co., Ltd. (ietilpst grupā Shanghai International Group): 5,23 %

                                 Central Huijin Asset Management Co., Ltd.: 1,49 %
                              (…)

                                 China Industrial Bank

                                 Finance Bureau of Fujian 17,86 % (valsts iestāde)

                                 Valstij piederošas juridiskas personas:

                                             PICC Property and Casualty Company Limited 4,98 %

                                             PICC Life Insurance Company Limited 4,21 %

                                             Buttonwood Investment Platform LLC. 3,52 %

                                             China National Tobacco Corporation 3,22 %

                                             China Securities Finance Corporation Limited 2,87 %

                                             PICC Life Insurance Company Limited-universal 2,49 %

                                             Fujian Tobacco Haisheng Investment Management Co., Ltd. 2,32 %

                                             China Huijin Investment LLC. 1,55 %

                                 Iekšzemes juridiskā persona, kas nepieder valstij:

                                             Tianan Property Insurance Co., Ltd 1,71 %

                                    (…)

                                 Shenyang Rural Commercial Bank

                              Kapitāldaļas (2014. gada beigās)

                                 Valstij piederošas juridiskas personas:

                                          —

                                             Liaoning Energy Investment Group (10 %)

                                          —

                                             Yingkou Port Group (10 %)

                                 Iekšzemes juridiskā persona, kas nepieder valstij:

                                          —

                                             Shenyang Zhongyou Tianbao (Group) Materials and equipment (10 %)

                                          —

                                             Shenzhen Yunfan Technology (10 %)

                                          —

                                             Beijing Beili Bowen Technology (10 %)

                                          —

                                             Hangzhou Yongyuan Network Technology (10 %)

                                          —

                                             Dalian Yidu Group (10 %)

                                    (…)

                                 Benxi City Commercial Bank

                              Kapitāldaļas (2015. gada beigās)

                                          —

                                          vietējās publiskās finanses: (1 kapitāldaļu turētājs) 12,08 %

                                          —

                                          valstij piederoši uzņēmumi (8 kapitāldaļu turētāji) 59,35 %

                                          —

                                          privāti uzņēmumi (6 kapitāldaļu turētāji) 23,17 %

                                          —

                                          privātpersonas (789 kapitāldaļu turētāji) 5,42 %

                                    Galvenie kapitāldaļu turētāji:

                                             Benxi City finance Office (vietējās publiskās finanses) 12,08 %

                                             Shenjing Bank (VU) 11,88 %

                                             Bengang Group (VU): 9,99 %

                                             Liaoning Rongda Investment Enterprise (VU): 9,99 %

                                             Dalian Port Group (VU): 9,99 %

                                             Liaoning Liaoan Engineering and Machinery Group (privāts uzņēmums): 9,99 %

                                 Benxi Commercial Bank

                              Tie paši.

                                 Kailuan Group Financial Co.

                                 Hebei Province State Asset Commission kontrolē 100 % no Kailuan Group, kas savukārt kontrolē Kailuan Group Financial Co.

                                 Liaoning Hengyi Financing Lease Co., Ltd.

                              pieder grupai Benxi Group (VU)

                                 Bank of Chengde

                              Kapitāldaļas (2015. gada beigās)

                                          —

                                             Chengde City Financial Office: 7,359 %

                                          —

                                             Chengde Zhongsheng Investment Group: 7,359 %

                                          —

                                             Hebei Beifang Road engineering construction group 7,359 %

                                          —

                                             Chengde City Jinhui Real Estate 6,211 %

                                          —

                                             Hebei Beichen Powergrid construction 4,842 %

                                          —

                                             Chengde city Shuangluan district Kangda industry and trade: 4,842 %

                                    (…)

                                 Bank of Hebei

                              Kapitāldaļas (2013. gada beigās)

                                 Valstij piederošas juridiskas personas:

                                          —

                                             China Guodian Power Development: 18,98 %

                                          —

                                             Zhongcheng Construction & Investment Holding: 10,98 %

                                          —

                                             Hebei Port Group: 9,41 %

                                 Bank of Shanghai

                              Lielākie kapitāldaļu turētāji (pēc 2015. gada pārskata):
                              206 Ķīnas valstij piederošiem uzņēmumiem kopumā piederēja 56 % no kapitāldaļām (2015. gada 31. jūlijā)

                                 Šanhajas municipālās tautas valdības un rajona līmeņa valdību meitasuzņēmumi un tām pilnībā piederoši meitasuzņēmumi:

                                          —

                                             Shanghai Alliance Investment (15,08 %)

                                          —

                                             Shanghai International Port Group (7,20 %)

                                          —

                                             Shanghai Huixin (2,16 %)

                                          —

                                             Shanghai Huangpu District State-Owned Assets Corporation (2,20 %)

                                 Uzņēmumi, ko uzrauga Valsts padome (SASAC un Finanšu ministrija):

                                          —

                                             China Jianyin Investment (5,48 %)

                                          —

                                             China Shipbuilding & Offshore International of China Shipbuilding Industry Corporation (4,63 %)

                                          —

                                             CITIC Guoan of CITIC Guoan Group (2,00 %)

                                 Ningbo Bank

                              Lielākais kapitāldaļu turētājs (21,38 %) ir Ningbo valdība, otrais lielākais (20 %) ir OCBC Bank of Singapore, nākamais (11,57 %) – liela Ķīnas tekstilnozares grupa

                                 China CITIC Bank

                                 CITIC Group Corporation Ltd., iepriekš the China International Trust Investment Corporation, ir valstij piederošs Ķīnas Tautas Republikas investīciju uzņēmums. Patlaban tam ir 44 meitasuzņēmumi, ieskaitot China CITIC Bank, CITIC Holdings, CITIC Trust Co. un CITIC Merchant Co.

                                 China Guangfa Bank

                              2015. gadā 71,86 % no kapitāldaļām piederēja valsti piederošām juridiskām personām, 20 % – Citigroup

                                 China Bohai Bank

                                 VU:

                                          —

                                             TEDA Holding (25,00 %)

                                          —

                                             China COSCO Shipping (13,67 %)

                                          —

                                             Baosteel Group (11,67 %)

                                 Valstij piederošas juridiskas personas:

                                          —

                                             State Development & Investment Corporation, SDIC (11,67 %)

                                          —

                                             Tianjin Trust (10,00 %)

                                          —

                                             Tianjin Shanghui Investment (8,00 %)

                                 Ārvalstu investors:

                                          —

                                             Standard Chartered HK (19,99 %)

                                 Huaxia Bank

                              20 % kapitāldaļu pieder Shougang Group (VU), kurš ir lielākais kapitāldaļu turētājs. Bez tam 18 % pieder VU China State Grid un 1,3 % – Central Huijin

                                 China Resources Bank

                              Kapitāldaļu turētājs, kas īsteno kontroli, ir China Resources Group (liels VU) ar 75 % kapitāldaļu

                                 China Zheshang Bank

                              Kapitāldaļu turētāji 2015. gada martā:

                                 Valstij piederošas juridiskas personas:

                                          —

                                             Zhejiang Finance Development Corporation (19,96 %)

                                          —

                                             Zhejiang Provincial Energy Group Company Ltd (5,50 %)

                                 Iekšzemes juridiskā persona, kas nepieder valstij:

                                          —

                                             Travelers Automobile Group (8,99 %)

                                          —

                                             Hengdian Group Holdings Limited (8,30 %)

                                          —

                                             Zhejiang Hengyi Group (6,21 %)

                                          —

                                          Citi (51,04 %)

                                 China Credit Trust

                              Finanšu iestāde ir saistīta ar vienu no četrām valstij piederošām aktīvu pārvaldīšanas sabiedrībām, kuru galvenais uzdevums ir valstij piederošo banku slikto aktīvu iegāde, pārvaldība un atbrīvošanās no tiem

                                 Huarong International Trust Co. Ltd.

                              Finanšu iestāde ir saistīta ar vienu no četrām valstij piederošām aktīvu pārvaldīšanas sabiedrībām, kuru galvenais uzdevums ir valstij piederošo banku slikto aktīvu iegāde, pārvaldība un atbrīvošanās no tiem

                                 Northern International Trust Co., Ltd.

                              Finanšu iestāde ir saistīta ar vienu no četrām valstij piederošām aktīvu pārvaldīšanas sabiedrībām, kuru galvenais uzdevums ir valstij piederošo banku slikto aktīvu iegāde, pārvaldība un atbrīvošanās no tiem

                                 Zhangjiakou Bank

                                 Handan filiāle

                              Pieder vietējai valdībai

                                 Hebei Iron and Steel Group Financial Co., Ltd

                              Pieder grupai Hesteel Group (VU)

                                 Shougang Group Finance

                              Pieder grupai Shougang Group (VU)

                                 Finance Bureau of Benxi City

                              Finanšu ministrijas vietējais birojs, kurš sniedzis aizdevumu vienam no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem

                                 Zunhua Rural Credit Union

                              Pieder vietējo lauksaimnieku ciemam

                  (133)

                  Bez tam apstākļos, kad no attiecīgajām finanšu iestādēm netika saņemta konkrēta informācija, kas liecinātu par pretējo, Komisija to pašu iemeslu dēļ, kas jau izklāstīti 3.4.1.1. sadaļā, konstatēja, ka formālās norādes liecina par ĶV īpašumtiesībām un kontroli. Konkrēti, pamatojoties uz labākajiem pieejamajiem faktiem, tiek pieņemts, ka šo 30 valstij piederošo banku vadītājus un uzraugus ieceļ ĶV un tie atskaitās ĶV tādā pašā veidā kā piecu valstij piederošo banku, kas sadarbojās, vadītāji un uzraugi.

                  (134)

                  Attiecībā uz būtiskas kontroles īstenošanu Komisija uzskatīja, ka konstatējumus par piecām finanšu iestādēm, kuras sadarbojās un izmeklēšanas periodā četrām izlasē iekļautajām uzņēmumu grupām bija sniegušas ievērojamu daļu aizdevumu (no vairāk nekā 50 % līdz gandrīz 90 % atkarībā no uzņēmuma), var uzskatīt par reprezentatīviem arī attiecībā uz citām valstij piederošām finanšu iestādēm, kuras nesadarbojās. Normatīvais satvars analizēts 3.4.1.1. sadaļā. Identiskā veidā uz tām attiecas b) punkts. Negūstot norādes par pretējo un pamatojoties uz labākajiem pieejamajiem faktiem, tāda pašā veidā kā attiecībā uz piecām valstij piederošajām bankām, kas sadarbojās, tāpat uz normatīvā satvara konkrētās piemērošanas analīzi 3.4.1.1. sadaļā, ir pamatoti atzīt, ka nav konkrētu pierādījumu par kredītspējas novērtējumiem. Identiskā veidā uz tām attiecas b) punkts.

                  (135)

                  Turklāt Komisija novēroja, ka lielākajā daļā aizdevumu līgumu, kurus Komisija bija ieguvusi no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, bija līdzīgi nosacījumi un ka aizdevumu likmes, kas vairumā gadījumu bija saskaņotas, bija līdzīgas un daļēji pārklājās ar likmēm, ko piedāvāja piecas valstij piederošās bankas, kuras sadarbojās.

                  (136)

                  Tāpēc Komisija uzskatīja, ka konstatējumi par piecām valstij piederošajām bankām, kas sadarbojās, ir labākie pieejamie fakti, lai izvērtētu30 pārējās valstij piederošās bankas, jo šo piecu finanšu iestāžu līdzība aizdevumu nosacījumu un aizdošanas likmju ziņā un reprezentativitāte bija pārbaudīta.

                  (137)

                  Ņemot to vērā, Komisija secināja, ka pārējās 30 valstij piederošās bankas, kas sniedz aizdevumus izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, ir valsts iestādes pamatregulas 3. panta un 2. panta b) punkta nozīmē.

                  (138)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV izteica iebildumus pret to, kā Komisija novērtējusi formālās norādes par kontroli, un norādīja, ka Komisija veikusi lielu valsts mēroga visu finanšu iestāžu novērtējumu, neņemot vērā konkrētu subjektu būtiskās īpatnības un funkcijas un to saistību ar valdību. Konkrētāk, ĶV uzskatīja, ka būtu jānošķir VU piederošās finanšu iestādes un ĶV tieši piederošās finanšu iestādes. Saistībā ar valsts mēroga novērtējumu Komisija norāda, ka tā ir veikusi konkrētu valsts iestādes analīzi attiecībā uz katru finanšu iestādi, par kuru ĶV sniedza attiecīgo prasīto informāciju. Diemžēl ĶV nesniedza informāciju par pārējām finanšu iestādēm, kas sniegušas aizdevumus izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, kuri sadarbojās, kā skaidrots 3.2. sadaļā. Tādējādi Komisija bija spiesta veikt valsts iestādes analīzi, pamatojoties uz labākajiem pieejamajiem faktiem.

            3.4.1.3.   Secinājumi par valstij piederošajām finanšu iestādēm, kuras sadarbojās

                  (139)

                  Ņemot vērā iepriekš izklāstītos apsvērumus, Komisija konstatēja, ka visas 35 valstij piederošās Ķīnas finanšu iestādes, kas bija sniegušas aizdevumus četrām izlasē iekļautajām ražotāju eksportētāju grupām, kas sadarbojās, grupām ir valsts iestādes pamatregulas 3. panta un 2. panta b) punkta nozīmē.

                  (140)

                  Turklāt, pat ja valstij piederošās finanšu iestādes neuzskatītu par valsts iestādēm, Komisija konstatēja, ka tās uzskatāmas par tādām, kam ĶV uzticējusi vai ko ĶV norīkojusi veikt funkcijas, kas parasti ir valdības kompetencē pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē to pašu iemeslu dēļ, kas izklāstīti 143. un 144. apsvērumā. Tādējādi katrā ziņā to rīcība tiktu saistīta ar ĶV.

            3.4.2.   Funkciju uzticēšana un norīkošana tās veikt privātām finanšu iestādēm

                  (141)

                  Tad Komisija pievērsās desmit pārējām finanšu iestādēm. Par privātām tika uzskatītas šīs astoņas finanšu iestādes: HSBC, Standard Chartered Bank, Ping An Bank, Australia & New Zealand Banking Group (China) Limited, Shagang Group Finance, DBS Group (China) Limited, Bank of Beijing, Hang Seng Bank. Turklāt Jinfeng Rural Commercial Bank un SPB Bank tika uzskatītas par privātām, jo nebija publiski pieejamas informācijas par to īpašumtiesību struktūru. Komisija analizēja, vai šīm finanšu iestādēm Ķīnas valdība bija uzticējusi vai norīkojusi tērauda ražošanas nozarē piešķirt subsīdijas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē.

                  (142)

                  PTO Apelācijas institūcija atzinusi, ka situācijas, kad valdība nodod atbildību privātai organizācijai, ir uzskatāmas par “uzticēšanu”, savukārt uz situācijām, kad valdība īsteno savu varu pār privātu organizāciju, attiecināms apzīmējums “norīkošana” (20). Abos gadījumos valdība izmanto privātu organizāciju par starpnieci finansiāla ieguldījuma veikšanai, un “lielākoties ir paredzams, ka uzticēšana privātai organizācijai vai privātas organizācijas norīkošana būs saistīta ar zināmiem draudiem vai pamudinājumiem” (21). Vienlaikus iv) punkts neļauj loceklēm noteikt kompensācijas pasākumus ražojumiem, ja “valdība tikai īsteno savas vispārējas regulatīvās pilnvaras” (22) vai ja valdības iejaukšanās “var izraisīt vai neizraisīt konkrētu rezultātu, konkrētos faktiskajos apstākļos tirgus dalībniekiem šajā tirgū īstenojot izvēles brīvību” (23)… Tā vietā uzticēšana un norīkošana nozīmē “aktīvāku valdības rīcību, nevis tikai veicināšanas pasākumus” (22).

                  (143)

                  Komisija ņēma vērā, ka tērauda ražošanas nozares normatīvais satvars, kas jau minēts 100.–120. apsvērumā, attiecas uz visām finanšu iestādēm ĶTR, tostarp privātajām finanšu iestādēm. To ilustrē, ka Paziņojums “Daži atzinumi par jaudas pārpalikuma novēršanu” ir adresēts visām politikas bankām, lielajām bankām, bankām, kuras ir akciju sabiedrības, pasta noguldījumu bankām, ārvalstu investīciju bankām, finanšu aktīvu pārvaldības sabiedrībām un citām finanšu iestādēm, kuras pārvalda CBRC.

                  (144)

                  Turklāt pārbaudes apmeklējumos izlasē iekļautajos uzņēmumos tika atklāts, ka lielākajā daļā aizdevumu līgumu, kurus Komisija bija ieguvusi no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, bija līdzīgi nosacījumi un ka aizdevumu likmes, ko piedāvāja privātās finanšu iestādes, bija līdzīgas un daļēji pārklājās ar likmēm, ko piedāvāja publiskajam sektoram piederošas finanšu iestādes.

                  (145)

                  Komisija arī nosūtīja vēstules šīm desmit finanšu iestādēm ar lūgumu sniegt papildu informāciju par to aizdevumu praksi un riska novērtēšanu. Atbildēja tikai viena, norādīdama, ka nespēj atbildēt, iekam nav konsultējusies ar pārvaldes iestādēm. Pēc konsultēšanās ar CBRC šī finanšu iestāde informēja Komisiju, ka tā vēlējusies sadarboties, bet CBRC tai ieteikusi sadarboties regulatīvā sadarbības mehānisma ietvaros (t. i., informācijas apmaiņa attiecīgi starp Ķīnas un ES regulatoriem, nevis tieši starp Komisiju un banku). Komisija atzinīgi novērtēja šo sadarbības piedāvājumu, bet norādīja, ka līdz atlikušā izmeklēšanas laika beigām vairs nebija iespējams izveidot šādu starpniecības režīmu. Katrā ziņā Komisija no CBRC nesaņēma citas vēstules vai lūgumus. Turklāt noteiktajā termiņā finanšu iestāde nesniedza piezīmes par lietas būtību. Tādējādi neviena no šīm iestādēm nesniedza pierādījumus, kas būtu pretrunā Komisijas konstatējumiem.

                  (146)

                  No privātajām finanšu iestādēm netika saņemta citāda informācija, tāpēc Komisija secināja, ka attiecībā uz tērauda ražošanas nozari visām finanšu iestādēm (ieskaitot privātās finanšu iestādes), kuras darbojās Ķīnā CRBC uzraudzībā, valsts bija uzticējusi vai tās norīkojusi 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta pirmā ievilkuma nozīmē tērauda ražošanas nozarē īstenot valdības politiku un sniegt aizdevumus ar preferenciālām likmēm.

                  (147)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV norādīja, ka Komisijai vajadzējis precizēt, vai tā piemērojusi “uzticēšanas” vai “norīkošanas” standartu, jo tie abi ir savstarpēji izslēdzoši. Turklāt ĶV apgalvoja, ka Komisija interpretējusi uzticēšanu un norīkošanu pārāk šauri, jo tā koncentrējusies uz juridisku standartu, kas paredz “aktīvāku valdības rīcību, nevis tikai veicināšanas pasākumus”. No otras puses, ĶV palika pie uzskata, ka PTO šķīrējtiesa lietā US – Export Restraints prasījusi dziļāku analīzi, kuras pamatā būtu i) nepārprotama un apstiprinoša rīcība deleģējuma vai pavēles veidā, ii) kura adresēta konkrētai personai un iii) kuras darbības objekts ir konkrēts uzdevums vai mērķis (24).

                  (148)

                  Attiecībā uz pirmo aspektu Komisija uzskata, ka “uzticēšanas” un “norīkošanas” standarti nav savstarpēji izslēdzoši, jo abos gadījumos valdība izmanto privātu organizāciju par starpnieci, lai veiktu finansiālu ieguldījumu. Attiecībā uz otro aspektu Komisija nepiekrīt ĶV interpretācijai attiecībā uz piemērojamo juridisko standartu. Kā jau ir aprakstīts 142. apsvērumā, Komisija balstījās uz tālāk minēto PTO lietu, kurā Apelācijas institūcija lēma, ka aizstāt vārdus “uztic” un “norīko” ar “deleģējums” un “pavēle” ir standartam pārāk robusti (25). No tā izriet, ka pierādīšanas standarts, ko šajā lietā iedibinājusi Apelācijas institūcija, ir mazāk stingrs nekā sākotnējā PTO šķīrējtiesas interpretācija lietā US – Export Restraints. Katrā ziņā ĶV nesniedza pierādījumus vai argumentus, kas šajā izmeklēšanā atspēkotu Komisijas konstatējumus par uzticēšanu vai norīkošanu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

            3.4.3.   Īpašas iezīmes

                  (149)

                  Kā jau parādīts 100.–120. apsvērumā, vairāki juridiskie dokumenti, kas ir konkrēti vērsti uz tērauda nozares uzņēmumiem, dod rīkojumus finanšu iestādēm sniegt aizdevumus ar preferenciālām likmēm tērauda ražošanas nozarei. Pamatojoties uz minētajiem dokumentiem, redzams, ka finanšu iestādes sniegušas vienīgi preferenciālus aizdevumus ierobežotam skaitam nozaru/uzņēmumu, kuri atbilst ĶV attiecīgajai politikai.

                  (150)

                  Tāpēc Komisija secināja, ka subsīdijas preferenciālu aizdevumu veidā nav vispārēji pieejamas, bet ir īpašas pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē. Turklāt neviena ieinteresētā persona nesniedza pierādījumus, ka šie preferenciālie aizdevumi tiek balstīti uz objektīviem kritērijiem vai nosacījumiem pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē.

                  (151)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV norādīja, ka, pamatojoties uz Apelācijas institūcijas ziņojumu lietā US-Aircraft (Second Complaint) īpašo iezīmju analīzē būtu jākoncentrējas ne vien uz “konkrētiem saņēmējiem, kas norādīti sūdzībā, bet … arī uz visiem uzņēmumiem vai nozarēm, kam ir tiesības saņemt vienu un to pašu subsīdiju” (26), un ka saskaņā ar šķīrējtiesas ziņojumu lietā EC – Aircraft
                      (27), lai subsīdiju atzītu par īpašu, tai jābūt sniegtai pietiekami ierobežotai uzņēmumu vai nozaru “grupai”. ĶV norādīja arī, ka Komisija nav precizējusi, kura daļa no Komisijas minētajiem dokumentiem attiecas uz preferenciālu aizdevumu nepārprotamu piešķiršanu tērauda ražošanas nozarei. Šajā ziņā Komisija atsaucas uz dokumentiem, kas jau uzskaitīti 100. apsvērumā. Tā uzskata, ka norādes uz tērauda nozari ir pietiekami skaidras, jo nozare ir identificēta vai nu pēc nosaukuma, vai ar skaidru norādi uz tās izgatavotajiem ražojumiem vai ražošanas nozaru grupu, pie kuras tā pieder. Turklāt subsīdija ir īpaša tāpēc, ka ĶV atbalsta ierobežotu grupu atbalstāmo nozaru, ieskaitot tērauda ražošanas nozari.

            3.4.4.   Ieguvums un subsīdijas apjoma aprēķins

                  (152)

                  Komisija aprēķināja kompensējamās subsīdijas apjomu. Lai veiktu šo aprēķinu, tā novērtēja ieguvumu, kas IP laikā piešķirts saņēmējiem. Saskaņā ar pamatregulas 6. panta b) punktu saņēmējam piešķirtais ieguvums ir starpība starp procentu summu, ko uzņēmums maksā par valsts aizdevumu, un summu, ko uzņēmums maksātu par līdzīgu komerciālu aizņēmumu, kuru tas faktiski varēja saņemt tirgū.

                  (153)

                  Šajā ziņā Komisija novēroja vairākas Ķīnas tērauda tirgus īpatnības. Kā jau skaidrots 3.4.1.–3.4.3. sadaļā, Ķīnas finanšu iestāžu sniegtie aizdevumi liecina par ievērojamu valdības iejaukšanos un neatspoguļo likmes, kādas tiktu noteiktas funkcionējošā finanšu tirgū.

                  (154)

                  Izlasē iekļautās uzņēmumu grupas atšķiras to vispārējā finansiālā stāvokļa ziņā. Izmeklēšanas periodā katrs no tiem saņēma dažādu veidu aizdevumus ar atšķirībām, piemēram, maksājuma termiņu, nodrošinājuma, garantiju un citu saistītu nosacījumu ziņā. Šo abu iemeslu dēļ katram uzņēmumam, spriežot pēc tā saņemtajiem aizdevumiem, bija citādā vidējā procentu likme.

                  (155)

                  Komisija izmeklēšanā konstatēja, ka Ķīnas piekoptajai finansēšanas praksei tērauda tirgū, kā to liecina četras izlasē iekļautās ražotāju grupas, ir raksturīgi “atjaunojamie aizdevumi”, t. i., aizdevumi, kas ļauj uzņēmumam maksājuma termiņa dienā aizstāt atmaksāto aizdevuma kapitālu ar jaunu kapitālu no jauniem aizdevumiem. Ķīnas “Pamatnostādnēs par aizdevumu klasifikāciju pēc riska” noteikts, ka tie klasificējami pie tā sauktajiem “nedrošajiem aizdevumiem”, un norādīts, ka pat tad, ja aizņēmējs patlaban spēj atmaksāt pamatsummu un aizdevuma procentus, ir daži faktori, kas var negatīvi ietekmēt tā atmaksāšanas spēju. Tomēr, kā skaidrots 125. apsvērumā, praksē tas netika darīts.

                  (156)

                  Lai atspoguļotu šīs īpatnības, Komisija individuāli novērtēja katras izlasē iekļautās ražotāju eksportētāju grupas finansiālo stāvokli. Vispirms Komisija analizēja vispārējo finansiālo stāvokli un atjaunojamo aizdevumu izmantošanu grupas līmenī. Pēc tam šāda analīze tika veikta atsevišķiem grupas uzņēmumiem, kas darbojās KVP ražošanas līmenī. Rezultātā Komisija aprēķināja ieguvumu no preferenciālās aizdošanas prakses individuāli katrai izlasē iekļautajai ražotāju eksportētāju grupai un attiecināja ieguvumu uz attiecīgo ražojumu.

            3.4.4.1.   Jiangsu Shagang Group

                  (157)

                  Spriežot pēc Jiangsu Shagang Group finanšu pārskatiem, šīs grupas stāvoklis IP laikā kopumā bija rentabls. Taču 2012.–2015. gadā grupas rentabilitāte pastāvīgi bija vāja, kas liecina, ka nelielas izmaiņas iekšējā vai ārējās darījumdarbības vidē varētu izraisīt to, ka grupa cieš zaudējumus. Tās parāda attiecība pret aktīviem ir liela, taču tādā kapitālietilpīgā nozarē kā tērauda ražošanas nozare tā ir ilgtspējīga. Šo vispārīgo priekšstatu apliecināja apmeklējums uz vietas.

                  (158)

                  Komisija konstatēja, ka Ķīnas kredītnovērtējuma aģentūra China Lianhe Credit Rating Co., Ltd attiecībā uz obligāciju emitēšanu Ķīnas tirgū piešķīrusi grupai Jiangsu Shagang Group kredītnovērtējumu AAA.

                  (159)

                  Tomēr Komisija norādīja arī, ka Starptautiskā Valūtas fonda nesen publicētā pētījumā (28) norādītas būtiskas neatbilstības starp vietējiem Ķīnas kredītnovērtējumiem un starptautiskajiem kredītnovērtējumiem. Piemēram, vietējās kretīnovērtējuma aģentūras vairāk nekā 90 % no Ķīnas obligācijām piešķir kredītnovērtējumu AA līdz AAA, savukārt ASV tirgū mazāk nekā 2 % uzņēmumu saņem pašu augstāko kredītnovērtējumu.

                  (160)

                  Bez tam to ilustrē nākamā diagramma, kas ņemta no pētījuma.

                  (161)

                  Pamatojoties uz minēto, kaut arī Ķīnas kredītnovērtējuma aģentūra piešķīrusi Jiangsu Shagang group labu kredītnovērtējumu, Komisija secināja, ka tas nav uzticams.

                  (162)

                  Atsevišķu uzņēmumu līmenī, kuri piedalās KVP ražošanā, IP laikā pārskatos fiksēti zaudējumi IP laikā, taču šāda situācija neatkārtojās, un tādi citi finanšu rādītāji kā parāda attiecība pret aktīviem vai procentu seguma attiecība neliecina par nopietnām strukturālam problēmām attiecībā uz uzņēmuma parāda atmaksas spējām. Taču apmeklējumā uz vietas Komisija konstatēja arī, ka šis uzņēmums saņēmis vienu atjaunojamo aizdevumu, ko aptvēra izlase. Turklāt aizdevumu atmaksas tabulās ievērojams skaits īstermiņa aizdevumu termiņa beigās aizstāti ar jauniem tādas pašas summas aizdevumiem. Turklāt viens no izlasē iekļautajiem grupas uzņēmumiem saņēma īstermiņa aizdevumu no finanšu iestādes, kas specializējusies sliktajos aizdevumos ar ļoti augstām procentu likmēm 14 %–16 % apmērā, kas arī liecina, ka IP laikā tam bijušas ar likviditāti saistītas problēmas.

                  (163)

                  Šāda situācija vēl papildus apstiprina Komisijas atzinumu, ka Ķīnas piešķirto Jiangsu Shagang Group kredītnovērtējumu AAA nevar uzskatīt par uzticamu.

                  (164)

                  Visbeidzot, 2013. gadā komerciālam vērtspapīram, ko emitējusi Jiangsu Shagang Group, Moody's piešķīris kredītnovērtējumu Prime-1. Taču šāds kredītnovērtējums balstīts uz kredītnovērtējumu, ko sniegusi Ķīnas Bankas, kas bija sniegusi garantiju, Mellon filiāle Ņujorkā, tieši tāpēc ka Jiangsu Shagang Group pašai nebija uzticama un neatkarīga kredītnovērtējuma.

                  (165)

                  Finanšu iestādes, kas bija sniegušas aizdevumus, nebija veikušas kredītspējas novērtējumu. Tādējādi, lai noteiktu ieguvumu, Komisijai bija jānovērtē, vai procentu likmes aizņēmumiem, kas tika sniegti Jiangsu Shagang Group, atbilda tirgus līmenim.

                  (166)

                  Komisija uzskatīja, ka grupas finansiālais stāvoklis atbilst kredītnovērtējumam BB, kas ir augstākais kredītnovērtējums, kas vairs neatbilst “investīciju kategorijai”. “Investīciju kategorija” nozīmē, ka uzņēmuma emitētās obligācijas kredītnovērtējuma aģentūra uzskata par pietiekamām, lai bankām atļautu tajā veikt investīcijas.

                  (167)

                  Tiek uzskatīts, ka spekulatīvās kategorijas obligācijām ir spekulatīvs raksturs. Spekulatīvā kategorija obligāciju emitentiem ir raksturīga zināma kvalitāte un aizsardzība, bet to kompensē liela nenoteiktība vai ievērojama pakļautība sliktiem apstākļiem. Kredītnovērtējums BB ir augstākais šajā kategorijā, tātad obligāciju emitents ir mazāk ievainojams īsā termiņā nekā citi obligāciju emitenti, kam piešķirts zemāks kredītnovērtējums. Taču tas saskaras ar ievērojamu pastāvīgu nenoteiktību un nelabvēlīgiem darījumdarbības, finansiāliem vai ekonomikas apstākļiem, kuru ietekmē tam varētu nebūt pietiekamas spējas izpildīt savas finansiālās saistības pēc Standard and Poor's kredītnovērtējuma definīcijām.

                  (168)

                  Pēc tam, lai noteiktu tirgus likmi, Ķīnas Tautas bankas (PBoC) standarta aizdevumu likmei tika piemērota prēmija, kas gaidāma par obligācijām, ko emitējušas firmas ar šādu kredītnovērtējumu (BB).

                  (169)

                  Šis uzcenojums tika noteikts, aprēķinot relatīvo starpību starp ASV A kredītnovērtējuma uzņēmumu obligāciju un ASV B kredītnovērtejuma uzņēmumu obligāciju indeksiem, pamatojoties uz Bloomberg datiem par rūpniecības segmentiem. Šādi aprēķinātā relatīvā starpība pēc tam tika pieskaitīta standarta procentu likmēm, ko PBoC bija publicējusi aizdevuma piešķiršanas dienā, attiecībā uz to pašu laiku, uz kuru attiecās konkrētais aizdevums. Tas tika darīts atsevišķi attiecībā uz katru aizdevumu, kas sniegts uzņēmumam.

                  (170)

                  Līdzīga situācija attiecībā uz tirgus kropļojumiem un derīgu kredītnovērtējumu trūkums ir arī Ķīnas Tautas Republikā ārvalstu valūtā izteiktu aizdevumu gadījumā, jo arī šos aizdevumus piešķir tās pašas Ķīnas finanšu iestādes. Tāpēc, kā jau konstatēts iepriekš, tika izmantotas IP laikā emitētas attiecīgā valūtā izteiktas BB kredītnovērtējuma uzņēmumu obligācijas, lai noteiktu uzcenojumu, kas tika piemērots ASV LIBOR aizdevumu likmei ar mērķi noteikt piemērotu standartu.

                  (171)

                  Turklāt, lai ņemtu vērā paaugstināto risku, ko akcentē atjaunojamo aizdevumu prakse atsevišķu uzņēmumu līmenī, kuri piedalās KVP ražošanā, Komisija mēģināja noteikt citu piemērotu standartu Ķīnas tirgū. Šajā ziņā Komisija novēroja, ka viena valstij piederoša banka vienam no Jiangsu Shagang Group uzņēmumiem sniegusi aizdevumu ar 16 mēnešu atmaksas termiņu un 14 %–16 % procentu likmi. Jiangsu Shagang Group sniegtā informācija liecina, ka samērā augstā procentu likme skaidrojama ar to, ka konkrētā finanšu iestāde specializējusies aizdevumu izsniegšanā finansiālās grūtībās nonākušiem uzņēmumiem, un uzņēmums lūdzis šīs finanšu iestādes pakalpojumus, lai atvieglotu īslaicīgās ar likviditāti saistītas problēmas. Ņemot vērā, ka atjaunojamie kredīti parasti liecina par īslaicīgām ar likviditāti saistītām problēmām, aizdevuma nosacījumi un atmaksas termiņš tiek uzskatīti par piemērotiem rādītājiem, kas atspoguļo papildu ieguvumu, kurš izriet no atjaunojamo aizdevumu izmantošanas.

                  (172)

                  Tādējādi Komisija uzskatīja par lietderīgu izmantot šo skaitli par būtisku standartu visiem aizdevumiem ar 2 gadu vai īsāku atmaksas termiņu to ražošanas uzņēmumu līmenī, kuri izmantoja atjaunojamos aizdevumus. Faktiski atjaunojamos aizdevumus parasti ņem uz īsiem termiņiem. Maz ticams, ka atjaunojamo aizdevumu sniegtu ar atmaksas termiņu, kas pārsniegtu divus gadus, un konkrēti izlasē iekļautajiem uzņēmumiem pārbaudīti pierādījumi par aizdevumiem pamato šādu secinājumu.

                  (173)

                  Piezīmēs par izpausto informāciju ĶV un izlasē iekļautie uzņēmumi, kas sadarbojās, iebilda pret 169. apsvērumā aprakstīto metodiku, kas izmantota attiecībā uz relatīvo starpību. Ņemot vērā šīs piezīmes, Komisija pēcāk visām ieinteresētajām pusēm nosūtīja papildus dokumentu, kurā tā sīkāk izskaidroja izmantoto metodiku.

                  (174)

                  Kopumā tika saņemtas šādas piezīmes:

                              1)

                              starptautiskajā banku praksē izmanto atsauci uz standarta likmi, kam pieskaita papildu piemaksu, ko izsaka kā absolūtu uzcenojumu, nevis kā relatīvu uzcenojumu. Piemēram, tā varētu būt IBOR vai LIBOR, vai EURIBOR likme plus 1 %;

                              2)

                              abi procentu likmes elementi atspoguļo valsts vai valūtas risku (kas ir daļa no procentu likmes, kas atbilst centrālās bankas vai bezriska uzņēmuma likmei) un uzņēmumam specifisko risku (tas ir uzcenojums, izteikts absolūtos skaitļos, uzņēmumam, kas novērtēts kredītnovērtējuma BB kategorijā);

                              3)

                              relatīvā starpība kļūst lielāka, kad bezriska likme samazinās, kaut arī absolūtā starpība paliek nemainīga. Turklāt ar šādu metodiku tiek iegūtas ārkārtīgi augstas negatīvo procentu likmju relatīvās starpības;

                              4)

                              saskaņā ar ĶV sniegtajiem datiem par iepriekšējiem periodiem (“vēsturiskie dati par relatīvo starpību”) absolūtā starpība laika gaitā saglabājas salīdzinoši stabila, savukārt attiecībā uz relatīvo starpību vērojamas lielas atšķirības. Turklāt vidējā absolūtā starpība laika gaitā ir tuvu absolūtajai starpībai, kas konstatēta IP laikā;

                              5)

                              Komisija izmantoja vidējo relatīvo starpību IP laikā attiecībā uz aizdevumiem ar dažādiem termiņiem, kas svārstās no 1 līdz 10 gadiem. Taču, piemērojot relatīvo starpību obligācijām ar dažādiem termiņiem, tiek iegūti ļoti atšķirīgi no aizdevumu ilguma atkarīgi rezultāti, un ir redzams, ka absolūtā un relatīvā starpība attīstās dažādos virzienos attiecībā uz dažādiem termiņiem;

                              6)

                              obligācijām ar dažādiem termiņiem piemērojot vienu vidējo relatīvo starpību nevis vidējo svērto, īstermiņa vērtspapīri iegūst pārāk lielu nozīmi, jo obligācijas parasti emitē ar garu termiņu. Tam bija īpaša nozīme, jo Komisija ilgtermiņa aizdevumiem izmantoja tikai relatīvo starpību;

                              7)

                              relatīvā starpība tika piemērots nepareizai PBoC standarta procentu likmei aizdevumiem, kas piešķirti pirms 2015. gada, bet kas vēl nebija atmaksāti (daļēji) 2015. gadā, jo Komisija ņēma vērā to PBoC procentu likmi, kas bija spēkā aizdevuma piešķiršanas laikā. Komisijai vajadzēja izmantot PBoC 2015. gada likmes;

                              8)

                              papildu informācijas izpaušanas dokumentā minētie avoti atsaucās uz relatīvās starpības izmantošanu attiecībā uz ienesīgumu, nevis uz atšķirību starp aizdevumu procentu likmēm, ko iegūtas no bankām. Nevienā no šiem avotiem nebija norādīts, ka šai atšķirībai vajadzēja būt izteiktai relatīvā veidā, un ne visi no tiem bija uzticami avoti.

                  (175)

                  Attiecībā uz pirmo aspektu Komisija atzina, ka komercbankas parasti izmanto uzcenojumu, kas izteikts absolūtā izteiksmē. Tā norādīja, ka šāda prakse, šķiet, galvenokārt pamatojoties uz praktiskiem apsvērumiem, jo procentu likme galu galā ir absolūts skaitlis. Taču šis absolūtais skaitlis atspoguļo riska novērtējumu, kas balstās uz relatīvu novērtējumu. Kredītnovērtējuma BB kategorijā ietverta uzņēmuma saistību neizpildes risks ir par X % lielāks nekā valdības vai bezriska uzņēmuma saistību neizpildes risks. Tas ir relatīvs novērtējums, par ko liecina dati, kurus iesniegusi ĶV par starpības vēsturisko attīstību (skatīt analīzi tālāk tekstā). Relatīvā starpība aptver izmaiņas pamatā esošajos tirgus apstākļos, kuras netiek aptvertas, izmantojot absolūto starpību.

                  (176)

                  Attiecībā uz otro un trešo aspektu Komisija piekrita sākotnējam argumentam, ka procentu likmes atspoguļo ne tikai uzņēmuma riska profilu, bet arī valsts un valūtas īpašos riskus. Bieži, tāpat kā šajā lietā, valsts un valūtas īpašie riski laika gaitā mainās un atšķirības dažādās valstīs ir atšķirīgas. Rezultātā bezriska likmes laika gaitā ievērojami atšķiras, un dažkārt tās ir zemākas ASV, bet dažkārt – Ķīnā. Šīs atšķirības saistās ar tādiem faktoriem kā IKP reālais un paredzamais pieaugums, ekonomikas sentiments un inflācijas līmeņi. Tā kā bezriska likmes laika gaitā mainās, tad viena un tā pati nominālā absolūtā starpība var liecināt par ļoti atšķirīgu riska novērtējumu. Piemēram, ja banka lēš konkrēta uzņēmuma saistību neizpildes risku par 10 % augstāk nekā bezriska likme (relatīvā aplēse), izrietošā absolūtā starpība var būt no 0,1 % (pie bezriska likmes 1 % apmērā) līdz 1 % (pie bezriska likmes 10 % apmērā).

                  (177)

                  Investora skatījumā relatīvā starpība tādējādi ir labāks radītājs, jo tā atspoguļo ienesīguma starpības apmēru un kā to ietekmē bāzes procentu likmes līmenis.

                  (178)

                  Šī metode nav atkarīga no valsts. Piemēram, ja ASV bezriska likme ir zemāka par bezriska likmi Ķīnā, tad ar šo metodi tiks iegūti augstāki absolūtie uzcenojumi. No otras puses, ja bezriska likme Ķīnā ir zemāka par bezriska likmi ASV, tad ar šo metodi tiks iegūti zemāki absolūtie uzcenojumi. Vēl labāk šo aspektu ilustrē tas, ka dati, ko sniedza ĶV, liecina, ka pirms “dotcom burbuļa” pārsprāgšanas 2002. gadā relatīvā starpība bija zema. Tā turpināja atgriezties pie zemā līmeņa līdz pat finanšu un ekonomikas krīzei, ko izraisīja augsta riska kredīti un valsts parāds. Pēc finanšu un ekonomikas krīzes relatīvās starpības, ja salīdzina ar līmeni pirms krīzes, saglabājās augstākā līmenī. Šis relatīvās starpības augstākais līmenis atspoguļo pasliktinātos makroekonomikas pamatapstākļus un samazināto kopējo pieprasījumu, kas veicināja arī inflācijas līmeņa ievērojamu pazemināšanos ASV (un citās attīstītajās ekonomikās).

                  (179)

                  ĶV sniegtie dati liecina, ka absolūtā starpība neatspoguļo pasliktinājušos ekonomikas pamatapstākļus. Piemēram, ir novērojama salīdzinoši neliela atšķirība starp absolūto ienesīguma starpību ASV – 2,46 procentpunkti 2003. gadā un 2,35 procentpunkti IP laikā –, kaut arī vidējā inflācijas likme ievērojami atšķiras – 2,27 % 2003. gadā un tikai 0,12 % 2015. gadā. Relatīvā starpība labāk atspoguļo ekonomiskās situācijas atšķirības starp šīm divām situācijām, proti, 48,86 % 2003. gadā pret 71,57 % 2015. gadā. Tāpat 2006. gadā (pirms krīzes) absolūtā starpība bija 1,55 %, kas ir gandrīz tikpat, cik 2017. gadā (1,56 %), lai gan pamatā esošie tirgus apstākļi ir ievērojami mainījušies. Šīs tirgus apstākļu izmaiņas ietver relatīvā starpība, kas bija 27 % 2006. gadā un 46 % 2017. gadā.

                  (180)

                  Visbeidzot, Komisija atzina, ka relatīvās starpības metodikas izmantošana negatīvu procenta likmju gadījumā radītu nepamatotus rezultātus. Taču šāds gadījums konkrētajā lietā netiek izskatīts. Komisija uzskatīja, ka izmeklēšanas periodā relatīvā starpība labāk atspoguļo pamatā esošos tirgus nosacījumus, kas ietekmē uzņēmuma konkrēto kredītrisku, nekā tas būtu, izmantojot absolūtās starpības pieeju.

                  (181)

                  Attiecībā uz ceturto aspektu Komisija ĶV iesniegtos faktus interpretēja citādi. Izmantojot ĶV iesniegto datu kopu, var redzēt, ka absolūtā starpība nav tik stabila, kā apgalvo ĶV, bet gan tieši otrādi – tā laika gaitā mainās no 1 % līdz 4,5 %. Turklāt relatīvā starpība seko tieši tādai pašai tendencei kā absolūtā starpība pēdējo 23 gadu laikā, t. i., kad relatīvā starpība palielinās, palielinās arī absolūtā starpība un otrādi. Attiecībā uz iespējamo relatīvās starpības svārstīgumu izmaiņu lielums ir līdzīgs, proti, starpība starp augstākajiem un zemākajiem rādītājiem ir 530 % attiecībā uz relatīvo starpību un 450 % attiecībā uz absolūto starpību. Visbeidzot, piemērojot ĶV sniegtos datus PBoC vēsturiskajām procentu likmēm, ir redzams, ka dažos gados ar relatīvo metodiku tiek iegūta zemāka standarta likme nekā ar absolūtās starpības metodiku.

                  (182)

                  Pamatojoties uz papildu informācijas dokumentu, ĶV apgalvoja, ka 2002. gads un laikposms no 2008. gadā līdz 2010. gadam būtu jāizslēdz no analīzes, jo tie bija “normai neatbilstoši” gadi. Komisija neizprot, kāpēc uzņēmējdarbības cikla pārmaiņas nebūtu ņemamas vērā. Lejupslīde ir daļa no ekonomikas aprites cikla, un datu analīzē būtu jāņem vērā visi aprites cikla aspekti, ne tikai labie gadi. Tas pats attiecas arī uz ārkārtīgi spēcīgu lejupslīdi, piemēram, ekonomikas un finanšu krīzi 2008.–2010. gadā.

                  (183)

                  Par piekto punktu, izmeklēšanas periodā novērotās relatīvās starpības izmantošana patiešām sniedza rezultātus, kas atšķiras no absolūtās starpības, ja to precīzāk piemēro dažāda termiņa aizdevumu līmenī, nevis izmanto vidējo rādītāju visiem aizdevumu termiņu. Taču šie atšķirīgie rezultāti nebija saistīti ar faktu, ka relatīvā starpība pati par sevi būtu kļūdaina, bet gan ar faktu, ka bija vērojamas lielas riska struktūru atšķirības laikā starp ASV un ĶTR procentu likmēm. ASV procentu likmju atšķirības obligācijām ar 1 gada un 10 gadu termiņu bija daudz lielākas (no 2,5 % līdz 3,7 %) nekā atšķirība starp PBoC procentu likmēm obligācijām ar 1 gada un vairāk nekā 5 gadu termiņu (0,8 % atšķirība). Tādējādi šī atšķirība izriet no sākumpunkta, kuram tika piemērota relatīvā starpība. Ja ĶTR sākumpunktā būtu bijusi līdzīgu riska struktūra laikā, tad rezultātā iegūtā standarta likme sekotu loģiskajai tendencei attiecībā uz visiem aizdevumu termiņiem. Piemēram, pieņemsim, ka 3 % atšķirība starp īstermiņa un ilgtermiņa PBoC procentu likmēm būtu novedusi pie standarta likmes 15,81 % ilgtermiņa aizdevumiem, kas pārsniedz 14,22 % standarta likmi īstermiņa aizdevumiem.

                  (184)

                  Komisija atzina šo problēmu jau no paša sākuma. Lai līdz minimumam samazinātu ietekmi, ko izraisa riska struktūras laikā atšķirības starp abām valstīm, Komisija nolēma izmantot vidējo relatīvo starpību visiem aizdevumu ilgumiem, tādējādi pietuvinot starptautisko standarta likmi Ķīnas apstākļiem un izvairoties no netaisnīgas attieksmes pret tiem Ķīnas uzņēmumiem, kuriem ir liela īstermiņa aizdevumu proporcija.

                  (185)

                  Attiecībā uz sesto aspektu Komisija nepiekrita ĶV apgalvojumiem. Apgalvojums par to, ka Komisija attiecībā uz ilgtermiņa aizdevumiem izmantojusi tikai relatīvo starpību, ir faktiski nepareizs. Relatīvās starpības metodika tika izmantota gan attiecībā uz ilgtermiņa, gan īstermiņa aizdevumiem. Izmantojot vienu vidējo relatīvo starpību aizdevumiem ar dažādiem termiņiem, netika piešķirta pārāk liela nozīme īstermiņa obligācijām, jo Komisija piemēroja šo starpību aizdevumiem ar dažādiem termiņiem.

                  (186)

                  Attiecībā uz septīto aspektu Komisija atzina, ka tā izmantoja datus, kas iegūti divos dažādos laika posmos, t. i., relatīvo starpību, kas piemērojama IP laikā, un PBoC likmi, kas bija piemērojama aizdevuma piešķiršanas brīdī, un ka laikposmam, kas ņemts vērā par katru aizdevumu, būtu jāsakrīt. Tomēr Komisija nepiekrīt ĶV secinājumam, ka visi dati būtu jāņem tikai no IP. Šajā ziņā Komisija konstatēja, ka īpašie nosacījumi, kas saistīti ar katru aizdevumu, piemēram, procentu likmes mainīgums, būtu jāņem vērā, nosakot pareizu laikposmu, kas izmantojams gan attiecībā uz starpību, gan uz PBoC procentu likmi. Tomēr šajā izmeklēšanā šī informācija Komisijai nebija pieejama par visiem aizdevumiem, kas piešķirti izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Ņemot vērā to, ka nav informācijas par īpašiem nosacījumiem attiecībā uz iepriekš piešķirtiem aizdevumiem, un pēc ĶV lūguma Komisija nolēma, ka tā izmantos relatīvo starpību un PBoC procentu likmi, kas izmeklēšanas periodā piemērojamas visiem aizdevumiem, kas piešķirti šīs izmeklēšanas vajadzībām izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Komisija attiecīgi pielāgoja uz leju ieguvumu summu, kas saistīta ar preferenciāliem aizdevumiem.

                  (187)

                  Visbeidzot, attiecībā uz pēdējo punktu Komisija piekrita, ka papildu informācijas dokumentā minētie avoti atsaucas uz relatīvās starpības izmantošanu attiecībā uz ienesīgumu un ka neviens no šiem avotiem nenorādīja, ka šo atšķirību vajadzētu izteikt relatīvā veidā. Komisija norādīja uz faktu, ka relatīvās starpības izmantošanas mērķis bija izstrādāt kredītriska prēmiju, kas būtu piemērojama bezriska likmei, lai noteiktu standarta procentu likmi. Kredītriska prēmijas tiešām ir saistītas ar to, kā ieguldītāji vērtē obligācijas un kādu ienesīgumu tie sagaida apmaiņā pret lielāku risku. Turklāt, lai gan ne visi avoti pamatojas uz zinātniskām grāmatām, tie sasaucās ar citos avotos iekļautajām atsaucēm. Visu šo iemeslu dēļ Komisija joprojām uzskata visus minētos avotus par svarīgiem.

                  (188)

                  Tādējādi Komisija saglabāja nostāju, ka relatīvās starpības metode precīzāk atspoguļo riska prēmijas, ka finanšu iestāde piemērotu Ķīnas ražotājiem eksportētājiem neizkropļotā tirgū, jo īpaši ņemot vērā to, ka ĶTR bāzes procentu likme un ASV bāzes procentu likme laika gaitā ir attīstījušās atšķirīgi.

                  (189)

                  Turklāt pēc informācijas izpaušanas ĶV un divi izlasē iekļautie uzņēmumi iebilda arī pret to, ka izmantota procentu likme no 14 % līdz 16 % visiem aizdevumiem, kuru termiņš nepārsniedz 2 gadus, tiem uzņēmumiem, kuri izmanto atjaunojamos aizdevumus. Tika saņemtas šādas piezīmes:

                              1)

                              Komisija visus aizdevumus, kuru termiņš nepārsniedza divus gadus, bez pietiekamiem paskaidrojumiem vai pierādījumiem klasificēja kā atjaunojamos aizdevumus. Ne visi īstermiņa aizdevumi izlasē iekļautajiem uzņēmumiem bija atjaunojami aizdevumi;

                              2)

                              atjaunojamie aizdevumi ne vienmēr norāda uz likviditātes problēmām. Atjaunojamie aizdevumi ir daļa no parastās darījumdarbības prakses Eiropā. Tie nerada augstākas procentu likmes, un tos izmanto ES tērauda ražošanas nozarē. Konkrētāk, Shougang Group apgalvoja, ka Komisija konstatēja atjaunojamos aizdevumus galvenokārt Qian'an Coal, Xishan Coking un Shougang Corp. uzņēmumiem, kuri nebija nonākuši finansiālās grūtībās;

                              3)

                              Komisijas izmantotā alternatīvā standarta likme neesot bijusi saderīga ar Nolīguma par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem 14. panta noteikumiem. Aizdevums, kas izmantots par alternatīvās standarta likmes pamatu, bijis viens ārkārtas aizdevums, kas veidojot tikai 2 % no kopējās aizdevumu summas Jiangsu Shagang Group, un Komisija nav sniegusi pamatotu paskaidrojumu, kāpēc tas būtu salīdzināms ar komerciālu aizdevumu. Turklāt Komisija neesot veikusi korekcijas, lai tuvinātu šo aizdevumu salīdzināmiem komerciāliem aizdevumiem.

                  (190)

                  Attiecībā uz pirmo aspektu Komisija neklasificēja visus aizdevumus, kuru termiņš nepārsniedza divus gadus, kā atjaunojamus aizdevumus. Atjaunojamo aizdevumu esība attiecīgajā uzņēmumā tika uzskatīta tikai par norādi, ka uzņēmums ir sliktākā finansiālā situācijā, nekā no pirmā acu uzmetiena liek domāt finanšu pārskati, un ka īstermiņa likviditātes problēmas ir saistītas ar papildu risku. Tāpēc visiem īstermiņa aizdevumiem bija jādod arī augstāka riska prēmija, neatkarīgi no tā, vai šie aizdevumi bija atjaunojami vai ne.

                  (191)

                  Attiecībā uz otro punktu Komisija nepiekrita ĶV un ražotāju eksportētāju vērtējumam. Ķīnas iestādes pašas atjaunojamos aizdevumus uzskata par papildu kredītriska faktoru. Kā norādīts CBRC“Pamatnostādnēs par aizdevumu klasifikāciju pēc riska”, atjaunojamie aizdevumi ir jāuzskata vismaz par “nedrošiem” aizdevumiem (29). Aizdevums, kas ietilpst šajā kategorijā, nozīmē, ka pat tad, ja aizņēmējs šobrīd var samaksāt aizdevuma pamatsummas un procentu maksājumu, ir daži faktori, kas var negatīvi ietekmēt tā atmaksu.

                  (192)

                  Atjaunojamo aizdevumu pakalpojumi Eiropā patiešām pastāv, un tos izmanto Savienības tērauda ražošanas nozare, bet to noteikumi un nosacījumi ļoti atšķiras no Ķīnas atjaunojamiem aizdevumiem. Atjaunojamo aizdevumu pakalpojumi Savienībā parasti ir kredītlīnijas ar iepriekš noteiktu maksimālo summu, ko var izņemt un atmaksāt vairākos maksājumos iepriekš noteiktā termiņā. Turklāt pretēji tam, ko apgalvo ĶV, šādas kredītiespējas nozīmē papildu izmaksas: vai nu līgumos noteiktu summu papildus parastajām īstermiņa tirgus likmēm (30) vai iepriekš noteiktu pārvaldības maksu. Turklāt, ĶV piesauktais “BNP Paribas” piemērs arī paredz maksu par neizmantoto kapitālu visā kredīta pakalpojuma laikposmā. No otras puses, atjaunojamajos aizdevumos, kas tika konstatēti pārbaudes apmeklējumos izlasē iekļautajos Ķīnas uzņēmumos, nebija nosacījumu, kas atšķirtos no citiem īstermiņa aizdevumiem. Tie nebija marķēti kā kredītlīnijas vai atjaunojamo aizdevumu pakalpojumi, un tiem nebija pievienotas nekādas papildu maksas vai naudas summas. Pirmajā brīdī tie šķita normāli īstermiņa aizdevumi. Tomēr, pārbaudes apmeklējuma laikā pārbaudot šo aizdevumu atmaksas, kļuva skaidrs, ka kapitāla summa faktiski tika atmaksāta ar jauniem aizdevumiem no tās pašas bankas par to pašu summu nedēļas laika pirms vai pēc sākotnējā aizdevuma atmaksas termiņa. Pēc tam Komisija paplašināja savu analīzi, ietverot arī citus aizdevumus aizdevumu tabulās, un vairākumā gadījumu konstatēja tieši to pašu situāciju ar tieši tādām pašām iezīmēm. Visu šo iemeslu dēļ Komisija saglabāja savu nostāju attiecībā uz atjaunojamiem aizdevumiem.

                  (193)

                  Komisijai bija cits viedoklis par faktiem attiecībā uz Shougang Group apgalvojumu, ka Komisija atjaunojamos aizdevumus galvenokārt konstatēja Qian'an Coal, Xishan Coking un Shougan Group uzņēmumiem. Komisija konstatēja atjaunojamos aizdevumus visos pārbaudītajos Shougang Group uzņēmumos, tostarp ražošanas uzņēmumos Shougang Mining un Qian'an, un visi īstermiņa aizdevumi, kas piešķirti IP laikā, tika uzskatīti par atjaunojamiem aizdevumiem.

                  (194)

                  Visbeidzot, attiecībā uz trešo aspektu Komisija uzskatīja, ka aizdevums, kas bija piešķirts uzņēmumam Jiangsu Shagang Group, bija salīdzināms komerciāls aizdevums, jo tā piešķiršanas nosacījumi, kas aprakstīti 162. apsvērumā, atbilda finanšu situācijai, ko raksturoja īstermiņa likviditātes problēmas. Turklāt alternatīvā aizdevuma termiņš (parasti 16 mēneši) atbilda to aizdevumu īstermiņa raksturam, attiecībā uz kuriem ieguvuma aprēķinam piemēroja šo alternatīvo standarta likmi. Tomēr alternatīvā standarta likme tika koriģēta, lai ņemtu vērā procentu likmju atšķirības attiecībā uz aizdevumiem ar termiņu, kas mazāks par vienu gadu, salīdzinot ar aizdevumiem ar termiņu no viena līdz diviem gadiem, pamatojoties uz PBoC procentu likmju attiecīgajām atšķirībām starp šim diviem termiņiem. Šīs korekcijas detalizēts aprēķins tika iesniegts attiecīgajiem uzņēmumiem.

                  (195)

                  Tāpēc Komisija noraidīja visus iebildumus saistībā ar procentu likmes no 14 % līdz 16 % izmantošanu visiem aizdevumiem, kuru termiņš nepārsniedz 2 gadus, tiem uzņēmumiem, kuri izmanto atjaunojamos aizdevumus.

                  (196)

                  Turklāt, Jiangsu Shagang group pauda kritiku par to, ka Komisija ieguvuma aprēķinā ir divreiz pieskaitījusi aizdevumus, kurus aizņēmās tās meitasuzņēmumi no Shagang Finance un tās mātessabiedrības. Shagang arī apgalvoja, ka Komisijai būtu vajadzējis atskaitīt “negatīvos ieguvumus”, t. i., ieguvumus no aizdevumiem, par kuriem faktiskie procentu maksājumi bija lielāki nekā Komisijas aprēķinātā standarta likme. Komisija noraidīja abus apgalvojumus.

                  (197)

                  Attiecībā uz apgalvoto divkāršo saskaitīšanu Komisija atzīmēja, ka Shagang galvenokārt atsaucas uz uzņēmumu savstarpējiem aizdevumiem starp Shagang Finance un attiecīgajiem tērauda ražošanas uzņēmumiem. Šajā sakarā tā atgādināja, ka Shagang Finance nebija sniegusi Komisijai nekādu informāciju par saviem pašas aizdevumiem. Turklāt Komisija neaprēķināja ieguvumu Shagang Finance līmenī. Tas izslēdz jebkādu dubultas saskaitīšanas iespēju. Attiecībā uz dažiem atlikušajiem uzņēmumu savstarpējiem aizdevumiem starp Shagang Group un tērauda ražošanas uzņēmumiem, Komisija pārbaudīja, vai patiešām ir notikusi dubulta uzskaite. Tomēr jau pirms informācijas izpaušanas aizdevumu bilancē, kas tika saņemta no Shagang Group, tikai divi aizdevumi bija norādīti kā uzņēmumu savstarpējie aizdevumi, savukārt Hongchang Plate aizdevumu bilancē bija norādīts tikai viens šāds aizdevums. Turklāt pat tad, ja salīdzina šos aizdevumus pēc būtības, tie neatbilda attiecībā uz aizņēmuma summu, ilgumu un piemērojamiem procentiem. Uzņēmums nesniedza nekādu jaunu informāciju pēc informācijas izpaušanas, lai pamatotu tās apgalvojumu, ka šie aizdevumi faktiski atbilst viens otram. Tāpēc Komisija uzskatīja, ka katrs no šiem aizdevumiem tika ziņots tikai vienu reizi: vai nu grupas, vai ražotāja uzņēmuma aizdevumu sarakstā.

                  (198)

                  Attiecībā uz apgalvojumu saistībā ar “negatīvo ieguvumu”, kas minēts 196. apsvērumā Komisija konstatēja, ka nav iespējama taisnīga salīdzināšana. Jo īpaši, nepreferenciālas likmes aizdevuma saņemšana nevar atsvērt ieguvumu, kas saņemts no cita aizdevuma, kas savukārt piešķirts ar preferenciālu likmi. Aprēķinot ieguvumu, Komisija ņēma vērā vienīgi tos aizdevumus, attiecībā uz kuriem aprēķinātā standarta likme bija augstāka par procentu likmi. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

            3.4.4.2.   Hesteel Group

                  (199)

                  Spriežot pēc Hesteel Group finanšu pārskatiem, arī šīs grupas finansiālais stāvoklis kopumā bija rentabls. Tā necieta zaudējumus, taču rentabilitātes līmenis bija visnotaļ zems, tāpēc grupa bija pakļauta nelabvēlīgiem darījumdarbības, finansiāliem vai ekonomikas apstākļiem. Uzņēmumam ir arī liela parāda attiecība pret aktīviem.

                  (200)

                  Uzņēmumu līmenī, kuri piedalās KVP ražošanā, vispārējais finansiālais stāvoklis atspoguļots līdzīgs stāvoklim grupas līmenī – ar zemu rentabilitātes līmeni, bet bez zaudējumiem. Turklāt tādi citi finanšu rādītāji kā parāda attiecība pret aktīviem vai procentu seguma attiecība neliecina par nopietnām strukturālam problēmām attiecībā uz uzņēmuma parāda atmaksas spējām. Tomēr apmeklējumā uz vietas Komisija konstatēja, ka 80 % no šo uzņēmumu saņemtajiem un pārbaudītajiem aizdevumiem, ko aptvēra izlase, bija atjaunojamie aizdevumi un to apjoms bija ievērojams, kas liecina, kas stāvoklis likviditātes ziņā bija daudz nestabilāks, kā varētu spriest no finanšu pārskatiem.

                  (201)

                  Komisija novēroja, ka Hesteel Group saņēmusi kredītnovērtējumu AAA no Ķīnas Lauksaimniecības bankas Hangang filiāles nodaļas, kas ir viena no Ķīnas kredītnovērtējuma aģentūrām. To pašu iemeslu dēļ, kas jau izklāstīti 159.–161. apsvērumā, Komisija secināja, ka šāds kredītnovērtējums nav uzticams. Turklāt atjaunojamo kredītu pastāvēšana vēl vairāk apstiprina Komisijas atzinumu, ka Ķīnas piešķirtais kredītnovērtējums AAA Hesteel Group nav uzticams.

                  (202)

                  Tāpēc Komisija uzskata – lai saistībā ar KVP aprēķinātu kopējo ieguvumu, kas piešķirts tādējādi, ka nav veikts pienācīgs riska novērtējums, ir lietderīgi grupas darbības līmenī lietot BB standartu, kā jau izklāstīts 166.–168. apsvērumā.

                  (203)

                  Turklāt, lai ņemtu vērā paaugstināto risku, ko akcentē atjaunojamo aizdevumu pastāvēšana tādu atsevišķu uzņēmumu līmenī, kuri piedalās KVP ražošanā, un ņemot vērā, ka šo aizdevumu nosacījumi un atmaksas termiņš lielākoties ir salīdzināmi ar augstu procentu aizdevumu, kas minēts 162. apsvērumā, Komisija atzina par nelietderīgu izmantot tādu pašu standartu, kāds aprakstīts minētajā apsvērumā, jo būtiskais standarts visiem aizdevumiem ar 2 gadu vai īsāku atmaksas termiņu ir ražošanas uzņēmumu līmenī, kuri izmantojuši atjaunojamos aizdevumus. Atjaunojamos aizdevumus parasti ņem uz īsu termiņu, tāpēc maz ticams, ka atjaunojamo aizdevumu sniegtu ar atmaksas termiņu, kas pārsniegtu divus gadus, un konkrēti izlasē iekļautajiem uzņēmumiem pārbaudīti pierādījumi par aizdevumiem pamato šādu secinājumu.

                  (204)

                  Apgalvojumi un argumenti, ar ko nāca klajā ĶV un daži izlasē iekļautie uzņēmumi attiecībā uz parasto metodiku, ko izmanto relatīvās starpības un alternatīvās standarta likmes noteikšanai, tāpat attiecas uz Hesteel Group. Komisija tos jau atspēkojusi 175.–195. apsvērumā.

                  (205)

                  Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs vēlējās noskaidrot, vai Komisija ņēmusi vērā ievērojamo kapitāla iepludināšanu aptuveni 1 miljarda euro vērtībā Hesteel grupā 2010. gadā, kas IP laikā joprojām piešķīra grupai ieguvumus. Komisija norāda, ka jau 2017. gada aprīlī PTO Subsīdiju un kompensācijas pasākumu komitejā par šo iespējamo kapitāla iepludināšanu ASV un ES uzdeva jautājumus Ķīnas Tautas Republikai. Komisija šajā izmeklēšanā neguva pierādījumus, ka iespējamā kapitāla iepludināšana piešķīrusi kādu ieguvumu Hesteel Group IP laikā.

            3.4.4.3.   Shougang Group

                  (206)

                  Spriežot pēc Shougang Group finanšu pārskatiem, šīs grupas finansiālais stāvoklis kopumā bija sarežģīts. Pamatojoties uz pierādījumiem, kas saņemti par 2014. un turpmākajiem gadiem, redzams, ka grupa cieta zaudējumus gan 2014., gan 2015. gadā. IP laikā tai bija liels parādu īpatsvars, un grupa palielināja savas īstermiņa saistības par vairāk nekā 10 %. Turklāt pārbaudē, kas tika veikta apmeklējumā uz vietas, mātesuzņēmuma līmenī tika konstatēti 25 atjaunojamie aizdevumi. Turklāt aizdevumu atmaksas tabulās ievērojams skaits citu īstermiņa aizdevumu termiņa beigās aizstāti ar jauniem tādas pašas summas aizdevumiem.

                  (207)

                  To uzņēmumu līmenī, kuri piedalās KVP ražošanā, finanšu pārskati, kā arī pierādījumi, kas tika gūti par konkrētiem aizdevumiem, aktīvu izvērtējumā un priekšizpētes ziņojumos liecina, ka šie uzņēmumi turpinājuši darbību, kaut arī gadiem no vietas bija cietuši zaudējumus vai guvuši niecīgu peļņu, tiem bijusi raksturīgas liela parāda attiecība pret aktīviem, zems procentu segums, pasliktinājušies finanšu rādītāji un bijušas nenoteiktas nākotnes izredzes. Minētie uzņēmumi neguva pietiekamu pamatdarbības peļņu, lai segtu procentu izdevumu samaksu vairākus secīgus gadus 2012.–2015. gada laikposmā. Turklāt Komisija pārbaudē konstatēja gadījumus, kad samaksas grūtību dēļ parāds pārstrukturēts. Bez tam visi īstermiņa aizdevumi, kas IP laikā piešķirti vienam no ražošanas uzņēmumiem, bija atjaunojamie aizdevumi.

                  (208)

                  Neskatoties uz šiem apstākļiem, Ķīnas kredītnovērtējuma aģentūra Dagong International piešķīra Shougang Group kredītnovērtējumu AAA. Ņemot vērā tos pašus iemeslus, kas jau izklāstīti 159.–161. apsvērumā, kā arī pierādījumus, kas gūti pārbaudes laikā, Komisija neņēma vērā Shougang Group kredītnovērtējumu, ko grupai bija piešķīrusi Ķīna.

                  (209)

                  Ņemot vērā iepriekš raksturoto vispārējo stāvokli, Komisija atzina par nepieciešamu atrast piemērotu standartu grupas līmenī. Lai ņemtu vērā paaugstināto risku, ko akcentē atjaunojamo aizdevumu pastāvēšana, un ņemot vērā, ka šo aizdevumu nosacījumi un atmaksas termiņš lielākoties ir salīdzināmi ar augstu procentu aizdevumu, kas minēts 162. apsvērumā, Komisija izmantoja tādu pašu standartu, kāds aprakstīts minētajā apsvērumā, visiem aizdevumiem ar 2 gadu vai īsāku atmaksas termiņu. Atjaunojamos aizdevumus parasti ņem uz īsu termiņu, tāpēc maz ticams, ka atjaunojamo aizdevumu sniegtu ar atmaksas termiņu, kas pārsniegtu divus gadus, un konkrēti izlasē iekļautajiem uzņēmumiem pārbaudīti pierādījumi par aizdevumiem pamato šādu secinājumu.

                  (210)

                  Pārējiem aizdevumiem grupas līmenī ar 2 gadu un ilgāku atmaksas termiņu, pamatojoties uz pieejamo informāciju, Komisija, kā jau skaidrots 166.–168. apsvērumā, grupas līmenī izmantoja vispārīgo standartu, kas ļauj piešķirt augstāko kredītnovērtējumu spekulatīvās kategorijas obligācijām.

                  (211)

                  Turklāt Komisija secināja, ka uzņēmumu līmenī, kuri piedalās KVP ražošanā, stāvoklis ir tāds, ka šiem uzņēmumiem IP laikā nebūtu pieejami citi aizdevumi, ja nebūtu bijis valsts atbalsta. Tāpēc saņemtais ieguvums šiem uzņēmumiem pārsniedz parasto procentu likmes uzcenojumu. Ieguvums IP laikā drīzāk izriet no aizdevumu piešķīruma, kas nebūtu piešķirts, ja nebūtu valsts atbalsta, kurš piešķirts uzņēmumu vispārējā finanšu stāvokļa dēļ. Šajā ziņā Komisija konstatēja, ka Shougang Group ir liels valstij piederošs uzņēmums (VU), kas 11. piecgades plānā un tērauda nozares 12. piecgades plānā atzīmēts kā “līderis”.

                  (212)

                  Tāpēc atbilstoši 1998. gada pamatnostādņu (31) E(b)(V) sadaļai Komisija nolēma šo aizdevumu neatmaksāto apjomu IP laikā uzskatīt par dotāciju, kas piešķirta, īstenojot valdības politiku. Pamatojoties uz pieejamo informāciju, Komisija kompensēja tikai tos aizdevumus, kas piešķirti IP laikā.

                  (213)

                  Apgalvojumi un argumenti, ar ko nāca klajā ĶV un daži izlasē iekļautie uzņēmumi attiecībā uz parasto metodiku, ko izmanto relatīvās starpības un alternatīvās standarta likmes noteikšanai, tāpat attiecas uz Shougang Group. Komisija tos jau atspēkojusi 175.–195. apsvērumā.

                  (214)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV arī iebilda pret to, ka aizdevumi ir uzskatīti par dotācijām, un izvirzīja šādus argumentus:

                              1)

                              Komisija neatklāja būtiskos faktus, kas saistīti ar tās konstatējumu par “valsts atbalstu”, bez kura šie uzņēmumi nebūtu varējuši saņemt attiecīgos aizdevumus;

                              2)

                              atsevišķu aizdevumu uzskatīšana par dotācijām nav saderīga ar Nolīguma par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem (“NKP”) 1.1. panta b) punktu, 14. pantu un 14. panta b) punktu. ĶV pamatoja savu apgalvojumu ar šķīrējtiesas ziņojumu lietā EC – DRAMS, kurā tika konstatēts, ka šāda pieeja ir nepamatota un nav saderīga ar NKP 1.1. panta b) punktu un 14. pantu (32);

                              3)

                              Komisijas aprēķinu metodika izņēmuma kārtā bija aizliegta saskaņā ar NKP 14. panta b) punktu, jo saskaņā ar to tika mainīta ieguldījuma juridiskā būtība no aizdevumiem uz dotācijām. Lietā EC–DRAMS šķīrējtiesa uzsvēra, ka aizdevums būtiski atšķiras no dotācijas, jo tas ietver parādu, kas joprojām ir jāatdod (33). Visi aizdevumi uzņēmumu grāmatvedības dokumentos uzskaitīti kā aizdevumi, nevis kā dotācijas, neviens no aizdevumu sarakstā iekļautajiem aizdevumiem neparedzēja parādu atlaišanu, un par šiem aizdevumiem tika maksāti procenti. Visbeidzot, ES 1998. gada subsīdijas apmēra aprēķināšanas pamatnostādņu E(b)(V) sadaļā tiek pieņemts, ka eksistē parāda atlaišana vai saistību neizpilde;

                              4)

                              attiecīgo uzņēmumu iespējamais ekonomiskais stāvoklis nepamato atsevišķu aizdevuma summu uzskatīšanu par dotācijām. Attiecīgie uzņēmumi bija daļa no lielas uzņēmumu grupas, un to aizdevumus garantēja mātessabiedrības. Turklāt arī ES ražotāji strādāja ar zaudējumiem kopš 2012. gada, bet joprojām saņēma aizdevumus un bija spējīgi refinansēt savus parādus. Konkrētāk, attiecībā uz Shougang Group ražošanas uzņēmums Jingtang faktiski guva peļņu 2014. un 2015. gadā, kaut gan tas sāka komercdarbību tikai 2010. gadā. Visbeidzot, Komisija pati ShougangGroup un Benxi Group finansiālo stāvokli novērtēja kā atbilstošu kredītnovērtējumam “BB”, kam vajadzētu būt pietiekami, lai varētu saņemt aizdevumu tirgū.

                  (215)

                  Ražotāji eksportētāji galvenokārt atkārtoja ĶV piezīmes. Tomēr tika saņemtas arī dažas īpašas papildu piezīmes no Shougang Group:

                              1)

                                 Shougang Group norādīja, ka trīs uzņēmumu grupas uzņēmumiem atsevišķas aizdevumu summas tika pārklasificētas kā dotācijas bez atbilstoša paskaidrojuma vai pamatojuma;

                              2)

                                 Shougang Group kopumā bija rentabla laikposmā no 2014. līdz 2015. gadam, un tai bija augsta līmeņa nesadalītā peļņa. Ražošanas uzņēmums Qian'an 2015. gadā cieta zaudējumus, bet laikā no 2011. līdz 2014. gadam tas faktiski bija rentabls. Shougang Group arī nepiekrita faktam, ka ražošanas uzņēmumi neguva pietiekamu peļņu, lai segtu to procentu izdevumus, un norādīja, ka pamatdarbības peļņa, kas ir iekļauta finanšu pārskatos, faktiski bija peļņa pēc finansējuma izdevumu samaksas.

                  (216)

                  Attiecībā uz pirmo aspektu Komisija nepiekrita ĶV apgalvojumam, ka tā nav atklājusi būtiskus faktus, kas attiecas uz valsts atbalstu, kas ir pamatā Komisijas konstatējumiem. Valsts atbalsts, kas minēts 211. apsvērumā, bija daļa no kopējās argumentācijas attiecībā uz preferenciālajiem aizdevumiem, un tādējādi uz to attiecas tie paši pierādījumi, kas lielā mērā jau ir aprakstīti 3.4.1.–3.4.3. sadaļā. Turklāt Komisija 3.5. sadaļā sniegusi papildu argumentāciju par valsts atbalstu dažiem tērauda rūpniecības uzņēmumiem, kas bija nonākuši finansiālās grūtībās. Tā kā gan Shougang Group un Benxi Group tika uzskatītas par valsts mēroga līderiem, argumentācija, kas aprakstīta 3.5. sadaļā, attiecas arī uz tām.

                  (217)

                  Attiecībā uz otro un trešo aspektu Komisija precizēja, ka izlasē iekļautajiem uzņēmumiem piešķirtos aizdevumus tā neuzskatīja pašus par sevi par dotācijām. Pretēji tam, ko apgalvo ĶV, Komisija nav mainījusi finansiālā ieguldījuma juridisko būtību no aizdevumiem uz dotācijām. Komisija ir atzinusi, ka uzņēmumiem piešķirtajiem aizdevumiem bija pievienotas maksājumu saistības. Tikai aprēķinot šādu darījumu ieguvumu, Komisija nesalīdzināja procentu likmes, bet uzskatīja neatmaksātā kapitāla summu par sākuma punktu.

                  (218)

                  Šajā ziņā Komisija turpmāk precizēja, ka tā neņēma vērā visu aizdevuma summu ieguvuma aprēķināšanai. Tikai neatmaksātā aizdevuma daļa tika ņemta vērā kā sākuma punkts, un tika veiktas vairākas korekcijas, ar kurām šo summu samazināja. Vispirms tika noteikts ieguvums, no aizdevuma IP laikā neatmaksātās kapitāla summas atņemot IP laikā samaksātos procentus. Tad aizdevuma kapitāla summa tika koriģēta, to amortizējot atbilstoši aizdevuma pamatnolūkam. Ja norādītais aizdevuma nolūks bija likviditātes/apgrozāmais kapitāls, tad tika atņemta pilna summa. Ja bija skaidrs, ka aizdevums saistīts ar ilgtermiņa investīcijām, tad kapitāla summa tika amortizēta attiecībā uz aizdevuma ilgumu un tika ņemta vērā tikai izmeklēšanas periodam iedalītā summa. Visbeidzot, ieguvuma apjoms tika vēl koriģēts, lai atspoguļotu, uz cik dienām izmeklēšanas periodā aizdevums bija attiecināms.

                  (219)

                  Visas šīs korekcijas liecina par to, ka Komisija nav ņēmusi vērā visu aizdevuma summu ieguvuma aprēķināšanai. Tāpēc Komisija konstatēja, ka argumentācija, ko piemēroja šķīrējtiesas ziņojumā lietā EK–DRAMS nav piemērojama šajā izmeklēšanā. Minētajā lietā tika izskatīts jautājums par aprēķina metodiku (34) un šķīrējtiesa galvenokārt pievērsās faktam, ka EK bija uzskatījusi visu Hynix aizdevumu summu par ieguvumu, neņemot vērā tai pievienotās saistības (35). Tā kā pašreizējā izmeklēšanā tas tā nav, šis apgalvojums tika noraidīts.

                  (220)

                  Attiecībā uz ĶV apgalvojumu, ka Shougang Group un Benxi Group finansiālais stāvoklis atbilst kredītnovērtējumam “BB”, kam vajadzētu būt pietiekamam, lai varētu saņemt aizdevumu tirgū, Komisija atgādināja, ka tā dažādi vērtēja uzņēmumus grupas līmenī un uzņēmumus ražošanas uzņēmumu līmenī. Komisija secināja, ka finansiālais stāvoklis, kas atbilst kredītnovērtējumam “BB”, bija piemērojams tikai grupas līmenī, bet ne uzņēmumiem, kas iesaistīti ražošanā. Tādējādi tā noraidīja minēto apgalvojumu.

                  (221)

                  Attiecībā uz ĶV piezīmi, ka ES ražotāji arī strādāja ar zaudējumiem, bet joprojām bija spējīgi refinansēt savus parādus, Komisija norādīja, ka, pretēji situācijai ĶTR, Savienības ražošanas nozares parādu refinansēšana notika visas grupas līmenī, nevis ražošanas uzņēmumu līmenī. Savienības ražošanas nozares finansiālais stāvoklis grupas līmenī nebija tāds pats kā atsevišķu ražošanas uzņēmumu līmenī. Jo īpaši visos Arcelor Mittal, Thyssen Krupp un Tata grupu konsolidētajos finanšu pārskatos IP laikā bija norādīta peļņa. Turklāt, kā jau aprakstīts 192. apsvērumā, refinansēšanas operāciju noteikumi un nosacījumi ES un ĶTR bija ļoti atšķirīgi. Tāpēc šis konstatējums nebija nepamatots.

                  (222)

                  Konkrēti attiecībā uz Shougang Group tas, ka grupa kopumā bija rentabla, neietekmē Komisijas aprēķina metodiku attiecībā uz paziņotajiem aizdevumiem. Kā skaidrots 156. apsvērumā, grupas uzņēmumi tika vērtēti atsevišķi un secinājumi un režīms tika attiecīgi pielāgoti, ņemot vērā to individuālo situāciju. Šo pieeju apstiprināja pārbaudes apmeklējumu laikā, kad puses paziņoja, ka, novērtējot galvotāju, vērā tiek ņemta konkrētā uzņēmuma situācija, nevis situācija grupas līmenī. Attiecībā uz garantijām, izņemot Qian'an Coal, atbildēs uz anketas jautājumiem netika sniegta informācija par paziņoto aizdevumu galvotājiem. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.

                  (223)

                  Attiecībā uz ražošanas uzņēmuma Jingtang finanšu situāciju, uzņēmums kopš darbības uzsākšanas 2010. gadā ir pastāvīgi strādājis ar zaudējumiem, izņemot vienīgi 2014. un 2015. gadu, kad tas tik tikko spēja sasniegt peļņas slieksni ar peļņu diapazonā no 0 % līdz 0,5 %. Turklāt kopš izveidošanas šis uzņēmums ir reģistrējis uzkrātos zaudējumus [13–16] miljardu juaņu vērtībā. Uzņēmuma sniegums pastāvīgi bija ievērojami zemāks nekā bija prognozēts priekšizpētes ziņojumā, uz kuru pamatojās Jingtang būvniecības projekta apstiprinājums. IP laikā saistībā ar izmaiņām Shougang Jingtang akcionāru struktūrā tika sagatavots aktīvu novērtējuma ziņojums. Šajā ziņojumā ir novērtēts, ka sabiedrības neto vērtība IP laikā bija mazāk nekā trešdaļa no sākotnējās ienvestīciju summas. Komisija tādēļ saglabā savus secinājumus par ražošanas uzņēmumu Jingtang.

                  (224)

                  Attiecībā uz Shougang Group apstrīdēto Komisijas aprēķinu metodiku Komisija precizēja, ka tā bija pamanījusi, ka visu Ķīnas uzņēmumu pamatdarbības peļņa, kas bija iekļauta finanšu pārskatos, faktiski bija peļņa pēc finansējuma izdevumu samaksas. Tāpēc, aprēķinot tās finanšu rādītājus, Komisija finansējuma izdevumus pieskaitīja atpakaļ pie pamatdarbības peļņas, lai uzzinātu katra uzņēmuma ienākumus pirms procentu izdevumu samaksas. Tāpēc Komisija saglabāja savu nostāju attiecībā uz finanšu rādītāju aprēķināšanu.

                  (225)

                  Pēc informācijas izpaušanas Shougang Group kritizēja arī precizitātes trūkumu Komisijas attieksmē pret trim tās ražošanas uzņēmumiem. Komisija norāda, ka tā sniedza pilnīgu informāciju otrajā īpašajā informācijas izpaušanā. Konkrēti Komisija ir novērtējusi Qian'an Coal, Shougang Mining un Xishan Coking finanšu stāvokli laikposmā no 2012. līdz 2015. gadam. Papildus rentabilitātei tika ņemti vērā arī citi finanšu rādītāji, lai izdarītu secinājumus par uzņēmumu finansiālo stabilitāti, kā tas aprakstīts 226. un 228. apsvērumā.

                  (226)

                     Qian'an Coal gadījumā uzņēmums pirms 2014. gada bija reģistrējis minimālu peļņu (tuvu peļņas un zaudējumu slieksnim), nelielu peļņu 2014. gadā (mazāk par 3 %), un strādāja ar zaudējumiem IP laikā. Tā apgrozījums pastāvīgi samazinās un laikposmā no 2012. līdz 2015. gadam samazinājās gandrīz uz pusi. Turklāt uzņēmumam minētajā laikposmā pastāvīgi bija augsts parāda īpatsvars (parāda/aktīvu attiecība sasniedza vairāk nekā 60 %) un tas neguva pietiekamu pamatdarbības peļņu, lai segtu savus procentu izdevumus IP laikā (procentu seguma attiecība < 1). Aptuveni viena trešdaļa no uzņēmuma īstermiņa aizdevumiem, kas bija piešķirti izmeklēšanas periodā (un veidoja aptuveni vienu trešo daļu no uzņēmuma kopējā nesamaksātā parāda), tika uzskatīti par atjaunojamiem aizdevumiem.

                  (227)

                     Shougang Mining pastāvīgi strādāja ar zaudējumiem laikposmā no 2012. līdz 2015. gadam, izņemot 2013. gadu, kad tika gūta neliela peļņa. Kopumā uzņēmums 2015. gadā reģistrēja aptuveni 2 miljardus juaņu uzkrāto zaudējumu. Uzņēmuma apgrozījums pastāvīgi samazinājās pēdējo 4 gadu laikā un laikposma starp 2012. gadu un izmeklēšanas periodu samazinājās vairāk par pusi. Shougang Mining pēdējo 5 gadu laikā pastāvīgi bija augsts parāda īpatsvars (parāda/aktīvu attiecība vairāk nekā 80 %), un pēdējo 5 gadu laikā tas neguva pietiekamu pamatdarbības peļņu, lai segtu savus procentu izdevumus (procentu seguma attiecība < 1). Vienīgais aizdevums, ko piešķīra uzņēmumam IP laikā, bija uzskatāms par atjaunojamu aizdevumu. Komisija tādēļ saglabā savus secinājumus par uzņēmumiem Qian'an Coal un Shougang Mining.

                  (228)

                     Xishan Coking tika izveidots 2009. gada beigās, un tas sāka darbību ar lieliem zaudējumiem (vairāk nekā 300 miljoni juaņu), kas vēl joprojām nebija absorbēti IP laikā. Uzņēmuma apgrozījums pēdējo 4 gadu laikā aizvien samazinājās, un uzņēmumiem uzņēmumam bija pastāvīgi pieaugošs augsts parāda īpatsvars. Daudzi no aizdevumiem, ko IP laikā piešķīra uzņēmumam, uzskatāmi par atjaunojamiem aizdevumiem. Tomēr Komisija akceptēja Shougang Group apgalvojumu, ka liela daļa Xishan Coking parādu patiešām varēja attiekties uz Jingtang un ka šis fakts lielā mērā ietekmēja Xishan Coking finanšu rezultātus. Turklāt uzņēmumam pastāvīgi bija peļņa laikposmā no 2012. līdz 2015. gadam. Rezultātā 2015. gada aizdevumi Xishan Coking netika uzskatīti par dotācijām, un saņemtais ieguvums tika pārrēķināts ar to pašu metodiku, kas izmantota uzņēmumu grupas līmenī, kā aprakstīts 209. un 210. apsvērumā.

            3.4.4.4.   Benxi Group

                  (229)

                  Spriežot pēc Benxi Group finanšu pārskatiem, šīs grupas finansiālais stāvoklis kopumā bija sarežģīts. 2015. gadā tā cieta zaudējumus, 2012.–2015. gadā tai bija liels parādu īpatsvars, un tā pastāvīgi palielināja savas saistības. Turklāt pārbaudē, kas tika veikta apmeklējumā uz vietas, tika konstatēti atjaunojamie aizdevumi mātesuzņēmuma līmenī.

                  (230)

                  Tā uzņēmuma līmenī, kurš piedalās KVP ražošanā, finanšu pārskati, kā arī pierādījumi, kas tika gūti par konkrētiem aizdevumiem, liecina, ka šis uzņēmums turpinājis darbību, kaut arī gadiem no vietas bija cietis zaudējumus vai guvis niecīgu peļņu, tam pastāvīgi pieaugusi parāda attiecība pret aktīviem, pasliktinājušies finanšu rādītāji un bijušas nenoteiktas nākotnes izredzes. Uzņēmums neguva pietiekamu pamatdarbības peļņu, lai segtu procentu izdevumu samaksu visā 2012.–2015. gada laikposmā. Turklāt Komisija starp aizdevumiem, ko aptvēra izlase, konstatēja arī atjaunojamo aizdevumu un aizdevumu atmaksas tabulās – dažus īstermiņa aizdevumus, kas aizdevumu termiņa beigās aizstāti ar jauniem tādas pašas summas aizdevumiem.

                  (231)

                  Neskatoties uz šiem apstākļiem, Moody's Ķīnas meitasuzņēmums IP laikā piešķīra Benxi Group iekšzemes kredītnovērtējumu AA+. Tomēr šī meitasuzņēmuma vispārīgajā atrunā uzsvērts, ka tas piešķir tikai iekšzemes kredītnovērtējumus, kuri atspoguļo relatīvo kredītrisku Ķīnā, savukārt Moody's loma ir nodrošināt vadības zinātību, tehnoloģisko atbalstu un anlītiķu apmācību. Tāpēc, ņemot vērā 159.–161. apsvērumā minētos vispārējos izkropļojumus Ķīnas kredītnovērtējumos, kā arī pierādījumus, kas gūti pārbaudes laikā, Komisija neņēma vērā Benxi Group kredītnovērtējumu, ko grupai bija piešķīrusi Ķīna.

                  (232)

                  Ņemot vērā iepriekš raksturoto vispārējo stāvokli, Komisija atzina par nepieciešamu atrast piemērotu standartu grupas līmenī. Lai ņemtu vērā paaugstināto risku, ko akcentē atjaunojamo aizdevumu pastāvēšana, un ņemot vērā, ka šo aizdevumu nosacījumi un atmaksas termiņš lielākoties ir salīdzināmi ar augstu procentu aizdevumu, kas minēts 162. apsvērumā, Komisija izmantoja tādu pašu standartu, kāds aprakstīts minētajā apsvērumā, visiem aizdevumiem ar 2 gadu vai īsāku atmaksas termiņu. Atjaunojamos aizdevumus parasti ņem uz īsu termiņu, tāpēc maz ticams, ka atjaunojamo aizdevumu sniegtu ar atmaksas termiņu, kas pārsniegtu divus gadus, un konkrēti izlasē iekļautajiem uzņēmumiem pārbaudīti pierādījumi par aizdevumiem pamato šādu secinājumu.

                  (233)

                  Pārējiem aizdevumiem grupas līmenī ar 2 gadu un ilgāku atmaksas termiņu, pamatojoties uz pieejamo informāciju, Komisija, kā jau skaidrots 166.–168. apsvērumā, grupas līmenī izmantoja vispārīgo standartu, kas ļauj piešķirt augstāko kredītnovērtējumu spekulatīvās kategorijas obligācijām.

                  (234)

                  Turklāt Komisija secināja, ka ražošanas uzņēmumu līmenī stāvoklis ir tāds, ka šim uzņēmumam IP laikā nebūtu pieejami citi aizdevumi, ja nebūtu bijis valsts atbalsta. Tāpēc saņemtais ieguvums šiem uzņēmumiem pārsniedz parasto procentu likmes uzcenojumu. Ieguvums IP laikā drīzāk izriet no aizdevumu piešķīruma, kas, iespējams, nebūtu piešķirts, ja nebūtu valsts atbalsta, kurš piešķirts uzņēmuma vispārējā finanšu stāvokļa dēļ. Šajā ziņā Komisija novēroja, ka Benxi Group ir liels VU, kas 12. piecgades tērauda rūpniecības plānā atzīmēts kā “līderis”.

                  (235)

                  Tāpēc, kā parāda 1998. gada pamatnostādņu E(b)(V) sadaļa, Komisija nolēma šo aizdevumu neatmaksāto apjomu IP laikā uzskatīt par dotāciju, kas piešķirta, īstenojot valdības politiku. Pamatojoties uz pieejamo informāciju, Komisija kompensēja tikai tos aizdevumus, kas piešķirti IP laikā. Piešķirtais ieguvums tika noteikts, no aizdevuma IP laikā neatmaksātās kapitāla summas atņemot IP laikā samaksātos procentus. Aizdevuma kapitāla summa tika koriģēta, to amortizējot atbilstoši aizdevuma pamatnolūkam. Ja norādītais aizdevuma nolūks bija likviditātes/apgrozāmais kapitāls, tad tika atņemta pilna summa. Ja bija skaidrs, ka aizdevums saistīts ar ilgtermiņa investīcijām, tad kapitāla summa tika amortizēta attiecībā uz aizdevuma ilgumu un tika ņemta vērā tikai izmeklēšanas periodam iedalītā summa. Visbeidzot ieguvuma apjoms tika vēl koriģēts, lai atspoguļotu, uz cik dienām izmeklēšanas periodā aizdevums bija attiecināms.

                  (236)

                  Apgalvojumi un argumenti, ar ko nāca klajā ĶV un daži izlasē iekļautie uzņēmumi attiecībā uz parasto metodiku, ko izmanto relatīvās starpības un alternatīvās standarta likmes noteikšanai, tāpat attiecas uz Benxi Group. Komisijas nostāja pret šiem apgalvojumiem, kas jau aprakstīta 175.–195. apsvērumā, tāpat attiecas uz Benxi Group.

                  (237)

                  Bez tam apgalvojumi un argumenti, ar ko nāca klajā ĶV un daži izlasē iekļautie uzņēmumi attiecībā uz parasto metodiku, ko izmanto, lai noteiktu aizdevumus, ko uzskata par dotācijām, tāpat attiecas uz Benxi Group. Komisijas nostāja pret šiem apgalvojumiem, kas jau aprakstīta 216.–221. apsvērumā, tāpat attiecas uz Benxi Group.

                  (238)

                  Pēc informācijas izpaušanas Benxi Group lielākoties atkārtoja piezīmes, ko jau bija sniegusi ĶV. Tomēr tā arī pievienoja dažas konkrētas papildu piezīmes:

                              1)

                                 Benxi Group apgalvoja, ka finanšu rādītāji, kas minēti tai adresētajā informācijas izpaušanas dokumentā, pienācīgi neparāda, ka Bengang nespēja atmaksāt saņemtos aizdevumus. Turklāt, lai gan Bengang pēdējos gados bijušas dažas finanšu grūtības, tas vēl aizvien šajos gados turpināja normāli darboties un pietiekami spēja atmaksāt aizdevumus;

                              2)

                                 Benxi Group apgalvoja arī, ka tā kredītnovērtējuma analīze nav bijusi pietiekami vispusīga;

                              3)

                              visbeidzot, Benxi Group apgalvoja, ka sūdzības iesniedzējs sūdzībā nav minējis šo subsīdiju un ka pieeja, ka aizdevumus uzskata par dotācijām, tāpēc nav saskaņā ar Nolīguma par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem 11. panta 1. punktu.

                  (239)

                  Attiecībā uz pirmo aspektu Komisija norāda, ka uzņēmums atbildē uz informācijas izpaušanas dokumentu atzina finansiālās grūtības, ar ko pēdējos gados bija saskāries, un ka tas neapstrīdēja nevienu no Komisijas konstatējumiem, piemēram, par peļņas normas un apgrozījuma samazināšanos, lielu parāda attiecību un nespēju maksāt aizdevuma procentus. IP laikā uzņēmums cieta arī ievērojamus zaudējumus. Turklāt Benxi Group atzina, ka daži aizdevumi nav atmaksāti saskaņā ar sākotnējo atmaksāšanas grafiku, un tas parāda, ka uzņēmumam bijušas grūtības atmaksāt aizdevumus. Ņemot vērā uzņēmuma stāvokli kopumā, Komisija saglabāja nostāju, ka normālos tirgus apstākļos uzņēmumam nebūtu bijuši pieejami vēl citi aizdevumi.

                  (240)

                  Attiecībā uz faktu, ka attiecīgie uzņēmumi ietilpa liela uzņēmumu grupā un ka to aizdevumus garantēja mātesuzņēmumi, Komisija atzīst, ka Benxi Group ražošanas uzņēmumam sniegtos aizdevumus tiešām garantējis cits grupas uzņēmums. Tomēr pārbaudes apmeklējuma laikā kļuva skaidrs, ka šīs garantijas snieguši vairāki citi grupas uzņēmumi, kuru finansiālais stāvoklis bija līdzīgā veidā sarežģīts. Faktiski visi Benxi Group pārbaudītie uzņēmumi IP laikā cieta zaudējumus, un pats uzņēmums atbildēs uz anketas jautājumiem norādīja, ka grupas stāvokli raksturo “ilgstoši zaudējumi”, kas skar vairākus saistītos uzņēmumus, un tuvā nākotnē nav izredžu atkal gūt peļņu.

                  (241)

                  Attiecībā uz uzņēmuma kredītnovērtējumu Komisija uzskata, ka uzņēmuma paša apstiprinājums par grūto finansiālo stāvokli liecina, ka tam nepienāktos kredītnovērtējums AA+. Vienīgie jaunie pierādījumi, ko šajā ziņā sniedza uzņēmums, liecina, ka nevar noteikti uzskatīt, ka nebija saiknes starp uzņēmuma finansiālajām grūtībām un tā kredītnovērtējumu, jo tā bija liela dzelzs un tērauda nozares grupa ar senu vēsturi un labu reputāciju kreditēšanas ziņā. Komisija uzskata, ka šāda argumentācija pienācīgi atspoguļo Komisijas apgalvojumu, ka kredītnovērtējumi Ķīnā nav uzticami, jo to pamatā lielākoties ir uzņēmumu lielums un statuss, nevis to faktiskā kredītsituācija.

                  (242)

                  Attiecībā uz trešo aspektu Komisija nepiekrīt uzņēmuma apgalvojumam, ka ar aizdevumiem saistītā subsīdija, ko uzskata par līdzīgu dotācijai, nebija minēta sūdzībā. Faktiski tā saistīta ar atsevišķu aprēķina metodiku preferenciālu aizdevumu ietvaros, kura tiešām bija minēta sūdzībā. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

            3.4.5.   Secinājums par preferenciāliem aizdevumiem

                  (243)

                  Izmeklēšanā tika konstatēts, ka visas izlasē iekļautās ražotāju eksportētāju grupas IP laikā bija saņēmušas preferenciālus aizdevumus. Ņemot vērā finansiālā ieguldījuma esību, ražotāju eksportētāju ieguvumus un īpašās iezīmes, šis ieguvums būtu jāuzskata par kompensējamu subsīdiju.

                  (244)

                  Šai shēmai noteiktā subsīdiju likme IP laikā izlasē iekļautajām uzņēmumu grupām

                              Preferenciālas politikas aizdevumi

                              Uzņēmums/grupa

                              Kopējais subsīdijas apjoms

                              No valsts īpašumā esošām bankām

                              No citām finanšu iestādēm

                                 Benxi Group

                              26,70 %

                              26,70 %

                              0 %

                                 Hesteel Group

                              4,68 %

                              4,66 %

                              0,02 %

                                 Jiangsu Shagang Group

                              1,99 %

                              1,44 %

                              0,55 %

                                 Shougang Group

                              27,91 %

                              27,17 %

                              0,74 %

            3.5.   Faktiskā garantija

                  (245)

                  Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka bija atsevišķa subsīdiju shēma, kura paredzēja potenciālu tiešu ĶTR valdības naudas līdzekļu nodošanu faktiskās garantijas veidā, kas nodrošina darbības turpināšanu uzņēmumiem karsti velmētu plakanu velmējumu ražošanas nozarē, kuriem finansiālās situācijas dēļ ir grūtības atmaksāt aizdevumus.

                  (246)

                  Komisija novēroja, ka pierādījumu slieksnis, ar ko var pierādīt nerakstītus ar PTO saistītus pasākumus, ir sevišķi augsts šādu pasākumu pastāvēšanas pierādīšanai nepieciešamo pierādījumu ziņā. Konkrēti, izmeklēšanas iestādei argumentēti un ar pamatojošiem pierādījumiem ir skaidri jākonstatē vismaz viens nerakstīts “noteikums vai norma”, kas attiecināms uz ārvalsts valdību; precīzs tā saturs; un ka to piemēro vispārēji un perspektīvi. Šis augstais slieksnis ir sasniegts tikai tad, ja par katru no minētajiem elementiem sniegti pietiekami pierādījumi (36).

            3.5.1.   Saistība ar ĶV

                  (247)

                  Vispirms Komisija pārbaudīja, vai apgalvojumu par faktisku garantiju varētu attiecināt uz ĶV. Šajā ziņā tā apstiprināja, ka ĶTR tiek īstenota valsts politika, lai tērauda ražošanas nozarē attīstītu lielus valsts mēroga “līderus” (galvenokārt valstij piederošus uzņēmumus), nevis mazākas (lielākoties privātas) ražotnes.

                  (248)

                  Šāda politika tika īstenota jau 2009. gadā, kad Valsts Padome izdeva Tērauda ražošanas nozares pielāgošanas un atjaunošanas plānošanas dokumentu. Minētajā dokumentā bija noteikts pamatprincips, proti, atbalstīt lielākos un nozīmīgākos uzņēmumus un galvenās uzņēmumu kategorijas dzelzs un tērauda ražošanas nozarē, lai nodrošinātu tirgus stabilitāti un lai veicinātu nozares stabilu attīstību.

                  (249)

                  Lai pārvarētu 2008. gada krīzi, minētajā plānošanas dokumentā bija arī uzsvērts, ka būtu jāveic nozares struktūras pielāgošana un optimizācija, pamatojoties uz “kopējā ražošanas apjoma kontroli apvienojumā ar novecojušās jaudas likvidāciju, uzņēmumu pārstrukturēšanu un urbanizētās teritorijās izvietoto tērauda ražotņu pārvietošanu”.

                  (250)

                  Saskaņā ar minēto dokumentu ĶV mērķis ir izveidot vairākus ļoti lielus uzņēmumus ar spēcīgām un neatkarīgām inovācijas spējām un starptautisku konkurētspēju, kā arī nodrošināt, lai piecu lielāko iekšzemes dzelzs un tērauda ražošanas uzņēmumu jauda nodrošinātu vairāk nekā 45 % no valstī saražotā apjoma. Tāpēc gaidāms, ka tiks veidoti vairāki ļoti lieli dzelzs un tērauda ražošanas uzņēmumi, kuru jauda pārsniegs 50 000 000 tonnas un kuriem būs spēcīga starptautiskā konkurētspēja, piemēram, tādi uzņēmumi kā Baosteel, Ansteel un Yuhan Iron and Steel. Turklāt tiks veidoti vairāki lieli dzelzs un tērauda ražošanas uzņēmumi ar jaudu 10 000 000 līdz 30 000 000 tonnu. Turklāt dokumentā minēts mērķis pabeigt Shougang Group pārvietošanu un uzbūvēt tās struktūrvienību Caofeidian Iron and Steel Base.

                  (251)

                  Minētajā politikas plānošanas dokumentā paredzēts un veicināts finansiālais atbalsts šiem lielākajiem un nozīmīgākajiem uzņēmumiem, kā arī paredzēts atbalsts, emitējot akcijas, uzņēmuma obligācijas, vidēja termiņa parādzīmes un īstermiņa vekseļus un sniedzot banku aizdevumus un piesaistot privātā kapitāla investīcijas projektiem, kuri atbilst vides aizsardzības un zemes izmantošanas tiesību aktiem un noteikumiem un investīciju pārvaldības noteikumiem, kā arī uzņēmumiem, kuri īsteno uzņēmumu apvienošanu un iegādi vai pārstrukturēšanu.

                  (252)

                  Taču, no otras puses, dokumentā minēti finansējuma ierobežojumi projektiem, kuru ietvaros veikta nelikumīga būvniecība un izdotas nelikumīgas atļaujas, kā arī uzņēmumiem ar “novecojušu jaudu”. Tajā īpaši noteikts, ja “novecojušas ražotnes tiek nepamatoti paplašinātas un atjaunotas vai pārvietotas uz citu vietu, finanšu iestādes nesniedz nekāda veida kredītu, savukārt Valsts zemes un resursu departaments neveic ar zemes izmantošanu saistītās procedūras”.

                  (253)

                  Tērauda nozares 12. piecgades plāns paredzēja turpināt īstenot politikas plānošanas dokumentā izklāstīto stratēģiju. 12. piecgades plānā bija minēti arī galvenie tērauda nozares uzņēmumi un kā galvenais mērķis noteikta nozares struktūras optimizācija. Tajā skaidri noteikts, ka būtu jāatbalsta vērienīgi projekti, savukārt jāierobežo mazie projekti, turklāt tas jāapvieno ar novecojušās ražošanas jaudas likvidēšanu.

                  (254)

                  Viens no 12. piecgades plāna galvenajiem mērķiem bija arī panākt zināmu rūpniecisko kopu līmeni, būtiski mazinot uzņēmumu skaitu tērauda ražošanas nozarē. Mērķis bija palielināt 10 lielāko tērauda ražošanas uzņēmumu ražošanas apjomu līdz 60 % no kopējā ražošanas apjoma valstī. Šis mērķis bija jāsasniedz, veicinot uzņēmumu apvienošanu un pārstrukturēšanu, kā arī likvidējot novecojušo jaudu. Plānā bija iekļauts arī saraksts, kurā bija uzskaitīti ražojumi un ražošanas procesi, ko uzskata par novecojušiem.

                  (255)

                  Visi uzņēmumi, kuri šajā izmeklēšanā bija iekļauti izlasē, Tērauda nozares 12. piecgades plānā bija minēti kā nozīmīgākie lielie uzņēmumi.

                  (256)

                  Visbeidzot, Tērauda nozares 13. piecgades plāna I.2. nodaļā skaidri noteikts, ka “daži Ķīnas tērauda ražošanas uzņēmumi ir labi, bet citi nav”. Viens no galvenajiem mērķiem tajā atkal ir paaugstināt industriālo koncentrāciju (10 lielākie uzņēmumi), 2020. gadā sasniedzot 60 % (Tērauda nozares 12. piecgades plāna īstenošanas laikā mērķis netika sasniegts). Šis mērķis atbilst vispārējam mērķim mazināt jaudas pārpalikumu, un to papildina apņemšanās veicināt uzņēmumu apvienošanu un pārstrukturēšanu.

                  (257)

                  Tērauda nozares 13. piecgades plāna IV nodaļā arī uzsvērta nepieciešamība likvidēt tā dēvētos spoku uzņēmumus tirgū. Spoku uzņēmumus definē kā uzņēmumus, kuri vairākus gadus pēc kārtas cietuši zaudējumus, kuriem nav pietiekamu aktīvu, lai mazinātu parādus, kuri darbojas ar zaudējumiem un kuriem nav perspektīvu, kā arī uzņēmumus, kuri pastāvīgi paļaujas uz banku aizdevumiem un izmanto tamlīdzīgus risinājumus. Plānā noteikts, ka uzņēmumiem, kuriem trūkst aktīvu, lai mazinātu parādus, vai kuri nespēj segt savas parādsaistības, būtu jāīsteno maksātnespējas process un jāveic reorganizācija.

                  (258)

                  Turklāt īpašās pamatnostādnēs, kas attiecas uz finansiālu atbalstu un jaudas pārpalikuma mazināšanu, kuras aplūkotas 3.4.1.1. sadaļā, nošķir tā dēvētos “labos” uzņēmumus, proti, lielas rūpniecības uzņēmumu grupas, kuras īsteno valsts rūpniecības politiku, un “sliktus” uzņēmumus, proti, mazākus uzņēmumus ar “novecojušu ražošanas jaudu”, kuri neiekļaujas valdības atbalstītajās kategorijās.

                  (259)

                  Visus minētos dokumentus (2009. gada politikas plānošanas dokumentu, 12. un 13. piecgades plānu un attiecīgos tērauda nozares plānus) izdevusi Valsts Padome, tāpēc tajos paredzētā politika attiecināma uz ĶV.

            3.5.2.   Precīzs faktiskās garantijas saturs

                  (260)

                  Pēc tam Komisija analizēja precīzu iespējamās faktiskās garantijas saturu. Tā nekonstatēja kopēju visaptverošu nerakstītu pasākumu tērauda uzņēmumu glābšanai Ķīnā. Toties visos dokumentos, kas aprakstīti iepriekšējā sadaļā, nošķirti “labi” uzņēmumi, proti, lielas rūpniecības uzņēmumu grupas, kas īsteno valsts rūpniecības politiku, un “slikti” uzņēmumi, kam ir “novecojusi ražošanas jauda” un kas neiekļaujas valdības atbalstītajās kategorijās. Tādējādi, pat ja pieņemtu, ka nerakstīta faktiska garantija vispār tikusi sniegta, tā tiktu piešķirta tikai valsts mēroga “līderiem”, kas ietilpst pirmajā kategorijā.

            3.5.3.   Faktiskās garantijas vispārēja un perspektīva piemērošana

                  (261)

                  Tad Komisija mēģināja pārliecināties, vai šāda nerakstīta garantija tikusi vispārēji un perspektīvi piemērota.

                  (262)

                  Šādas valdības politikas ietekme nesen aprakstīta Renminas Ķīnas Tautas universitātes Attīstības un stratēģijas nacionālās akadēmijas izpētes ziņojumā par spoku uzņēmumiem Ķīnā (37). Saskaņā ar šo ziņojumu 2013. gadā 51 % no biržas sarakstā iekļautajiem Ķīnas tērauda ražošanas uzņēmumiem varētu uzskatīt par spoku uzņēmumiem. Vērtējot īpašumtiesību aspektu, lielākā daļa tā dēvēto spoku uzņēmumu bija valstij piederoši uzņēmumi un kolektīvā īpašuma uzņēmumi. Savukārt darbības ilguma un lieluma ziņā lielākā daļa spoku uzņēmumu ir ilgstoši darbojošies lieli un vidēji uzņēmumi. Ziņojumā tika analizēti arī šāda liela skaita spoku uzņēmumu rašanās iemesli atsevišķās nozarēs un tika konstatēts, ka vietējās valdības pastāvīgi atbalsta spoku uzņēmumus, kuriem draud bankrots, un saglabā šādu situāciju, izmantojot subsīdijas un aizdevumus. Tāpēc, ja uzņēmums saņem vairāk subsīdiju vai tas pieder valstij, ir lielāka varbūtība, ka tas kļūs par spoku uzņēmumu.

                  (263)

                  Turklāt, ja valdība kādu nozari, piemēram, tērauda ražošanas nozari, atzinusi par nozīmīgu un atbalstāmu nozari, tad vietējās valdības cenšas atbalstīt šo nozari, tādējādi veicinot jaudas pārpalikumu un jaunu spoku uzņēmumu rašanos. Tad valdība centās mazināt uzņēmumu skaitu, veicinot uzņēmumu apvienošanu un to, ka lielāki uzņēmumi iegādājas citus uzņēmumus. Ziņojumā apstiprināts, ka vietējās valdības paredzējušas, ka, sniedzot atbalstu rūpniecībai, ļauts glābt tikai konkrētu skaitu lielo uzņēmumu. Visbeidzot, ziņojumā uzsvērts, ka finanšu iestāžu pieļautā diskriminācija kreditēšanas jomā arī ietekmē spoku uzņēmumu rašanos. Faktiski pēc 2008. gada VU peļņas attiecība pret aktīviem samazinājās, taču parāda attiecība katru gadu palielinājās. Savukārt privāto uzņēmumu parāda attiecība samazinājās, bet peļņas attiecība saglabājās stabila. Šāda situācija liecina par to, ka VU bija vieglāk iegūt aizdevumus nekā privātajiem uzņēmumiem.

                  (264)

                  Kopumā šīs politikas mērķis ir finansiāli atbalstīt tā dēvētos “labos” uzņēmumus, proti, nozīmīgus uzņēmumus vai valsts mēroga “līderus”, īstenojot dažādus pasākumus, un izskaust “sliktos” uzņēmumus, nepiešķirot tiem aizdevumus. Turklāt “līderi” tiek aicināti likvidēt savus mazākos konkurentus, īstenojot valdības atbalstītu uzņēmumu apvienošanu un iegādi. Šādas politikas piešķirtie ekonomiskie ieguvumi var pat būt netieša faktiska garantija dažiem lieliem valstij piederošiem uzņēmumiem, kas nonākuši finansiālās grūtībās.

                  (265)

                  Tomēr Komisija nespēja noteikt nevienu precīzāku kritēriju, ka šāds nerakstīts pasākums tiek vispārēji un perspektīvi piemērots kā atsevišķa shēma. Tā toties secināja, ka, uzskatot preferenciālos aizdevumus, kas sniegti konkrētiem lieliem grūtībās nonākušiem VU, par dotācijām, nevis aizdevumiem, šis jautājums vairs nav tālāk jāizmeklē.

                  (266)

                  Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs apstrīdēja šo secinājumu un apgalvoja, ka “valsts plānos ir veikt plašākus tērauda ražošanas subsidēšanas pasākumus”, kas tiek “īstenoti gan ar rakstītām normām, piemēram, likumiem un noteikumiem, kā arī ar rīkojumiem, administratīvām pamatnostādnēm vai ieteikumiem”. Pamatojot savu uzskatu, ka ir izpildītas pierādīšanas prasības, sūdzības iesniedzējs cita starpā atsaucās uz PTO Apelācijas institūcija nolēmumu lietā US-Zeroing, kurā pierādījumu bija ievērojami vairāk nekā tikai virkne lietu vai atkārtota rīcība (38). Komisija šai analīzei nepiekrīt. Lieta US-Zeroing attiecās uz ASV Tirdzniecības ministrijas pastāvīgo praksi piemērot zināmu netaisnīga aprēķina metodiku antidempinga lietās. Tas bija ļoti specifisks process, kura pamatā bija vienas valdības iestādes iekšēji piešķirta priekšrocība, ko federālā valdība konkrēti uzticējusi īstenot tirdzniecības aizsardzības lietās. To nevar salīdzināt ar jēdzienu “plašāki pasākumi”, kas ietver, iespējams, tūkstošiem valsts sektora vietējā, reģiona vai centrālā līmeņa dalībnieku perspektīvu rīcību viena plāna īstenošanā. Tādējādi Komisija noraida šo apgalvojumu.

            3.6.   Valsts nodrošinātās preces par neatbilstoši zemu atlīdzību

                  (267)

                  Kā jau minēts 3.2. sadaļā, Komisija informēja ĶV, ka, tā kā dzelzsrūdas, koksa un koksējamo akmeņogļu ražotāji nesniedza atbildes uz anketas jautājumiem, tā savus konstatējumus varētu balstīt uz labākajiem pieejamajiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punktu, ciktāl tie skar informāciju, kas saistīta ar dzelzsrūdas, koksa un koksējamo akmeņogļu piegādātājiem. Komisija izmeklēja, vai izlasē iekļautie uzņēmumi izejmateriālus KVP ražošanai saņēmušo no valsts par subsidētām cenām.

            3.6.1.   Dzelzsrūda

                  (268)

                  Visi izlasē iekļautie uzņēmumi iepirka dzelzsrūdu iekšzemes tirgū no saistītiem vai nesaistītiem uzņēmumiem, kā arī importēja ievērojamus apjomus dzelzsrūdas. Komisija, pamatojoties uz pārbaudītu informāciju par atsevišķiem katra izlasē iekļautā uzņēmumu veiktiem dzelzsrūdas iegādes darījumiem, konstatēja, ka dzelzsrūdas iegādes cenas bija līdzīgas gan tad, ja dzelzsrūdu iepirka iekšzemes tirgū, gan arī tad, ja to importēja vai iepirka no saistītiem vai nesaistītiem uzņēmumiem.

                  (269)

                  Diviem izlasē iekļautajiem uzņēmumiem bija saistītas raktuves ārvalstīs. Taču izmeklēšanā netika atklātas nekādas norādes par valsts atbalstu saistībā ar investīcijām šajās raktuvēs. Katrā ziņā izrādījās, ka pirkšanas (transferta) cenas noteiktas atbilstoši nesaistītu pušu darījuma principam.

                  (270)

                  Sūdzības iesniedzējs apgalvoja arī, ka ĶV izmantojusi Ķīnas dzelzs un tērauda nozares apvienību (CISA), lai ietekmētu starptautiskās sarunas par iegādes cenām. Komisija ieguva pierādījumus, kas norāda uz to, ka šāda prakse izmantota iepriekš. Taču šādu praksi pārtrauca 2013. gadā, un nekas neliecina par to, ka šāda prakse izmeklēšanas perioda laikā būtu piešķīrusi kādus ieguvumus izlasē iekļautajiem KVP ražotājiem.

                  (271)

                  Pamatojoties uz iepriekš izklāstītajiem konstatējumiem, Komisija nekonstatēja, ka izmeklēšanas periodā valdība izlasē iekļautajiem uzņēmumiem būtu nodrošinājusi subsīdiju dzelzsrūdas iegādei.

            3.6.2.   Kokss

                  (272)

                  Visi izlasē iekļautie uzņēmumi iepirka koksu iekšzemes tirgū no saistītiem vai nesaistītiem uzņēmumiem, kā arī importēja nelielus koksa daudzumus. Komisija, pamatojoties uz pārbaudītu informāciju par atsevišķiem katra izlasē iekļautā uzņēmumu veiktiem darījumiem, konstatēja, ka koksa iegādes cenas bija līdzīgas gan tad, ja koksu iepirka iekšzemes tirgū, gan arī tad, ja to importēja vai iepirka no saistītiem vai nesaistītiem uzņēmumiem.

                  (273)

                  Pamatojoties uz pārbaudītu informāciju, ko sniedza izlasē iekļautie uzņēmumi, Komisija nevarēja konstatēt, ka ĶV izmeklēšanas periodā būtu tiem nodrošinājusi subsīdiju koksa iegādei.

            3.6.3.   Koksējamās ogles

                  (274)

                  ĶV skaidroja, ka akmeņogļu eksporta tirgu regulē valsts tirdzniecības uzņēmuma noteikumi, kuri ir paziņoti PTO (39). Eksporta apjomu ierobežo, piemērojot eksporta kvotas, un eksportētājiem ir jāsaņem eksporta licence. Šāda eksporta licence ir piešķirta tikai pieciem uzņēmumiem, proti, China National Coal Group Corporation, China Minmetals Corporation, Shanxi Coal Import and Export Group Co. Limited, Shenhua Group Corporation Ltd. un Aluminum Corporation of China Limited. Tie visi ir lieli valstij piederoši uzņēmumi. Turklāt tiek piemērots 3 % izvedmuitas nodoklis. Saskaņā ar informāciju, kas saņemta no ĶV, eksports un imports veido attiecīgi mazāk nekā 1 % no iekšzemes patēriņa.

                  (275)

                  ĶV amatpersonas pārbaudes apmeklējuma laikā apliecināja arī, ka ĶV nosaka dienu skaitu gadā, kad koksējamo akmeņogļu ražošanas uzņēmumi veic ražošanu, un šāda situācija nepārprotami norāda uz to, ka koksējamo akmeņogļu piedāvājumu vietējā tirgū ietekmē valdības iejaukšanās. Sīkāku informāciju par koksējamo ogļu tirgus darbību ĶV nesniedza.

                  (276)

                  Visi izlasē iekļautie uzņēmumi iepirka koksējamās ogles iekšzemes tirgū no saistītiem vai nesaistītiem uzņēmumiem, kā arī importēja nelielus koksējamo ogļu daudzumus. Komisija, pamatojoties uz pārbaudītu informāciju par atsevišķiem katra izlasē iekļautā uzņēmumu veiktiem darījumiem, konstatēja, ka koksējamo ogļu iegādes cenas bija līdzīgas gan tad, ja koksējamās iepirka iekšzemes tirgū, gan tad, ja tās importēja, gan arī tad, ja koksējamās ogles iepirka no saistītiem vai nesaistītiem uzņēmumiem.

                  (277)

                  Lai gan izmeklēšanā tika konstatēts, ka koksējamo akmeņogļu piedāvājumu iekšzemes tirgū 274. un 275. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ zināmā mērā ietekmē valdība, Komisija nevarēja konstatēt, ka izlasē iekļautie uzņēmumi saņēmuši kādas subsīdijas, jo bijuši saistīti ar koksējamo ogļu piegādi vai IP laikā saņēmuši kādu ieguvumu no valdības iejaukšanās.

                  (278)

                  Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Komisijai būtu vajadzējis izvērtēt, cik lielā mērā dzelzsrūdas, koksa un ogļu iekšzemes cena ietekmē cenu, ko ražotāji eksportētāji ir gatavi maksāt par importētiem izejmateriāliem. Komisija šo argumentu noraida, jo, lai noteiktu ieguvumu, ražotāja ražošanas izmaksu ilgtermiņa dzīvotspēja netiek prasīta. Taču Komisijai bija jānovērtē un tā novērtēja, vai valdība ir piegādājusi dzerzsrūdu, koksu un ogles par neatbilstoši zemu atlīdzību. Tā nebija noticis, jo ražotāji saņēma izejmateriālus par tirgus cenu.

            3.6.4.   Elektroenerģija

                  (279)

                  Visi izlasē iekļautie uzņēmumi vai nu ražoja elektroenerģiju paši, vai iepirka no elektrotīkla. Elektroenerģijas iegādes cenas no energotīkla atbilda oficiālajiem cenu līmeņiem, kas noteikti provinces līmenī lieliem rūpnieciskiem klientiem. Kā jau konstatēts iepriekšējās izmeklēšanās (40), šis līmenis lielajiem industriālajiem klientiem nenodrošināja īpašas priekšrocības. Turklāt šajā gadījumā Komisija neguva pierādījumus, ka kāds no uzņēmumiem būtu izmantojis zemāku preferenciālo likmi. Komisija arī nekonstatēja īpašas ar elektroenerģiju saistītas subsīdijas izlasē iekļautajiem uzņēmumiem.

                  (280)

                  Pamatojoties uz pārbaudītu informāciju, ko sniedza izlasē iekļautie uzņēmumi, Komisija tādējādi nevarēja konstatēt, ka ĶV izmeklēšanas periodā būtu tiem nodrošinājusi subsīdiju elektroenerģijas iegādei.

            3.6.5.   Zemes izmantošanas tiesības

                  (281)

                  Visa zeme ĶTR pieder valstij vai kolektīvam – ciemiem vai nelielām pilsētām –, un zemes īpašumtiesības vai tām pielīdzināmas tiesības var nodot vai piešķirt uzņēmumiem vai privātpersonām. Visi zeme gabali urbanizētās teritorijās pieder valstij, savukārt visi zemes gabali lauku reģionos pieder ciemiem vai nelielām pilsētām.

                  (282)

                  Saskaņā ar ĶTR konstitucionālajām tiesībām un zemes izmantošanas tiesību aktiem uzņēmumi un privātpersonas var iegādāties “zemes izmantošanas tiesības”. Rūpniecības zemi parasti iznomā uz 50 gadiem, un nomas tiesības var pagarināt vēl uz 50 gadiem.

                  (283)

                  ĶV informēja, ka kopš 2006. gada 31. augusta saskaņā ar Valsts Padomes Paziņojuma par zemes izmantošanas regulējuma stiprināšanu (GF[2006] Nr. 31) 5. pantu īpašumtiesības uz rūpniecības zemi valsts rūpniecības uzņēmumiem var piešķirt, vienīgi piedāvājumu konkursā vai īstenojot tamlīdzīgu piedāvājumu procedūru, turklāt galīgā darījuma cena nedrīkst būt zemāka par noteiktu minimālo piedāvājuma cenu. ĶV uzskata, ka ĶTR ir zemes brīvais tirgus un ka cena, ko maksā rūpniecības uzņēmums par zemes nomas tiesībām, atbilst tirgus cenai.

            a)   Juridiskais pamats

                  (284)

                  Zemes izmantošanas tiesību piešķiršanu Ķīnā regulē Ķīnas Tautas Republikas Zemes pārvaldības likums. Turklāt juridisko pamatu veido arī šādi dokumenti:

                              —

                              Ķīnas Tautas Republikas Likums par lielpilsētu nekustamā īpašuma pārvaldību,

                              —

                              Ķīnas Tautas Republikas Pagaidu noteikumi par valsts īpašumā esošas zemes izmantošanas tiesību piešķiršanu un nodošanu urbanizētās teritorijās,

                              —

                              Noteikumi par Ķīnas Tautas Republikas Zemes pārvaldības likuma īstenošanu,

                              —

                              Noteikumi par valsts īpašumā esošās apbūves zemes izmantošanas tiesību piešķiršanu piedāvājumu konkursā, izsolē un kotēšanā,

                              —

                              Valsts padomes Paziņojums par zemes izmantošanas regulējuma stiprināšanu (Guo Fa [2006] Nr. 31.

            b)   Izmeklēšanas konstatējumi

                  (285)

                  Saskaņā ar 10. pantu Noteikumos par valsts īpašumā esošās apbūves zemes izmantošanas tiesību piešķiršanu piedāvājumu konkursā, izsolē un kotēšanā vietējās pārvaldes iestādes nosaka cenas atbilstoši pilsētu zemes novērtēšanas sistēmai, kuru atbilstoši valsts rūpniecības politikai atjaunina reizi trijos gados.

                  (286)

                  Iepriekšējās izmeklēšanās Komisija konstatēja, ka cenas, ko Ķīnas Tautas Republika maksā par zemes izmantošanas tiesībām nav reprezentatīvas tirgus cenas, kuru brīvā tirgū nosaka piedāvājums un pieprasījums, jo tā konstatēja, ka piedāvājumu konkursu un publiskā piedāvājuma process ir neskaidrs, nepārredzams, praksē nedarbojas un cenas patvaļīgi nosaka iestādes. Kā jau minēts iepriekšējā apsvērumā, iestādes nosaka cenas atbilstoši pilsētu zemes novērtēšanas sistēmai, kas, nosakot cenu rūpniecības zemei, bez citiem kritērijiem, liek tām ņemt vērā arī rūpniecības politiku. Turklāt vismaz tērauda nozarē piekļuve rūpniecības zemei ar likumu ir paredzēta tikai uzņēmumiem, kas ievēro valsts noteikto rūpniecības politiku (41).

                  (287)

                  Šajā izmeklēšanā netika novērotas būtiskas ar to saistītas pārmaiņas. Piemēram, Komisija faktiski konstatēja, ka neviens no izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem nebija piedalījies piedāvājumu konkursā vai tamlīdzīgā publiskā piedāvājumu procedūrā par tiem piešķirtajām zemes izmantošanas tiesībām, pat par nesen iegūtām zemes izmantošanas tiesībām. Zemes izmantošanas tiesības, kuras izlasē iekļautie uzņēmumi sāka izmantot vēl pirms 2000. gada, lielākoties tiem tika piešķirtas bez maksas. Pēdējā laikā vietējās pārvaldes iestādes tiesības izmantot zemes gabalus piešķīrušas par cenu pēc vienošanās.

                  (288)

                  Komisija konstatēja arī, ka vietējās pārvaldes iestādes Shougang Group uzņēmumiem atmaksājušas summas, ko tie bija samaksājuši par zemes izmantošanas tiesībām, piemēram, atlīdzinājušas izdevumus, kuri bija radušies, uzņēmumam veicot darbus attiecīgajā zemes gabalā saistībā ar pamata infrastruktūru. Turklāt maksājumi par zemes izmantošanas tiesībām, ko bija ieguvuši Shougang Group uzņēmumi, dažkārt bija jāveic vairākus gadus pēc tam, kad bija sākta zemes izmantošana.

                  (289)

                  Minētie pierādījumi ir pretrunā ĶV apgalvojumam, ka ĶTR par zemes izmantošanas tiesībām maksātās cenas ir reprezentatīvas tirgus cenas, ko brīvā tirgū nosaka piedāvājums un pieprasījums.

                  (290)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka papildus pilsētu zemes uzraudzības sistēmai pastāv zemes dinamiskas uzraudzības sistēma un ka tas ir atzīts Komisijas termiņbeigu pārskatīšanā, kas attiecās uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes saules enerģijas paneļiem Komisija atzīst, ka zemes dinamiskas uzraudzības sistēma saules enerģijas paneļu termiņbeigu pārskatīšanas regulā (42) tiešām analizēta. Minētās regulas 421. un 425. apsvērumā Komisija konstatējusi, ka šīs cenas ir augstākas nekā mininimālās standarta cenas, kas fiksētas pilsētu zemes novērtēšanas sistēmā un ko izmanto vietējās valdības, jo tās tiek atjauninātas tikai reizi trijos gados, savukārt dinamiskās uzraudzības cenas tiek atjauninātas reizi ceturksnī. Tomēr nekas neliecināja, ka zemes cenas būtu balstītas uz dinamiskās uzraudzības cenām. Patiesībā izmeklēšanā, kas attiecās uz saules enerģijas paneļiem, ĶV apstiprināja, ka zemes cenu svārstības noteiktās ĶTR teritorijās (t. i., 105 lielpilsētās) uzrauga pilsētu zemes cenas dinamiskās uzraudzības sistēma, kas ir paredzēta zemes cenu dinamikas novērtēšanai. Tomēr piedāvājumu konkursu un izsoļu sākumcenas ir balstītas uz zemes novērtēšanas sistēmas noteikto standartu. Turklāt šajā lietā izlasē iekļautās uzņēmumu grupas saņēma zemes gabalus un zemi par velti vai tie tika iedalīti. Tāpēc fakts, ka pastāv pēdējā minētā sistēma, nav būtisks, jo tā neskar izlasē iekļautos uzņēmumus.

                  (291)

                  ĶV apgalvoja arī, ka fakts, ka zeme iedalīta par cenu pēc vienošanās, neliecina, ka nebūtu taisnīgas konkurences vai ka uzņēmumi maksājuši cenas zem parastās tirgus likmes. Tomēr ne ĶV, ne izlasē iekļautie uzņēmumi nesniedza jaunus pierādījumus, ka cenas, kas maksātas par iedalīto zemi, balstītos uz tirgus cenām.

                  (292)

                  Turklāt ĶV apgalvoja, ka Komisija, lai noteiktu, vai tirgus cenas ir izkropļotas valsts iejaukšanās dēļ, atsaukusies uz iepriekšējo izmeklēšanu konstatējumiem, nevis izmantojusi konkrētus faktus, kas ir lietas pamatā. Komisija norada, ka tā ir izmantojusi konkrētos faktus, kā aprakstīts 287. un 288. apsvērumā, un tie pamato Komisijas secinājumu, ka iepriekšējo izmeklēšanu konstatējumi joprojām ir derīgi.

                  (293)

                     Benxi Group apgalvoja arī, ka Komisijai vajadzētu akceptet zemes cenas kontinentālajā Ķīnā, jo uzņemums uzskata, ka tas maksājis samērigu cenu, las atspoguļo zemes reālo vērtību. Tomēr uzņēmums nesniedza jaunus pierādījumus, kuru dēļ varētu mainīt Komisijas vērtejumu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

                  (294)

                  ĶV apgalvoja arī, ka atlīdzība par uzņēmuma veiktajiem darbiem pamata infrastruktūras būvniecībai nav uzskatāma par subsīdiju, jo tas parasti ir vietējās valdības darbs. Tomēr saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta iii) apakšpunktu vispārējā infrastruktūra ir izslēgta no subsīdijas definīcijas. Pakalpojumu infrastruktūra, ko paredzēts ekskluzīvi izmantot tikai uzņēmumam vai tā klientiem, tādi kā privātie ceļi vai cita sabiedrisko pakalpojumu infrastruktūra, rakšana, citi darbi, ko veic, lai sagatavotu zemes gabalu rūpnīcas būvniecībai, nav saistāmi ar vispārējo infrastruktūru, ko nodrošina valsts. Tā ir uzņēmumam paredzēta infrastruktūra, kas tiktu uzbūvēta, ja uzņēmums nostiprinātos konkretajā zemes gabalā. Tāpēc Komisija noraidīja šo apgalvojumu.

            c)   Secinājumi

                  (295)

                  Situācija ĶTR zemes nodrošināšanas un iegādes jomā ir nepārredzama, un iestādes cenas nosaka patvaļīgi.

                  (296)

                  Ņemot vērā iepriekš minēto, zemes izmantošanas tiesību nodrošināšana, ko veic ĶV, būtu uzskatāma par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē preču piegādes veidā, no kuras tiek piešķirts ieguvums saņēmējiem uzņēmumiem. Kā jau skaidrots 285.–289. apsvērumā, Ķīnas Tautas Republikā nav funkcionējoša zemes tirgus, un ārēja standarta izmantošana (sk. 300.–311. apsvērumu) pierāda, ka summa, ko par zemes izmantošanas tiesībām maksā izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji, ir daudz zemāka nekā parastā tirgus likme.

                  (297)

                  Saistībā ar tādu uzņēmumu preferenciālu piekļuvi rūpniecības zemei, kuri darbojas konkrētās nozarēs, Komisija norāda, kā jau minēts 285. apsvērumā, vietējām pārvaldes iestādēm, nosakot cenu, jāņem vērā valsts rūpniecības politika. Saskaņā ar šo rūpniecības politiku tērauda ražošanas nozari uzskata par Ķīnas rūpniecības pamatnozari, un tā minēta kā atbalstāma nozare. Turklāt Valsts padomes Lēmumā Nr. 40 noteikts, ka valsts pārvaldes iestāžu pienākums ir nodrošināt zemi atbalstāmajām nozarēm. Lēmuma Nr. 40 18. pantā skaidri norādīts, ka nozarēm, kas ir “ierobežotas”, zemes izmantošanas tiesības nebūs pieejamas. No tā izriet, ka saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu un 4. panta 2. punkta c) apakšpunktu subsīdija ir īpašā, jo zemi preferenciālā kārtā piešķir tikai tiem uzņēmumiem, kas darbojas konkrētās nozarēs, šajā gadījumā – tērauda nozarē, un valdības prakse šajā jomā ir neskaidra un nepārredzama.

                  (298)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka tad, ja Ķīnā nav funkcionējoša zemes tirgus, Komisijas konstatējums par īpašajām iezīmēm ir strīdīgs, jo tādā gadījumā visiem uzņēmumiem Ķīnā būtu jāmaksā vienāda sākuma un pārdošanas cena par vienu un to pašu zemes gabalu, uz kuru attiecas zemes izmantošanas tiesības. Turklāt ĶV uzskatīja, ka īpašo iezīmju novērtējums nav pietiekami pamatots, jo tas attiecas vienīgi uz atbalstāmo tērauda ražošanas nozari.

                  (299)

                  Komisija uzskatīja, ka nefunkcionējošs tirgus Ķīnā nebūt neizslēdz konstatējumu par īpašajām iezīmēm šajā tirgū. Fakts, ka izlasē iekļautie uzņēmumi saņēma zemes izmantošanas tiesības par velti liecina, ka tiem tika piemērots īpašs preferenciāls režīms. No otras puses, fakts, ka dažiem uzņēmumiem tiek piemērots papildu preferenciāls režīms, ir nošķirams no veida, kā darbojas tirgus kā veselums. Pierādījumi, kas savākti no izlase iekļautajiem uzņēmumiem, arī apliecina, ka juridiskā pamata dokumentos minētais “pamudinājums” piemērots praksē. Tāpēc Komisija palika pie sava secinājuma, ka subsīdija ir īpaša, un tādējādi šī subsīdija tiek uzskatīta par kompensējamu

            3.6.6.   Subsīdijas apjoma aprēķināšana

                  (300)

                  Tāpat kā iepriekšējās izmeklēšanās (43) un saskaņā ar pamatregulas 6. panta d) punkta ii apakšpunktu par ārējo standartu (44) tika izmantotas zemes cenas Taivānas, Penhu, Kinmenas un Macu atsevišķajā muitas teritorijā (“Ķīnas Taibeja” jeb “Taivāna”). Saņēmējiem piešķirtais ieguvums tiek aprēķināts, ņemot vērā starpību starp summu, ko katrs izlasē iekļautais ražotājs eksportētājs faktiski samaksājis (t. i., faktisko samaksāto summu, kas norādīta līgumā, vai attiecīgā gadījumā līgumā norādīto cenu, no kuras atņemta vietējās valdības piešķirtās atmaksas/dotācijas summa) par zemes izmantošanas tiesībām, un summu, kas parasti būtu jāmaksā, pamatojoties uz Ķīnas Taibejas standartu.

                  (301)

                  Ķīnas Taibeju Komisija uzskata par piemērotu ārējo standartu, ņemot vērā šādus iemeslus:

                              —

                              salīdzināms ekonomikas attīstības līmenis, IKP un ekonomikas struktūra Ķīnas Taibejā un lielākajā daļā pilsētu un provinču Ķīnas Tautas Republikā, kur atrodas izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji,

                              —

                              ĶTR un Ķīnas Taibejas ģeogrāfiskais tuvums,

                              —

                              rūpniecības infrastruktūras lielais īpatsvars Ķīnas Taibejā un daudzās ĶTR provincēs,

                              —

                              ciešas ekonomiskas saites un pārrobežu tirdzniecība starp Ķīnas Taibeju un ĶTR,

                              —

                              lielais iedzīvotāju blīvums daudzās ĶTR provincēs un Ķīnas Taibejā,

                              —

                              zemes veidu un to darījumu līdzība, kurus izmanto attiecīgā standarta aprēķinā Ķīnas Taibejā un ĶTR; un

                              —

                              Ķīnas Taibejai un ĶTR kopīgās demogrāfiskās, valodas un kultūras īpatnības.

                  (302)

                  Atbilstoši iepriekšējās izmeklēšanās izmantotajai metodikai Komisija izmantoja Taivānā noteikto vidējo zemes cenu par vienu kvadrātmetru, kas koriģēta, ņemot vērā inflāciju un IKP izmaiņas kopš attiecīgo zemes izmantošanas tiesību līgumu noslēgšanas. Informācija par rūpniecības zemes cenām tika iegūta no Taivānas Ekonomikas ministrijas Rūpniecības biroja tīmekļa vietnes. Inflācija un IKP izmaiņas Taivānai tika aprēķinātas, pamatojoties uz inflācijas rādītājiem un IKP izmaiņām uz vienu iedzīvotāju pašreizējās cenās ASV dolāros attiecībā uz Taivānu, kuras 2015. gadā publicējis SVF.

                  (303)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV norādīja, ka Komisijai, lai aprēķinātu iespējamās subsīdijas apjomu, būtu vajadzējis izmantot nevis ārēju, bet iekšzemes standartu šādu divu iemeslu dēļ: pirmkārt, ja iespējamo subsīdiju uzskata par tērauda ražošanas nozarei īpašu, tad būtu jāizmanto zemes izmantošanas tiesību cenas, ko maksā uzņēmumi no citas nozares. Alternatīvi vajadzētu izmantot cenas no zemes dinamiskās uzraudzības sistēmas. Pirmais aspekts šajā regulā jau aplūkots: fakts, ka dažiem uzņēmumiem tiek piemērots papildu preferenciāls režīms, ir nošķirams no veida, kā kopumā darbojas tirgus, un Komisija ir konstatējusi, ka tirgus kā veselums nedarbojas. Attiecībā uz zemes dinamiskās uzraudzības sistēmas izmantošanu par standartu, Komisija norāda, ka tā ir paredzēta, lai uzraudzītu zemes cenu dinamiku konkrētās teritorijās. Tādējādi tā tikai atspoguļo cenas, kas tiek maksātas par zemes izmantošanas tiesībām Ķīnā, kuras, kā jau norādīts, netiek uzskatītas par tirgus cenām.

                  (304)

                     Benxi Group iebilda arī pret to, ka par standartu izmanto zemes cenas Ķīnas Taibejā, šādu iemeslu dēļ: Benxi atrodas mazāk attīstītā teritorijā Liaoninas provincē, kur iedzīvotāju blīvums, zemes nodrošināšana un IKP ir mazākā mērā salīdzināms ar Ķīnas Taibejas rādītājiem. Turklāt Benxi Group jau sen izmantojusi zemi un ir investējusi zemes veidošanā un būvniecībā ilgtermiņa vajadzībām. Tāpēc cenas ievērojami atšķiras. Visbeidzot, uzņēmums apgalvo, ka zemes īpašumtiesību cena nav salīdzināma ar zemes izmantošanas tiesību cenu.

                  (305)

                  Pirmkārt, Komisija nepiekrīt tam, kā uzņēmums novērtējis Liaoninas provinci. Spriežot pēc publiski pieejamas informācijas (45), Liaonina ir viena no pirmajām Ķīnas provincēm, kur notika industrializācija. Liaoninai ir lielākā provinces ekonomika Ķīnas ziemeļaustrumos. Tās nominālais IKP 2011. gadā bija septītais lielākais Ķīnā (starp 31 provinci). Kaut arī IKP ir mazāks nekā Taivānā, 2008. gadā Liaonina bija reģions ar straujāko IKP pieaugumu starp globālajām G8x8 – astoņām provincēm vai administartīvā iedalījuma vienībām zem nacionālā līmeņa ar lielāko IKP starp astoņām valstīm ar lielāko IKP. 2009. gadā Liaonina saglabāja savu IKP pieaugumu 13,1 % līmenī un noturēja savu vietu kā province ar lielāko ekonomikas izaugsmi. Kopš tā laika ekonomikas izaugsme ir palēninājusies, 2015. gadā ekonomika vēl pieauga par 3 %. Valsts līmenī Liaonina ir nozīmīga čuguna, tērauda un metālgriešanas darbmašīnu aprīkojuma ražotāja, visās šajās jomās saražotās produkcijas ziņā tā ir starp trim nozīmīgākajām valstī. Liaonina ir arī viena no vissvarīgākajām izejmateriālu ražošanas bāzēm Ķīnā.

                  (306)

                  Otrkārt, to, ka dažkārt zemes izmantošanas tiesības uz ilgu termiņu iegūtas diezgan sen, Komisija jau bija ņēmusi vērā, aprēķinot ieguvuma apjomu, jo tika pielāgots standarts, lai atspoguļotu laika gaitā notikušās pārmaiņas, ņemot vērā IKP un inflācijas dinamiku.

                  (307)

                  Treškārt, attiecībā uz cenu atšķirībām starp zemes īpašumtiesībām un zemes izmantošanas tiesībām, Ķīnas uzņēmumi uzskaitē zemes izmantošanas tiesības nenorāda pie nomas, bet gan pie nemateriāla īpašuma, proti, tie izturas pret zemes izmantošanas tiesībām tāpat kā uzņēmumi izturas pret nopirktu zemi citās valstīs. Šķiet, ka paši uzņēmumi nenošķir zemes īpašumtiesības un zemes izmantošanas tiesības. Tāpēc Benxi Group apgalvojumi par zemes izmantošanas tiesībām tiek noraidītas.

                  (308)

                  Pēc informācijas izpaušanas Shougang Group apgalvoja, ka zeme, ko izmanto viens no tās ražošanas uzņēmumiem, ir atgūta no jūras. Tādējādi uz laiku tam piešķirts atbrīvojums no zemes izmantošanas nodokļa, jo šāda zeme tiek uzskatīta par mazāk vērtīgu. Tāpēc šādai no jūras atgūtai zemei būtu izmantojama zemāka standarta likme. Komisija atzina, ka pirmajos izmantošanas gados zeme, kas atgūta no jūras, ir atbrīvota no zemes izmantošanas nodokļa. Tomēr tiesību aktos par zemes izmantošanas nodokļiem saistībā ar atbrīvojumu nav minēts, ka šādai no jūras atgūtai zemei, būtu mazāka vērtība. Turklāt Komisija jau ir pieņēmusi visas korekcijas attiecībā uz zemes izmantošanas cenu, kuras bija prasījis ražotājs eksportētājs, lai ņemtu vērā izmaksas, kas saistītas ar atkritumu apglabāšanu. Visbeidzot, atgūtā zeme atrodas pašā piekrastē netālu no Pekinas, kas nodrošina vieglu piekļuvi importētiem izejmateriāliem un transportu gatavajām precēm. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.

                  (309)

                     Shougang Group nāca klajā vēl ar citiem apgalvojumiem par dažiem izdevumiem, kas saistīti ar zemes izmantošanas tiesībām, kuras attiecībā uz Shougang Qian'an nebija ņemtas vērā, un dažu Shougang Mining paredzētu zemes gabalu nepareizu klasifikāciju. Komisija pieņēma šo apgalvojumu un izdarīja attiecīgas korekcijas ieguvuma apjoma aprēķinā attiecībā uz abiem uzņēmumiem.

                  (310)

                  Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 3. punktu subsīdijas apjoms tika attiecināts uz IP, izmantojot parasto rūpniecības zemes tiesību izmantošanas termiņu Ķīnā, t. i., 50 gadus. Šis apjoms pēc tam tika sadalīts uz attiecīgo uzņēmumu kopējo apgrozījumu IP laikā, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta rādītājiem un tika piešķirta neatkarīgi no izgatavotajiem, saražotajiem, eksportētajiem vai pārvadātajiem daudzumiem.

                  (311)

                  Šai shēmai noteiktā subsīdiju likme IP laikā izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem ir šāda.

                              Zemes izmantošanas tiesību piešķiršana par neatbilstoši zemu atlīdzību

                              Uzņēmums/grupa

                              Subsīdijas apjoms

                                 Benxi Group

                              1,46 %

                                 Hesteel Group

                              2,71 %

                                 Jiangsu Shagang Group

                              1,20 %

                                 Shougang Group

                              7,63 %

            3.7.   Tieša atbrīvojuma no nodokļa un nodokļa samazinājuma programmas

      3.7.1.   Programma “two free, three half” ārvalstu investīciju uzņēmumiem

                  (312)

                  Programma “two free, three half” dod tiesības ārvalstu investīciju uzņēmumiem (ĀIU) nemaksāt uzņēmumu ienākuma nodokli pirmajos divos gados un nākamajos trijos gados maksāt tikai 12,5 %, nevis standarta 25 % nodokļa likmi.

            a)   Juridiskais pamats

                  (313)

                  Programmas juridiskais pamats ir 8. pants Ķīnas Tautas Republikas Ienākuma nodokļa likumā attiecībā uz ārvalstu investīciju uzņēmumiem un ārvalstu uzņēmumiem (“ĀIU nodokļu likums”) un Noteikumu par Ķīnas Tautas Republikas Ienākuma nodokļa likuma īstenošanu attiecībā uz ārvalstu investīciju uzņēmumiem un ārvalstu uzņēmumiem 72. pants.

                  (314)

                  Saskaņā ar ĶV sniegto informāciju programma tika izbeigta saskaņā ar 2008. gada Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma (“UIN likums”) 57. pantu, paredzot pārejas periodu līdz 2012. gada beigām.

            b)   Izmeklēšanas konstatējumi

                  (315)

                  Shēma “two free, three half” piešķīra ieguvumus uzņēmumiem 2012. finanšu gadā, un pēc tam, kā norādīja ĶTR valdība, tā tika atcelta. Izmeklēšana apstiprināja, ka Jiangsu Shagang Group bija tiesīgs izmantot šo nodokļu shēmu, bet pēc 2012. gada nekādu ieguvumu no tās vairs neguva. Bez tam Komisija konstatēja, ka ĶV šo nodokļu programmu tiešām atcēlusi.

            c)   Secinājumi

                  (316)

                  Izlasē iekļautie uzņēmumu IP laikā no šīs programma finansiālu ieguldījumu vai ieguvumu vairs nesaņēma.

            3.7.2.   Uzņēmumu ienākuma nodokļa (UIN) atvieglojumi resursefektīviem ražojumiem, ko ražo, sinerģiski izmantojot resursus;

                  (317)

                  Programma paredz iespēju uzņēmumiem no saviem ar nodokli apliekamajiem ienākumiem atskaitīt ienākumus no ražošanas, ko veic, sinerģiski izmantojot resursus. Ja uzņēmums ražo saskaņā ar standartiem, kas precizēti Uzņēmumu ienākuma nodokļa atvieglojumu par resursu sinerģisku izmantošanu katalogā, tad, aprēķinot attiecīgā uzņēmuma ar nodokli apliekamo summu, 10 % no ienākumiem netiek ņemti vērā.

            a)   Juridiskais pamats

                  (318)

                  Programmas juridiskais pamats ir UIN likuma 33. pants kopā ar ĶTR Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma īstenošanas noteikumiem; kā arī šādi paziņojumi:

                              —

                              Finanšu ministrijas, Valsts attīstības un reformu komisijas un Valsts nodokļu pārvaldes Paziņojums par publikāciju “Administratīvie pasākumi valsts atbalstītās resursu sinerģiskas izmantošanas noteikšanai” (Fa Gai Huan Zi [2006] Nr. 1864),

                              —

                              Finanšu ministrijas, Valsts attīstības un reformu komisijas un Valsts nodokļu pārvaldes Paziņojums par “Uzņēmumu ienākuma nodokļa atvieglojumu par resursu sinerģisku izmantošanu kataloga” publicēšanu (Cai Shui [2008] Nr. 117),

                              —

                              Finanšu ministrijas un Valsts nodokļu pārvaldes Paziņojums par Uzņēmumu ienākuma nodokļa atvieglojumu par resursu sinerģisku izmantošanu kataloga īstenošanu (Cai Shui [2008] Nr. 47),

                              —

                              Valsts nodokļu pārvaldes Paziņojums par pārvaldības jautājumiem, kas saistīti ar uzņēmumu ienākuma nodokļa atvieglojumiem par resursu sinerģisku izmantošanu (Guo Shui Han [2009] Nr. 185).

            b)   Izmeklēšanas konstatējumi

                  (319)

                  Nodokli atskaita vienīgi tad, ja uzņēmums par galveno(-ajiem) izejmateriālu(-iem) izmanto resursus, kuri uzskaitīti Uzņēmumu ienākuma nodokļa atvieglojumu par resursu sinerģisku izmantošanu katalogā. Turklāt gatavajam izstrādājumam, ko iegūst, apstrādājot šos izejmateriālus, jābūt ražotam saskaņā ar attiecīgajiem valsts vai nozares standartiem, kuri noteikti tajā pasā katalogā.

                  (320)

                  Tika konstatēts, ka viens no izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, proti, Hesteel Group, izmantojis šo subsīdiju. Šis uzņēmums bija iesniedzis pieteikumu un saņēmis oficiālu paziņojumu, ka tas atbilst shēmas kritērijiem un tāpēc ir tiesīgs attiecīgi aizpildīt savas uzņēmuma ienākuma nodokļa deklarācijas.

            c)   Secinājumi

                  (321)

                  Komisija uzskatīja, ka konkrētā nodokļa atskaitīšana ir subsīdija pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē, jo, Ķīnas valdībai nesaņemot ieņēmumus, veikts finansiāls ieguldījums, kas attiecīgajiem uzņēmumiem piešķir ieguvumu. Saņēmēju ieguvums ir vienāds ar nodokļu ietaupījumu.

                  (322)

                  Šī subsīdija ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo tās piemērošana ir ierobežota, attiecinot to tikai uz atsevišķām izejmateriālu un gatavo ražojumu kategorijām konkrētās darījumdarbības kategorijās, kuras pilnībā noteiktas ar likumu, proti, Uzņēmumu ienākuma nodokļa atvieglojumu par resursu sinerģisku izmantošanu katalogu.

                  (323)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV izteica iebildumus pret īpašajām iezīmēm, kas noteiktas šai subsīdijai, jo no tās bija ieguvušas dažādas nozares un tā piešķirta, balstoties uz objektīviem kritērijiem (t. i., ražošanu, kurā izmanto konkrētus resursus). Komisija uzskatīja, ka šī subsīdija ir īpaša, ņemot vērā, ka paši tiesību akti, ar kuriem saskaņā darbojas piešķīrējiestāde, ierobežo piekļuvi šai subsīdijai, attiecinot to tikai uz atsevišķām izejmateriālu un gatavo ražojumu kategorijām konkrētās darījumdarbības kategorijās, kuras pilnībā noteiktas ar likumu, proti, Uzņēmumu ienākuma nodokļa atvieglojumu par resursu sinerģisku izmantošanu katalogu, piemēram, tērauda ražošanas nozares uzņēmumiem. Piemēri ietver tādus izejmateriālus kā konverteru izdedžus, elektrisko krāšņu izdedžus un dzelzs sakausējumu krāšņu izdedžus, ko izmanto, lai ražotu dzelzi un dzelzs sakausējumus, domnas gāzi, kuru izmanto, lai ražotu elektroenerģiju un siltumenerģiju, kā arī koksēšanas krāsns gāzi, ko izmanto, lai ražotu dzelzs(II) sulfātu.

                  (324)

                  Šā iemesla dēļ Komisija subsīdiju uzskatīja par kompensējamu.

            d)   Subsīdijas apjoma aprēķināšana

                  (325)

                  Komisija aprēķināja kompensējamās subsīdijas apjomu kā starpību starp parasto nodokļu summu IP laikā un nodokļu summu, ko IP laikā faktiski samaksājuši attiecīgie uzņēmumi.

                  (326)

                  Konkrētajai shēmai konstatētais subsīdijas apjoms Hesteel Group uzņēmumiem bija 0,06 %.

            3.7.3.   UIN kompensācijas par pētniecības un izstrādes izdevumiem

                  (327)

                  Nodokļa kompensācijas par pētniecību un izstrādi paredz uzņēmumiem preferenciālu nodokļa režīmu par to pētniecības un izstrādes darbībām valsts noteiktās konkrētās prioritārās tehnoloģiju jomās, ja tiek ievērots noteikts pētniecības un izstrādes izdevumu slieksnis.

                  (328)

                  Proti, pētniecības un izstrādes izdevumi, kuri radušies, izstrādājot jaunas tehnoloģijas, jaunus ražojumus un jaunas amata prasmes, kas nav nemateriāli aktīvi, un tiek iekļauti attiecīgā perioda peļņā vai zaudējumos, tiek atskaitīti vēl 50 % apmērā papildus atskaitīšanai pilnā apmērā, ņemot vērā faktisko situāciju. Ja iepriekš minētie pētniecības un izstrādes izdevumi veido nemateriālus aktīvus, tiem piemēro amortizāciju uz 150 % nemateriālo aktīvu izmaksu bāzi.

            a)   Juridiskais pamats

                  (329)

                  Programmas juridiskais pamats ir UIN likuma 30. panta 1. punkts kopā ar ĶTR Uzņēmumu ienākuma nodokļa likuma īstenošanas noteikumiem; kā arī šādi paziņojumi:

                              —

                              Finanšu ministrijas, Valsts nodokļu pārvaldes un Zinātnes un tehnoloģiju ministrijas Paziņojums par to, kā uzlabot politiku pētniecības un izstrādes izdevumu atskaitīšanai pirms nodokļiem (Cai Shui [2015] Nr. 119),

                              —

                              Valsts nodokļu pārvaldes Paziņojums par jautājumiem, kas saistīti ar politiku uzņēmumu pētniecības un izstrādes izdevumu atskaitīšanai pirms nodokļiem,

                              —

                              Norādījumi par augsto tehnoloģiju industrializācijas prioritārās attīstības prioritārajām jomām [2007] Nr. 6, izdevusi NDRC, Zinātnes un tehnoloģiju ministrija, Tirdzniecības ministrija un Nacionālais Intelektuālā īpašuma birojs.

            b)   Izmeklēšanas konstatējumi

                  (330)

                  Pārbaudes apmeklējuma laikā ĶV telpās tika konstatēts, ka “jaunās tehnoloģijas, jaunie ražojumi un jaunās amata prasmes”, kurām var piemērot nodokļa atskaitījumu, ietilpst konkrētās augsto tehnoloģiju jomās, kuras atbalsta valsts, kā arī valsts patlaban atbalstītajās prioritārajās augsto tehnoloģiju jomās, kas uzskaitītas Norādījumos par augsto tehnoloģiju industrializācijas prioritārās attīstības prioritārajām jomām.

                  (331)

                  Uzņēmumiem, kas izmanto šo shēmu, jāiesniedz ienākuma nodokļa deklarācijas un attiecīgie pielikumi. Faktiskais ieguvuma apjoms ir norādīts nodokļa deklarācijā.

            c)   Secinājumi

                  (332)

                  Komisija uzskatīja, ka konkrētā nodokļa kompensācijas ir subsīdija pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē, jo, Ķīnas valdībai nesaņemot ieņēmumus, veikts finansiāls ieguldījums, kas attiecīgajiem uzņēmumiem piešķir ieguvumu. Saņēmēju ieguvums ir vienāds ar nodokļu ietaupījumu. Subsīdija ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo jau ar tiesību aktu šīs shēmas piemērošana ir ierobežota, attiecinot to tikai uz uzņēmumiem, kuriem rodas pētniecības un izstrādes izdevumi konkrētās augsto tehnoloģiju prioritārajās jomās, kuras noteikusi valsts, piemēram, tērauda nozarē.

                  (333)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV izteica iebildumus pret īpašajām iezīmēm, kas noteiktas šai subsīdijai, jo no tās bija ieguvušas dažādas nozares un tā piešķirta, balstoties uz objektīviem kritērijiem (t. i., faktiskām pētniecības un izstrādes izmaksām), un īpašo iezīmju trūkuma dēļ tā netika kompensēta Kanādas antisubsidēšanas izmeklēšanā, kas attiecās uz konkrētiem paneļu sienas moduļiem no Ķīnas. Komisija ir konstatējusi, ka shēma jau ir kompensēta krītotā papīra lietā (46). Subsīdija ir īpaša, ņemot vērā, ka paši tiesību akti, ar kuriem saskaņā darbojas piešķīrējiestāde, ierobežo piekļuvi šai subsīdijai, attiecinot to tikai uz konkrētiem uzņēmumiem un ražošanas nozarēm, kas klasificētas pie “prioritārajām jomām”, piemēram, tērauda ražošanas nozares uzņēmumiem.

            d)   Subsīdijas apjoma aprēķināšana

                  (334)

                  Kompensējamās subsīdijas apjoms tika aprēķināts kā saņēmējiem IP laikā piešķirtais ieguvums. Ieguvums tika aprēķināts kā starpība starp kopējo nodokli, kas maksājams atbilstoši parastajai nodokļa likmei, un kopējo nodokli, kurš maksājams pēc papildu 50 % faktisko pētniecības un izstrādes izdevumu atskaitīšanas.

                  (335)

                  Tikai viens uzņēmums, proti, Hesteel Group, saņēma šo subsīdiju, un konstatētais subsīdijas apjoms ir 0,28 %.

            3.7.4.   Atbrīvojums no zemes izmantošanas nodokļa

                  (336)

                  Organizācijas vai privātpersonas, kuras izmanto zemi lielpilsētās, rajonu pilsētās un administratīvajos centros, kā arī rūpniecības un izrakteņu ieguves reģionos, parasti maksā urbanizētu teritoriju zemes izmantošanas nodokli. Zemes izmantošanas nodokli iekasē vietējās nodokļu iestādes vietās, kurās atrodas izmantotā zeme. Tomēr konkrētām zemes kategorijām, piemēram, no jūras atgūtai zemei, valsts iestādēm, tautas organizācijām un militāram vienībām izmantošanai piešķirtai zemei, ar Finanšu ministrijas piešķīrumiem finansētajām iestādēm izmantošanai piešķirtai zemei, reliģiska kulta celtnēm izmantotai zemei, publiskiem parkiem un publiskām vēsturiskām un apskates vietām, ielām, ceļiem, sabiedriskiem laukumiem, zālieniem un citām sabiedriskām vietām pilsētvidē ir piešķirts atbrīvojums no zemes izmantošanas nodokļa.

            a)   Juridiskais pamats

                  (337)

                  Programmas juridiskais pamats ir:

                              —

                              Ķīnas Tautas Republikas Pagaidu noteikumi par nekustamā īpašuma nodokli (Guo Fa [1986] Nr. 90) un

                              —

                              Ķīnas Tautas Republikas Pagaidu noteikumi par pilsētu zemes izmantošanas nodokli (Valsts Padomes Rīkojums Nr. 483).

            b)   Izmeklēšanas konstatējumi

                  (338)

                  Divi uzņēmumi, proti, Hesteel Group un Shougang Group, izmantoja zemes izmantošanas nodokļa atlaides vai atbrīvojumus no tā, ko piešķīra vietējais Zemes izmantošanas birojs, lai gan šie uzņēmumi neietilpa oficiālajās atbrīvojumu kategorijās, kuras noteiktas iepriekš minētajos valsts tiesību aktos.

            c)   Secinājumi

                  (339)

                  Komisija uzskata, ka konkrētais atbrīvojums no nodokļa ir subsīdija pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē, jo, Ķīnas valdībai nesaņemot ieņēmumus, veikts finansiāls ieguldījums, kas attiecīgajiem uzņēmumiem piešķir ieguvumu. Saņēmēju ieguvums ir vienāds ar nodokļu ietaupījumu. Šī subsīdija ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē, jo uzņēmumi saņēma īpaši tiem paredzētas nodokļu atlaides, kuras nebija pieejamas citiem uzņēmumiem saskaņā ar 336. apsvērumā minēto vispārējo tiesisko regulējumu.

                  (340)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV izteica iebildumus pret īpašajām iezīmēm, kas noteiktas šai subsīdijai, jo no tās bija ieguvušas dažādas nozares un tā piešķirta, balstoties uz objektīviem kritērijiem. Komisija atzīst, ka pastāv objektīvi kritēriji, pēc kuriem noteikt, kas saņems atbrīvojumu no zemes izmantošanas nodokļa. Uzņēmumi, kas saņēma ieguvumu no šīs subsīdijas, saņēma atbrīvojumu, lai gan neatbilda nevienam no šiem objektīvajiem kritērijiem, tāpēc šiem uzņēmumiem piešķirtā subsīdija faktiski bija īpaša.

            d)   Subsīdijas apjoma aprēķināšana

                  (341)

                  Kompensējamās subsīdijas apjoms tika aprēķināts kā saņēmējiem IP laikā piešķirtais ieguvums. Ieguvums tika aprēķināts kā starpība starp kopējo nodokli, kas maksājams atbilstoši parastajai nodokļa likmei, un kopējo nodokli, kurš faktiski samaksāts IP laikā.

                  (342)

                     Hesteel Group un Shougang Group saņēma ieguvumu no shēmas ietvaros piemērotā atbrīvojuma no nodokļa. Ar konkrēto shēmu saistītais subsīdijas apjoms Shougang Group uzņēmumiem bija 0,66 %. Attiecībā uz Hesteel Group apjoms bija nenozīmīgs un neietekmēja grupas kopējo subsīdijas likmi.

            3.7.5.   Citas tieša atbrīvojuma no nodokļa un nodokļa samazinājuma programmas

                  (343)

                  Komisija secināja, ka izmeklēšanas periodā izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji nesaņēma finansiālu ieguldījumu no iepriekšējā 3.3. sadaļas iv) punktā minētajām pārējām tieša atbrīvojuma no nodokļa programmām.

            3.7.6.   Citas tieša atbrīvojuma no nodokļa un nodokļa samazinājuma programmas

                  (344)

                  Visām tiešajām nodokļa shēmām IP laikā konstatētais kopējais subsīdijas apjoms izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem bija šāds.

                              Tiešs atbrīvojums no nodokļa un nodokļa samazinājumi

                              Uzņēmums/grupa

                              Subsīdijas apjoms

                                 Benxi Group

                              0,00 %

                                 Hesteel Group

                              0,34 %

                                 Jiangsu Shagang Group

                              0,00 %

                                 Shougang Group

                              0,66 %

            3.8.   Netiešo nodokļu un importa tarifu programmas

      3.8.1.   atbrīvojumi no PVN un importa tarifu atlaides par importētu iekārtu un tehnoloģiju izmantošanu;

                  (345)

                  Šī programma paredz atbrīvojumu no PVN un importa tarifiem par ražošanā izmantotu pamatiekārtu importu. Lai varētu izmantot atbrīvojumu, iekārta nedrīkst būt nepiemēroto iekārtu sarakstā un prasītājam uzņēmumam ir jāsaņem valsts atbalstīta uzņēmuma apliecība, ko izdod Ķīnas iestādes vai NDRC saskaņā ar attiecīgiem investīciju, nodokļu un muitas tiesību aktiem.

            a)   Juridiskais pamats

                  (346)

                  Programmas juridiskais pamats ir:

                              —

                              Valsts Padomes Apkārtraksts par nodokļu politikas precizēšanu attiecībā uz importētām iekārtām, Guo Fa, Nr. 37/1997,

                              —

                              Finanšu ministrijas, Galvenās muitas pārvaldes un Valsts nodokļu pārvaldes Paziņojums par dažu preferenciālu ievedmuitas maksājumu politikas jomu precizēšanu,

                              —

                              Finanšu ministrijas, Galvenās muitas pārvaldes un Valsts nodokļu pārvaldes Paziņojums [2008] Nr. 43,

                              —

                                 NDRC Paziņojums par aktuāliem jautājumiem, kas skar iekšzemes vai ārvalstu finansēto valsts veicināto projektu apstiprinājuma vēstules izskatīšanu [2006] Nr. 316,

                              —

                              ĀIU vai iekšzemes uzņēmumu vajadzībām importēto no ievedmuitas neatbrīvojamo izstrādājumu katalogs, 2008.

            b)   Izmeklēšanas konstatējumi

                  (347)

                  Iekārtas, kas ir importētas, lai attīstītu iekšzemes vai ārvalstu investīciju projektus saskaņā ar ārvalstu vai iekšzemes investīciju projektu veicināšanas politiku, var atbrīvot no PVN un/vai ievedmuitas nodokļa maksāšanas, izņemot, ja iekārtu kategorija ir iekļauta no nodokļa maksāšanas neatbrīvojamo izstrādājumu katalogā. Lai izmantotu šo shēmu, uzņēmumam jāsaņem apstiprinājuma vēstule no vietējās pārvaldes iestādes, kura ir atbildīga par projektu, un jāiesniedz tā vietējam muitas dienestam.

                  (348)

                  ĶV apgalvoja, ka no 2009. gada 1. janvāra atbrīvojumu piemēro tikai ievedmuitas nodoklim, bet par iekārtu importu izmantošanai savām vajadzībām tiek iekasēts PVN.

                  (349)

                  Tomēr IP laikā attiecībā uz Shougang Group tika konstatēti atbrīvojumi gan no PVN, gan ievedmuitas nodokļa. Tie ietvēra atbrīvojumus, kas attiecās uz iepriekšējos gados importētām iekārtām, par kurām ieguvums tika amortizēts iekārtu ekspluatācijas laikam un tādējādi daļēji attiecās uz IP. Lai gan Komisija neguva pierādījumus, ka atbrīvojums darbojies IP laikā, balstoties uz lietā pieejamajiem pierādījumiem, Komisija konstatēja, ka Shougang Group joprojām saņēma ieguvumus no šīs programmas.

            c)   Secinājumi

                  (350)

                  Programma nodrošina finansiālu ieguldījumu ĶV nesaņemto ieņēmumu veidā pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē, jo ĀIU un citi tiesīgie iekšzemes uzņēmumi ir atbrīvoti no PVN samaksas un/vai tarifiem, kas tiem citādi būtu jāmaksā. Tādējādi tā piešķir ieguvumu saņēmējiem uzņēmumiem arī pamatregulas 3. panta 2. punkta nozīmē.

                  (351)

                  Programma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē. Tiesību akts, ar kuru saskaņā darbojas piešķīrējiestāde, ierobežo programmas pieejamību, attiecinot to tikai uz uzņēmumiem, kas investē konkrētās darījumdarbības kategorijās, kuras pilnībā noteiktas ar likumu un kuras pieder vai nu pie atbalstāmās kategorijas, vai pie ierobežotās B kategorijas saskaņā ar Ievirzes katalogu ārvalstu investīciju un tehnoloģiju pārneses nozarēm, vai kategorijās, kas atbilst Galveno nozaru, ražojumu un tehnoloģiju, kuru izstrādi atbalsta valsts, katalogam. Turklāt nav objektīvu kritēriju, kas ierobežotu tiesības izmantot šo programmu, un ĶV nav sniegusi pārliecinošus pierādījumus, lai varētu secināt, ka tiesības ir automātiskas pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē.

                  (352)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV izteica iebildumus pret īpašajām iezīmēm, kas noteiktas šai subsīdijai, jo no tās bija ieguvušas dažādas nozares un tā piešķirta, balstoties uz objektīviem kritērijiem (t. i., konkrētu pamatiekārtu imports). Komisija uzskatīja, ka šī subsīdija ir īpaša, ņemot vērā, ka paši tiesību akti, ar kuriem saskaņā darbojas piešķīrējiestāde, ierobežo piekļuvi šai subsīdijai, attiecinot to tikai uz atsevišķām konkrēto importēto pamatiekārtu kategorijām, kas pilnībā skaidri noteiktas ar likumu, proti, valsts atbalstīto ražojumu katalogu, kuru izdevusi NDRC, piemēram, tērauda ražošanas nozares uzņēmumiem. Komisija ir arī konstatējusi, ka šī subsīdija jau ir kompensēta antisubsidēšanas izmeklēšanā, kas attiecās uz ĶTR izcelsmes krītoto papīru, un antisubsidēšanas izmeklēšanā, kura attiecās uz ĶTR izcelsmes saules enerģijas paneļiem (47). Tas, ka tiesības ir ierobežotas, attiecinot tās tikai uz konkrētām darījumdarbības kategorijām, apliecina, ka shēma nav vispārpieejama plašiem ekonomikas sektoriem, tāpēc ieguvums no šīs programmas ir īpašs pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē.

            d)   Subsīdijas apjoma aprēķināšana

                  (353)

                  Kompensējamās subsīdijas apjoms tiek aprēķināts kā konstatētais saņēmējiem IP laikā piešķirtais ieguvums. Tiek uzskatīts, ka saņēmējiem piešķirtais ieguvums ir vienāds ar importētām iekārtām piemērojamā atbrīvojuma no PVN un nodokļiem summu. Lai nodrošinātu, ka kompensējamā summa attiecas tikai uz IP, saņemtais ieguvums tika amortizēts attiecībā uz iekārtu ekspluatācijas laiku saskaņā ar uzņēmumu parastajām grāmatvedības procedūrām.

                  (354)

                     Shougang Group saņēma ieguvumu no shēmas ietvaros piemērotajām atlaidēm. Konkrētajai shēmai konstatētais subsīdijas apjoms Shougang Group uzņēmumiem bija 0,11 %.

            3.8.2.   Atbrīvojums no nodokļa par politikā paredzētu ražošanas pārvietošanu

                  (355)

                  Ekoloģisku apsvērumu dēļ Shougang Group tika prasīts visu tās Pekinā esošo tērauda ražotni pārvietot uz Caofeidian pilsētu piekrastē. Projekts apstiprināts 2004. gadā, būvniecība sākās 2006. gadā, un ražošana jaunajā rūpnīcā sākās 2009. gada beigās.

            a)   Juridiskais pamats

                  (356)

                  Juridiskais pamats ir Finanšu ministrijas un Valsts nodokļu pārvaldes Paziņojums par nodokļu politikas problēmām, kas saistītas ar Shougang Group pārvietošanu (Nr. 174 [2007], Finanšu ministrija, 2007. gada 29. decembris).

            b)   Izmeklēšanas konstatējumi

                  (357)

                  Iepriekš minētajā paziņojumā paredzēts vēlāk atmaksāt visus PVN un ienākuma nodokļa maksājumus, kurus laikposmā no 2006. līdz 2009. gadam veikuši Shougang Group 18 uzņēmumi.

                  (358)

                  Paziņojumā noteikts, ka “nesaņemtie nodokļi tiek izmantoti konkrētam mērķim, proti, lai risinātu jautājumus, kas saistīti ar Shougang Group investīcijām Jingtang Iron & Steel projektā”. Turklāt paziņojumā minēti arī izdevumi, kuri radušies saistībā ar darbinieku pārcelšanu uzņēmuma pārvietošanas dēļ.

                  (359)

                  Taču, veicot pārbaudi uzņēmumā, nebija iespējams noteikt saistību starp darbaspēka izdevumiem un/vai uzņēmuma pārvietošanu laikposmā no 2006. līdz 2009. gadam. Turklāt 18 grupas uzņēmumi, kuri minēti paziņojumā, ar Jingtang Iron & Steel projektu nav saistīti.

            c)   Secinājumi

                  (360)

                  Komisija uzskatīja, ka konkrētais atbrīvojums no nodokļa ir subsīdija pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē, jo, Ķīnas valdībai nesaņemot ieņēmumus, veikts finansiāls ieguldījums, kas attiecīgajiem uzņēmumiem piešķir ieguvumu. Saņēmēju ieguvums ir vienāds ar nodokļu ietaupījumu. Programma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo atbrīvojums no nodokļa tika piešķirts tikai Shougang Group. Pārbaudes apmeklējuma laikā ĶV apstiprināja, ka tas bijis īpašs un vienreizējs gadījums, kas neietilpa plašākā nodokļu programmā uzņēmumiem, kuri pārvieto ražotnes, pamatojoties uz valsts politikas lēmumiem.

            d)   Subsīdijas apjoma aprēķināšana

                  (361)

                  Saņēmējam piešķirtais ieguvums ir kopējā PVN un ienākuma nodokļa summa, no kuras tas atbrīvots. Lai gan atbrīvojums attiecas uz laikposmu pirms IP, tā ieguvuma daļa būtu attiecināma uz IP, jo finansiālais ieguldījums bija saistīts ar vērienīgu investīciju projektu. Lai nodrošinātu, ka kompensējamā summa attiecas tikai uz IP, saņemtais ieguvums tika amortizēts attiecībā uz uzņēmuma pamatlīdzekļu vidējo ekspluatācijas laiku saskaņā ar uzņēmumu parastajām grāmatvedības procedūrām.

                  (362)

                  Tikai Shougang Group saņēma ieguvumu no shēmas ietvaros piemērotajiem atbrīvojumiem. Konkrētajai shēmai konstatētais subsīdijas apjoms Shougang Group uzņēmumiem bija 0,90 %.

            3.8.3.   Citas netieša atbrīvojuma no nodokļa vai nodokļa samazinājuma shēmas

                  (363)

                  Izmeklēšanas periodā izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji nesaņēma finansiālu ieguldījumu no 3.3. sadaļas v) punktā minētajām pārējām netieša atbrīvojuma no nodokļa programmām.

            3.8.4.   Kopējais apjoms visām netiešā atbrīvojuma no nodokļa vai nodokļa samazinājuma shēmām

                  (364)

                  Kopējais to subsīdiju apjoms, kuras konstatētas attiecībā uz netiešu atbrīvojumu no nodokļa un ievedmuitas tarifa atlaižu shēmām IP laikā izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem Shougang Group uzņēmumiem bija 1,01 %.

            3.9.   Dotāciju programmas

      3.9.1.   Energotaupības dotācijas

                  (365)

                  Visi izlasē iekļautie uzņēmumi izmantoja dažādas ar vides aizsardzību un emisiju mazināšanu saistītas dotācijas, piemēram, šādas shēmas: stimuli vides aizsardzībai un resursu saglabāšanai, sinerģiskas resursu izmantošanas veicināšana, atbalsta finansējums modernizācijas projektiem energotaupības jomā, energoapgādes pārvaldības veicināšanas demonstrējumu centri, ar gaisa piesārņojuma mazināšanas projektiem saistītas dotācijas, ar aglomerācijas dūmgāzu atsērošanas projektiem saistītas dotācijas, stimuli aprites ekonomikas projektiem.

            a)   Juridiskais pamats

                  (366)

                  Programmas juridiskais pamats ir:

                              —

                              “Ķīnas Tautas Republikas Likums par energotaupību”, 2007. gada 28. oktobrī pārskatītā un pieņemtā redakcija, un 2016. gada 2. jūlijā grozītā redakcija,

                              —

                              Valsts Padomes 2010. gada jūnija “Atzinumi par energotaupības uzlabošanu, emisiju mazināšanu un strukturālās pielāgošanas paātrināšanu dzelzs un tērauda ražošanas nozarē”,

                              —

                              “Energotaupības un resursu saprātīgas izmantošanas būtiskākie aspekti rūpniecībā 2015. gadā”, ko 2015. gada 3. aprīlī izdevusi MIIT,

                              —

                              “2014. gada Pārstrādes ekonomikas attīstības īpašais fonds”,

                              —

                              “2011. gada rūpniecības uzņēmumu enerģijas pārvaldības centra būvniecības demonstrējumu projekts. Finanšu piešķīrumu fonds Gongxinting Jie Han (2011)”.

            b)   Secinājumi

                  (367)

                  Energotaupības programma piešķir subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē, proti, nodod naudas līdzekļus no ĶV attiecīgā ražojuma ražotājiem.

                  (368)

                  Komisija konstatēja arī, ka subsīdiju programma ir īpaša pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo subsīdijas saņemt bija tiesīgi tie tikai uzņēmumi, kuri darbojās pamattehnoloģiju nozarēs vai kuri ražoja nozīmīgus ražojumus, kas uzskaitīti regulāri publicētās pamatnostādnēs un katalogos. Konkrēti tikai uz tērauda ražošanas nozari attiecas Valsts Padomes 2010. gada atzinums. Turklāt MIIT 2015. gada dokumentā konkrēti minēts, ka tērauda ražošanas nozarei paredzēti īpaši ar energotaupību saistīti stimuli.

                  (369)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV izteica iebildumus pret īpašajām iezīmēm, kas noteiktas šai subsīdijai, jo no tās bija ieguvušas dažādas nozares. Komisija uzskatīja, ka šī subsīdija ir īpaša, ņemot vērā, ka paši tiesību akti, ar kuriem saskaņā darbojas piešķīrējiestāde, ierobežo piekļuvi šai shēmai, attiecinot to tikai uz atsevišķām uzņēmumu kategorijām, kuras pilnībā noteiktas ar likumu. Iepriekšējā apsvērumā sniegti konkrēti tiesību aktu piemēri, kas attiecas tikai uz tērauda ražošanas nozari vai konkrēti min tērauda ražošanas nozari (pārējās minētās nozares ir krāsainais metāls, būvmateriāli, ķīmiskās vielas un tekstilizstrādājumi). Fakts, ka minētas konkrētas citas nozares, kuru loks ir ierobežots, nav pretrunā Komisijas konstatējumiem par īpašajām iezīmēm.

            c)   Subsīdijas apjoma aprēķināšana

                  (370)

                  Ieguvums aprēķināts kā summa, kas saņemta IP laikā vai attiecināta uz IP, ja attiecīgā summa tika amortizēta tā pamatlīdzekļa ekspluatācijas laikā, ar kuru dotācija bija saistīta. Komisija izvērtēja, vai piemērot papildu gada komerciālo procentu likmi saskaņā ar Komisijas 1998. gada pamatnostādņu par subsīdijas apjoma aprēķināšanu (48) F sadaļas a) punktu. Tomēr šāda pieeja būtu saistīta ar dažādiem sarežģītiem hipotētiskiem faktoriem, par kuriem nebija pieejama precīza informācija. Tāpēc Komisija atzina par piemērotāku attiecināt summu uz IP atbilstoši saistīto pamatlīdzekļu amortizācijas likmēm, ievērojot aprēķina metodiku, ka lietota iepriekšējās lietās (49).

                  (371)

                  Kā jau minēts 3.2.2. sadaļā, lai noteiktu subsīdiju apjomu attiecībā uz Jiangsu Shagang Group, tika izmantoti labākie pieejamie fakti. Komisija par labākajiem pieejamajiem faktiem izmantoja lielāko konstatēto katra subsīdijas veida apjomu. Energotaupības dotācijām IP laikā konstatētais subsīdijas apjoms izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem tāpēc bija šāds.

                              Energotaupības dotācijas

                              Uzņēmums/grupa

                              Subsīdijas apjoms

                                 Benxi Group

                              0,26 %

                                 Hesteel Group

                              0,05 %

                                 Jiangsu Shagang Group

                              0,38 %

                                 Shougang Group

                              0,38 %

            3.9.2.   Dotācijas, kas saistītas ar tehnoloģiju modernizāciju vai pārveidi

                  (372)

                  Izlasē iekļautie uzņēmumi izmantoja dažādas ar pētniecību un izstrādi, tehnoloģiju modernizāciju un inovāciju saistītas dotācijas, piemēram, dotācijas pētniecības un izstrādes uzdevumu īstenošanas veicināšanai zinātnes un tehnoloģiju atbalsta plānu ietvaros, projektiem Plāna Nr. 863 ietvaros, dotācijas galveno nozaru pielāgošanas un atjaunošanas, kā arī tehnoloģiju atjaunošanas veicināšanai, pētniecības un izstrādes jomā gūto rezultātu komerciālai izmantošanai un kvalitātes uzlabošanas veicināšanai.

            a)   Juridiskais pamats

                  (373)

                  Programmas juridiskais pamats ir:

                              —

                              Rūpniecības tehnoloģiju inovācijas 12. piecgades plāns,

                              —

                              Tērauda ražošanas nozares pielāgošanas un atjaunošanas plānošanas dokuments, ko 2009. gada martā pieņēma Ķīnas Valsts Padome (“Atjaunošanas plāns”),

                              —

                              Vidējā termiņa un ilgtermiņa programma tehnoloģiju un zinātnes attīstībai (2006–2020), kuru Valsts Padome paziņoja 2006. gadā,

                              —

                              Administratīvie pasākumi valsts zinātnes un tehnoloģiju atbalsta plānam, kas pārskatīts 2011. gadā,

                              —

                              Administratīvie pasākumi valsts augsto tehnoloģiju pētniecības un izstrādes plānam (Plāns Nr. 863), kas pārskatīts 2011. gadā,

                              —

                              Paziņojums par augsto un jauno tehnoloģiju ražojumu ievirzes kataloga izveidi;

            b)   Secinājumi

                  (374)

                  Programmas ietvaros piešķirtās dotācijas piešķir subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē, proti, nodod naudas līdzekļus no ĶV attiecīgā ražojuma ražotājiem.

                  (375)

                  Komisija konstatēja arī, ka subsīdijas ir īpašas pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, jo tās varēja saņemt tikai tie uzņēmumi, kuri darbojās pamattehnoloģiju nozarēs, kas uzskaitītas regulāri publicētās pamatnostādnēs un katalogos. Tērauda ražošanas nozare ir minēta starp nozarēm, kam ir tiesības būt par saņēmējām.

                  (376)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV izteica iebildumus pret īpašajām iezīmēm, kas noteiktas šai subsīdijai, jo no tās bija ieguvušas dažādas nozares. Komisija uzskatīja, ka šī subsīdija ir īpaša, ņemot vērā, ka paši tiesību akti, ar kuriem saskaņā darbojas piešķīrējiestāde, ierobežo piekļuvi šai shēmai, attiecinot to tikai uz tērauda ražošanas nozari (sal. ar juridiskajā pamatā minēto Atjaunošanas plānu) vai konkrēti minot tērauda ražošanas nozari (piemēram, Vidējā termiņa un ilgtermiņa programma tehnoloģiju un zinātnes attīstībai un Plānu Nr. 863). Fakts, ka minētas citas nozares, nav pretrunā Komisijas konstatējumiem par īpašajām iezīmēm.

            c)   Subsīdijas apjoma aprēķināšana

                  (377)

                  Ieguvums tika aprēķināts saskaņā ar 370. apsvērumā aprakstīto metodiku.

                  (378)

                  Šāda veida subsīdijām IP laikā konstatētais subsīdijas apjoms izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem bija šāds.

                              Tehnoloģiju modernizācijas vai pārveides dotācijas

                              Uzņēmums/grupa

                              Subsīdijas apjoms

                                 Benxi Group

                              0,09 %

                                 Hesteel Group

                              0,01 %

                                 Jiangsu Shagang Group
                                  (50)

                              0,94 %

                                 Shougang Group

                              0,94 %

            3.9.3.   Ad hoc dotācijas, ko piešķir municipālās/reģionālās iestādes

                  (379)

                  Pieprasījumā bija sniegti pierādījumi, kuri liecināja, ka tērauda ražošanas nozare ĶTR var saņemt dažādas vienreizējas vai atkārtotas dotācijas no dažādu līmeņu valsts pārvaldes iestādēm, proti, vietējā, reģionālā un valsts līmeņa.

                  (380)

                  Izmeklēšanā tika atklāts, ka visas izlasē iekļautās uzņēmumu grupas saņēmušas ievērojamas vienreizējas vai atkārtotas dotācijas no dažādiem valsts pārvaldes līmeņiem, rezultātā IP laikā tās saņēma ieguvumu. Dažas no tām izlasē iekļautie uzņēmumi jau bija norādījuši savās atbildēs uz anketas jautājumiem, savukārt citas tika konstatētas pārbaudes apmeklējumos. Neviena no tām netika atklāta ĶV sniegtajās atbildēs uz anketas jautājumiem.

            a)   Juridiskais pamats

                  (381)

                  Minētās dotācijas uzņēmumiem piešķīra valsts, provinču, pilsētu, reģionu vai rajonu pārvaldes iestādes, un tās acīmredzot bija īpašas izlasē iekļautajiem uzņēmumiem vai īpašas nozares atrašanās vietas vai veida ziņā. Sīkāka juridiskā informācija par konkrētiem tiesību aktiem, ar kuriem saskaņā piešķirti ieguvumi, ja tiem vispār bija juridiskais pamats, netika izpausta. Tomēr dažkārt Komisijai pārbaudes apmeklējuma laikā tika sniegta valsts pārvaldes iestādes izdota dokumenta kopiju par līdzekļu piešķiršanu (tā dēvētais “paziņojums”).

            b)   Izmeklēšanas konstatējumi

                  (382)

                  Ņemot vērā lielo sūdzībā iekļauto un/vai izlasē iekļauto uzņēmumu grāmatvedības reģistros atrasto dažādo dotāciju skaitu, šajā regulā sniegts tikai galveno konstatējumu kopsavilkums. Pierādījumus, ka ir dažādas dotācijas un ka tās vairākos līmeņos piešķīrusi ĶV, sākotnēji iesniedza četri izlasē iekļautie uzņēmumi.

                  (383)

                  Šādu dotāciju piemēri bija patentu fondi, zinātnes un tehnoloģiju fondi un atbalsts, darījumdarbības attīstības fondi, pamata infrastruktūras dotācijas, rajona vai provinces līmeņa atbalsta fondi, fondi dzelzsrūdas importam, fondi uzņēmumu pārvietošanai, īpašs fonds ārvalstīs izstrādātu progresīvu tehnoloģiju ieviešanai, kā arī procentu likmju atlaides aizdevumiem importētu iekārtu iegādei.

            c)   Secinājumi

                  (384)

                  Šīs dotācijas uzskatāmas par subsīdijām pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē, jo naudas līdzekļi dotāciju veidā nodoti no ĶV attiecīgā ražojuma ražotājiem, tādējādi piešķirot ieguvumu.

                  (385)

                  Šīs dotācijas ir arī īpašas pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunkta un 4. panta 3. punkta nozīmē, jo tās, izrādās, tiek piešķirtas tikai konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētiem projektiem noteiktos reģionos un/vai tērauda ražošanas nozarei. Šīs dotācijas neatbilst īpašu iezīmju trūkuma prasībām pamatregulas 4. panta 2. punkta b) apakšpunktā, jo nosacījumi tiesībām uz dotāciju un faktiskās atlases kritēriji, kas jāizpilda uzņēmumiem, lai tie būtu tiesīgi saņemt dotāciju, nav pārredzami, objektīvi un netiek piemēroti automātiski.

                  (386)

                  Visos gadījumos uzņēmumi sniedza informāciju par dotācijas summu un no kā dotācija saņemta. Attiecīgie uzņēmumi galvenokārt iegrāmatoja šos ienākumus savos pārskatos pozīcijā “subsīdiju ienākumi”, un šie pārskati tika revidēti neatkarīgi. Tas tika ņemts vērā kā pozitīvs pierādījums par subsīdiju, kas piešķīra kompensējamu ieguvumu.

                  (387)

                  Tāpēc Komisija nolēma, ka pārbaudēs uz vietas gūtie pārbaudītie konstatējumi šajā ziņā ir pamatots subsidēšanas līmeņa rādītājs. Tā kā minētajām dotācijām ir kopīgas iezīmes, tās piešķir valsts iestāde un tās ir nevis daļa no plašākas subsīdiju programmas, bet gan individuālas dotācijas, Komisija tās novērtēja kopā.

                  (388)

                  Atbildot uz izpausto informāciju, ĶV apgalvoja, ka Komisija nav sniegusi pietiekami daudz informācijas, kas pamatotu to, ka šīs dotācijas ir īpašas. Tomēr būtu jānorāda, ka Komisija atbildēs uz anketas jautājumiem saņēma ļoti maz informācijas, kas būtu saistīta ar šīm dotācijām. Izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji neapstrīdēja Komisijas aprēķinātās summas, kas tiem tika izpaustas. Tie arī neapstrīdēja, ka šīs dotācijas tika saņemtas no ĶV. Pārbaužu konstatējumi ļoti atšķīrās no ĶV sniegtajās atbildēs uz anketas jautājumiem norādītā dotāciju skaita un kopējās vērtības. Komisija nolēma, ka uz vietas gūtie konstatējumi šajā ziņā ir pamatots subsidēšanas līmeņa rādītājs.

                  (389)

                  Fakts, ka Komisija norādīja, ka dotācijas, “izrādās”, tiek piešķirtas ierobežoti, precīzi raksturo pārredzamības trūkumu attiecībā uz objektīvu tiesību noteikšanas kritēriju esamību attiecībā uz izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Komisija neuzskata, ka šāda pieeja apliecinātu, ka nav izdevies pamatot kompensējamu dotāciju īpašās iezīmes. Apgalvojums par to, ka Komisija nav panākusi atbilstību vajadzīgajam standartam attiecībā uz īpašajām iezīmēm, tāpēc tiek noraidīts.

            d)   Subsīdijas apjoma aprēķināšana

                  (390)

                  Ieguvums tika aprēķināts saskaņā ar 370. apsvērumā aprakstīto metodiku.

                  (391)

                  Šāda veida subsīdijām IP laikā konstatētais subsīdijas apjoms izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem bija šāds.

                                 Ad hoc dotācijas

                              Uzņēmums/grupa

                              Subsīdijas apjoms

                                 Benxi Group

                              0,001 %

                                 Hesteel Group

                              0,02 %

                                 Jiangsu Shagang Group
                                  (51)

                              0,13 %

                                 Shougang Group

                              0,13 %

            3.9.4.   Citas dotāciju shēmas

                  (392)

                  Izmeklēšanas periodā izlasē iekļautie ražotāji eksportētāji nesaņēma finansiālu ieguldījumu no iepriekšējā 3.3. sadaļas iii) punktā minētajām pārējām dotāciju programmām.

            3.9.5.   Kopējais apjoms visam dotāciju shēmām

                  (393)

                  Visām dotācijām IP laikā konstatētais kopējais subsīdijas apjoms izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem bija šāds.

                              Dotācijas

                              Uzņēmums/grupa

                              Subsīdijas apjoms

                                 Benxi Group

                              0,34 %

                                 Hesteel Group

                              0,09 %

                                 Jiangsu Shagang Group

                              1,45 %

                                 Shougang Group

                              1,45 %

            3.10.   “Demonstrējumu bāzes ārējās tirdzniecības pārveidei un modernizācijai” (“Demonstrējumu bāzes”) un “Kopēju pakalpojumu platformas”

                  (394)

                  ASV apstrīdēja šo subsīdiju programmu, vēršoties pie PTO. Ķīna un Amerikas Savienotās Valstis 2016. gada aprīlī parakstīja saprašanās memorandu (52), kurā Ķīna apņēmās izbeigt, grozīt vai aizstāt visus juridiskos instrumentus, kuri saistīti ar šo programmu. Apspriežu laikā ĶV sniedza papildu pierādījumus par šīs apņemšanās īstenošanu. Turklāt neviens no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem IP laikā neizmantoja šo programmu. Tāpēc Komisija uzskatīja, ka nav pierādījumu par kompensējamu subsidēšanu, kas saistīta ar šo programmu.

            3.11.   KVP importa uz ES subsidēšana

                  (395)

                  Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka ĶV sniedz finansiālu ieguldījumu vairākiem dalībniekiem KVP piegādes ķēdē, piegādājot KVP par neatbilstoši zemu atlīdzību, jo tā iejaucas KVP ražošanā Ķīnas Tautas Republikā, piemēram, piedāvājot politikas aizdevumus, izejmateriālus un enerģiju par neatbilstoši zemu atlīdzību, un ka ieguvumu no šādas vispārējas shēmas gūst visi piegādes ķēdes dalībnieki, tostarp ražotāji eksportētāji ĶTR (tie var turpināt darbību un panākt apjomradītus ietaupījumus), saistītie importētāji ES (tie iegūst tirgus daļu), galalietotāji ES (pirkšanas cena, ko tie maksā tirgū, ir zemāka), kā arī pati ĶV (tā sasniedz savus politikas mērķus).

                  (396)

                  Komisija norāda, ka pamatregula vēršas pret subsīdijām, kuras ārvalstu valdības piešķir saviem ražotājiem eksportētājiem, un tādējādi tie, eksportējot uz Eiropas Savienību, kropļo konkurenci. Pamatregulas 5. apsvērumā noteikta prasība pierādīt, ka valdība vai valsts iestāde tās valsts teritorijā, kura veic subsidēšanu, ir veikusi finansiālu ieguldījumu. Turklāt pamatregulas 4. pantā minēts termins “īpašas iezīmes”, proti, ārvalsts valdība piešķir subsīdijas kādai savas valsts nozarei, “kas ir piešķīrējas iestādes kompetencē/jurisdikcijā”. No tā izriet, ka instruments neattiecas uz subsīdijām, ko ārvalsts valdība piešķīrusi subjektiem ārpus savas kompetences/jurisdikcijas, tādiem kā saistītajiem importētājiem Eiropas Savienībā vai pat galalietotājiem Eiropas Savienībā, ciktāl tās nevar attiecināt uz ražotāju eksportētāju.

                  (397)

                  Komisija neguva pierādījumus tam, ka ĶV sniegtu subsīdijas subjektiem, kas nav saistīti ar ražotāju eksportētāju. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.

                  (398)

                  Pēc informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs norādīja, ka Komisija kļūdaini interpretējusi pamatregulas 5. apsvērumu un 4. pantu. Tas uzskata, ka 5. apsvērums nav saistošs noteikums un, ciktāl pastāv teritoriālās prasības, tas neattiecas uz prasības neievērošanu. Lai pamatotu šo apgalvojumu, sūdzības iesniedzējs citē pamatregulas 3. apsvērumu, kas saskaņā ar PTO noteikumiem, kam nav teritoriālu ierobežojumu, kā lietā Brazil – Aircraft
                      (53) lēmusi šķīrējtiesa, būtu jāņem vērā. Attiecībā uz pamatregulas 4. pantu sūdzības iesniedzējs pamatoja savu interpretāciju ar 4. punktu, ar kuru saskaņā nosaka, ka eksporta subsīdijas ir īpašas.

                  (399)

                  Komisija šos argumentus noraida. Pirmkārt, pamatregulas apsvērumi ir juridiski saistoši, jo tajos izklāstīta pamatregulas motivācija. Tādejādi tie ir svarīgs tiesību akta interpretācijas avots. Otrkārt, sūdzības iesniedzējs savā nostājā nav konsekvents, jo mēģina iebilst pret teritorialitātes elementu 5. apsvērumā, atsaucoties uz citu apsvērumu, proti, 3. apsvērumu. Nav skaidrs, kāpēc 5. apsvērums nebūtu juridiski saistošs, kamēr 3. apsvērums juridiski saistošs būtu. Tādējādi formālais arguments pret 5. apsvērumu nav pārliecinošs. Treškārt, šķīrējtiesas ziņojums lietā Brazil – Aircraft neietekmē šo lietu. Minētajā šķīrējtiesas lietā subsīdija tika piešķirta gaisa kuģu piegādātājiem Brazīlijā un tā tika attiecināta uz pircējiem ārpus tās. Šajā lietā subsīdija Ķīnas ražotājiem Ķīnā netiktu piešķirta nemaz, bet gan tikai ārējiem dalībniekiem. Ceturtkārt, arī atsauce uz pamatregulas 4. panta 4. punktu nepamato sūdzības iesniedzēja nostāju. Saskaņā ar minēto noteikumu subsīdija ir īpaša tad, ja piešķīrējiestāde piešķir to ražotajam uzņēmumam, kas ir tās jurisdikcijā, ar noteikumu, ka tā jāizmanto eksportam. No subsīdijas piešķiršanas tieši dalībniekam ārpus tās jurisdikcijas tas atšķiras pēc būtības. Minēto iemeslu dēļ Komisija saglabāja nostāju, ka instruments neattiecas uz subsīdijām, ko ārvalsts valdība piešķīrusi subjektiem ārpus savas kompetences/jurisdikcijas, tādiem kā saistītajiem importētājiem Eiropas Savienībā vai pat galalietotājiem Eiropas Savienībā, ciktāl tās nevar attiecināt uz ražotāju eksportētāju.

            3.12.   Secinājums par subsidēšanu

                  (400)

                  Komisija aprēķināja kompensējamo subsīdiju apjomu saskaņā ar pamatregulas noteikumiem visiem izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, pārbaudot katru subsīdiju un subsīdiju programmu, un saskaitīja iegūtos skaitļus kopā, lai aprēķinātu kopējo subsidēšanas apjomu katram ražotājam eksportētājam IP laikā. Lai aprēķinātu kopējo subsidēšanu, kas norādītas tālāk, Komisija vispirms aprēķināja subsidēšanas procentuālo apjomu, kas ir subsīdijas apjoms, izteikts procentos no uzņēmuma kopējā apgrozījuma. Pēc tam šo procentuālo apjomu izmantoja, lai aprēķinātu subsīdiju, kas piešķirta attiecīgā ražojuma eksportam uz Savienību IP laikā. Tad tika aprēķināts subsīdijas apjoms uz tonnu attiecīgā ražojuma, kas IP laikā eksportēta uz Savienību, un tālāk minētās starpības ir aprēķinātas procentos no attiecīgā eksporta tonnas CIF (cena, apdrošināšana un vedmaksa) vērtības.

                  (401)

                  Saskaņā ar pamatregulas 15. panta 3. punktu kopējais subsīdijas apjoms izlasē neiekļautajiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, tiek aprēķināta, pamatojoties uz kopējo vidējo svērto kompensējamo subsīdiju apjomu, kas noteikts izlasē iekļautajiem ražotājiem eksportētājiem, kuri sadarbojās, izņemot nenozīmīgus apjomus un subsīdiju apjomu, ka noteikts Jiangsu Shagang Group piešķirtajām dotācijām, uz kurām attiecas pamatregulas 28. panta 1. punkts. Tomēr Komisija ņēma vērā konstatējumus, kas attiecas uz preferenciāliem aizdevumiem, kaut arī tai daļēji bija jāpaļaujas uz labākajiem šo apjomu noteikšanai pieejamajiem faktiem. Komisija tiešām izskatīja labākos pieejamos faktus un izmantoja tos gadījumos, kad tie būtiski neietekmēja informāciju, kas nepieciešama, lai taisnīgi noteiktu subsidēšanas apjomu preferenciāliem aizdevumiem, tā ka eksportētāji, kas netika aicināti sadarboties izmeklēšanā, šādas pieejas dēļ netika skarti (54). Katrā ziņā Komisija atgādina, ka izlasē neiekļautie uzņēmumi, kas sadarbojās, var izmantot paātrinātu pārskatīšanu saskaņā ar pamatregulas 20. pantu.

                  (402)

                  Ņemot vērā Ķīnas ražotāju eksportētāju augsto sadarbības pakāpi, apjoms “visiem pārējiem uzņēmumiem” tika noteikts lielākā apjoma līmenī, kas tika noteikts izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Apjoms “visiem pārējiem uzņēmumiem” tiks piemērots tiem uzņēmumiem, kas izmeklēšanā nesadarbojās.

                              Uzņēmuma nosaukums

                              Kompensējamo subsīdiju apjoms

                                 Benxi Group

                              28,5 %

                                 Hesteel Group

                              7,8 %

                                 Jiangsu Shagang Group

                              4,6 %

                                 Shougang Group

                              38,6 %

                                 Pārējie uzņēmumi, kas sadarbojās

                              16,9 %

                                 Visi pārējie uzņēmumi

                              38,6 %

            4.   KAITĒJUMS

      4.1.   Savienības ražošanas nozares un Savienības ražošanas apjoma noteikšana

                  (403)

                  Savienībā 17 uzņēmumi iesniedza ražošanas un pārdošanas datus šajā izmeklēšanā un norādīja, ka tie izmeklēšanas periodā ražojuši līdzīgo ražojumu. Pamatojoties uz sūdzībā norādīto informāciju, minētie 17 uzņēmumi pārstāv aptuveni 90 % no līdzīgā ražojuma ražošanas apjoma Savienībā.

                  (404)

                  Neskaitot minētos 17 uzņēmumus, bija vēl pieci citi uzņēmumi, kuri izmeklēšanas periodā ražoja līdzīgo ražojumu.

                  (405)

                  Tika konstatēts, ka Savienības ražošanas kopējais apjoms izmeklēšanas periodā bija apmēram 74,7 milj. tonnu. Komisija šo skaitli aprēķināja, pamatojoties uz visu pieejamo informāciju par Savienības ražošanas nozari, piemēram, informāciju, kas saņemta no sūdzības iesniedzēja un visiem zināmajiem ražotājiem Savienībā. Kā norādīts 18. apsvērumā, tika atlasīti seši Savienības ražotāji, kuru produkcija veido 45 % no līdzīgā ražojuma kopējā ražošanas apjoma Savienībā. Šāda izlase ir reprezentatīva.

                  (406)

                  Savienības ražotāji, kas saražo visu ražošanas apjomu Savienībā, veido Savienības ražošanas nozari pamatregulas 9. panta 1. punkta nozīmē un tiek dēvēti par “Savienības ražošanas nozari”.

                  (407)

                  Savienības ražotāju darījumdarbības modelis un vertikālās integrācijas pakāpe atšķiras. Tomēr Savienības ražošanas nozari kopumā var raksturot kā nozari ar lielu vertikālās integrācijas pakāpi, kā sīkāk paskaidrots 408. apsvērumā.

            4.2.   Patēriņš Savienībā

                  (408)

                  Kā jau minēts 45. apsvērumā, attiecīgo ražojumu klasificē ar vairākiem KN kodiem, tostarp ar dažiem ex kodiem. Lai nenovērtētu par zemu patēriņu Savienībā un ņemot vērā šādu kodu acīmredzami nenozīmīgo ietekmi uz kopējo patēriņu, aprēķinot Savienības patēriņu, ar KN ex kodiem klasificētais importa apjoms tika ņemts vērā pilnībā.

                  (409)

                  Savienības ražošanas nozare ir pārsvarā vertikāli integrēta, un attiecīgais ražojums tiek uzskatīts par sākotnējo materiālu dažādu lejasposma ražojumu ar pievienoto vērtību ražošanā, sākot ar auksti velmētiem velmējumiem, tāpēc tika atsevišķi analizēts patēriņš garantētā noieta un brīvajā tirgū.

                  (410)

                  Kaitējuma analīzē ir svarīgi nošķirt garantētā noieta tirgu no brīvā tirgus, jo ražojumiem, ko paredzēts izmantot garantētam noietam, nav tieši jākonkurē ar importu, un grupu iekšienē saskaņā ar atšķirīgu cenu politiku tiek noteiktas transfertcenas. Turpretī ražojumi, kas paredzēti brīvam tirgum, tieši konkurē ar importēto attiecīgo ražojumu, un cenas ir brīvā tirgus cenas.

                  (411)

                  Lai sniegtu iespējami pilnīgu priekšstatu par Savienības ražošanas nozari, Komisija ieguva datus par visām darbībām ar līdzīgo ražojumu un noteica, vai ražojumus bija paredzēts izmantot garantētam noietam vai brīvajam tirgum. Komisija konstatēja, ka aptuveni 60 % no Savienības ražotāju kopējā saražotā apjoma bija paredzēts izmantot garantētam noietam.

            4.2.1.   Garantēta noieta patēriņš Savienības tirgū

                  (412)

                  Komisija noteica Savienības garantēta noieta patēriņu, attiecībā uz visiem zināmajiem ražotājiem Savienībā pamatojoties uz datiem par izmantošanu garantētam noietam un pārdošanu garantētam noietam. Pamatojoties uz šo informāciju, Savienības garantēta noieta patēriņa dinamika bija šāda.

                     1. tabula

                     Garantēta noieta patēriņš Savienības tirgū (tonnās)

                              2012

                              2013

                              2014

                              IP

                              Garantēta noieta patēriņš

                              40 775 889

                              42 418 062

                              42 887 175

                              42 271 071

                                 Indekss (2012. gads = 100)

                                 100

                                 104

                                 105

                                 104

                                 Avots: Eurofer atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (413)

                  Attiecīgajā periodā Savienības garantēta noieta patēriņš Savienības tirgū palielinājās par aptuveni 4 %. Pieauguma galvenais iemesls bija garantētā noieta tirgu izaugsme, arī rezerves daļu ražošanas pieaugums, piemēram, autobūves nozarei.

            4.2.2.   Patēriņš Savienības brīvajā tirgū

                  (414)

                  Komisija noteica patēriņu Savienības brīvajā tirgū, pamatojoties uz a) pārdošanas apjomiem Savienības tirgū, kas attiecināmi uz visiem zināmajiem ražotājiem Savienībā, un b) Eurostat datiem par importu Savienībā no visām trešām valstīm, sakarā ar to izvērtējot arī datus, ko bija iesnieguši attiecīgās valsts ražotāji eksportētāji, kuri sadarbojās. Pamatojoties uz šo informāciju, patēriņa dinamika Savienības brīvajā tirgū bija šāda.

                     2. tabula

                     Patēriņš brīvajā tirgū (tonnās)

                              2012

                              2013

                              2014

                              IP

                              Patēriņš brīvajā tirgū

                              31 405 157

                              32 292 192

                              33 139 474

                              35 156 318

                                 Indekss (2012. gads = 100)

                                 100

                                 103

                                 106

                                 112

                                 Avots: atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (415)

                  Attiecīgajā periodā patēriņš Savienības brīvajā tirgū palielinājās par aptuveni 12 %. Palielinājuma galvenais iemesls ir ekonomikas atlabšana lejasposmā.

                  (416)

                  Apvienojot abas iepriekšējās tabulas, attiecīgajā periodā veidojās šāds kopējais patēriņš (kas tādējādi ietver garantēta noieta patēriņu un patēriņu brīvajā tirgū).

                     3. tabula

                     Kopējais patēriņš (garantēta noieta un brīvais tirgus) (tonnās)

                              2012

                              2013

                              2014

                              IP

                              Kopējais patēriņš

                              72 181 046

                              74 710 254

                              76 026 649

                              77 427 389

                                 Indekss (2012. gads = 100)

                                 100

                                 104

                                 105

                                 107

                                 Avots: atbildes uz anketas jautājumiem un Eurostat dati.

                  (417)

                  Iepriekšējā tabulā redzams, ka kopējais patēriņš ir palielinājies līdz līmenim, kas izmeklēšanas periodā bija augstāks nekā attiecīgā perioda sākumā. Tendenci skaidro garantēta noieta patēriņa kāpums, kas bija daudz lielāks par absolūto patēriņa pieaugumu brīvajā tirgū.

            4.3.   Imports no attiecīgās valsts

      4.3.1.   Importa no attiecīgās valsts apjoms un tirgus daļa

                  (418)

                  Importa apjomu Komisija noteica, pamatojoties uz Eurostat datubāzes datiem. Importa tirgus daļa tika noteikta, salīdzinot importa apjomu ar patēriņu Savienības brīvajā tirgū, kas norādīts tabulā 414. apsvērumā.

                  (419)

                  Importam no ĶTR Savienībā bija šāda dinamika.

                     4. tabula

                     Kopējais subsidētais importa apjoms (tonnās) un tirgus daļa

                              2012

                              2013

                              2014

                              IP

                              Importa apjoms no ĶTR

                              246 720

                              336 028

                              592 104

                              1 519 304

                                 Indekss (2012. gads = 100)

                                 100

                                 136

                                 240

                                 616

                              ĶTR tirgus daļa

                              0,79 %

                              1,04 %

                              1,79 %

                              4,32 %

                                 Indekss (2012. g. = 100)

                                 100

                                 132

                                 227

                                 550

                                 Avots: Eurostat.

                  (420)

                  Iepriekšējā tabulā norādīts, ka absolūtos skaitļos imports no attiecīgās valsts attiecīgajā periodā būtiski palielinājās. Vienlaikus importa no Ķīnas Savienībā kopējā tirgus daļa attiecīgajā periodā palielinājās vairāk nekā piecas reizes.

            4.3.2.   Importa no attiecīgās valsts cenas un cenu samazinājums

                  (421)

                  Importa cenas Komisija noteica, pamatojoties uz Eurostat datiem. Vidējās svērtās cenas dinamika importam Savienībā no attiecīgās valsts bija šāda.

                     5. tabula

                     Importa cenas (EUR/t)

                              2012

                              2013

                              2014

                              IP

                              Subsidētā importa vidējās cenas

                              600

                              505

                              463

                              404

                                 Indekss (2012. g. = 100)

                                 100

                                 84

                                 77

                                 67

                                 Avots: Eurostat.

                  (422)

                  Importa par dempinga cenām vidējās cenas saruka no 600 EUR/t 2012. gadā līdz 404 EUR/t izmeklēšanas periodā. Attiecīgajā periodā subsidētā importa vienības vidējā cena samazinājās par aptuveni 33 %.

                  (423)

                  Komisija novērtēja cenu samazinājumu izmeklēšanas periodā, salīdzinot:

                              —

                              katra ražojuma veida vidējās svērtās pārdošanas cenas (koriģētas EXW līmenī), ko sešiem Savienības ražotājiem Savienības tirgū maksājuši nesaistīti pircēji, un

                              —

                              attiecīgās vidējās svērtās CIF cenas ar piegādi līdz Savienības robežai katram ražojuma veidam, ko importējuši attiecīgās valsts ražotāji, kuri sadarbojās, pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū ar attiecīgām korekcijām attiecībā uz pēcimportēšanas izmaksām.

                  (424)

                  Šāds cenu salīdzinājums pa ražojuma veidiem tika veikts darījumiem vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī, vajadzības gadījumā veicot attiecīgas korekcijas un atskaitot rabatus un atlaides. Salīdzinājuma rezultāts tika izteikts procentos no Savienības ražotāju apgrozījuma izmeklēšanas periodā. Galvenās korekcijas, kas saistītas ar piegādes izmaksām (2,7–6,3 % katram izlasē iekļautajam Savienības ražotājam), un atlaides (0,1–19,5 %). Tā kā šajā lietā nepieteicās neviens nesaistītais importētājs, tika pieskaitītas pēcimportēšanas izmaksas 7 EUR/t. Šādu korekciju veica arī izmeklēšanā, kas attiecās uz konkrētiem auksti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem (55), tā ka Komisija šo summu uzskatīja par piemērotu arī šajā lietā, proti, šīs izmeklēšanas attiecīgais ražojums daudzējādā ziņā ir līdzīgs konkrētiem auksti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem.

                  (425)

                  Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto, tika konstatēts, ka subsidētā importa no Ķīnas cenas salīdzinājumā ar Savienības ražotāju cenām bija par 2,7–5,6 % zemākas.

            4.4.   Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis

      4.4.1.   Vispārīgas piezīmes

                  (426)

                  Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 4. punktu, pārbaudot subsidētā importa ietekmi uz Savienības ražošanas nozari, tika novērtēti visi ekonomiskie rādītāji, kuri ietekmēja Savienības ražošanas nozares stāvokli attiecīgajā periodā.

                  (427)

                  Makroekonomiskie rādītāji (ražošanas apjoms, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, pārdošanas apjoms, krājumi, izaugsme, tirgus daļa, nodarbinātība, ražīgums un dempinga starpību lielums) tika novērtēti visas Savienības ražošanas nozares līmenī. Novērtējuma pamatā bija sūdzībā norādītā informācija, kas tika pārbaudīta salīdzinājumā ar Savienības ražotāju sniegtajiem datiem un pieejamo oficiālo statistiku (Eurostat).

                  (428)

                  Mikroekonomisko rādītāju (pārdošanas cenu, rentabilitātes, naudas plūsmas, investīciju, ienākuma no investīcijām, spējas piesaistīt kapitālu, algas un ražošanas izmaksu) analīze tika veikta izlasē iekļauto Savienības ražotāju līmenī. Novērtējuma pamatā bija pienācīgi pārbaudīta to sniegtā informācija.

                  (429)

                  Lai sniegtu iespējami pilnīgu priekšstatu par Savienības ražošanas nozari, Komisija ieguva datus par visu attiecīgā ražojuma saražoto apjomu un noteica, vai ražojumus bija paredzēts izmantot garantētam noietam vai brīvajam tirgum.

                  (430)

                  Saistībā ar dažiem rādītājiem, kas attiecās uz Savienības ražošanas nozari, Komisija atsevišķi analizēja datus par brīvo tirgu un garantēta noieta tirgu un veica salīdzinošu analīzi. Šie faktori ir pārdošanas apjoms, tirgus daļa, vienības cena, vienības izmaksas, rentabilitāte un naudas plūsma. Tomēr citus ekonomiskos rādītājus pilnvērtīgi varētu pārbaudīt, tikai ietverot visas darbības, tostarp garantēto noietu Savienības ražošanas nozarē, jo tie ir atkarīgi no visām darbībām gan tad, ja ražojumus paredzēts izmantot garantētam noietam, gan tad, ja tos pārdod brīvajā tirgū. Šie faktori ir ražošanas apjoms, jauda, jaudas izmantojums, investīcijas, ienākums no investīcijām, nodarbinātība, ražīgums, krājumi un darbaspēka izmaksas. Attiecībā uz šiem faktoriem ir nodrošināta visas Savienības ražošanas nozares analīze, lai iegūtu pilnīgu priekšstatu par Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, jo konkrētos datus nevar nodalīt atsevišķi starp pārdošanu garantēta noieta tirgū un pārdošanu brīvajā tirgū.

            4.4.2.   Makroekonomiskie rādītāji

      4.4.2.1.   Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums

                  (431)

                  Attiecīgajā periodā kopējam ražošanas apjomam, ražošanas jaudai un jaudas izmantojumam Savienībā bija šāda dinamika.

                     6. tabula

                     Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums

                              2012

                              2013

                              2014

                              IP

                              Ražošanas apjoms (tonnas)

                              73 050 974

                              74 588 182

                              75 509 517

                              74 718 189

                                 Indekss (2012. gads = 100)

                                 100

                                 102

                                 103

                                 102

                              Ražošanas jauda (tonnas)

                              102 247 218

                              100 667 836

                              100 040 917

                              98 093 841

                                 Indekss (2012. gads = 100)

                                 100

                                 99

                                 98

                                 96

                              Jaudas izmantojums

                              71,4 %

                              74,1 %

                              75,5 %

                              76,2 %

                                 Avots: Eurofer atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (432)

                  Attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoms palielinājās par 2 %, kaut arī viens Savienības ražotājs no Itālijas šajā periodā ievērojami samazināja savu ražošanas apjomu (– 3 milj. tonnu).

                  (433)

                  Paziņotie jaudas rādītāji attiecas uz tehnisko jaudu, un tas nozīmē, ka ir ņemtas vērā nozarē par standartu pieņemtas korekcijas par uzstādīšanas laiku, tehnisko apkopi, ražošanas traucējumiem un citiem ierastiem pārtraukumiem. Ražošanas jauda attiecīgajā periodā samazinājās, jo Beļģijā un Itālijā tika partraukta ražošana.

                  (434)

                  Jaudas izmantojuma rādītājs pieauga, jo nedaudz pieauga ražošanas apjoms, ko galvenokārt veicināja garantēta noieta patēriņa pieaugums (+ 4 %) un patēriņa brīvajā tirgū pieaugums (+ 12 %), lai gan galvenokārt viens Savienības ražotājs no Itālijas ievērojami samazināja ražošanas apjomu.

            4.4.2.2.   Pārdošanas apjoms un tirgus daļa

                  (435)

                  Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma un brīvā tirgus daļas dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.

                     7. tabula

                     Pārdošanas apjoms un tirgus daļa (brīvais tirgus)

                              2012

                              2013

                              2014

                              IP

                              Pārdošanas apjoms (tonnas)

                              27 273 319

                              27 468 243

                              27 910 748

                              27 327 906

                                 Indekss (2012. gads = 100)

                                 100

                                 101

                                 102

                                 100

                              Tirgus daļa

                              86,8 %

                              85,1 %

                              84,2 %

                              77,7 %

                                 Indekss (2012. g. = 100)

                                 100

                                 98

                                 97

                                 90

                                 Avots: Eurofer atbildes uz anketas jautājumiem un Eurostat dati.

                  (436)

                  Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms Savienības tirgū attiecīgajā periodā saglabājās samērā stabils, t. i., no 27–28 milj. tonnu.

                  (437)

                  Savienības ražošanas nozares tirgus daļa Savienības patēriņa ziņā attiecīgajā periodā samazinājās par vairāk nekā 9 procentpunktiem, t. i., no 86,8 % līdz 77,7 %. Savienības ražošanas nozares tirgus daļas sarukums būtiski pārsniedza tās pārdošanas rādītāju nelielo pieaugumu Savienības brīvajā tirgū.

                  (438)

                  Garantēta noieta patēriņa apjoma un tirgus daļas dinamika garantēta noieta Savienības tirgū attiecīgajā periodā bija šāda.

                     8. tabula

                     Garantēta noieta patēriņa apjoms Savienības tirgū (tonnās)

                              2012

                              2013

                              2014

                              IP

                              Garantēta noieta apjoms Savienības tirgū (tonnās)

                              40 775 889

                              42 418 062

                              42 887 175

                              42 271 071

                                 Indekss (2012. gads = 100)

                                 100

                                 104

                                 105

                                 104

                              Savienības ražošanas nozares kopējais ražošanas apjoms (tonnās)

                              73 050 974

                              74 588 182

                              75 509 517

                              74 718 189

                              % no garantēta noieta apjoma salīdzinājumā ar kopējo ražošanas apjomu

                              55,7 %

                              56,7 %

                              56,6 %

                              56,4 %

                                 Avots:: Eurofer atbildes uz anketas jautājumiem un Eurostat dati.

                  (439)

                  Attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozares garantēta noieta apjoms (ko veido izmantošana un pārdošana garantētam noietam Savienības tirgū) palielinājās par 4 % – no aptuveni 40,7 milj. tonnu 2011. gadā līdz 42,2 milj. tonnu izmeklēšanas periodā.

                  (440)

                  Savienības ražošanas nozares garantēta noieta tirgus daļa (izteikta procentos no kopējā ražošanas apjoma) attiecīgajā periodā saglabājās stabila – no 55,7 % līdz 56,7 %.

            4.4.2.3.   Nodarbinātība un ražīgums

                  (441)

                  Nodarbinātība tika aprēķināta, ņemot vērā tikai tos darbiniekus, kuri strādā tieši ar līdzīgo ražojumu dažādās Savienības ražotāju tērauda rūpnīcās. Šī metode nodrošināja precīzus datus, kurus ir samērā viegli noteikt.

                  (442)

                  Nodarbinātības un ražīguma dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.

                     9. tabula

                     Nodarbinātība un ražīgums

                              2012

                              2013

                              2014

                              IP

                              Darbinieku skaits
                              (pilnslodzes nodarbinātība/darbinieki)

                              18 729

                              18 632

                              17 739

                              17 829

                                 Indekss (2012. g. = 100)

                                 100

                                 99

                                 95

                                 95

                              Ražīgums (tonnas uz vienu darbinieku)

                              3 900

                              4 003

                              4 257

                              4 191

                                 Indekss (2012. g. = 100)

                                 100

                                 103

                                 109

                                 107

                                 Avots: Eurofer atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (443)

                  Nodarbinātība attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozarē saruka, jo vajadzēja samazināt ražošanas izmaksas un palielināt efektivitāti, ņemot vērā pieaugošo konkurenci tirgū Ķīnas un cita importa dēļ. Tādējādi attiecīgajā periodā darbaspēks saruka par 5 %, neņemot vērā netiešo nodarbinātību. Tāpēc un ņemot vērā nelielo ražošanas apjoma pieaugumu (+ 2 %) attiecīgajā periodā, Savienības ražošanas nozares darbaspēka ražīgums, mērīts kā ražošanas apjoms uz vienu nodarbināto gadā, palielinājās daudz straujāk (+ 7 %), nekā palielinājās faktiskais ražošanas apjoms. Tas liecina, ka Savienības ražošanas nozare, lai saglabātu konkurētspēju, vēlējās pielāgoties mainīgajiem tirgus apstākļiem.

            4.4.2.4.   Krājumi

                  (444)

                  Savienības ražotāju krājumu apjoma dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.

                     10. tabula

                     Krājumi

                              2012

                              2013

                              2014

                              IP

                              Krājumi perioda beigās (tonnas)

                              2 908 745

                              2 646 989

                              2 653 224

                              2 798 420

                                 Indekss (2012. gads = 100)

                                 100

                                 91

                                 91

                                 96

                              Krājumi perioda beigās procentos no saražotā apjoma

                              4,0 %

                              3,5 %

                              3,5 %

                              3,7 %

                                 Indekss (2012. g. = 100)

                                 100

                                 89

                                 88

                                 94

                                 Avots: Eurofer atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (445)

                  Attiecīgajā periodā krājumi perioda beigās bija nedaudz sarukuši. Vairums līdzīgā ražojuma veidu Savienības ražošanas nozarē tiek saražoti pēc konkrētiem lietotāju pasūtījumiem. Tāpēc krājumi netiek uzskatīti par būtisku šai nozarei izraisītā kaitējuma rādītāju. Tas apstiprinājās arī, analizējot izmaiņas krājumos perioda beigās, izteiktas procentos no ražošanas apjoma. Kā redzams iepriekšējā tabulā, šis rādītājs saglabājās samērā stabils, proti, aptuveni 3,5 %–4 % no ražošanas apjoma.

            4.4.2.5.   Kompensējamo subsīdiju apjoms

                  (446)

                  Kompensējamo subsīdiju apjoms Ķīnai, kas norādīts sadaļā par subsīdijām, ir nozīmīgs. Ņemot vērā subsidētā importa no attiecīgās valsts apjomus un cenas, faktiskās subsīdijas starpības ietekmi nevar uzskatīt par maznozīmīgu.

            4.4.2.6.   Izaugsme

                  (447)

                  Attiecīgajā periodā Savienības patēriņš (brīvajā tirgū) palielinājās par aptuveni 12 %, savukārt Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms Savienības tirgū saglabājās stabils. Tādējādi Savienības ražošanas nozare zaudēja tirgus daļu pretstatā importa no attiecīgās valsts tirgus daļai, kas attiecīgajā periodā ievērojami pieauga.

            4.4.3.   Mikroekonomiskie rādītāji

      4.4.3.1.   Cenas un faktori, kas tās ietekmē

                  (448)

                  Savienības ražotāju vidējās svērtās vienības pārdošanas cenu dinamika brīvajā tirgū Savienībā attiecīgajā periodā bija šāda.

                     11. tabula

                     Pārdošanas cenas brīvajā tirgū Savienībā

                              2012

                              2013

                              2014

                              IP

                              Pārdošanas cena (EUR/t)

                              553

                              498

                              471

                              427

                                 Indekss (2012. g. = 100)

                                 100

                                 90

                                 85

                                 77

                              Vienības ražošanas izmaksas (EUR/t)

                              572

                              511

                              469

                              431

                                 Indekss (2012. g. = 100)

                                 100

                                 89

                                 82

                                 75

                                 Avots: izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (449)

                  Iepriekšējā tabulā ir norādīta vienības pārdošanas cenu dinamika Savienības brīvajā tirgū salīdzinājumā ar atbilstošajām ražošanas izmaksām. Pārdošanas cenas vidēji ir bijušas zemākas nekā vienības ražošanas izmaksas, izņemot 2014. gadu, kad tirgus sāka pieaugt un importa no Ķīnas tirgus daļa bija mazāka nekā izmeklēšanas periodā.

                  (450)

                  Eurozonas parādu krīzes sekas 2012. un 2013. gadā un tērauda pieprasījuma samazināšanās 2012. gadā negatīvi ietekmēja Savienības ražošanas nozares darbības rādītājus. Savienības ražošanas nozare 2014. gadā un 2015. gada pirmajā pusē sāka atlabt, jo pastiprināja centienus saglabāt konkurētspēju, jo īpaši palielinot Savienības ražošanas nozares darbaspēka ražīgumu, kā izklāstīts 443. apsvērumā, un tādējādi uzlabojot ražīgumu un jaudas izmantojumu.

                  (451)

                  Neskatoties uz šiem centieniem, ražošanas izmaksas kopumā joprojām bija augstākas nekā krītošās pārdošanas cenas, un, lai ierobežotu tirgus daļas zaudēšanu, Savienības ražotāji ievēroja cenu samazināšanās spirāli un ievērojami pazemināja pārdošanas cenas, jo īpaši 2015. gadā. Tā kā attiecīgais ražojums ir prece, tad Savienības ražotājiem attiecīgajā periodā bija jāievēro cenu samazināšanās spirāle.

                  (452)

                  Izlasē iekļautie ražotāji garantēta noieta patēriņam paredzētus konkrētus karsti velmētus plakanus dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumus tālākai apstrādei lejasposmā nodeva vai pārdeva par transfertcenām, izmantojot dažādas cenu noteikšanas politikas. Tāpēc nevar izdarīt jēgpilnus secinājumus no garantēta noieta cenu dinamikas.

            4.4.3.2.   Darbaspēka izmaksas

                  (453)

                  Savienības ražotāju vidējo darbaspēka izmaksu dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.

                     12. tabula

                     Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu darbinieku

                              2012

                              2013

                              2014

                              IP

                              Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu darbinieku (EUR)

                              63 722

                              63 374

                              66 039

                              66 023

                                 Indekss (2011. g. = 100)

                                 100

                                 99

                                 104

                                 104

                                 Avots: izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (454)

                  Attiecīgajā periodā vidējā alga uz vienu darbinieku paaugstinājās par 4 %.

            4.4.3.3.   Rentabilitāte, naudas plūsma, investīcijas, ienākums no investīcijām un spēja piesaistīt kapitālu

                  (455)

                  Savienības ražotāju rentabilitātes, naudas plūsmas, investīcijas un ienākuma no investīcijām dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.

                     13. tabula

                     Rentabilitāte, naudas plūsma, investīcijas, ienākums no investīcijām

                              2012

                              2013

                              2014

                              IP

                              Pārdošanas rentabilitāte Savienībā brīvajā tirgū (% no pārdošanas apgrozījuma)

                              – 3,3 %

                              – 2,7 %

                              0,4 %

                              – 0,8 %

                              Naudas plūsma (tūkstošos EUR)

                              150 190

                              139 285

                              221 982

                              122 723

                                 Indekss (2012. g. = 100)

                                 100

                                 93

                                 148

                                 82

                              Investīcijas (tūkstošos EUR)

                              334 789

                              256 013

                              289 581

                              291 771

                                 Indekss (2012. g. = 100)

                                 100

                                 76

                                 86

                                 87

                              Ienākums no investīcijām

                              – 4,5 %

                              – 3,5 %

                              0,5 %

                              – 1,0 %

                                 Avots: izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (456)

                  Komisija Savienības ražotāju rentabilitāti noteica, tīros zaudējumus pirms nodokļu samaksas no līdzīgā ražojuma pārdošanas brīvajā tirgū Savienībā izsakot procentos no šīs pārdošanas apgrozījuma.

                  (457)

                  Rentabilitātes dinamika visā attiecīgajā periodā bija negatīva – zaudējumi bija radušies visos trijos gados, izņemot 2014. gadu. Tā kā zaudējumi 2012. un 2013. gadā daļēji ir saistīti ar eurozonas parādu krīzes sekām (un 2012. gadā – arī ar tērauda pieprasījuma samazināšanos), tad Savienības ražotāji varēja daļēji atlabt 2014. gadā un 2015. gada pirmajā pusē.

                  (458)

                  Neto naudas plūsma ir Savienības ražotāju spēja pašfinansēt savu darbību. Neto naudas plūsmas tendence attiecīgajā periodā ievērojami atšķīrās, taču kopumā saglabājās pozitīva, galvenokārt bezskaidras naudas izdevumu, piemēram, amortizācijas, dēļ.

                  (459)

                  Tā kā kopumā ienākums no investīcijām visos gados, izņemot 2014. gadu, saglabājās negatīvs, Savienības ražošanas nozare laikā 2012.–2015. gadā samazināja investīcijas par 13 %. Spēju piesaistīt kapitālu ietekmēja zaudējumi attiecīgajā periodā, kurus apliecina investīciju samazināšanās.

                  (460)

                  Visbeidzot, nākamajā tabulā ir 2015. gada sadalījums pa ceturkšņiem, jo sūdzības iesniedzējs sūdzībā apgalvoja, ka 2015. gada otrajā pusē notikusi ievērojama pasliktināšanās. Tabulā ietvertie dati tiešām apstiprina rentabilitātes un pārdošanas neto vērtības ievērojamu pasliktināšanos 2015. gada otrajā pusē, jo Savienības brīvajā tirgū joprojām bija nospiedošas pārdošanas cenas.

                     14. tabula

                     Izlasē iekļauto Savienības ražotāju rentabilitāte pa ceturkšņiem

                              2015. gada ceturksnis

                              Uzņēmumu rentabilitāte (zaudējumi) ceturksnī (milj. EUR)

                              Neto pārdošanas cena par tonnu

                              Neto pārdošana brīvajā tirgū
                              (milj. EUR)

                              Rentabilitāte procentos

                              Pirmais

                              37,98

                              444,71

                              1 073,34

                              3,5 %

                              Otrais

                              22,78

                              436,19

                              1 001,60

                              2,3 %

                              Trešais

                              – 22,92

                              426,36

                              857,49

                              – 2,7 %

                              Ceturtais

                              – 69,80

                              392,92

                              699,47

                              – 10,0 %

                              Kopā

                              – 31,9

                              427,2

                              3 631,9

                              – 0,8 %

                                 Avots: izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

            4.4.4.   Secinājums par būtisku kaitējumu

                  (461)

                  No vienas puses, Savienības ražošanas nozare kopumā varēja nedaudz palielināt ražošanas apjomus (lai gan galvenokārt viens liels ražotājs no Itālijas ievērojami samazināja ražošanas apjomu) un uzlabot jaudas izmantojuma rādītāju, jo pieauga patēriņš garantēta noieta un brīvajā tirgū. Tā arī veica konkrētus pasākumus, lai uzlabotu efektivitāti, cieši uzraugot ražošanas izmaksas (galvenokārt izejmateriālu) un palielinot ražošanas apjomu uz vienu darbinieku. Tādējādi ražošanas izmaksas samazinājās par 25 %. Turklāt naudas plūsma visā attiecīgajā periodā saglabājās pozitīva. Izlasē iekļautie Savienības ražotāji attiecīgajā periodā ik gadu joprojām varēja veikt investīcijas aptuveni 250–330 milj. EUR vērtībā.

                  (462)

                  No otras puses, neskatoties uz darbu, ko Savienības ražošanas nozare attiecīgajā periodā paveica, lai uzlabotu vispārējos darbības rādītājus, citi kaitējuma rādītāji liecina, ka situācija brīvajā tirgū pasliktinājās. Izņemot 2014. gadu un 2015. gada sākumu, kad Savienības ražošanas nozare sāka nedaudz atlabt, tā cieta zaudējumus visā attiecīgajā periodā un 2015. gada otrajā pusē vairs nebija ilgtspējīga. Kaut arī pārdošanas apjomi Savienības brīvajā tirgū saglabājās samērā stabili, Savienības ražošanas nozare zaudēja tirgus daļu un, ņemot vērā negatīvo ienākumu no investīcijām, tai bija jāsamazina investīcijas.

                  (463)

                  Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek secināts, ka iepriekš minētie dati liecina, ka Savienības ražošanas nozares stāvoklis izmeklēšanas perioda beigās (56) ir bijis slikts, taču ne tādā mērā, ka Savienības ražošanas nozarei attiecīgajā periodā būtu nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 8. panta 4. punkta nozīmē.

                  (464)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV nepiekrita Komisijas secinājumiem, ka Savienības ražošanas nozares stāvoklis izmeklēšanas perioda beigās ir bijis slikts, šādu iemeslu dēļ.

                              —

                              Pirmkārt, kopējais ražošanas apjoms laikposmā no 2012. gada līdz izmeklēšanas periodam palielinājās par 2 %. Turklāt Savienības ražošanas nozares ražošanas jaudas izmantojums attiecīgajā periodā pieauga par 4,8 %.

                              —

                              Otrkārt, Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomi saglabājās stabilā līmenī, un tirgus daļas samazināšanās par deviņiem procentpunktiem nav tik nozīmīga, ņemot vērā faktu, ka Savienības ražošanas nozare izmeklēšanas periodā joprojām saglabāja dominējošo procentuālo daļu, t. i., 77,7 %.

                              —

                              Treškārt, lai gan nodarbinātības līmenis attiecīgajā periodā samazinājās par 5 %, uz to būtu jāraugās kopskatā ar paralēli notikušo ražīguma pieaugumu par 7 %.

                              —

                              Ceturtkārt, pārdošanas cenu kritums būtu jāskata līdzvērtīga vienības ražošanas izmaksu samazinājuma kontekstā. Turklāt ĶV nepiekrita Komisijas apgalvojumam, ka rentabilitātes dinamika visā attiecīgajā periodā bijusi negatīva, jo faktiski salīdzinājumā ar 2012. gadu ticis novērots uzlabojums par 2,5 %. Dati arī liecina par to, ka Savienības ražošanas nozares naudas plūsma saglabājās pozitīvā līmenī visā attiecīgajā periodā un izlasē iekļautie Savienības ražotāji ik gadu joprojām varēja veikt investīcijas aptuveni 250–330 milj. EUR vērtībā.

                              —

                              Piektkārt, salīdzinot šīs lietas faktus ar lietas T-528/09 Hubei Xinyegang Steel v Council
                                  (57) faktiem, redzams, ka otrās minētās lietas fakti daudz lielākā mērā norāda uz Savienības ražošanas nozares slikto stāvokli.

                  (465)

                  Komisija noraidīja iepriekš minētos ĶV argumentus šādu iemeslu dēļ.

                              —

                              Pirmkārt, attiecībā uz ĶV argumentiem par ražošanas un ražošanas jaudas datiem Komisija, kā jau aprakstīts 461. apsvērumā, atzina faktu, ka daži makroekonomiskie rādītāji (piemēram, ražošanas apjomi, jaudas izmantojuma rādītāji saistībā ar patēriņa pieaugumu garantēta noieta un brīvajā tirgū) joprojām saglabāja pozitīvu tendenci. Tomēr šīs tendences nedod iemeslu apšaubīt vispārējos konstatējumus, ka Savienības ražošanas nozares stāvoklis izmeklēšanas perioda beigās bija slikts, jo citi rādītāji liecināja par Savienības ražošanas nozares stāvokļa pasliktināšanos, kā aprakstīts 462. apsvērumā.

                              —

                              Otrkārt, attiecībā uz ĶV argumentiem par pārdošanas apjomu un tirgus daļu datiem Komisija, kā aprakstīts iepriekš 436. apsvērumā, atzina, ka Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomi saglabājās relatīvi stabilā līmenī. Tomēr Komisijai bija cits viedoklis attiecībā uz ĶV apgalvojumu, ka tirgus daļas samazinājums par deviņiem procentpunktiem nav būtisks. Kā paskaidrots iepriekš 437. apsvērumā, Komisija konstatēja, ka “Savienības ražošanas nozares tirgus daļas sarukums būtiski pārsniedza tās pārdošanas rādītāju nelielo pieaugumu Savienības tirgū”. Analīze aptver visus Savienības ražošanas nozares pārstāvjus, neraugoties uz to, vai tie ir iesnieguši sūdzības vai ne. Pieaugumi tiem Savienības ražotājiem, kuri nav iesnieguši sūdzības, ir nenozīmīgi salīdzinājumā ar milzīgajiem samazinājumiem tiem Savienības ražotājiem, kuri iesnieguši sūdzības.

                              —

                              Treškārt, attiecībā uz ĶV argumentiem par nodarbinātību un ražīgumu Komisija, kā aprakstīts iepriekš 442. apsvērumā, atzina, ka Savienības ražošanas nozares darbaspēka ražīgums, mērīts kā ražošanas apjoms uz vienu nodarbināto gadā, palielinājās daudz straujāk (+ 7 %), nekā palielinājās faktiskais ražošanas apjoms. Turklāt, pat ja Komisija izslēgtu darbiniekus no garantēta noieta tirgus segmenta, šis rādītājs skaidri liecina par KVP ražošanā iesaistīto darbinieku skaita samazināšanos attiecīgajā periodā.

                              —

                              Ceturtkārt, Komisija noraidīja ĶV argumentus par pārdošanas cenu kritumu un līdzīgu samazinājumu vienības ražošanas izmaksās, rentabilitātē un naudas plūsmās šādu iemeslu dēļ.

                                          —

                                          Attiecībā uz vienības ražošanas izmaksu un pārdošanas cenu līdzīgo samazinājumu Komisija 448. apsvēruma 11. tabulā atzina, ka Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenu dinamika līdzinās vienības ražošanas izmaksu dinamikai. Tomēr, kā minēts 449. apsvērumā, Komisija norādīja arī uz faktu, ka vidēji pārdošanas cenas ir bijušas zemākas nekā vienības ražošanas izmaksas, izņemot 2014. gadu, kad tirgus sāka pieaugt un importa no Ķīnas tirgus daļa bija mazāka nekā izmeklēšanas periodā. Turklāt, kā minēts turpmāk 589. apsvērumā, ražošanas izmaksas Savienības ražošanas nozarē attiecīgajā periodā kopā samazinājās par 25 %, savukārt Ķīnas vidējo importa cenu samazinājums tajā pašā periodā bija lielāks, proti, par 33 % (sk. 517. apsvērumu). Turklāt, kā minēts 590. apsvērumā, Savienības ražošanas nozares varētu uzturēt pārdošanas cenas tādā līmenī, lai izmantotu priekšrocības, ko nodrošina izmaksu samazināšanās. Tomēr to darīt neļāva subsidētais imports no Ķīnas ar zemākām cenām.

                                          —

                                          Attiecībā uz ĶV apgalvojumu, ka rentabilitātes dinamika attiecīgajā periodā nebija negatīva un izmeklēšanas periodā salīdzinājumā ar 2012. gadu pat uzlabojās par 2,5 %, Komisija šim argumentam nepiekrita šādu iemeslu dēļ. Komisija atsaucas uz turpmāko 544. apsvērumu, kurā tā konstatē, ka, pat neraugoties uz to, ka zaudējumi izmeklēšanas periodā bija – 0,8 % apmērā, 2015. gada ceturtajā ceturksnī, kad Ķīnas cenu spiediens bija jūtams visvairāk, izlasē iekļauto Savienības ražotāju rentabilitāte vairs nebija ilgtspējīga, sasniedzot – 10 %.

                                          —

                                          Attiecībā uz pozitīvo naudas plūsmu Komisija šo faktu atzina jau 461. apsvērumā kā daļu no tiem kaitējuma rādītājiem, kas attiecīgajā periodā uzrādīja pozitīvu attīstību.

                              —

                              Piektkārt, attiecībā uz šīs lietas salīdzinājumu ar lietu T-528/09 Hubei Xinyegang Steel v Council, kā apgalvo ĶV, fakti norādot uz to, ka otrajā minētajā lietā bijis daudz vairāk elementu, kuri norāda uz Savienības ražošanas nozares slikto stāvokli. Komisija noraidīja šo ĶV apgalvojumu, jo Komisijas novērtējums šajā lietā bija atbilstīgs minētajai judikatūrai. Pretēji Padomes Regulai (EK) Nr. 926/2009 (58), kuru izskatīja lietā T-528/09 Hubei Xinyegang Steel v Council, jānorāda, ka:

                                          —

                                          pirmkārt, katra Komisijas veikta izmeklēšana pati par sevi tiek balstīta uz konkrētajiem faktiem, tostarp attiecībā uz ražojuma tvērumu, iesaistīto ražošanas nozari un izskatāmajiem kaitējuma rādītājiem,

                                          —

                                          kaitējuma draudu lieta šajā ziņā ir saistīta ar pat vēl sarežģītāku darbu. Jau salīdzinājuma veikšana starp kaitējumu izmeklēšanas gadījumiem attiecībā uz dažādiem ražojumiem, ražošanas nozarēm un izmeklēšanas periodiem ir grūts uzdevums, bet kaitējuma draudu izmeklēšanas gadījumu salīdzināšana ir ārkārtīgi grūts un sarežģīts uzdevums, ievērojot to, cik daudz ir kaitējuma draudu konstatācijā vērā ņemamo atsevišķo kvalificējošo faktoru. Šo salīdzinājumu nevar balstīt tikai uz vienu faktoru vai, kā, šķiet, netieši norāda ĶV, tikai uz importa apjoma un tirgus daļas salīdzinājumu; un

                                          —

                                          treškārt, Komisija cik vien iespējams rūpīgi analizēja un izvērtēja datus par periodu pēc izmeklēšanas perioda, lai apstiprinātu vai atspēkotu savus konstatējumus, kā to prasa minētā judikatūra, un konstatēja, ka Savienības ražošanas nozares stāvoklis izmeklēšanas perioda beigās ir bijis slikts, taču ne tādā mērā, ka tai attiecīgajā periodā būtu nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 3. panta 5. punkta nozīmē. Vērā ņemtie kaitējuma rādītāji paši par sevi un būtiskā kontrastā ar konstatējumiem lietā T-528/09 neraksturo tādu ražošanas nozari, kuras situācija ir spēcīga, kā to attiecībā uz konkrēto ražošanas nozari minētajā lietā atzina Vispārējā tiesa (59).

                        Kopumā Komisija uzskata, ka bez jau vērā ņemtajiem faktoriem ĶV nenorāda tādus faktorus, kas liktu apšaubīt iepriekš minētos konstatējumus. Savos argumentos ĶV galvenokārt norāda uz tādiem rādītājiem, kuri vēl bija pozitīvi izmeklēšanas perioda beigās un ko Komisija ir atzinusi iepriekš 461. apsvērumā. Tomēr ĶV nesniedz paskaidrojumu, kas liktu apšaubīt, piemēram, konstatējumus iepriekš 462. apsvērumā, kurā Komisija uzskaitīja pārējos rādītājus, kas liecina par situācijas pasliktināšanos brīvajā tirgū. Papildus norādēm uz tirgus daļas zaudējumu un investīciju samazināšanos, ņemot vērā negatīvo ienākumu no investīcijām, Komisija iepriekš 462. apsvērumā uzsvēra arī to, ka zaudējumi 2015. gada otrajā pusē bija sasnieguši ilgtspēju apdraudošus līmeņus. Tāpēc Komisija noraidīja visus ĶV argumentus šajā saistībā.

                  (466)

                  Tādējādi Komisija apstiprināja savus iepriekš 461.–463. apsvērumā izklāstītos secinājumus, proti: dati liecina, ka Savienības ražošanas nozares stāvoklis izmeklēšanas perioda beigās ir bijis slikts, taču ne tādā mērā, ka Savienības ražošanas nozarei attiecīgajā periodā būtu nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 8. panta 4. punkta nozīmē.

            5.   KAITĒJUMA DRAUDI

      5.1.   Ievads

                  (467)

                  Analīzē par būtiska kaitējuma draudiem Savienības ražošanas nozarei saskaņā ar pamatregulas 8. panta 8. punkta otro daļu turpmāk minētajos apsvērumos ir ņemti vērā šādi faktori:

                              —

                              attiecīgās subsīdijas vai subsīdiju raksturs un iespējamā ietekme uz tirdzniecību,

                              —

                              ievērojams subsidētā importa daļas pieaugums Savienības tirgū, kas norāda uz būtisku importa palielināšanās iespējamību,

                              —

                              pietiekami liela ražotāja eksportētāja brīvā jauda vai šādas jaudas nenovēršams un ievērojams pieaugums, kas liecina par ievērojamu iespējamību, ka varētu pieaugt subsidēts eksports uz Savienību, ņemot vērā arī citu eksporta tirgu pieejamību, kas varētu absorbēt papildu eksportu,

                              —

                              tas, vai imports ienāk Savienībā par cenām, kas ievērojami nospiestu cenas vai kavētu cenu palielināšanos, kura citādi būtu notikusi, un kas, iespējams, palielinātu pieprasījumu pēc papildu importa; un

                              —

                              krājumu līmenis.

                  (468)

                  Kā norādīts pamatregulas 8. panta 8. punkta otrās daļas formulējumā “šādi faktori”, papildus iepriekš minētajiem pieciem faktoriem var analizēt arī citus faktorus, lai noteiktu kaitējuma draudus. Komisija jo īpaši analizēja sīkāk tādus faktorus kā rentabilitāte un saņemtie pasūtījumi, par kuriem tai bija pieejami dati par izmeklēšanas periodu un laiku pēc izmeklēšanas perioda.

                  (469)

                  Par attiecīgo periodu Komisija vēlreiz pārskatīja datus, kas savākti 2012.–2015. gadā, jo ir nepieciešams izprast Savienības ražošanas nozares pašreizējo stāvokli, lai varētu noteikt, vai ir kaitējuma draudi Savienības ražošanas nozarei (60).

                  (470)

                  Turklāt saskaņā ar judikatūru Savienības iestādēm, veicot antidempinga (un attiecīgi kompensācijas maksājuma) izmeklēšanas, kas sāktas, pamatojoties uz apgalvojumiem par kaitējuma draudiem, ir tiesības konkrētos apstākļos ņemt vērā datus par laikposmu pēc izmeklēšanas perioda beigām. Judikatūrā patiešām atzīts, ka kaitējuma draudu noteikšana pati par sevi nozīmē, ka ir jāveic uz nākotni vērsta analīze.

                  (471)

                  Tādējādi Komisija veica uz nākotni vērstu analīzi par visiem faktoriem. Turklāt Komisijai izdevās savākt datus par subsidēto importu, Ķīnas jaudu un importa cenām laikā no 2016. gada janvāra līdz 2017. gada decembrim, lai apstiprinātu vai atzītu par nederīgām prognozes, kā to ir noteikusi Tiesa (61). Tomēr par rentabilitāti un saņemtajiem pasūtījumiem nebija pieejami visaptveroši dati par laiku no 2016. gada janvāra līdz septembrim, un tikai daļēji dati bija pieejami par laiku līdz 2016. gada jūnija beigām. Par krājumu līmeni nebija atrodami visaptveroši, bet gan tikai daļēji dati par laiku līdz 2017. gada pirmā ceturkšņa beigām.

                  (472)

                  Visbeidzot, pamatregulas 8. panta 8. punktā noteikts, ka būtiska kaitējuma draudu konstatējums jāpamato ar faktiem, nevis nepamatotiem apgalvojumiem, pieņēmumiem vai maz ticamām iespējamībām, un ka izmaiņām apstākļos, kas radītu situāciju, kurā subsīdijas nodara kaitējumu, ir jābūt skaidri paredzamām un nenovēršamām.

                  (473)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV atgādināja, ka būtiska kaitējuma draudu konstatēšana veicama atbilstīgi augstiem standartiem. Kaitējuma draudiem jābūt neapšaubāmiem, ņemot vērā lietas apstākļus, un izmeklēšanas iestādei jārīkojas ar īpašu rūpību. ĶV pirmkārt apgalvoja, ka Komisijas izskatīto faktoru rūpīga analīze atklājot to, ka Komisija nav rīkojusies atbilstīgi šādiem augstiem standartiem kaitējuma draudu konstatēšanai.

                  (474)

                  Komisija noraidīja šo ĶV apgalvojumu – iemesli ir izklāstīti tālāk 5.2. sadaļā; ir ietverta visu vērā ņemto faktoru analīze. Komisija ir izmantojusi visaptverošu pieeju. Tā izsvēra un novērtēja ne vien visus tos faktorus, kas uzskaitīti pamatregulas 3. panta 9. punkta otrajā daļā, bet arī dažus papildu faktorus, piemēram, saņemtos pasūtījumus un rentabilitāti.

                  (475)

                  Komisija turklāt atgādināja, ka saskaņā ar pamatregulas 5. un 11. pantu, kas tāpat attiecas uz izmeklēšanām, kuras sāktas, pamatojoties uz apgalvojumiem par kaitējuma draudiem, reprezentatīviem konstatējumiem jābūt balstītiem uz laikposmu, kas beidzies pirms procedūras sākšanas. Šā principa mērķis ir nodrošināt, ka izmeklēšanas rezultāti ir reprezentatīvi un uzticami. Jo īpaši faktorus, kuru dēļ ir konstatēta subsidēšana un kaitējums, nevajadzētu ietekmēt attiecīgo ražotāju rīcībai pēc procedūras sākšanas, tā ka noteiktais galīgais kompensācijas maksājums faktiski novērstu subsidēšanas radīto kaitējumu.

            5.2.   Kaitējuma draudi

      5.2.1.   Konkrētās subsīdijas vai subsīdiju raksturs un to iespējamā ietekme uz tirdzniecību

                  (476)

                  Kā jau skaidrots 3. nodaļā, Ķīnas KVP ražotāji eksportētāji izmantoja ļoti daudz subsīdiju shēmu. Lielākā daļa no tām, piemēram, zemes izmantošanas tiesību shēma, nodokļu atvieglojumi un dotāciju programmas, pēc būtības ir pastāvīgas shēmas. Turklāt piešķirtie aizdevumi Ķīnas rūpniecības politikā bija pastāvīgi raksturīgs līdzeklis tērauda ražošanas nozares atbalstam. Komisija secināja, ka šīs subsīdijas bija strukturālas subsīdijas. Tās, visticamāk, rosinās Ķīnas ražotājus eksportētājus pārdot savus tērauda ražojumus, kā arī veicinās to produkcijas apjoma pastāvīgu pieaugumu ārvalstu tirgos, ja vietējais patēriņš attiecīgos daudzumus nespēs absorbēt.

            5.2.2.   Ievērojams subsidētā importa daļas pieaugums Savienības tirgū, kas norāda uz būtisku importa palielināšanās iespējamību

      5.2.2.1.   IP dati

                  (477)

                  Kā redzams tabulā 419. apsvērumā, laikposmā no 2012. gada līdz izmeklēšanas periodam imports no attiecīgās valsts būtiski palielinājās no 246 720 tonnām līdz 1 519 304 tonnām. Minētā importa cenas pastāvīgi saruka. Minētā Ķīnas subsidētā importa tirgus daļas ievērojamas palielinājums (+ 550 %) apstiprina to, ka minēto importa dinamiku neizraisīja tikai pieprasījuma pieaugums (+ 12 %), bet ka Ķīnas ražotāji eksportētāji ir iespiedušies jaunā tirgū un ieguvuši tirgus daļu ar importu par zemām cenām uz citu ekonomikas dalībnieku, arī Savienības ražotāju, rēķina.

                  (478)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka KVP importa no Ķīnas tirgus daļa IP laikā bijusi tikai 4,32 %, bet Savienības ražošanas nozarei IP laikā bijusi dominējošā tirgus daļa, proti, 77,7 %. ĶV arī apgalvoja, ka importa apjomi no Ķīnas bijuši pastāvīgi un ievērojami zemāki nekā importa apjomi no Krievijas un (izņemot IP laikā) no Ukrainas.

                  (479)

                  Komisija noraidīja šos apgalvojumus šāda iemesla dēļ. Komisija atzina, ka KVP imports no Ķīnas veidoja 4,32 % tirgus daļu, kā jau norādīts 419. apsvērumā. Tomēr tajā pašā apsvērumā Komisija arī norādīja uz faktu, ka absolūtos skaitļos imports no attiecīgās valsts attiecīgajā periodā būtiski palielinājās – no 246 720 tonnām līdz 1 519 304 tonnām –, kā rezultātā pieauguma apmērs attiecīgajā periodā sasniedza 516 %. Vienlaikus Ķīnas importa Savienībā kopējā tirgus daļa attiecīgajā periodā palielinājās vairāk nekā piecas reizes. Otrkārt, nevar noliegt to, ka Ķīnas imports uz Savienību būtiski pieauga: laikposmā no 2012. gada līdz izmeklēšanas periodam Ķīnas imports pieauga par 1 273 000 tonnām (sk. turpmāk 419. apsvērumu), savukārt Krievijas un Ukrainas importa pieaugums tajā pašā periodā bija attiecīgi 373 000 tonnas un 178 000 tonnas (sk. 564. apsvērumu). Treškārt, arguments, ka Ķīnas importa apjomi bijuši mazāki nekā citu valstu importa apjomi, ir cēloņsakarības jautājums; bet tas nav būtisks faktors, kas ņemams vērā kaitējuma draudu analīzē, jo pamatregulas 8. panta 8. punktā ir norāde uz ievērojamu subsidētā importa daļu Savienības tirgū.

            5.2.2.2.   Dati par laikposmu pēc IP

                  (480)

                  Importa apjoms no Ķīnas vēl vairāk palielinājās (par 8,5 %) 2016. gada pirmajā pusē (773 275 tonnas) (avots – Eurostat), salīdzinot ar 2015. gada pirmo pusi (712 390 tonnas). Pieejamie dati liecina, ka Ķīnas izcelsmes subsidētā importa apjoms attiecīgajā periodā ne tikai būtiski palielinājās, bet šī tendence netika apturēta vai pavērsta pretējā virzienā līdz 2016. gada jūnijam.

                  (481)

                  Taču, no otras puses, pieejamie dati par papildu laikposmiem no 2016. gada jūlija līdz septembrim un no 2016. gada oktobra līdz decembrim un no 2017. gada janvāra līdz februārim pierāda, ka, Ķīnas izcelsmes subsidētā importa apjoms, izteikts mēneša vidējās vērtībās, ir sācis mazināties salīdzinājumā ar IP (2015. gads) un laiku pēc IP beigām (no 2016. gada janvāra līdz jūnijam).

                     15. tabula

                     Importa no Ķīnas apjoma dinamika (tonnās)

                              2014

                              IP (2015. g.)

                              2016. gada janvāris–jūnijs

                              2016. gada jūlijs–septembris

                              2016. gada oktobris–decembris

                              2017. gada janvāris–februāris

                              Importa apjoms no Ķīnas

                              592 104

                              1 519 304

                              773 275

                              296 267

                              1 460

                              5 024

                              Imports no Ķīnas vidēji mēnesī

                              49 342

                              126 608

                              128 879

                              98 756

                              486

                              2 512

                                 Avots: Eurostat.

                  (482)

                  Tādējādi Komisija, atbilstoši Ķīnas valdības apgalvojumiem tās iesniegtajā dokumentā (62), konstatēja, ka apjoma pieauguma tendence ir beigusies. Tomēr, novērtējot šo skaitļu nozīmīgumu un ticamību, lai apstiprinātu vai noliegtu kaitējuma draudu analīzē secināto, Komisija arī konstatēja, ka:

                              a)

                              Importa no Ķīnas apjoms vidēji mēnesī laikposmā no 2016. gada jūlija līdz septembrim joprojām ir divreiz lielāks par vidējo importa apjomu mēnesī 2014. gadā;

                              b)

                              Importa no Ķīnas mēneša vidējā apjoma samazinājumu 2016. gada jūlijā līdz septembrī (salīdzinājumā ar 2015. gadu) var skaidrot ar:

                                          —

                                          preventīvo iedarbību, ko panāca sūdzības iesniedzēja 2016. gada 5. aprīlī iesniegtais reģistrācijas pieprasījums (kas tika atsaukts tikai 2016. gada augusta vidū) un tā atjauninātais variants 2016. gada jūnijā antidempinga procedūrā pret attiecīgā ražojuma importu par dempinga cenām no Ķīnas,

                                          —

                                          to, ka tika pieņemta Komisijas 2016. gada 29. jūlija Īstenošanas regula (ES) 2016/1329, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas un Krievijas Federācijas izcelsmes auksti velmētu plakanu tērauda velmējumu reģistrētajam importam (63), ar kuru antidempinga maksājumi pirmo reizi tika iekasēti ar atpakaļejošu spēku; un

                                          —

                                          zināšanām par Komisijas nodomu pieņemt lēmumu par pagaidu pasākumiem 8 (nevis 9) mēnešu laikā no procedūras sākšanas;

                              c)

                              Importa no Ķīnas mēneša vidējā apjoma ievērojamo sarukumu laikposmā no 2016. gada oktobra līdz 2017. gada februārim var skaidrot ar to, ka paralēlās antidempinga procedūras ietvaros 2017. gada 7. oktobrī tika noteikti pagaidu antidempinga pasākumi (64).

                  (483)

                  Attiecībā uz pamatojumu, kāpēc Ķīnas eksports samazinājās galvenokārt no 2016. gada otrās puses, Komisija norādīja, ka to var skaidrot ar šādiem četriem faktiem:

                              —

                              pamatojoties uz Komisijas 2016. gada 16. marta Paziņojumu par tērauda rūpniecību (“Tērauda rūpniecība: kā saglabāt ilgtspējīgu nodarbinātību un izaugsmi Eiropā”) (65), Ķīnas ražotājiem eksportētājiem tika paziņots Komisijas nodoms “nekavējoties izmantot pieejamās rezerves, lai vēl vairāk paātrinātu pagaidu pasākumu apstiprināšanu, samazinot izmeklēšanas procedūru ilgumu par vienu mēnesi (no deviņiem uz astoņiem mēnešiem”). Tādējādi sakarā ar antidempinga procedūras sākšanu pret attiecīgā ražojuma importu par dempinga cenām no Ķīnas 2016. gada 13. februārī tiem bija zināms, ka pagaidu pasākumus varētu noteikt 2016. gada oktobra sākumā antidempinga procedūrā pret attiecīgā ražojuma importu par dempinga cenām no Ķīnas,

                              —

                              2016. gada 5. aprīlī sūdzības iesniedzējs iesniedza pieprasījumu reģistrēt attiecīgā ražojuma importu no ĶTR antidempinga procedūrā pret attiecīgā ražojuma importu par dempinga cenām no Ķīnas. 2016. gada 2. jūnijā sūdzības iesniedzējs atjaunināja pieprasījumu, sniedzot jaunāku informāciju. Tādējādi labi informēti ražotāji eksportētāji un eksportētāji zināja, ka pastāv risks – ja tie nosūtīs attiecīgo ražojumu laikā no 2016. gada otrās puses, to eksportētajiem līdzīgajiem ražojumiem 90 dienas pirms pagaidu maksājumu iespējamās noteikšanas 2016. gada oktobrī antidempinga procedūrā pret attiecīgā ražojuma importu par dempinga cenām no Ķīnas, proti, no 2016. gada jūlija, varētu piemērot maksājumu ar atpakaļejošu spēku,

                              —

                              2016. gada 29. jūlijā Komisija pieņēma Īstenošanas regulu (ES) 2016/1329 (66), ar kuru pirmo reizi ar atpakaļejošu spēku tika iekasēti antidempinga maksājumi par konkrētiem auksti velmētiem tērauda velmējumiem, kas arī ir tērauda ražojums. Tādējādi risks, ka antidempinga procedūrā pret attiecīgā ražojuma importu par dempinga cenām no Ķīnas tiks noteikti pasākumi jau no 2016. gada jūlija sākuma, kļuva vēl lielāks sakarā ar maksājumu iekasēšanu ar atpakaļejošu spēku minētajā lietā, kas attiecās uz tērauda ražojumu,

                              —

                              2016. gada 7. oktobrī paralēlajā antidempinga procedūrā tika noteikti pagaidu antidempinga pasākumi.

            5.2.2.3.   Secinājumi

                  (484)

                  Kā redzams tabulā 419. apsvērumā, laikposmā no 2012. gada līdz izmeklēšanas periodam imports no attiecīgās valsts būtiski palielinājās no 246 720 tonnām līdz 1 519 304 tonnām. Minētā importa cenas pastāvīgi saruka. Importa apjoms no Ķīnas vēl vairāk palielinājās (par 8,5 %) 2016. gada pirmajā pusē (773 275 tonnas) (avots – Eurostat), salīdzinot ar 2015. gada pirmo pusi (712 390 tonnas).

                  (485)

                  Importa apjoma no Ķīnas sarukumu pēc 2016. gada jūlija var skaidrot ar preventīvo iedarbību, ko panāca reģistrācijas pieprasījums antidempinga procedūrā pret attiecīgā ražojuma importu par dempinga cenām no Ķīnas, zināšanām par Komisijas nodomu pieņemt lēmumu par pagaidu pasākumiem astoņu mēnešu laikā no antidempinga procedūras sākšanas pret attiecīgā ražojuma importu par dempinga cenām no Ķīnas, kā arī ar antidempinga pasākumu reālu noteikšanu paralēlajā antidempinga procedūrā 2016. gada oktobra sākumā.

                  (486)

                  Kā parādīts tabulā 481. apsvērumā, Ķīnas importa apjoma līmenis absolūtos skaitļos laikposmā no 2016. gada jūlija līdz septembrim un vēlāk joprojām bija ļoti augsts salīdzinājumā ar 2014. gadu. Taču Ķīnas izcelsmes importa apjoms absolūtos skaitļos laikposmā no 2016. gada oktobra līdz decembrim un 2017. gada janvārī un februārī būtiski saruka, jo tika noteikti pasākumi paralēlajā antidempinga procedūrā. Šāds būtisks sarukums laikposmā no 2016. gada oktobra līdz decembrim un 2017. gada janvārī un februārī vien pierāda, ka, ņemot vērā jaudas pārpalikumu Ķīnā (sk. 5.2.3.1. sadaļu), ir iespējams, ka subsidētā importa apjoma sarukums būs tikai īslaicīgs un ka konkrēti no 2016. gada oktobra līdz 2017. gada februārim novērotā importa apjomam raksturīgā tendence vērsīsies pretējā virzienā, ja netiks noteikti galīgie kompensācijas pasākumi. Tāpēc minētais novērojums nemaina Komisijas atzinumu, ka izmeklēšanas perioda beigās ir skaidri un nenovēršami kaitējuma draudi.

            5.2.3.   Pietiekami liela brīvā jauda

      5.2.3.1.   Jauda ĶTR (neapstrādāts tērauds un līdzīgais ražojums)

                  (487)

                  Informācija, kas pieejama par Ķīnas neapstrādāta tērauda ražošanas jaudu, liecina, ka Ķīnas tērauda ražošanas jauda ir strauji augusi jau ilgu laiku. Ņemot vērā, ka ĶTR 2004. gadā saražoja 25,6 % no kopējā neapstrādāta tērauda ražošanas apjoma pasaulē (67), 2015. gadā tā bija gandrīz divkāršojusi faktisko ražošanas apjomu un ražoja jau 50,3 %. Šajā sakarā Komisijas Paziņojumā par tērauda rūpniecību ir teikts: “… ievērojami ir pieaudzis neizmantotās ražošanas jaudas īpatsvars vairākās trešās valstīs, īpaši Ķīnā. Ražošanas jaudas pārpalikums Ķīnā vien tiek lēsts aptuveni 350 miljonu tonnu apmērā, kas ir gandrīz divreiz vairāk par Savienības ikgadējo ražošanas apjomu
                      (68)”.

                  (488)

                  Šajā ziņā ESAO aplēsusi, ka 2014. gadā Ķīnas kopējā tērauda ražošanas jauda bijusi 1 140 milj. tonnu (69), savukārt aprēķinātais Ķīnas faktiskais ražošanas apjoms bija 822,8 milj. tonnu (70). Kā norādīts turpmākajā tabulā, 2015. gadā pieejamais Ķīnas neapstrādata tērauda jaudas pārpalikums ir aptuveni 350 miljoni tonnu.

                     16. tabula

                     Faktiskais līdzīgā ražojuma ražošanas apjoms trešās valstīs (tūkstošos tonnu)

                              Valsts

                              Neapstrādāta tērauda ražošanas jauda, aprēķins par 2015. gadu (71)

                              Neapstrādāta tērauda ražošanas apjoms 2014. gadā

                              Neapstrādāta tērauda ražošanas apjoms 2015. gadā (72)

                              Teorētiskais jaudas pārpalikums 2015. gadā

                              KVP faktiskais ražošanas apjoms 2014. gadā

                              KVP faktiskais ražošanas apjoms 2015. gadā

                              Krievija

                              90 000

                              71 461

                              70 898

                              19 102

                              26 898

                              27 509

                              ĶTR

                              1 153 098

                              822 750

                              803 825

                              349 273

                              317 387

                              322 259

                              Ukraina

                              42 500

                              27 170

                              22 968

                              19 532

                              7 867

                              6 314

                              Irāna

                              28 850

                              16 331

                              16 146

                              12 704

                              8 276

                              7 872

                              Brazīlija

                              49 220

                              33 897

                              33 256

                              15 964

                              14 229

                              13 388

                  (489)

                  Iepriekš minētie atjauninātie 2015. gada dati par līdzīgā ražojuma ražošanas apjomu pierāda, ka attiecīgā valsts krietni pārspēj visas pārējās lielās eksportētājvalstis; arī iepriekš minētie atjauninātie 2015. gada dati par neapstrādāta tērauda ražošanas jaudu pierāda, ka tikai ĶTR ir šāds ārkārtīgi liels neapstrādāta tērauda jaudas pārpalikums (gandrīz 350 miljoni tonnu 2015. gadā salīdzinājumā ar 317 miljoniem tonnu 2014. gadā).

                  (490)

                  Tādējādi Komisija atkārtoti norāda, ka tērauda ražošanas jaudas pārpalikums ĶTR ir svarīgs rādītājs, pēc kura var noteikt, vai ir nenovēršami kaitējuma draudi Savienības ražošanas nozarei.

                  (491)

                  Šāds tērauda ražošanas jaudas pārpalikums neatbilst arī pieprasījumam pēc līdzīgā ražojuma ĶTR vai citās valstīs. Nesen publicēts ESAO pētījums (73) liecina, ka pieprasījuma pieaugums pasaules tirgos faktiski samazinās un atšķirība starp jaudu un pieprasījumu palielinās.

                  (492)

                  Ķīnas iestādes nav apstrīdējušas faktu, ka attiecīgajai valstij ir pārmērīgs tērauda ražošanas jaudas pārpalikums. Pirmkārt, Ķīnas Valsts Padome 2016. gada 1. februārī publicēja “Atzinumu par jaudas pārpalikuma novēršanu tērauda rūpniecībā”, kurā noteikta Ķīnas kopējā pieeja, kā apņēmīgāk risināt jaudas pārpalikuma problēmu Ķīnas tērauda ražošanas nozarē. Paredzētie pasākumi cita starpā būtu neapstrādāta tērauda ražošanas jaudas samazināšana par 100–150 miljoniem tonnu piecos gados un stingrs jaunas ražošanas jaudas aizliegums. Otrkārt, CISA iesniegtajos dokumentos arī min, ka “dažos pēdējos gados Ķīnas valdība un Ķīnas tērauda apvienība ir veikusi efektīvus pasākumus.”Kopš 2011. gada Ķīna ir aktīvi mazinājusi pārmērīgo jaudu un stiprinājusi energotaupības pasākumus
                      (74). Turklāt Komisija ir saņēmusi apšaubāmu informāciju, ka ĶTR acīmredzot ir sākusi mazināt savu jaudas pārpalikumu. Šajā ziņā ES delegācija Pekinā ziņo, ka CISA direktora vietnieks bija paziņojis, ka ĶTR, visticamāk, 2016. gadā samazinās tērauda ražošanas jaudas pārpalikumu par 70 miljoniem tonnu (2016. gada 28. oktobra paziņojums). Arī Baosteel Group un Wuhan Steel Group paziņoja, ka tās jau 2016. gada oktobrī bija pabeigušas 2016. gadā paredzētos mērķorientētos jaudas samazināšanas pasākumus (2016. gada 24. oktobra paziņojums). Turklāt būtu jāņem vēra nesenais ESAO ziņojums, kurā noteikts, ka divi nozīmīgi Ķīnas tērauda ražotāji likvidējuši ražotnes Dzjiliņas provincē un Aņšaņā, tādējādi samazinot jaudu par 2,68 miljoniem tonnu (75).

                  (493)

                  Taču ir vērojamas arī tendences, kuras norāda uz attīstību pretējā virzienā.

                              —

                              Vairākos ziņojumos minēts, ka attiecīgajā valstī negatīvu ietekmi rada tāda parādība kā tā dēvētās spoku tērauda rūpnīcas (76) – tās ir rūpnīca, par kurām saka, ka tās tiek likvidētas, taču patiesībā tās likvidētas netiek.

                              —

                              Cits avots ziņo arī, ka darbību ir atjaunojusi 41 domna, un jaunākos ziņojumos ir pat norādīts, ka ĶTR kopš 2016. gada sākuma ir atjaunota tērauda ražošanas jauda vairāk nekā 50 miljonu tonnu apjomā (77).

                              —

                              Pasaules Tērauda asociācija par neapstrādāta tērauda ražošanas apjomu pasaulē 2016. gada pirmajos sešos mēnešos ziņo: neapstrādāta tērauda ražošanas apjomu pasaulē 2016. gada pirmajos sešos mēnešos bija 794,8 miljoni tonnu – tas ir samazinājums par – 1,9 % salīdzinājumā ar to pašu periodu 2015. gadā… Neapstrādāta tērauda ražošanas apjoms … ES-28 samazinājies par – 6,1 %,… Ķīnas neapstrādāta tērauda ražošanas apjoms 2016. gada jūnijā bija 69,5 miljoni tonnu – tas ir palielinājums par 1,7 % salīdzinājumā ar 2015. gada jūniju…
                                  (78).

                              —

                              ESAO prognozēs par 2016. gadu (79) lēsts, ka 2016., 2017. un 2018. gadā Ķīnas jauda turpinās palielināties. Nesenā ESAO 2017. gada ziņojumā (80) minēts, ka paredzams, ka Ķīnas tērauda ražošanas jauda stabilizēsies līmenī 1,16 miljardi tonnu gadā (2016. gads salīdzinājumā ar 2015. gadu). Ķīnas puse turpināja izvairīties no iesaistīšanās divpusējā platformā starp Savienību un ĶTR, kur uzraudzītu tērauda ražošanas jaudas pārpalikumu. Turklāt 13. piecgades plānā saistībā ar “Tērauda ražošanas nozares pielāgošanas un modernizācijas plānu 2016.–2020. gadam” tiek prognozēts, ka neapstrādāta tērauda ražošanas apjoms 2020. gadā būs 750–800 miljoni tonnu, savukārt laikposmā līdz 2020. gadam neapstrādāta tērauda ražošanas jauda tiks samazināta par 100–150 miljoniem tonnu. Tādā labā stāvoklī esoši tērauda ražošanas uzņēmumi arī tiek mudināti ārvalstīs veidot tērauda ražošanas bāzes un pārstrādes un izplatīšanas centrus.

                  (494)

                  Var secināt, ka jaudas pārpalikuma problēma tērauda ražošanas nozarē ĶTR ir vispārzināma un ka šo problēmu ir atzinušas arī Ķīnas iestādes. Neskatoties uz vairākiem Ķīnas iestāžu paziņojumiem, maz ticams, ka jautājums tiks atrisināts tuvākajā nākotnē: Jaudas pārpalikums Ķīnā ir tik liels, ka tas reāli nevar izzust īstermiņā vai vidējā termiņā.

                  (495)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV pauda komentāru, ka CISA2016. gada 21. martā iesniegtajos dokumentos bijis norādīts: kopš 2011. gada ir izbeigts izmantot ražošanas jaudas aptuveni 77,8 miljonu tonnu apmērā; turklāt Ķīnas tērauda ražotāji ir veikuši pasākumus un laikā no 2015. gada janvāra līdz oktobrim samazinājuši savus ražošanas apjomus par vairāk nekā 15 miljoniem tonnu. ĶV secināja, ka tādējādi jebkurš KVP jaudas pārpalikums, domājams, samazināsies, nevis būtiski palielināsies, kas ir priekšnoteikums kaitējuma draudu konstatēšanai pamatregulas 8. panta 8. punkta 2. apakšpunkta c) punkta nozīmē.

                  (496)

                  Komisija atkārtoti pauda savus iepriekšējos konstatējumus, proti: neraugoties uz dažiem Ķīnas iestāžu paziņojumiem, nav domājams, ka Ķīnā pastāvošā problēma saistībā ar jaudas pārpalikumu tiks atrisināta tuvā nākotnē. Neizmantotā ražošanas jauda ir tik liela, ka tā reāli nevar izzust īstermiņā vai vidējā termiņā. Turklāt pamatregulas 8. panta 8. punkta 2. apakšpunkta c) punktā ir norāde uz pietiekami lielu ražotāja eksportētāja brīvo jaudu vai šādas jaudas nenovēršamu un ievērojamu pieaugumu, kas liecina par iespējamību, ka varētu ievērojami pieaugt subsidēts eksports uz Savienību.

                  (497)

                  Tiek lēsts, ka līdzīgais ražojums ir liela daļa no kopējā neapstrādāta tērauda ražošanas apjoma šādu iemeslu dēļ: Ķīnas kopējais neapstrādāta tērauda ražošanas apjoms 2013. gadā bija 822 000 miljoni tonnu un 2014. gadā 822 698 miljoni tonnu, savukārt kopējais Ķīnā saražoto karsti velmēto plato velmējumu apjoms attiecīgi bija 311 564 miljoni tonnu (jeb aptuveni 37,9 % no kopējā neapstrādāta tērauda ražošanas apjoma) un 317 387 miljoni tonnu (jeb aptuveni 38,6 % no kopējā neapstrādāta tērauda ražošanas apjoma) (81). Tāpēc iepriekš minētie dati par neapstrādātu tēraudu skaidri norāda arī uz līdzīgā ražojuma ražošanas jaudas pārpalikumu ĶTR.

                  (498)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV pauda komentāru, ka Komisija izmantojusi tikai 2013. un 2014. gada statistikas datus, nesniedzot jaunākus datus. Tāpēc tā apšaubīja to, cik ticams ir Komisijas secinājums par Ķīnas KVP ražošanas jaudas pārpalikumu apmēriem, jo tas ir lielākoties balstīts uz datiem par neapstrādātu tēraudu kopumā, kuri var nebūt reprezentatīvi.

                  (499)

                  Komisija šo apgalvojumu noraidīja šādu iemeslu dēļ. Pirmkārt, 2013. un 2014. gada statistika bija jaunākie pieejamie dati. Tādējādi Komisijai nebija iespējas ņemt vērā jaunākus datus. Turklāt pati ĶV, lai arī informācijas iegūšanas ziņā tā ir labākā situācijā, jaunākajos iesniegtajos dokumentos nesniedza atjauninātus datus par jaudām un/vai citu pamatotu izskaidrojumu.

                  (500)

                  Otrkārt, ir norāde uz 571. apsvērumā ietverto tabulu, kurā faktiskais līdzīgā ražojuma ražošanas apjoms ĶTR tiek salīdzināts ar citu valstu faktisko ražošanas apjomu 2014. un 2013. gadā. Tabulā norādīts, ka, piemēram, 2014. gada faktiskais līdzīgā ražojuma ražošanas apjoms ĶTR (317,4 miljoni tonnu) bijis aptuveni piecreiz lielāks par Krievijas, Ukrainas, Irānas un Brazīlijas kopējo ražošanas apjomu (57,4 miljoni tonnu). Tas liecina par milzīgo līdzīgā ražojuma ražošanas jaudu ĶTR.

                  (501)

                  Treškārt, izmeklēšanā tika apstiprināts, ka izmeklēšanas periodā triju (no četriem) izlasē iekļauto Ķīnas ražotāju eksportētāju vidējais jaudas izmantojuma rādītājs ir 65 %. Savukārt ceturtā Ķīnas ražotāja eksportēja jaudas izmantojuma rādītājs pārsniedza 80 %. Tas nozīmē, ka tikai četriem uzņēmumiem pieejamā brīvā jauda attiecīgajam ražojumam pārsniedz 15 miljonus tonnu. Arī tas liecina par līdzīgā ražojuma neizmantoto ražošanas jaudu. Pieņemot, ka līdzīgi rādītāji ir arī citiem Ķīnas KVP ražotājiem, var secināt, ka Ķīnā ir ļoti liela neizmantotā KVP ražošanas jauda.

                  (502)

                  Turklāt, kā norādīts 564. apsvēruma tabulā, Savienības tirgus ir atvērts tirgus, kurā ir daudz importa no vairākām valstīm. Kā norādīts 4. tabulā 419. apsvērumā, Ķīnas ražotāji eksportētāji ir eksportējuši uz Savienības tirgu galvenokārt no 2012. gada un strauji palielinājuši savu tirgus daļu ar importu par zemām cenām uz citu ekonomikas dalībnieku, arī Savienības ražotāju, rēķina. Tas pierāda, ka Ķīnas ražotāju eksportētāju iespiešanās tirgū attiecīgajā periodā ir izrādījusies salīdzinoši viegla un ļoti veiksmīga un pati par sevi liecina par Savienības tirgus pievilcīgumu Ķīnas un citu valstu ražotājiem eksportētājiem.

            5.2.3.2.   Trešo valstu absorbcijas jauda

                  (503)

                  Komisija saskaņā ar pamatregulas 8. panta 8. punkta otrās daļas c) punktu analizēja, vai Ķīnas ražotājiem eksportētājiem ir pieejami citi eksporta tirgi, kas varētu absorbēt jebkuru papildu eksportu.

                  (504)

                  Šajā saistībā Ķīnas valdība apgalvoja, ka Ķīnas eksports uz Vjetnamu un Dienvidkoreju ir aptuveni divas reizes lielāks par eksporta apjomu uz Savienību, savukārt eksports uz Tuvajiem Austrumiem un Pakistānu ir gandrīz vienāds ar eksporta apjomu uz Savienību.

                  (505)

                  Tomēr Komisija norādīja, ka daži (lieli) eksporta tirgi Ķīnas ražotājiem eksportētājiem kļūst aizvien grūtāk pieejami tirdzniecības aizsardzības pasākumu (tādās valstīs kā ASV, Malaizija, Indija un Meksika) un/vai izmeklēšanu (tādas valstis kā Taizeme), vai palielinātu muitas nodokļu dēļ (Dienvidāfrikā).

                  (506)

                  Pēc 2016. gada jūlija pieejamā informācija par trešo valstu absorbcijas jaudu liecina, ka:

                              —

                              no vienas puses, Malaizija 2016. gada janvārī beidza izmeklēšanu aizsargpasākumu noteikšanai pret Ķīnu un dažām citām valstīm saistībā ar karstiem velmējumiem ruļļos, bet Turcija 2016. gada aprīlī beidza antidempinga izmeklēšanu saistībā ar karstu velmējumu ruļļos importu no Ķīnas, Francijas, Japānas, Rumānijas, Krievijas, Slovākijas un Ukrainas,

                              —

                              no otras puses, Indija izmeklēšanā aizsargpasākumu noteikšanai nesen uzlika galīgās maksājumu likmes karsti velmētu leģētā un neleģētā tērauda plakanu lokšņu un plātņu importam. Turklāt Brazīlija sāka antisubsidēšanas izmeklēšanu saistībā ar karsti velmēta plakana oglekļa tērauda importu. Visbeidzot, Turcijas ražotāji ir iesnieguši jaunus antidempinga un kompensācijas maksājumu lūgumrakstus pret karstu velmējumu ruļļos importu, kura izcelsme cita starpā ir Ķīnā. Attiecībā uz to kāda ieinteresētā persona informēja Komisiju, ka Turcijas iestādes tikmēr 2016. gada 21. decembrī ir sākušas jaunu dempinga izmeklēšanu, kura attiecas uz biezajām plāksnēm un konkrēta veida KVP.

                  (507)

                  Eksporta statistikas dati par 2015. gadu un 2016. gada pirmajiem sešiem mēnešiem KN kodu izlasei (82) attiecībā uz līdzīgo ražojumu liecina, ka Ķīnas eksporta apjoms uz dažādiem galamērķiem atšķīrās, bet kopējais eksporta apjoms uz citām pasaules valstīm saglabājās stabils.

                  (508)

                  Pirmkārt, attiecīgā valsts 2016. gada pirmajos sešos mēnešos ir eksportējusi apmēram tādu pašu apjomu, ja šos skaitļus pārrēķina par katru gadu un salīdzina ar 2015. gadu. Tomēr vidējā vienības pārdošanas cena 2016. gada pirmajos sešos mēnešos bija zemāka, salīdzinot ar 2015. gadu. Otrkārt, tirgus daļas zaudēšana dažās valstīs (piemēram, Indonēzijā un Vjetnamā) 2016. gada pirmajos 6 mēnešos salīdzinājumā ar 2015. gadu tiek kompensēta ar tirgus daļas iegūšanu citās valstīs (piemēram, Bangladešā un Korejas Tautas Demokrātiskajā Republikā). Tādējādi Komisija secināja, ka nav pamata uzskatīt, ka trešās valstis pašas saviem spēkiem varētu absorbēt Ķīnas brīvās ražošanas jaudas milzīgo apjomu. Neraugoties uz to, ka Ķīnas eksporta kopējais apjoms uz citām trešām valstīm saglabājās stabils, iespējams, ka pievilcīgais Savienības tirgus varētu arī turpmāk būt viens no Ķīnas subsidētā eksporta primārajiem mērķiem.

                  (509)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV piezīmēs norādīja, ka trešo valstu tirgi ne tikai ir bijuši daudz svarīgāki par Savienības tirgu, bet arī to potenciāls bijis daudz lielāks. Trešo valstu tirgi varētu absorbēt jebkādus iespējamus KVP jaudas pārpalikumus. Turklāt ir norādīts, ka ir Ķīnas KVP eksportam ir daudz vairāk svarīgu galamērķu, nekā Komisijas apzinātās valstis. Visbeidzot, ĶV norādīja, ka Savienības tirgus neesot Ķīnas KVP primārais mērķis.

                  (510)

                  Komisija šīs piezīmes noraidīja šādu iemeslu dēļ. Pirmkārt, tā atgādināja par importa no Ķīnas ievērojamo pieaugumu attiecīgajā periodā, kas redzams 4. tabulā, 1,3 miljonu tonnu apmērā. Tas ir skaidrs apliecinājums tam, ka Savienības tirgus bija pievilcīgs un bija starp primārajiem subsidētā importa no Ķīnas mērķiem. Komisija turklāt atgādināja iemeslus, kas aprakstīti 482. apsvēruma b) punktā, par to, kāpēc pieaugošā importa apjoma tendence izbeidzās pēc 2016. gada jūnija. Turklāt, kā norādīts 523. apsvērumā, Komisija atkārtoti norādīja, ka gadījumā, ja netiks veikti pasākumi, ņemot vērā milzīgo Ķīnas tērauda, tostarp attiecīgā ražojuma, ražošanas nozares jaudas pārpalikumu, Ķīnas ražotāji eksportētāji varētu saglabāt agresīvu cenu stratēģiju, samazinot savas subsidētās pārdošanas cenas līdz minimumam. Visbeidzot, Komisija neanalizēja Ķīnas trešo valstu absorbcijas jaudu kā atsevišķu faktoru, bet ir pieņēmusi visaptverošu pieeju. Tā svēra un novērtēja ne tikai visus faktorus, kas ir minēti pamatregulas 3. panta 9. punkta otrajā daļā, bet vēl arī dažus papildu faktorus, piemēram, pasūtījumus un rentabilitāti (sk. 540. apsvērumā), lai tās kopējā novērtējuma pamatā būtu nepārprotami fakti.

            5.2.3.3.   ĶTR absorbcijas jauda

                  (511)

                  Arī ĶTR nav pietiekamas absorbcijas jaudas. Pieprasījums pēc tērauda ĶTR iekšzemes tirgū krītas. Pasaules Tērauda asociācija sākumā prognozēja, ka pieprasījums pēc tērauda Ķīnā 2015. gadā samazināsies par – 3,5 % un 2016. gadā – par – 2,0 % pēc tam, kad 2013. gadā pieprasījums bija augstākajā punktā (83). Tomēr vēlāk tā pati organizācija koriģēja šos skaitļus šādi – tiek prognozēts, ka pieprasījums pēc tērauda Ķīnā 2016. gadā kritīsies par – 4,0 % un pēc tam 2017. gadā – par – 3,0 %. Tas liecina, ka 2017. gadā būs pieprasījums pēc 626,1 miljoniem tonnu tērauda (par 15 % mazāk nekā 2013. gadā), tērauda izmantošana pasaulē saruks līdz 41,9 % no 47,9 % 2009. gadā un 44,8 % 2015. gadā (84).

                  (512)

                  Pēc 2016. gada jūlija pieejamā informācija par ĶTR absorbcijas jaudu ir ierobežota. Neskatoties uz to, Komisija konstatēja, ka prognoze par pieprasījumu pēc tērauda Ķīnas iekšzemes tirgū ir tāda, ka šis pieprasījums nākamajos 4–5 gados (2015.–2020. gads) būs mazs vai nepieaugs, jo investīcijas (piemēram, būvniecībā) ienāk lēni, un tas būtiski ietekmēs Ķīnas saražotā tērauda iekšzemes patēriņu (85).

                  (513)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV norādīja, ka Komisija saistībā ar Ķīnas iekšzemes patēriņu paļāvās uz informāciju par visu tērauda nozari kopumā, nenorādot konkrētus datus par KVP pieprasījumu. Tā apgalvoja, ka šāda vispārīga informācija ne vienmēr ir reprezentatīva attiecībā uz KVP nozari un tādēļ nav iespējams šo pieņēmumu komentēt, un uzskatīja, ka tas tādēļ ir atceļams.

                  (514)

                  Komisija šo apgalvojumu noraidīja šādu iemeslu dēļ. Pat tad, ja Komisija ir atsaucās uz Ķīnas tērauda iekšzemes patēriņu attiecībā uz visiem tērauda veidiem, tā 512. apsvērumā arī atsaucās uz ieguldījumiem būvniecībā, kas saskaņā ar sūdzības iesniedzēju statistiku ir lielākā nozare, kurā izmanto KVP. Turklāt arī pati ĶV, kuras rīcībā būtu jābūt visplašākajai informācijai par šo jautājumu, nesen iesniegtajos rādītājos nenorādīja Ķīnas absorpcijas jaudu attiecībā uz KPV un/vai alternatīvi ticamu izskaidrojamu par Ķīnas absorpcijas jaudu.

            5.2.3.4.   Secinājums par jaudu

                  (515)

                  Tiek secināts, ka, iespējams, arī turpmāk uz Savienības tirgu ievērojamā apjomā tiks novirzīts pārmērīgais tērauda, tostarp līdzīgā ražojuma, ražošanas jaudas pārpalikums. Pašreizējie trešo valstu vai pašas ĶTR jaudas pārpalikumi un nepietiekamā absorbcijas jauda norāda uz iespējamu būtiski pieaugušu Ķīnas subsidēto eksportu uz Savienību, ja pasākumi netiktu pieņemti.

            5.2.4.   Subsidētā importa cenas līmenis

                  (516)

                  Komisija neanalizēja Ķīnas cenu tendenci kā atsevišķu faktoru, bet ir pieņēmusi visaptverošu pieeju. Tā svēra un novērtēja ne tikai visus faktorus, kas ir minēti pamatregulas 3. panta 9. punkta otrajā daļā, bet vēl arī dažus papildu faktorus, piemēram, pasūtījumus un rentabilitāti (sk. turpmāk tekstā), lai tās kopējā novērtējuma pamatā būtu nepārprotami fakti.

            5.2.4.1.   IP dati

                  (517)

                  Kā minēts 421. apsvērumā, attiecīgajā periodā vidējās importa cenas no attiecīgās valsts samazinājās par 33 % no 600 EUR/t 2012. gadā līdz 404 EUR/t 2015. gadā.

                  (518)

                  Turpmākajā tabulā importa no Ķīnas vienības vidējās pārdošanas cenas ir salīdzinātas ar piecu izlasē iekļauto Savienības ražotāju vienības pārdošanas cenām:

                     17. tabula

                     Pārdošanas cenas brīvajā tirgū Savienībā salīdzinājumā ar subsidētā importa no Ķīnas cenām attiecīgajā periodā

                              Sk. apsvērumu

                              2012

                              2013

                              2014

                              IP

                              5 izlasē iekļauto Savienības ražotāju pārdošanas cena (EUR/t)

                              (448)

                              553

                              498

                              471

                              427

                              Importa no Ķīnas vidējā cena saskaņā ar Eurostat

                              (EUR/t)

                              (421)

                              600

                              505

                              463

                              404

                              Starpība (EUR/t)

                              – 47

                              – 7

                              + 8

                              + 23

                                 Avots: izlasē iekļauto Savienības ražotāju un ražotāju eksportētāju atbildes uz anketas jautājumiem un Eurostat.

                  (519)

                  Ķīnas vidējās cenas 2012. gadā bija ievērojami augstākas nekā Savienības ražotāju cenas. Tomēr 2015. gadā subsidētā importa no Ķīnas cenas noslīdēja zem Savienības ražošanas nozares cenu līmeņa (404 EUR/t salīdzinājumā ar 427 EUR/t). To apstiprina arī cenu samazinājuma analīze 425. apsvērumā.

            5.2.4.2.   Dati par laikposmu pēc IP

                  (520)

                  Turpmākajā tabulā norādīts, ka:

                              —

                              pēc izmeklēšanas perioda laikā no 2016. gada janvāra līdz jūnijam Ķīnas vienības cenas, ienākot Savienības tirgū, turpināja vēl vairāk samazināties,

                              —

                              laikposmā no 2016. gada jūlija līdz decembrim subsidētā importa cenu līmenis paaugstinājās.

                     18. tabula

                     Subsidētā importa no Ķīnas cenas laikposmā pēc IP beigām

                              Importa no Ķīnas vidējās cenas (2016. gada pirmā puse)

                              (EUR/t)

                              Importa no Ķīnas vidējās cenas
                              (2016. gada otrā puse un 2017. gada pirmie divi mēneši)

                              (EUR/t)

                                 2016. g. janv.

                              326

                              2016. g.jūl.

                              371

                                 2016. g. febr.

                              312

                              2016. g. aug.

                              367

                                 2016. g. marts

                              313

                              2016. g. sep.

                              370

                                 2016. g. apr.

                              303

                              2016. g. okt.

                              729

                                 2016. g. maijs

                              299

                              2016. g. nov.

                              795

                                 2016. g. jūn.

                              308

                              2016. g. dec.

                              1 289

                              2016. g. jan.

                              454

                              2016. g. febr.

                              7 840

                                 Avots: Eurostat.

                  (521)

                  Importa no Ķīnas zemās cenas IP laikā un 2016. gada pirmajā pusē izraisīja divējādas negatīvas sekas:

                              —

                              no vienas puses, ievērojamās cenas atšķirības varētu izraisīt (turpmāku) pārorientēšanos uz šādu subsidētu importu, jo lietotāji, visticamāk, pirks vairāk preču, ko pārdod par zemām cenām; un

                              —

                              no otras puses, pircēji, visticamāk, izmantos to, ka cenas tirgū ir tik zemas, lai vienotos par Savienības ražotāju un citu avotu piedāvāto cenu nospiešanu, tādējādi izraisot nospiešanas tendenci pārdošanas apjomu un cenu vēl lielāka krituma ziņā. Lai gan šādas sekas var apšaubīt gadījumos, kad cenu starpība nav būtiska, šajā gadījumā – un ievērojot konstatēto cenu samazinājumu – ir paredzams, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums būs nopietns.

                  (522)

                  Importa no Ķīnas cenu pieaugums laikposmā no 2017. gada jūlija līdz februārim jāskata šādā kontekstā:

                              —

                              pēc 2016. gada 30. jūnija pieauga ne tikai importa no Ķīnas cenas. Pēc 2016. gada 30. jūnija pieauga arī importa cenas no citām galvenajām eksportētājvalstīm uz Savienību,

                              —

                              laikposmā no 2016. gada jūlija līdz septembrim sasniegtais līmenis joprojām bija zemāks nekā ES ražošanas nozares vidējās ražošanas izmaksas (apmēram EUR 431/t izmeklēšanas perioda beigās). Tādējādi, neraugoties uz cenu līmeņa pieaugumu, līdz 2016. gada septembrim saglabājas milzīga cenu nospiešana; Šajā saistībā ir svarīgi uzsvērt, ka dati par ražošanas izmaksām Savienības ražošanas nozarē IP beigās bija jaunākie pieejamie dati šajā procedūrā, jo dati par Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksām pēc IP beigām nav vākti. Katrā ziņā pat tad, ja hipotētiski Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksas nesenākajā laikposmā būtu samazinājušās, tas neatspēko faktu, ka Ķīnas subsidēto cenu līmenis 2016. gada septembrī joprojām izraisīja milzīgu cenu spiedienu uz Savienības tērauda ražošanas nozari,

                              —

                              no otras puses, laikposmā no 2017. gada oktobra līdz februārim sasniegtais cenu līmenis ir krietni augstāks par ES rūpniecības nozares vidējām ražošanas izmaksām. Tomēr cenu līmeņi šajā laikposmā ir vien niecīgam importa apjomam (1 460 tonnas laikā no 2016. gada oktobra līdz decembrim un 5 024 tonnas 2017. gada pirmajos divos mēnešos, sk. 15. tabulā). Iespējams, ka šis importa apjoms ir ierobežots skaits augstas kvalitātes ražojumu. Komisija novēroja arī to, ka citu trešo valstu, izņemot Japānu, eksporta cenas laikposmā no 2016. gada oktobra līdz decembrim bija daudz zemākas (EUR 375–439/t). Attiecīgi neliela Ķīnas eksporta apjoma cenu līmeni laikā no 2016. gada oktobra līdz 2017. gada februārim nevar uzskatīt par pietiekami reprezentatīvu un

                              —

                              Attiecīgā ražojuma globālo cenu pieaugumu zināmā mērā var izskaidrot ar izejmateriāla cenu pieaugumu. Jo īpaši 2016. gada pēdējā ceturksnī gandrīz divas reizes palielinājās koksējamo akmeņogļu cenas (līdz aptuveni 200 USD/t) salīdzinājumā ar cenām 2016. gada pirmajā pusē. Turklāt koksējamo akmeņogļu cenas 2017. gada pirmajā pusē bija svārstīgas un 2017. gada marta beigās sasniedza apmēram 150 USD/t, kas joprojām ir virs 2016. gada pirmās puses cenu līmeņa.

            5.2.4.3.   Secinājumi

                  (523)

                  Pat ar subsidētā importa no Ķīnas cenu pieaugumu, kas notika no 2016. gada jūlija, dati par cenām pēc IP kopumā neatspēko secinājumu, ka Ķīnas cenu samazināšanās radīja kaitējuma draudus. Importa no Ķīnas cenu nesenais pieaugums no 2016. gada jūlija šos kaitējuma draudus nelikvidēja. Pat šīs paaugstinātās cenas nelikvidēja milzīgo cenu nospiešanu, kas ES rūpniecības nozari izvirza neilgstpējīgā stāvoklī, salīdzinot paaugstinātās Ķīnas cenas ar Savienības ražotāju ražošanas izmaksām izmeklēšanas perioda beigās. Visbeidzot, Komisija secināja, ka pieaugošo importa cenu tendence varētu beigties tad, kad beigsies nesenā izejmateriālu cenu pieauguma svārstības. Ķīnas ražotājiem eksportētājiem bija agresīva cenu noteikšanas politika Savienības tirgū, īpaši 2015. gada otrajā pusē un 2016. gada pirmajā pusē. Komisija apzinās to, ka Ķīnas cenas kopš 2016. gada pirmās puses ir pastāvīgi palielinājušās. Turklāt, ja netiks veikti pasākumi, ņemot vērā milzīgo Ķīnas tērauda, tostarp attiecīgā ražojuma, ražošanas nozares jaudas pārpalikumu, Ķīnas ražotāji eksportētāji varētu atsākt agresīvu cenu stratēģiju, samazinot savas subsidētās pārdošanas cenas līdz minimumam.

                  (524)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV pirmkārt atsaucās uz to, ka importa cenu no citām trešajām valstīm dinamika mainījās līdzīgā veidā un ka Ķīnas cenu samazināšanās vien atspoguļoja kopējo cenu tendenci Savienības tirgū un nav uzskatāma par apliecinājumu Ķīnas ražotāju eksportētāju agresīvai cenu stratēģijai. Otrkārt, domājams, ka Ķīnas cenu dinamika mainījās atbilstoši Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksām. Treškārt, domājams, ka atšķirībā no Ķīnas ražotājiem Savienības ražošanas nozare nevarēja pilnībā atspoguļot šo izejmateriālu cenu pieaugumu attiecīgajā periodā savās pārdošanas cenās, jo tā nespēja kontrolēt pati savas izmaksas. Ceturtkārt, ĶV nepiekrita Komisijai, ka Ķīnas cenas izdarīja spiedienu uz Savienības ražošanas nozari. Šajā kontekstā jāatgādina, ka citu valstu cenas attiecīgajā periodā pastāvīgi bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām, savukārt Ķīnas cenas pirms 2014. gada nenoslīdēja zemāk par Savienības ražošanas nozares cenām. Visbeidzot, tā apgalvoja, ka Ķīnas KPV importa cenas pieauga kopš 2016. gada jūlija un ka Komisija pastāvīgi operēja ar hipotētiskiem apgalvojumiem vai sniedza nekonkrētus paziņojumus, nesniedzot tādu informāciju, kas šos apgalvojumus pamatotu.

                  (525)

                  Komisija noraidīja visus šos argumentus, kā sīkāk paskaidrots turpmākajos apsvērumos.

                  (526)

                  Pirmkārt, Komisija 571. apsvērumā atzina to, ka līdzīgā ražojuma imports no dažām citām valstīm, piemēram, Irānas, Krievijas un Ukrainas, noticis par cenām, kas bijušas vēl zemākas nekā importam no attiecīgās valsts. Turklāt Ķīnas valdība savā argumentācija nav ņēmusi vērā to, ka atbilstoši informācijai 571. apsvērumā izmeklēšanas periodā importa līmenis no Irānas bija daudz zemāks nekā importa līmenis no ĶTR. Turklāt importa apjoms no Krievijas un Ukrainas attiecīgajā periodā patiešām pieauga, taču daudz lēnāk nekā imports no ĶTR. Turklāt pretēji tam, kas notika ar importu no ĶTR, imports no Krievijas un Ukrainas attiecīgajā periodā zaudēja ievērojamu daļu kopējos Savienības importa apjomos.

                  (527)

                  Otrkārt, attiecībā uz apgalvojumu, ka Ķīnas cenu dinamika mainījās atbilstoši Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksām, Komisija atsaucās uz konstatējumiem 451. apsvērumā: neraugoties uz to, ka Ķīnas importa cenām un Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksām ir līdzīga tendence, skaidrs ir tas, ka Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksas kopumā saglabājās augstākas nekā pārdošanas cenas, kuras samazinājās. Tādēļ, lai ierobežotu tirgus daļas zaudēšanu, Savienības ražotāji ievēroja cenu samazināšanās spirāli un ievērojami pazemināja pārdošanas cenas, jo īpaši 2015. gadā. Tā kā attiecīgais ražojums ir prece, tad Savienības ražotājiem attiecīgajā periodā bija jāievēro cenu samazināšanās spirāle.

                  (528)

                  Treškārt, attiecībā uz apgalvojumu par to, ka Savienības ražotāji nespēj kontrolēt savas izmaksas, Komisija ir pamanījusi pretrunas ĶV argumentācijā. Lai gan ĶV iesniegtā dokumenta 267. apsvērumā no vienas puses apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozare nav spējīga kontrolēt savas izmaksas, tā no otras puses iesniegtā dokumenta 239. apsvērumā norādīja, ka attiecīgā perioda laikā ražīguma pieaugums bija 7 %. Turklāt Komisija atsaucās arī uz darba ražīguma ieguvumiem, kas norādīti 450. apsvērumā.

                  (529)

                  Ceturtkārt, Komisija vēlreiz atsaucās uz argumentāciju 571. apsvērumā, kur tā skaidri atzina, ka līdzīgā ražojuma imports no dažām citām valstīm, piemēram, Irānas, Krievijas un Ukrainas, noticis par cenām, kas bijušas vēl zemākas nekā importam no attiecīgās valsts. Tomēr Komisija tajā pašā apsvērumā iebilda, ka izmeklēšanas periodā importa līmenis no Irānas ir bijis daudz zemāks nekā importa līmenis no ĶTR. Turklāt importa apjoms no Krievijas un Ukrainas attiecīgajā periodā patiešām pieauga, taču daudz lēnāk nekā imports no ĶTR.

                  (530)

                  Visbeidzot, Komisija noraidīja apgalvojumu, ka tā ir pastāvīgi operējusi ar hipotētiskiem apgalvojumiem vai sniegusi nekonkrētus paziņojumus, nesniedzot tādu informāciju, kas šos apgalvojumus pamatotu. Komisija savus konstatējumus balsta uz faktiem, nevis uz nepamatotiem apgalvojumiem, pieņēmumiem vai maz ticamām iespējamībām. Šāda ir prasība ir piemērojama Komisijai kā neatkarīgai izmeklēšanas iestādei, un tā cita starpā izriet no tās pienākuma atbilstoši pamatregulas 6. panta 8. punktam. Jebkurā gadījumā Komisija neanalizēja Ķīnas cenu tendenci kā atsevišķu faktoru, bet ir pieņēmusi visaptverošu pieeju.

            5.2.5.   Krājumu līmenis

                  (531)

                  Komisija uzskatīja, ka šim faktoram analīzē nav īpašas nozīmes, jo parasti krājumus veido tirgotāji (tirgotāji nozarē), nevis ražotāji. Turklāt Savienības ražotāji galvenokārt ražo pēc pasūtījuma, un tādējādi var noturēt krājumu līmeni pēc iespējas zemu. Tomēr tā analizēja šo faktoru, kurš skaidri minēts pamatregulas 8. panta 8. punkta otrās daļas e) punktā (sk. iepriekšējo 467. apsvērumu).

                  (532)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka Komisija pati nepietiekoši novērtēja savas analīzes par krājumu apmēru nozīmi, jo tā ir vairakkārt atkārtojusi, ka krājumu apjomam nav būtiskas nozīmes.

                  (533)

                  Komisija atkārtoti apgalvoja, ka krājumu apjomam nav nekādas būtiskas nozīmes analīzes nolūkiem 531. apsvērumā minēto iemeslu dēļ. Jebkurā gadījumā Komisija neanalizēja krājumu apjomu kā atsevišķu faktoru, bet ir pieņēmusi visaptverošu pieeju. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.

                  (534)

                  Izmeklēšanas perioda beigās krājumu apjoma pazemināšanās tika konstatēta gan ĶTR, gan arī Savienības tirgū (86). Tas varētu būt skaidrojams saistībā ar cenu samazināšanos 2015. un 2016. gadā, proti, ja ražotājs vai tirgotājs paredz, ka cenas palielināsies, tam vajadzētu ātri veidot krājumus, plānojot gūt proporcionāli lielāku peļņu, kad cenas celsies.

                  (535)

                  Komisija nevarēja atrast visaptverošus datus par krājumiem laikā pēc izmeklēšanas perioda, neskatoties uz šādu datu pieprasījumiem un pašas veikto izpēti. Tomēr Komisija konstatēja, ka, visticamāk, attiecīgā ražojuma krājumu apjoms Savienībā 2016. gada sākumā joprojām bija diezgan zems. Piemēram, Vācijā saskaņā ar Vācijas tērauda izplatīšanas apvienības (BDS) datiem pagājušā gada beigās plakanā tērauda krājumi nokritās līdz viszemākajam līmenim kopš 2003. gada decembra. Jaunākie dati liecina par nelielu uzlabojumu, taču februārī plakanā tērauda krājumi bija 1,4 miljoni tonnu, tātad tie joprojām bija par 7 % zemāki nekā iepriekšējā gadā (87). Turklāt nesen publicētā rakstā šķietami norādīts, ka krājumu apjoms 2017. gada sākumā palielinājās, jo šajā rakstā teikts, ka pircēji joprojām uzskata, ka to krājumi ir pietiekami lieli, lai izvairītos no liela iepirkuma (88).

                  (536)

                  Tika ziņots, ka ĶTR 40 lielāko pilsētu noliktavās tērauda krājumi 2016. gada jūnija beigās bija samazinājušies līdz 8,86 miljoniem tonnu no 9,47 miljoniem tonnu 2016. gada maija beigās, salīdzinot ar 12,86 miljoniem tonnām 2015. gada jūnija beigās. 2016. gada maijā 80 lielāko Ķīnas rūpnīcu tērauda krājumi bija 14,17 miljoni tonnu salīdzinājumā ar 16,71 miljonu tonnu 2015. gada maija beigās (89). Turklāt tika ziņots, ka ĶTR 40 lielāko pilsētu noliktavās tērauda krājumi 2016. gada oktobra beigās bija samazinājušies līdz 8,89 miljoniem tonnu no 9,41 miljona tonnu 2016. gada septembra beigās. Turklāt 2016. gada septembra beigās 80 lielāko Ķīnas rūpnīcu tērauda krājumi bija 13,46 miljoni tonnu (90) salīdzinājumā ar 16,07 miljoniem tonnu 2015. gada septembra beigās. Turklāt 2017. gadā publicētā rakstā norādīts, ka karsti velmētu ruļļu krājumi Ķīnā atkal pieaugot un, šķietot, ka Ķīna no saviem tērauda produkcijas pārpalikumiem veido krājumus, jo trūkstot atbilstoša pieprasījuma no galapatērētājiem (91). Šajā sakarā vēl vienā nesen publicētā rakstā norādīts, ka noteikti nav loģiski tas, ka cenas var turpināt atgūties, ja krājumi ir sasnieguši tik nepatīkami lielus apjomus (92).

                  (537)

                  Visbeidzot, tērauda krājumi samazinājās gan izmeklēšanas perioda beigās, 2016. gadā, un atkal pieauga 2017. gada sākumā. Lai gan šim faktoram analīzē nav izšķiroši svarīgas nozīmes, tas varētu liecināt cenu samazināšanos 2017. gada laikā, kas pastiprinātu kaitējuma draudus.

            5.2.6.   Citi faktori. Savienības ražošanas nozares rentabilitāte un saņemtie pasūtījumi Savienībā

      5.2.6.1.   IP dati

                  (538)

                  Kā minēts 457. apsvērumā, Savienības ražotāji rentabilitātes ziņā sāka nedaudz atlabt 2014. gadā un 2015. gada pirmajos divos ceturkšņos. Kā minēts 460. apsvērumā, 2015. gada otrajā pusē Savienības rentabilitāte sāka uzrādīt zaudējumus, un izmeklēšanas perioda ceturtajā ceturksnī zaudējumi sasniedza neilgtspējīgu līmeni – 10 %.

            5.2.6.2.   Dati par laikposmu pēc IP

                  (539)

                  Kā minēts 403. apsvērumā, par laiku pēc izmeklēšanas perioda rentabilitātes rādītāji tika apkopoti par sūdzības iesniedzējiem, kuru īpatsvars Savienības ražošanas nozares ražošanas kopapjomā ir aptuveni 90 %.

                  (540)

                  Izmeklēšanā tika konstatēts, ka laikposmā līdz 2016. gada jūnijam sūdzības iesniedzēju rentabilitātes rādītāji turpināja pasliktināties.

                     19. tabula

                     Sūdzības iesniedzēju rentabilitātes un saņemto pasūtījumu dinamika

                              Apraksts

                              2012

                              2013

                              2014

                              2015

                              2015. gada aprīlis – 2016. gada marts

                              2015. gada jūlijs – 2016. gada jūnijs

                              Rentabilitāte

                              – 1,31 %

                              – 4,86 %

                              – 1,28 %

                              – 3 līdz – 5 %

                              – 5 % līdz – 7 %

                              – 7 % līdz – 9 %

                              Saņemtie pasūtījumi

                              16 763 734

                              16 631 630

                              16 677 099

                              15 529 155

                              15 636 444

                              15 944 183

                                 Avots: Eurofer.

                  (541)

                  Iepriekšējā tabulā norādīts, ka salīdzinājumā ar 2015. gadu nedaudz palielinājies saņemto pasūtījumu skaits, taču vienlaikus sūdzības iesniedzēju zaudējumi sasniedza rekordaugstu līmeni. Reģistrētie zaudējumi izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem laikā no 2015. gada 1. jūlija līdz 2016. gada 30. jūnijam sasniedza – 7,8 %, kas vēlreiz apliecina to, ka Savienības ražošanas nozares stāvoklis pasliktinājās. Turklāt pavisam nesen publicētā rakstā minēts, ka vairums lielāko Eiropas tērauda uzņēmumu atkal gūst peļņu pēc tam, kad tērauda cenu atgūšanās 2016. gadā (93). Tādējādi, pat ja Savienības ražotāji nesenākajā laikposmā pēc IP beigām būtu atlabuši salīdzinājumā ar 2015. gadu, šāda atlabšana nespētu kompensēt dramatisko zaudējumu pieaugumu šajā periodā. Turklāt jebkādus datus par 2016. gada otro pusi 482. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ ietekmē gaidāmā pasākumu uzlikšana un vienlaikus antidempinga maksājumi.

            5.2.6.3.   Secinājumi

                  (542)

                  Komisija secināja, ka 2016. gada pirmajā pusē sūdzības iesniedzēju rentabilitātes rādītāji turpināja pasliktināties. Turklāt tā konstatēja norādes, kas liecina, ka Savienības tērauda ražotāji 2016. gada otrajā pusē, iespējams, atguvās, bet šī atgūšanās nespēja kompensēt zaudējumus, kas radušies 2015. gadā un 2016. gada pirmajā pusē. Tāpēc novērtējums par to, ka 2015. gada beigās bija nenovēršama kaitējuma draudi, netiek atspēkots. Drīzāk vēl vairāk pasliktinājušies rentabilitātes rādītāji visā 2016. gada pirmajā pusē apstiprināja Komisijas vērtējuma pareizību attiecībā uz šo rādītāju.

            5.2.7.   Apstākļu izmaiņu paredzamība un nenovēršamība

                  (543)

                  Pamatregulas 8. panta 8. punktā ir paredzēts, ka “… izmaiņām apstākļos, kas varētu radīt situāciju, kurā subsīdijas rada kaitējumu, ir jābūt skaidri paredzamām un nenovēršamām”.

                  (544)

                  Visi iepriekš minētie faktori tika analizēti un pārbaudīti attiecībā uz izmeklēšanas periodu. Proti, izlasē iekļauto Savienības ražotāju rentabilitāte 2015. gada ceturtajā ceturksnī, kad Ķīnas cenu spiediens bija jūtams vairāk, sasniedza neilgtspējīgu līmeni – 10 %. Turklāt dati par laiku pēc izmeklēšanas perioda atklāja, ka šī negatīvā tendence, kas sākās 2015. gada otrajā pusē, 2016. gada pirmajā pusē neuzlabojās.

                  (545)

                  Pieejamie dati par laikposmu no 2016. gada jūlija līdz decembrim un no 2017. gada janvāra līdz februārim liecina par neviendabīgu ainu. Importa apjoms no Ķīnas pēc 2016. gada jūlija saruka, ko var skaidrot ar preventīvo iedarbību, ko panāca reģistrācijas pieprasījums antidempinga procedūrā pret attiecīgā ražojuma importu par dempinga cenām no Ķīnas, zināšanām par Komisijas nodomu pieņemt lēmumu par pagaidu pasākumiem astoņu mēnešu laikā no antidempinga procedūras sākšanas pret attiecīgā ražojuma importu par dempinga cenām no Ķīnas, kā arī ar antidempinga pasākumu reālu noteikšanu paralēlajā antidempinga procedūrā 2016. gada oktobra sākumā (sk. 485. apsvērumu), un vienlaikus jaudas pārpalikums joprojām bija milzīgs. Turklāt, kā paskaidrots 486. apsvērumā, ir iespējams, ka subsidētā importa apjoma sarukums būs tikai īslaicīgs un ka šī tendence vērsīsies pretējā virzienā, ja netiks noteikti galīgie kompensācijas pasākumi.

                  (546)

                  Apsverot Ķīnas cenu pieaugumu tajā pašā nesenākajā laikposmā, pat tad, ja hipotētiski Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksas nesenākajā laikposmā būtu samazinājušās, paliek spēkā fakts, ka Ķīnas subsidēto cenu līmenis līdz 2016. gada septembrim joprojām izraisīja milzīgu cenu spiedienu uz Savienības tērauda ražošanas nozari. Visbeidzot, kā paskaidrots 523. apsvērumā, pieaugošo importa cenu tendence varētu beigties tad, kad beigsies nesenā izejmateriālu cenu pieauguma svārstības. No tā izriet, ka kaitējuma draudi pēc izmeklēšanas perioda beigām bija nenovēršami un paredzami.

                  (547)

                  Komisija tādējādi apstiprināja, ka izmeklēšanas perioda beigās bija skaidri paredzamas un nenovēršamas izmaiņas apstākļos, kas radījis tādu situāciju, kurā subsīdija nodarījusi kaitējumu. Kā paskaidrots iepriekšējā apsvērumā, dati pēc IP šīs izmaiņas apstākļos vēlreiz apstiprina, kas jebkurā gadījumā jāskata kontekstā ar tūlītēju tirgus reakciju uz antidempinga maksājumu uzlikšanu un domājumu turpmāku kompensācijas pasākumu uzlikšanu.

                  (548)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka skaidri paredzamu un nenovēršamu izmaiņu apstākļos nav bijis. Komisija noraidīja šo apgalvojumu to iemeslu dēļ, kas uzskaitīti 543. līdz 547. apsvērumā.

            5.3.   Secinājumi par kaitējuma draudiem

                  (549)

                  Lai gan Savienības ražošanas nozare atlaba 2014. gadā un 2015. gada pirmajos divos ceturkšņos, gandrīz visi kaitējuma rādītāji sāka dramatiski kristies 2015. gada otrajā pusē. Izmeklēšanā atklājās, ka šī negatīvā tendence, kas sākās 2015. gada otrajā pusē, 2016. gada pirmajā pusē neuzlabojās. Tādējādi visi faktori, kuri tika analizēti saskaņā ar pamatregulas 8. panta 8. punktu, jo īpaši ievērojamais subsidētā importa pieauguma temps 2015. gadā par arvien zemākām cenām, milzīgā neizmantotā jauda ĶTR un Savienības ražošanas nozares rentabilitātes negatīvā attīstība, liecina par vienu un to pašu.

                  (550)

                  Pieejamie dati par laikposmu no 2016. gada jūlija līdz decembrim liecina par neviendabīgu ainu. Lai gan Ķīnas izcelsmes importa apjoms būtiski samazinājās – jo īpaši laikposmā no 2017. gada oktobra līdz februārim, jaudas pārpalikums joprojām bija draudīgs un cenas līdz 2016. gada septembrim saglabājās zem Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksām, pat neraugoties uz šo cenu neseno pieaugumu. Turklāt, kā minēts 545. apsvērumā, importa apjoma no Ķīnas sarukums pēc 2016. gada jūlija visdrīzāk bija rezultāts šādiem apstākļiem: tam, ka tika prasīts veikt reģistrāciju antidempinga procedūrā pret attiecīgā ražojuma importu par dempinga cenām no Ķīnas, zināšanām par Komisijas nodomu pieņemt lēmumu par pagaidu pasākumiem astoņu mēnešu laikā no antidempinga procedūras sākšanas pret attiecīgā ražojuma importu par dempinga cenām no Ķīnas, kā arī ar antidempinga pasākumu reālu noteikšanu paralēlajā antidempinga procedūrā 2016. gada oktobra sākumā. Turklāt, kā paskaidrots 546. apsvērumā, pieaugošo importa cenu tendence varētu beigties tad, kad beigsies nesenā izejmateriālu cenu pieauguma svārstības.

                  (551)

                  Ņemot vērā šo analīzi, Komisija secināja, ka izmeklēšanas perioda beigās bija skaidri paredzama un nenovēršama kaitējuma draudi Savienības ražošanas nozarei. Šo novērtējumu neatspēko iepriekš analizētā notikumu attīstība laikposmā pēc IP

            6.   CĒLOŅSAKARĪBA

                  (552)

                  Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 5. punktu Komisija pārbaudīja, vai būtiska kaitējuma draudus Savienības ražošanas nozarei ir izraisījis subsidētais imports no attiecīgās valsts. Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 6. punktu Komisija arī pārbaudīja to, vai kaitējuma draudus Savienības ražošanas nozarei tajā pašā laikā nevarētu būt izraisījuši citi zināmi faktori. Komisija nodrošināja, ka iespējamie kaitējuma draudi, ko izraisījuši citi faktori, kas nav saistīti ar subsidēto importu no ĶTR, nav attiecināti uz subsidēto importu. Šie faktori ir – ekonomikas krīze un samazinājies pieprasījums pēc tērauda, izejmateriālu izmaksas, kuru dēļ krītas pārdošanas cenas, imports no citām trešām valstīm, Savienības ražotāju eksporta pārdošanas rādītāji un apgalvojums, ka viens Savienības ražotājs pats rada kaitējumus Savienības ražošanas nozarei.

            6.1.   Subsidētā importa ietekme

                  (553)

                  Ķīnas ražotāju eksportētāju pārdošanas cenas vidēji samazinājās no 600 EUR/t 2012. gadā līdz 404 EUR/t izmeklēšanas periodā (– 33 %). Attiecīgajā periodā nemitīgi pazeminot vienības pārdošanas cenu, un kā minēts 418. apsvērumā, Ķīnas ražotāji eksportētāji no 2012. gada (0,79 %) līdz izmeklēšanas periodam (4,32 %) spēja ievērojami palielināt tirgus daļu. Jo īpaši izmeklēšanas periodā, salīdzinot ar iepriekšējiem gadiem, bija būtisks Ķīnas importa pieaugums.

                  (554)

                  Lai gan pieprasījuma pēc tērauda kritums un eurozonas parādu krīzes sekas 2012. un 2013. gadā negatīvi ietekmēja Savienības ražošanas nozares darbības rādītājus, 2014. gadā Savienības ražošanas nozare spēja nedaudz atlabt. Tomēr tas, ka, jo īpaši sākot ar 2015. gada otro pusi, arvien vairāk palielinājās imports no attiecīgās valsts par samazinātām cenām, izteikti negatīvi ietekmēja Savienības ražošanas nozares darbības rādītājus. Patiešām, kamēr Savienības ražošanas nozare 2015. gadā samazināja izmaksas, uzlabojot ražīgumu, cita starpā nedaudz samazinot darbaspēku un izmantojot to, ka pazeminās izejmateriālu cenas, subsidētā importa apjoms turpināja augt un spieda Savienības ražošanas nozari samazināt Savienības pārdošanas cenas vēl vairāk, lai ierobežotu tās tirgus daļas sarukšanu. Tādējādi, lai gan Savienības ražošanas nozares rentabilitāte nedaudz uzlabojās, 2014. gadā un 2015. gada pirmajā pusē samazinot zaudējumus, no 2015. gada otrās puses sākās pilnīgi pretēja tendence – Ķīnas importa apjoms turpināja palielināties un Ķīnas cenas samazinājās vēl vairāk, turpretī Savienības ražošanas nozares cenas un rentabilitāte turpināja samazināties.
                  Ievērojot laika sakritību starp pastāvīgi pieaugošo subsidēto importu par cenām, kas nemitīgi samazinājās, no vienas puses, un Savienības ražošanas nozares tirgus daļas zudumu un cenu nospiešanu, kuras dēļ radās vēl lielāki zaudējumi, jo īpaši sākot no 2015. gada otrās puses, Komisija secināja, ka subsidētais imports negatīvi ietekmēja Savienības ražošanas nozares stāvokli.Turklāt Ķīnas ekonomikas pakāpeniskā pasliktināšanās un būtiskais jaudas pārpalikums Ķīnas tērauda ražošanas nozarē piespieda Ķīnas tērauda ražotājus virzīt savu ražošanas pārpalikumu uz eksporta tirgiem, un Savienības tirgus ir pievilcīgs eksporta galamērķis. Patiešām, daudzi citi ierasti svarīgi eksporta tirgi ir noteikuši vai plāno noteikt pasākumus pret Ķīnas tērauda ražojumiem, ieskaitot karsti velmētus plakanus tērauda velmējumus.

                  (555)

                  Visā pasaulē aizvien vairāk tiek noteikti tirdzniecības aizsardzības pasākumi, tāpēc, visticamāk, Savienības tirgus ir kļuvis par vienu no pievilcīgākajiem galamērķiem attiecīgā ražojuma Ķīnas izcelsmes subsidētajam importam, kas kaitē Savienības ražošanas nozarei. Šo secinājumu apstiprina

                              —

                                 Eurostat importa statistika, kas liecina, ka Ķīnas importa līmenis pēc izmeklēšanas perioda joprojām ir ievērojams, jo īpaši 2016. gada pirmajā pusē; un

                              —

                              sarūkošais iekšējais pieprasījums pēc tērauda Ķīnā.
                              Turklāt iemesli, kuru dēļ samazinājās subsidētā importa no Ķīnas Savienībā apjoms, ir paskaidroti 550. apsvērumā. Kā paskaidrots arī 545. apsvērumā, ir iespējams, ka subsidētā importa apjoma sarukums būtu bijis tikai īslaicīgs un ka šī tendence vērstos pretējā virzienā, ja netiktu noteikti galīgie kompensācijas pasākumi.

                  (556)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka turpmāk minēto iemeslu dēļ nav cēloņsakarības starp subsidēto importu un tā nelabvēlīgo ietekmi uz situāciju Savienības ražošanas nozarē. Lai gan KPV importa no Ķīnas apjoms pieauga no 0,79 % līdz 4,32 %, Ķīnas cenas pastāvīgi bija augstākas par Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas cenām un tikai 2014. gadā noslīdēja zemāk par Savienības ražošanas nozares cenām. Turklāt tiek apgalvots, ka Savienības ražošanas nozares zaudējumi 2012. gadā un 2013. gadā bija daudz lielāki nekā izmeklēšanas periodā.

                  (557)

                  Šie apgalvojumi jau tika atspēkoti: par Ķīnas tirgus daļu Komisijas izklāsts ir atrodams šā dokumenta 479. apsvērumā; par Ķīnas cenām Komisijas izklāsts ir atrodams 465., 526. un 527. apsvērumā. Visbeidzot, par Savienības ražotāju zaudējumiem Komisijas izklāsts ir arī atrodams 465. apsvērumā.

            6.2.   Citu faktoru ietekme

      6.2.1.   Ekonomikas krīze

                  (558)

                  Ķīnas valdība apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozare cieš zaudējumus daļēji tādēļ, ka Savienības ražošanas nozari joprojām ietekmē ekonomikas lejupslīde.

                  (559)

                  Pieprasījuma pēc tērauda kritums galvenokārt 2012. gadā un eurozonas parādu krīzes sekas 2012. un 2013. gadā negatīvi ietekmēja Savienības tērauda ražošanas nozari. Kā minēts 450. apsvērumā, Komisija atzina negatīvo ietekmi. Tomēr ir ņemts vērā arī tas, ka 2014. un 2015. gadā Savienības ražošanas nozare sāka atlabt.

                  (560)

                  Tāpēc, no vienas puses, pat ja Savienības ražošanas nozari ietekmēja eurozonas parādu krīze, proti, 2012. un 2013. gadā, sākot no 2013. gada, tirgus lēnām sāka atlabt no šīs ietekmes, un Savienības tirgū bija salīdzinoši stabils, pat augošs pieprasījums. Tādējādi, lai gan laikā no 2014. līdz 2015. gadam Savienības ražošanas nozare varēja vairāk izmantot to, ka tirgus atlabst, tā nevarēja to izdarīt ĶTR importa apjoma krasā pieauguma dēļ. Ķīnas importa apjoms par zemām cenām pakāpeniski palielinājās un pārņēma tirgus daļas, kaitējot Savienības ražošanas nozarei. Sākot no 2015. gada otrās puses, importa pastāvīgais spiediens bija jūtams pilnībā.

                  (561)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka jebkādi būtiska kaitējuma draudi, kas, domājams, vērsti pret Savienības ražošanas nozari, vismaz daļēji ir ekonomikas recesijas sekas, kas jūtamas visā attiecīgā perioda laikā.

                  (562)

                  Komisija noraidīja šo apgalvojumu 558. līdz 560. apsvērumā norādīto iemeslu un paskaidrojumu dēļ.

                  (563)

                  Tādējādi Komisija secināja, ka eurozonas parādu krīzei bija negatīva ietekme galvenokārt attiecīgā perioda 2012. un 2013. gadā un pirms izmeklēšanas perioda. Tomēr tā neveicināja 2015. gada beigās konstatētos kaitējuma draudus.

            6.2.2.   Imports no trešām valstīm

                  (564)

                  Trešo valstu importa apjoma un tirgus daļas (kopējā importa apjomā) dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.

                     20. tabula

                     Trešo valstu importa apjomi, vienības cenas un tirgus daļas

                              2012

                              2013

                              2014

                              IP

                              BRAZĪLIJA

                              Importa apjoms no Brazīlijas

                              69 457

                              41 895

                              108 973

                              580 525

                                 Indekss (2012. g. = 100)

                                 100

                                 60

                                 157

                                 836

                              Importa no Brazīlijas vienības cenas

                              515

                              461

                              433

                              386

                                 Indekss (2012. g. = 100)

                                 100

                                 89

                                 84

                                 75

                              Tirgus daļa

                              0,22 %

                              0,13 %

                              0,33 %

                              1,65 %

                              Daļa Savienības kopējā importa apjomā

                              1,68 %

                              0,87 %

                              2,08 %

                              7,42 %

                              IRĀNA

                              Importa apjoms no Irānas

                              96 505

                              125 202

                              527 161

                              1 015 088

                                 Indekss (2012. g. = 100)

                                 100

                                 130

                                 546

                                 1 052

                              Importa no Irānas vienības cenas

                              499

                              454

                              415

                              369

                                 Indekss (2012. g. = 100)

                                 100

                                 91

                                 83

                                 74

                              Tirgus daļa

                              0,31 %

                              0,39 %

                              1,59 %

                              2,89 %

                              Daļa Savienības kopējā importa apjomā

                              2,34 %

                              2,60 %

                              10,08 %

                              12,97 %

                              KRIEVIJA

                              Importa apjoms no Krievijas

                              1 341 666

                              1 334 322

                              1 376 412

                              1 714 880

                                 Indekss (2012 = 100)

                                 100

                                 99

                                 103

                                 128

                              Importa no Krievijas vienības cenas

                              500

                              448

                              431

                              387

                                 Indekss (2012 = 100)

                                 100

                                 90

                                 86

                                 77

                              Tirgus daļa

                              4,27 %

                              4,13 %

                              4,15 %

                              4,88 %

                              Daļa Savienības kopējā importa apjomā

                              32,47 %

                              27,66 %

                              26,32 %

                              21,90 %

                              SERBIJA

                              Importa apjoms no Serbijas

                              156 894

                              155 055

                              211 835

                              427 558

                                 Indekss (2012 = 100)

                                 100

                                 99

                                 135

                                 273

                              Importa no Serbijas vienības cenas

                              523

                              468

                              442

                              400

                                 Indekss (2012 = 100)

                                 100

                                 89

                                 84

                                 77

                              Tirgus daļa

                              0,50 %

                              0,48 %

                              0,64 %

                              1,22 %

                              Daļa Savienības kopējā importa apjomā

                              3,8 %

                              3,21 %

                              4,05 %

                              5,46 %

                              UKRAINA

                              Importa apjoms no Ukrainas

                              906 872

                              905 397

                              939 545

                              1 084 477

                                 Indekss (2012 = 100)

                                 100

                                 100

                                 104

                                 120

                              Importa no Ukrainas vienības cenas

                              478

                              429

                              415

                              370

                                 Indekss (2012 = 100)

                                 100

                                 90

                                 87

                                 78

                              Tirgus daļa

                              2,89 %

                              2,81 %

                              2,84 %

                              3,08 %

                              Daļa Savienības kopējā importa apjomā

                              21,95 %

                              18,77 %

                              17,97 %

                              13,85 %

                                 Avots: Eurostat.

                  (565)

                  Kā norādīts 419. apsvēruma tabulā, imports no ĶTR attiecīgajā periodā pieauga par 516 %. Lai gan attiecīgajā periodā vēl lielāki pieauguma rādītāji bija Brazīlijai (+ 736 %) un Irānai (+ 952 %), šo valstu importa līmenis (580 525 tonnas no Brazīlijas un 1 015 088 tonnas no Irānas) izmeklēšanas periodā bija daudz zemāks nekā importa apjoms no ĶTR absolūtos skaitļos (1 519 304 tonnas no ĶTR).

                  (566)

                  Turklāt, salīdzinot absolūtos eksporta skaitļus, ir jāņem vērā, ka izmeklēšanas periodā attiecīgā valsts bija otra lielākā eksportētāja uz Savienības tirgu pēc Krievijas. Krievijas imports (94) varēja veicināt kaitējuma draudus, taču tas neizjauca cēloņsakarību šādu apsvērumu dēļ.

                  (567)

                  Pirmkārt, ĶTR pieauguma rādītājs attiecīgajā periodā (+ 516 %) ir daudz lielāks nekā Krievijai (+ 28 %).

                  (568)

                  Otrkārt, ĶTR izlīdzināja starpību ar Krieviju, kura 2016. gada pirmajā pusē eksportēja tikai nedaudz vairāk, t. i., 773 686 tonnas (avots: Eurostat), nekā ĶTR tajā pašā periodā, t. i., 773 275 tonnas (avots: Eurostat).

                  (569)

                  Treškārt, kā norādīts turpmākajā tabulā, ražošanas jaudas pārpalikums Krievijā nav tik ievērojams kā ražošanas jaudas pārpalikums ĶTR.

                     21. tabula

                     Faktiskais līdzīgā ražojuma ražošanas apjoms trešās valstīs (tūkstošos tonnu)

                              Valsts

                              Neapstrādāta tērauda ražošanas jauda, aprēķins par 2014. gadu

                              Neapstrādāta tērauda ražošanas apjoms 2013. gadā

                              Neapstrādāta tērauda ražošanas apjoms 2014. gadā

                              KPV faktiskais ražošanas apjoms 2013. gadā

                              KPV faktiskais ražošanas apjoms 2014. gadā

                              Krievija

                              89 000

                              69 008

                              71 461

                              26 140

                              26 996

                              ĶTR

                              1 140 000

                              822 000

                              822 698

                              311 564

                              317 387

                                 Datu par jaudu avots: ESAO (OECD, DSTI/SU/SC(2015)8/Final, Directorate for Science, Technology and Innovation, Capacity developments in the world steel industry, Table 1, 10. lpp., http://www.oecd.org/officialdocuments/publicdisplaydocumentpdf/?cote=DSTI/SU/SC(2015)8/FINAL&docLanguage=En).

                                 Ražošanas datu avots: World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2015 (World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2015, table 1 on pages 1 and 2 and table 13 on page 35, http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html).

                  (570)

                  Pat ja iepriekš minētie skaitļi par jaudu ir tikai par neapstrādātu tēraudu un pat pieņemot, kas ir maz ticams, ka visu Krievijas neapstrādāto tēraudu varētu izmantot līdzīgā ražojuma ražošanai, ražošanas jaudas pārpalikums Krievijā būtu daudz mazāks par ražošanas jaudas pārpalikumu Ķīnā.

                  (571)

                  Turklāt Komisija pēc tam novērtēja trešo valstu importa cenas un tirgus daļas. Tā norādīja, ka līdzīgā ražojuma imports no dažām citām valstīm, piemēram, Irānas, Krievijas un Ukrainas, noticis par cenām, kas bijušas vēl zemākas nekā importam no attiecīgās valsts. Tomēr ir skaidrs, ka izmeklēšanas periodā importa līmenis no Irānas ir bijis daudz zemāks nekā importa līmenis no ĶTR. Turklāt importa apjoms no Krievijas un Ukrainas attiecīgajā periodā patiešām pieauga, taču daudz lēnāk nekā imports no ĶTR. Turklāt pretēji tam, kas notika ar importu no ĶTR, imports no Krievijas un Ukrainas attiecīgajā periodā zaudēja ievērojamu daļu kopējos Savienības importa apjomos.

                  (572)

                  Visbeidzot, Komisija salīdzināja trešo valstu faktisko ražošanas apjomu ar attiecīgās valsts ražošanas apjomu, un salīdzinājums pierādīja, ka Ķīna pārspēj visas pārējās valstis gan līdzīgā ražojuma ražošanas apjoma gan neapstrādāta tērauda ražošanas jaudas ziņā.

                     22. tabula

                     Faktiskais līdzīgā ražojuma ražošanas apjoms trešās valstīs (tūkstošos tonnu)

                              Valsts

                              Neapstrādāta tērauda ražošanas jauda, aprēķins par 2014. gadu (95)

                              Neapstrādāta tērauda ražošanas apjoms 2013. gadā

                              Neapstrādāta tērauda ražošanas apjoms 2014. gadā (96)

                              Teorētiskais jaudas pārpalikums 2014. gadā

                              KPV faktiskais ražošanas apjoms 2013. gadā

                              KPV faktiskais ražošanas apjoms 2014. gadā

                              Krievija

                              89 000

                              69 008

                              71 461

                              17 539

                              26 140

                              26 996

                              ĶTR

                              1 140 000

                              822 000

                              822 698

                              317 302

                              311 564

                              317 387

                              Ukraina

                              42 500

                              32 771

                              27 170

                              15 330

                              8 929

                              7 867

                              Irāna

                              27 000

                              15 422

                              16 331

                              10 669

                              8 250

                              8 276

                              Brazīlija

                              48 000

                              34 163

                              33 897

                              14 103

                              15 014

                              14 229

                  (573)

                  Iepriekš minētie skaitļi par līdzīgā ražojuma ražošanu pierāda, ka attiecīgā valsts krietni pārspēj visas pārējās lielās eksportētājvalstis. Turklāt iepriekš minētie skaitļi par neapstrādāta tērauda ražošanas jaudu norāda arī uz to, ka tāds pārmērīgs jaudas pārpalikums ir tikai ĶTR. Tādējādi Komisija konstatēja, ka eksports no ĶTR ir radījis nenovēršama kaitējuma draudus Savienības ražošanas nozarei.

                  (574)

                  Tomēr iespējams, ka arī imports no Brazīlijas, Irānas, Krievijas, Serbijas un Ukrainas ir veicinājis būtiska kaitējuma draudus. Taču pakārtotā ražošana, importa tendences un precīzi importa apjomi absolūtos skaitļos nav tik liela mēroga, lai izjauktu cēloņsakarību starp pieaugošo un arvien izteiktāko importa no ĶTR subsidēšanu un kaitējuma draudiem Savienības ražošanas nozarei.

                  (575)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka Komisija iepriekšminēto secinājumu ir noliegusi paralēli notiekošajā un vēl nepabeigtajā izmeklēšanā par tā paša attiecīgā ražojuma importu no piecām valstīm (97). Tā paziņoja, ka “būtisks kaitējums” un “būtiska kaitējuma draudi” ir divi atšķirīgi juridiski jēdzieni, kuri nevar pastāvēt vienlaikus, turklāt viena no tiem konstatēšana automātiski izslēdz otru jēdzienu.

                  (576)

                  Komisija šos apgalvojumus noraidīja šāda iemesla dēļ. Lai gan tā atzīst, ka šajā izmeklēšanā attiecīgais ražojums ir tieši tas pats, kā izmeklēšanā “piecu valstu” gadījumā, tā pirmkārt norāda, ka šī izmeklēšana un “piecu valstu” izmeklēšana neaptver vienu un to pašu attiecīgo periodu, kura laikā pārbaudīja kaitējuma novērtēšanai un cēloņsakarībai būtiskās tendences. Pirmkārt, izmeklēšana par dempingu/subsīdiju un kaitējuma draudiem šajā izmeklēšanā aptvēra laikposmu no 2015. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim, savukārt kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2012. gada 1. janvāra līdz 2015. gada beigām. Tādēļ šajā izmeklēšanā laikposms pēc IP sakās 2016. gada 1. janvārī. Savukārt izmeklēšanā par piecām valstīm izmeklēšana par dempingu un kaitējumu aptvēra laikposmu no 2015. gada 1. jūlija līdz 2016. gada 30. jūnijam, savukārt kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2013. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 30. jūnijam. Tādēļ piecu valstu izmeklēšanā laikposms pēc IP sākās 2016. gada 1. jūlijā. Lai gan ir tiesa, ka abās izmeklēšanās seši izmeklēšanas perioda mēneši pārklājas (laikposms no 2015. gada 1. jūlija līdz 2015. gada 31. decembrim), dempings un kaitējums tika konstatēts, pamatojoties uz izmeklēšanas periodu un attiecīgo periodu, kuri šajā izmeklēšanā un piecu valstu izmeklēšanā atšķīrās un kuri jau tika noteikti saskaņā ar atbilstošajiem pamatregulas noteikumiem un minēti paziņojumā par procedūras sākšanu.

                  (577)

                  Turklāt pieņēmums, ka izmeklēšana par kaitējumu izslēdz tādu izmeklēšanu par kaitējuma draudiem, kura attiecas uz laikposmu, kas vismaz daļēji ir pirms izmeklēšanas par būtisku kaitējumu, nav pārliecinošs ne no juridiskā, ne ekonomiskā viedokļa. Pirmkārt, piecu valstu gadījumā Komisija bija saņēmusi pietiekamus pierādījumus, lai sāktu procedūru, pamatojoties uz pieņēmumu par faktisku kaitējumu, jo īpaši izmeklēšanas periodā esošo ļoti zemo cenu dēļ. Savukārt šī lieta attiecas uz kaitējuma draudiem izmeklēšanas periodā, kurš daļēji ir pirms otra izmeklēšanas perioda, un pamatojas ne tikai uz cenām un Ķīnas importa cenu izmaiņām, bet arī uz paredzamo Ķīnas ražotāju eksportētāju izturēšanos nākotnē, jo īpaši ņemot vērā pieejamo neizmantoto jaudu.

                  (578)

                  Judikatūra Komisijai pieprasa veikt attiecināšanas analīzi par dažādajiem faktoriem. Piecu valstu lietā imports no šīm piecām valstīm varētu būt radījis (ja sūdzībā ietvertie pietiekamie pierādījumi tiks apstiprināti galīgajā konstatējumā) faktisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei konkrētās lietas attiecīgajā periodā. Neatkarīgi no šī faktiskā kaitējuma Ķīnas imports rada papildu kaitējuma draudus Savienības ražošanas nozarei. Tādējādi, ņemot vērā atšķirības abos minētajos izmeklēšanas laikposmos un konstatējumus 571. līdz 574. apsvērumā, nekāds nākotnē izdarīts galīgais konstatējums piecu valstu lietā nespēj izjaukt šajā lietā konstatēto cēloņsakarību.

            6.2.3.   Savienības ražošanas nozares eksporta pārdošanas rādītāji

                  (579)

                  Izlasē iekļauto Savienības ražotāju eksporta apjoma dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.

                     23. tabula

                     Izlasē iekļauto Savienības ražotāju eksporta apjoms nesaistītiem pircējiem

                              2012

                              2013

                              2014

                              IP

                              Eksporta apjoms nesaistītiem pircējiem

                              2 344 463

                              2 379 035

                              2 777 446

                              2 409 721

                                 Indekss (2012 = 100)

                                 100

                                 101

                                 118

                                 103

                              Vidējā cena (EUR/t)

                              516

                              463

                              459

                              391

                                 Indekss (2011 = 100)

                                 100

                                 90

                                 89

                                 76

                                 Avots: izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (580)

                  Eksporta apjoms nesaistītiem pircējiem izmeklēšanas periodā palielinājās par 3 %. Cenas attiecīgajā periodā ievērojami kritās par – 24 %.

                  (581)

                  Eksporta pārdošanas apjoms bija ne vairāk kā 4 % no Savienības ražošanas kopapjoma un 22 % no pārdošanas kopapjoma nesaistītiem pircējiem izmeklēšanas periodā. Turklāt eksporta cenu samazināšanās tendence procentuāli atbilda Savienības ražotāju pārdošanas cenu tendencei Savienības tirgū. Tāpēc Komisija secināja, ka Savienības ražotāju eksporta pārdošanas rādītāji ir veicinājuši Savienības ražošanas nozares slikto stāvokli. Tomēr, ņemot vērā to salīdzinoši nelielo daļu Savienības ražošanas nozares kopējā apgrozījumā, arī šis faktors neizjauca cēloņsakarību starp subsidēto importu un būtiska kaitējuma draudiem Savienības ražošanas nozarei.

            6.2.4.   Enerģijas izmaksu pieauguma radītais apdraudējums Savienības ražotājiem

                  (582)

                  Ķīnas valdība apgalvoja, ka Savienības ražotājiem bija jāsedz augstākas enerģijas izmaksas nekā lielākajai daļai to starptautisko konkurentu un ka Savienības ražošanas nozari negatīvi ietekmēja cenas pieaugums vidēji par 38 % (98). Pēc informācijas izpaušanas ĶV piezīmēs norādīja, ka salīdzinoši augstās Savienības ražošanas nozares enerģijas izmaksas, šķiet, ir vēl viens iespējams jebkādu domājamu būtiska kaitējuma draudu iemesls, un nevis KPV importa no Ķīnas radītais kaitējums, un argumentēja, ka Savienības tērauda ražotājiem enerģijas izmaksas ir viens no galvenajiem konkurētspējas faktoriem. Turklāt ĶV apgalvoja, ka pat tad, ja enerģijas izmaksas ir palielinājušās, šis palielinājums 2015. gadā kļuva lēnāks un cenas atkal pieauga 2016. gadā.

                  (583)

                  Par enerģijas izmaksām: pirmkārt, tām patiesi ir nozīme, bet tās tomēr neveido lielāko daļu no izmaksām attiecīgā ražojuma ražošanā, un lielāko daļu faktiski veido izejvielu izmaksas (sk. 6.2.5. sadaļā). Otrkārt, tās ir nozīmīgs konkurētspējas faktors. Tas atbilst ĶV apgalvojumam tās iesniegtā dokumenta 300. apsvērumā, ka enerģijas izmaksas ir svarīgs faktors, bet ne vienīgais faktors, kas nosaka rentabilitāti. Patiesi, saskaņā ar pētījumu, ko nesen veicis enerģētikas speciālistu konsorcijs, laikposmā no 2010.–2015. gadam elektroenerģijas cenas Eiropā samazinājās par 12 %. Tādējādi Savienība kļuva par reģionu, kurā bija ceturtais zemākais elektroenerģijas cenas līmenis (99). Komisija nav apzinājusi nekādu informāciju, kas liecinātu par pretējo. Treškārt, šie argumenti attiecībā uz elektroenerģijas izmaksām, neatbilst faktam, ka Savienības ražošanas nozare tomēr spēja gūt peļņu aptuveni 0,4 % apmērā 2013. gadā, kā arī laikposmā no 2007. līdz -2011. gadam, kad, visticamāk, arī bija šī iespējamā salīdzinoši nelabvēlīgā situācija izmaksu ziņā.

                  (584)

                  Tādējādi Komisija secināja, ka šis faktors neizjauca cēloņsakarību.

            6.2.5.   Karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu zemās cenas Savienības tirgū, ko noteica zemās izejvielu cenas un/vai karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu zemās cenas pasaulē

                  (585)

                  Ķīnas valdība apgalvoja arī, ka izejvielu, jo īpaši dzelzsrūdas, zemās cenas tērauda ražošanas nozarē ir veicinājušas KVP tirgus cenu samazināšanos Savienības tirgū (100). Pēc informācijas izpaušanas ĶV atkārtoti apgalvoja savu nostāju, ka izejvielu cenu samazinājums izraisīja KPV cenu krišanos un ka tādējādi tas, nevis KPV imports no Ķīnas, bija vēl viens iespējamo kaitējuma draudu Savienības ražošanas nozarei iemesls.

                  (586)

                  Komisija analizēja gan karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenas, gan arī šādu velmējumu ražošanas izejvielu cenu izmaiņas attiecīgajā periodā.

                  (587)

                  Komisija izmeklēšanas laikā apstiprināja, ka laikposmā no 2012. līdz 2015. gadam izejvielu cenas samazinājās. Piemēram, dzelzsrūdas cena samazinājās no apmēram 141 USD/t līdz 52 USD/t, t. i., samazinājums par vairāk nekā 60 %.

                  (588)

                  Tomēr, analizējot lielākā izlasē iekļautā Savienības ražotāja ražošanas izmaksas, izrādījās, ka šo izejmateriālu krītošo cenu ietekme ir daudz nenozīmīgāka par minēto cenu attīstību. Piemēram, trīs iepriekš minēto izejvielu izmantošana veidoja aptuveni 60 % no viena lielā ražotāja kopējām ražošanas izmaksām 2012. gadā, taču šo izejmateriālu izmaksu īpatsvars 2015. gadā joprojām bija 50 % no tā kopējām ražošanas izmaksām. Tas liecina, ka nav tiešas saistības starp karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu izejmateriālu cenu kritumu un ražošanas izmaksu samazināšanos.

                  (589)

                  Turklāt ražošanas izmaksas Savienības ražošanas nozarē attiecīgajā periodā kopā samazinājās par 25 % (sk. 448. apsvērumu), un to veicināja ne tikai izejvielu zemākas izmaksas, bet arī Savienības ražotāju panāktie efektivitātes uzlabojumi. Turklāt vidējo importa cenu samazinājums bija lielāks, proti, 33 % tajā pašā periodā (sk. 517. apsvērumu).

                  (590)

                  Taisnīgos tirgus apstākļos Savienības ražošanas nozare varētu uzturēt pārdošanas cenas tādā līmenī, lai izmantotu priekšrocības, ko nodrošina izmaksu samazināšanās, un atgūtu rentabilitāti. Tomēr Savienības ražotājiem bija jāievēro Savienības tirgus cenu tendence, un cenas kritās. Izmeklēšanas periodā Savienības ražotāji pat bija spiesti pārdot pat par cenām, kas ir zemākas par izmaksām, lai gan tiem jau bija izdevies ievērojami samazināt ražošanas izmaksas.

            6.3.   Secinājums par cēloņsakarību

                  (591)

                  Tika konstatēta cēloņsakarība starp Ķīnas izcelsmes subsidēto importu un būtiska kaitējuma draudiem Savienības ražošanas nozarei. Ir skaidri redzama laika sakritība jo īpaši starp strauji pieaugošo subsidētā importa apjomu par cenām, kuras pastāvīgi samazinājās, no ĶTR, un Savienības ražošanas nozares darbības rādītāju pasliktināšanos, jo īpaši sākot no 2015. gada otrās puses. Savienības ražošanas nozarei nebija izvēles, – tai bija jāievēro cenu līmenis, kādu noteica subsidētais imports, lai novērstu vēl lielāku tirgus daļas sarukumu. Tādējādi radās zaudējumi, un stāvoklis, visticamāk, turpinās pasliktināties.

                  (592)

                  Komisija ir nošķīrusi un atdalījusi visu zināmo faktoru ietekmi uz Savienības ražošanas nozares stāvokli no kaitējuma, ko izraisījis subsidētais imports, kas izmeklēšanas perioda beigās rada būtiska kaitējuma draudus Savienības ražošanas nozarei kopumā. Netika konstatēts, ka citi noteiktie faktori, piemēram, ekonomikas krīze, imports no trešām valstīm un Savienības ražotāju eksporta pārdošanas rādītāji, izjauktu cēloņsakarību starp būtiska kaitējuma draudiem un Ķīnas izcelsmes subsidēto importu. Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija secināja, ka subsidētais imports no ĶTR izmeklēšanas periodā Savienības ražošanas nozarei ir radījis būtiska kaitējuma draudus pamatregulas 8. panta 5. un 6. punkta izpratnē. Netika konstatēts, ka citi zināmie faktori, izņemot subsidēto importu no ĶTR, kuri tajā pašā laikā ietekmēja Savienības ražošanas nozares stāvokli, izjauktu cēloņsakarību.

            7.   SAVIENĪBAS INTERESES

                  (593)

                  Saskaņā ar pamatregulas 31. pantu Komisija pārbaudīja, vai ir pārliecinoši iemesli, kas liek secināt, ka šajā konkrētajā gadījumā pasākumu pieņemšana nav Savienības interesēs. Nosakot Savienības intereses, tika ņemtas vērā visas dažādās saistītās intereses, ieskaitot Savienības ražošanas nozares, importētāju un lietotāju intereses. Nosakot Savienības intereses, Komisija pievērsa īpašu vērību nepieciešamībai novērst kaitējumu izraisošās subsidēšanas tirdzniecību kropļojošo ietekmi un atjaunot efektīvu konkurenci.

            7.1.   Savienības ražošanas nozares intereses

                  (594)

                  Savienības ražošanas nozare darbojas vairākās dalībvalstīs (Apvienotajā Karalistē, Francijā, Vācijā, Čehijas Republikā, Slovākijas Republikā, Itālijā, Luksemburgā, Beļģijā, Polijā, Nīderlandē, Austrijā, Somijā, Zviedrijā, Portugālē, Ungārijā un Spānijā), un tajā ir nodarbināti aptuveni 18 000 cilvēku saistībā ar karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem.

                  (595)

                  Izmeklēšanā sadarbojās septiņpadsmit ražotāji. Neviens no zināmajiem ražotājiem neiebilda pret izmeklēšanas uzsākšanu. Kā norādīts iepriekš, analizējot kaitējuma rādītājus, visā Savienības ražošanas nozarē attiecīgajā periodā bija vērojamas dažas kaitējuma pazīmes. Īpaši pasliktinājās tādi ar izlasē iekļauto Savienības ražotāju finanšu darbību saistīti kaitējuma rādītāji kā rentabilitāte. Izlasē iekļauto Savienības ražotāju stāvoklis pasliktinājās jo īpaši no 2015. gada otrās puses, un to negatīvi ietekmēja subsidētais imports, kas radīja kaitējuma draudus, kuri izmeklēšanas perioda beigās kļuva nenovēršami.

                  (596)

                  Neraugoties uz to, kā minēts 542. apsvērumā, Komisija konstatēja norādes, kas liecina, ka Savienības tērauda ražotāji 2016. gada otrajā pusē, iespējams, sāka atgūties rentabilitātes ziņā, bet, pat ja tas tā būtu, šī atgūšanās nespēja kompensēt zaudējumus, kas radušies 2015. gadā un 2016. gada pirmajā pusē.

                  (597)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV apgalvoja, ka šajā izmeklēšanā nav nepieciešams noteikt galīgos pasākumus, jo pavisam noteikti nav skaidrs, vai tie sniegs priekšrocības Savienības ražošanas nozarei. Piemēram, tā apgalvoja, ka galīgo pasākumu ieviešanas gadījumā Ķīnas importu visdrīzāk aizstātu KVP imports no citām valstīm, kam nepiemēro maksājumu.

                  (598)

                  Komisija noraidīja šo apgalvojumu. Paredzams, ka galīgo kompensācijas maksājumu noteikšana atjaunos taisnīgus tirdzniecības apstākļus Savienības tirgū, ļaujot Savienības ražošanas nozarei atlabt. Tādējādi palielinātos Savienības ražošanas nozares rentabilitāte, tuvojoties līmeņiem, kas uzskatāmi par nepieciešamiem šajā kapitālietilpīgajā nozarē. Tādēļ ir svarīgi, lai cenas tiktu atjaunotas tādā līmenī, kas būtu virs nesubsidētām cenām vai vismaz nenestu zaudējumus, lai ļautu visiem dažādajiem ražotājiem darboties Savienības tirgū godīgas tirdzniecības apstākļos. Ja pasākumi netiks veikti, ir ļoti iespējams, ka kaitējuma draudi piepildīsies un ka Savienības ražošanas nozares ekonomiskā situācija turpinās pasliktināties.

                  (599)

                  Tādēļ Komisija secināja, ka galīgo kompensācijas maksājumu noteikšana būtu Savienības ražošanas nozares interesēs.

            7.2.   Importētāju intereses

                  (600)

                  Kā minēts 21. apsvērumā, neviens nesaistītais importētājs neaizpildīja pilnu aptaujas anketu un neiesniedza Komisijai datus, kas parādītu, kādā ziņā importētājiem kaitētu pasākumu noteikšana. Tāpēc un ņemot arī vērā to, ka ne tikai ĶTR, bet arī daudzas citas valstis eksportē uz Savienību, Komisija secināja, ka ir iespējams, ka pasākumu noteikšana varētu nebūt importētāju interesēs.

            7.3.   Lietotāju intereses

                  (601)

                  Karsti velmētus plakanus tērauda velmējumus izmanto par rūpnieciskās ražošanas izejmateriāliem, ko iegādājas galalietotāji dažādām vajadzībām, arī būvniecībai (tērauda cauruļu ražošanai), kuģu būvei, gāzes tvertnēm, spiedtvertnēm un enerģijas pārvades cauruļvadiem.

                  (602)

                  Tikai viens lietotājs no Itālijas (Marcegaglia Carbon Spa), kurš importē no attiecīgās valsts un ražo cita starpā caurulītes, caurules un lejasposma tērauda ražojumus, sniedza atbildes uz anketas jautājumiem saistībā ar antidempinga procedūru pret Ķīnu attiecībā uz to pašu attiecīgo ražojumu. Šim lietotājam attiecīgais ražojums/līdzīgais ražojums ir pieskaitāms pie izmaksām.

                  (603)

                  Šis lietotājs no Itālijas apgalvoja, ka pasākumu noteikšana importam no attiecīgās valsts varētu radīt situāciju, ka viņam vairs nebūtu pieejamas attiecīgā ražojuma, jo īpaši augstas kvalitātes ruļļu, ko izmanto pārvelmēšanai, uzticamas piegādes Savienības tirgū. Tas apgalvoja, ka 88 % no Savienības ražošanas kopapjoma saražo tikai 16 uzņēmumi, kuri pieder pie astoņām lielām uzņēmumu grupām, kuru ražojumu lielākā daļa (apmēram 70 %) tiek izmantota pašpatēriņa tirgū. Tādējādi tika apgalvots, ka Savienības ražotāji savas joprojām samērā lielās tirgus daļas dēļ var īstenot spēcīgu spiedienu gan uz attiecīgā ražojuma tirgu, gan uz lejupējo tirgu.

                  (604)

                  Pirmkārt, Komisija norādīja, ka galīgo kompensācijas maksājumu mērķis nav slēgt Savienības tirgu importam, bet gan atjaunot taisnīgu tirdzniecību, likvidējot kaitējumu radošās subsidēšanas ietekmi. Tādējādi Itālijas, kā arī citi Savienības ražotāji joprojām varētu paļauties uz attiecīgā ražojuma augstas kvalitātes piegādēm no Savienības vai no trešām valstīm.

                  (605)

                  Otrkārt, Komisija konstatēja, ka lietotājs izmanto ne tikai Ķīnas importu vien, bet izmeklēšanas periodā ir iepircis attiecīgo ražojumu arī no Savienības ražotājiem, kā arī no ražotājiem citās trešās valstīs, kas nav attiecīgā valsts. Tā piegādes ķēde tādējādi netiktu būtiski traucēta.

                  (606)

                  Treškārt, pat tad, ja Ķīnas attiecīgā ražojuma cenas palielinātos par aptuveni 30 %, tas ietekmētu šā Itālijas lietotāja ražošanas izmaksas tikai par 3 %. Lai gan šāda ietekme var būt būtiska šajā darījumdarbības jomā, simulācijas rezultāts pierādīja arī to, ka šā lietotāja peļņa pirms nodokļiem saglabātos nedaudz virs peļņas sliekšņa.

                  (607)

                  Ceturtkārt, tā kā ir paredzams, ka imports no attiecīgās valsts un no citām valstīm turpināsies pēc galīgo kompensācijas maksājumu noteikšanas, un tā kā joprojām ir šādi alternatīvi piegādes avoti, apgalvojums, ka kompensācijas maksājumu noteikšanas dēļ Savienības ražošanas nozare varēs īstenot spēcīgu spiedienu uz cenām, nav pamatots. Savienības ražošanas nozarē ir 22 ražotāji, kuri nodrošina lietotājiem plašu piegāžu klāstu Savienībā papildus iespējai importēt no citām trešām valstīm, kurās ražo un eksportē līdzīgo ražojumu. Tāpēc Komisija noraidīja apgalvojumu, ka pasākumu noteikšana izraisītu attiecīgā ražojuma/līdzīgā ražojuma piegādes deficītu.

                  (608)

                  Attiecībā uz ikvienu varbūtēju negatīvu ietekmi uz konkurenci Savienības tirgū, ir taisnība, ka ES konkurences noteikumi nosaka stingrākus rīcības standartus uzņēmumiem, kuriem ir ievērojama tirgus daļa. Jebkurā gadījumā Komisijai nav ziņu par jebkādu dominējoša stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu Savienības tirgū par attiecīgo ražojumu. Tomēr un jebkurā gadījumā tikai kompetentās konkurences iestādes ir pilnvarotas noteikt, vai ir konstatēts dominējošs stāvoklis un vai tas tiek ļaunprātīgi izmantots.

                  (609)

                  Pēc informācijas izpaušanas ĶV uzskatīja, ka jebkādas priekšrocību, ko Savienības ražošanas nozarei dotu galīgie pasākumi pret KVP importu, pārsniegs nelabvēlīgā ietekme uz lietotājiem. Turklāt tā apgalvoja, ka pasākumu noteikšana daļēji būtu nesamērīga nesaistītajiem importētājiem, kuri ir saistīto lietotāju tiešie konkurenti un kuri, ar tiem salīdzinot, jau pašlaik ir mazāk labvēlīgā situācijā, jo tie var noteikt cenas un gūst priekšrocības no labvēlīgiem komercnosacījumiem, kurus nodrošina integrētie ražotāji.

                  (610)

                  Komisija šo apgalvojumu noraidīja, pamatojoties uz paskaidrojumiem 607. apsvērumā, jo alternatīvi piegādes avoti turpinās pastāvēt.

                  (611)

                  Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija secināja, ka pasākumu noteikšana būtu pretrunā lietotāju interesēm, taču tai nebūtu nesamērīgas negatīvas ietekmes uz lietotājiem. Jo īpaši pat ja faktiski tiktu pārtraukts Ķīnas eksports, tirgū joprojām būtu pieejams plašs piegāžu klāsts. Turklāt Komisija konstatēja, ka pasākumu ietekme uz to lietotāju rentabilitāti, kuri sadarbojās, bija ierobežota.

            7.4.   Secinājums par Savienības interesēm

                  (612)

                  Komisija secināja, ka pasākumu noteikšana veicinātu Savienības ražošanas nozares atlabšanu rentabilitātes ziņā. Pasākumu noteikšana ļautu Savienības ražotājiem veikt nepieciešamās investīcijas un pētniecību un izstrādi, lai labāk aprīkotu KVP ražošanas iekārtas un palielinātu to konkurētspēju.

                  (613)

                  Savienības ražošanas nozarē jau (nesen) ir notikusi būtiska pārstrukturēšana. Ja pasākumi netiktu noteikti, nenovēršama kaitējuma draudi izmeklēšanas perioda beigās varētu īstenoties. Dažiem Savienības karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražotājiem varētu būt jāslēdz/jāsamazina savas karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanas darbības, jāatlaiž darbinieki un jāatstāj daudzi lietotāji Savienībā ar ierobežotiem piegādes avotiem.

                  (614)

                  Komisija secināja, ka pasākumu noteikšanai ierosinātajā līmenī būtu tikai ierobežota ietekme uz nesaistīto importētāju un lietotāju interesēm. Proti, cenas, to rentabilitāte un nodarbinātība lietotāja ražošanas nozarē netiktu nesamērīgi ietekmēta. Tādējādi galīgo kompensācijas pasākumu noteikšanai ierosinātajā līmenī ir tikai ierobežota ietekme uz piegādes ķēdes cenām un lietotāju darbības rādītājiem.

                  (615)

                  Izsverot un līdzsvarojot Savienības svarīgas ražošanas nozares izteiktās intereses būt aizsargātai pret negodīgu praksi, no vienas puses, un pasākumu iespējamo ierobežoto ietekmi uz nesaistītajiem importētājiem un lietotājiem, kuri turpinās izmantot plašo piegāžu klāstu Savienībā, Komisija secināja, ka nav bijis pārliecinošu pierādījumu tam, ka Savienības interesēs nav noteikt pasākumus attiecīgā ražojuma subsidētajam importam, kura izcelsme ir attiecīgajā valstī.

            8.   GALĪGIE ANTISUBSIDĒŠANAS PASĀKUMI

                  (616)

                  Ņemot vērā Komisijas secinājumus par subsidēšanu, kaitējuma draudiem, cēloņsakarību un Savienības interesēm, būtu jānosaka konkrēti antisubsidēšanas pasākumi, lai novērstu to, ka īstenotos nenovēršami būtiska kaitējuma draudi, ko Savienības ražošanas nozarei nodarītu subsidētais imports.

            8.1.   Kaitējuma novēršanas līmenis (kaitējuma starpība)

                  (617)

                  Lai noteiktu pasākumu līmeni, Komisija vispirms noteica maksājuma apjomu, kas vajadzīgs, lai novērstu būtiska kaitējuma draudus Savienības ražošanas nozarei.

                  (618)

                  Kaitējuma draudi tiktu novērsti, ja Savienības ražošanas nozare spētu segt ražošanas izmaksas un no līdzīgā ražojuma pārdošanas Savienības tirgū gūt tādu peļņu pirms nodokļu nomaksas (tā dēvētā mērķa peļņa), ko šāda veida ražošanas nozare savā tirgū varētu pienācīgi gūt parastos konkurences apstākļos, proti, ja nebūtu importa par dempinga cenām.

                  (619)

                  Attiecībā uz mērķa peļņas noteikšanu Komisija vispirms analizēja sūdzības iesniedzēja priekšlikumu antidempinga izmeklēšanā pret Ķīnu attiecībā uz to pašu attiecīgo ražojumu, kas bija 12,9 %, kuri bija izmantoti kādā iepriekšējā Komisijas lēmumā par šo pašu ražojumu (101). Tomēr šis secinājums izdarīts 2000. gadā, un datus, kas vecāki par vairāk nekā 15 gadiem, vairs nevar uzskatīt par reprezentatīviem, ņemot vērā tehnoloģiskās un finansiālās pārmaiņas, kas notikušas Savienības ražošanas nozarē kopš tā laika, kā arī ņemot vērā Savienības tirgus lieluma izmaiņas kopš 2000. gada, kuras notikušas, jo laikposmā no 2000. līdz 2016. gadam ir palielinājies dalībvalstu skaits.

                  (620)

                  Ķīnas valdība ierosināja, ka par pieņemamu var uzskatīt tikai peļņas normu ne vairāk kā 5 % apmērā (102). Šajā saistībā tā atsaucās uz Komisijas iepriekš īstenotu praksi, proti, stiegru lietā (103) un bezšuvju caurulīšu un cauruļu lietā (104) par piemērotu tika atzīta mērķa peļņa attiecīgi 4,8 % un 3 % līmenī. Taču šie ražojumi ir lejasposma tērauda ražojumi, kuri nav līdzīgi attiecīgajam ražojumam.

                  (621)

                  Pēc tam Komisija izmantoja rentabilitātes datus par 2008. gadu, kuru tā uzskatīja par reprezentatīvāko gadu lejasposma ražojumam, t. i., auksti velmētiem tērauda velmējumiem (105). Šīs izmeklēšanas attiecīgais ražojums daudzējādā ziņā ir līdzīgs konkrētiem auksti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem (auksti velmētiem velmējumiem) šādu iemeslu dēļ:

                              —

                              abiem ražojumiem (dzelzsrūdai un koksētām oglēm) konkrēti sakausējumi veido lielu daļu ražošanas izmaksu, un to ražošanā ir līdzīgi procesi (apdedzināšana, karsti velmētu slokšņu iekārtas),

                              —

                              kā minēts 40. apsvērumā, attiecīgais ražojums ir sākotnējā izejviela dažādu lejasposma tērauda ražojumu ar pievienoto vērtību ražošanā, sākot ar auksti velmētiem velmējumiem.

                  (622)

                  Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija konstatēja peļņas normu 14,4 % apmērā.

                  (623)

                  Tomēr minētajā lietā, kas attiecās uz kaitējumu izraisošu dempingu no Ķīnas un Krievijas, bija dažādi elementi, kuru nav šajā lietā, kurā Komisija ir konstatējusi kaitējuma draudus, ko rada subsidēts eksports no Ķīnas, un kur jāveic uz nākotni vērsta analīze. Proti, minētajā lietā četru gadu periodā pirms izmeklēšanas perioda bija veikts imports par zemām cenām no valstīm, uz kurām attiecās izmeklēšana.

                  (624)

                  Pēc tam Komisija mēģināja noteikt mērķa peļņu, simulējot, kā Savienības ražošanas nozares atlabšana no recesijas, ko izraisījusi ekonomikas un finanšu krīze 2009. gadā, būtu varējusi notikt, ja to nebūtu pārtraukusi liela apjoma cenu samazināšanās Ķīnas importa dēļ. Šajā nolūkā Komisija izmantoja jaunākus datus un uz nākotni vērstu analīzi, ko iesniedza ESAO Tērauda komitejai 2013. gada decembrī. Pētījumā “Veidojot pamatu finansiāli stabilai ražošanas nozarei” ietvertajā eksperta atzinumā tika analizēta pasaules tērauda ražošanas nozares rentabilitāte pēdējos gados un noteikts ilgtermiņa ilgtspējības peļņas slieksnis. Minētajā pētījumā jo īpaši tika minēti argumenti par labu pasaules vidējai EBITDA (peļņa pirms procentu maksājumiem, nodokļiem, nolietojuma un amortizācijas) normai 17 % apmērā (106). Ziņojumā ir arī norādītas investīciju izmaksas vidēji 7 % apmērā un parāda izmaksas vidēji 3 % apmērā. Komisija atskaitīja abas šīs izmaksu kategorijas un ieguva peļņas pirms nodokļiem (PPN) līmeni 7 % apmērā. Tā kā nebija citu ticamu datu, Komisija šos skaitļus attiecībā uz tērauda ražošanas nozari kopumā pielīdzināja attiecīgajam ražojumam, jo karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu proporcija neapstrādāta tērauda ražošanas nozarē ir liela.

                  (625)

                  Visbeidzot, Komisija konstatēja, ka mērķa peļņu 7 % apmērā var izmantot, lai aprēķinātu kaitējuma draudu starpību Savienības karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanas nozarei.

            8.2.   Periods, kas jāizmanto, lai aprēķinātu kaitējuma starpību kaitējuma draudu lietā

                  (626)

                  Pirmkārt, Komisija atgādina, ka subsīdijas un kaitējumu nosaka, pamatojoties uz izmeklēšanas periodu un attiecīgo periodu, ko savukārt nosaka atbilstīgi pamatregulas attiecīgajiem noteikumiem un paziņo paziņojumā par izmeklēšanas sākšanu. No otras puses, pamatregula nenosaka nekādu īpašu metodi, lai aprēķinātu kaitējuma starpību, kuru izmanto mazākā maksājuma noteikuma piemērošanai. Otrkārt, pamatregula arī nesniedz nekādus īpašus kritērijus, kā noteikt laikposmu, kurā tiek novērtēti parametri kaitējuma starpības aprēķināšanai. Šajā gadījumā Komisijai bija jāņem vērā, ka izvēlētais periods atspoguļo konkrētās lietas īpatnības un ir atbilstīgs, ņemot vērā uz nākotni vērstu analīzi.

                  (627)

                  Šajā saistībā Komisija uzskatīja, ka tā nevarēja piemērot parasto būtiska kaitējuma pieeju, ņemot vidējo kaitējuma starpību visā IP laikā (t. i., 2015. gadā), – kaitējuma starpības draudiem jāatspoguļo draudi, un, kad šie draudi vēlāk IP laikā īstenojas, kaitējuma starpībai ir jāatspoguļo draudu konkrētā ietekme. Lai faktiski novērstu kaitējuma draudu ietekmi, Komisijai būtu jāraugās uz to IP laiku, kad kaitējuma draudi sākuši īstenoties. Tā cita starpā atsaucās uz 549. apsvērumu, kurā norādīts, ka, “lai gan Savienības ražošanas nozare atlaba 2014. gadā un 2015. gada pirmajos divos ceturkšņos, gandrīz visi kaitējuma rādītāji sāka dramatiski kristies 2015. gada otrajā pusē. Izmeklēšanā atklājās, ka šī negatīvā tendence, kas sākās 2015. gada otrajā pusē, 2016. gada pirmajā pusē neuzlabojās”. Regulas 554. apsvērumā tā turpināja: “Ievērojot laika sakritību starp pastāvīgi pieaugošo subsidēto importu par cenām, kas nemitīgi samazinājās, no vienas puses, un Savienības ražošanas nozares tirgus daļas zudumu un cenu nospiešanu, kuras rezultātā radās vēl lielāki zaudējumi, it īpaši sākot no 2015. gada otrās puses, Komisija secināja, ka subsidētais imports negatīvi ietekmēja Savienības ražošanas nozares stāvokli”.

                  (628)

                  Otrkārt, attiecībā uz lietas būtību Komisija noteica, kā izklāstīts 462. apsvērumā, ka negatīvā tendence sākās 2015. gada otrajā pusē un tādēļ izmeklēšanas perioda beigās bija skaidri paredzamas un nenovēršamas izmaiņas apstākļos, kas radītu situāciju, kurā subsidēšana rada kaitējumu, ja netiktu veikti nekādi pasākumi. Tas ir saskaņā ar to, ko Komisija bija norādījusi 457. apsvērumā, proti, ka “Savienības ražotāji varēja daļēji atlabt 2014. gadā un 2015. gada pirmajā pusē”. Tādējādi 2015. gada otrā puse labāk atspoguļo kaitējuma draudu faktisko ietekmi uz Savienības ražošanas nozari.

                  (629)

                  Treškārt, Tiesa ir lēmusi, ka datu analīze par laikposmu pēc izmeklēšanas perioda beigām ir īpaši lietderīga izmeklēšanā, lai noteiktu, vai ir kaitējuma draudi, kas pats par sevi nozīmē, ka ir jāveic uz nākotni vērsta analīze. Komisija uzskata, ka 2015. gada otrā puse labāk atbilst šai prasībai, jo tā ir tuvāk notikumu turpmākajai attīstībai nekā viss IP.

                  (630)

                  Ceturtkārt, aprēķins, pamatojoties uz visu izmeklēšanas periodu neatkarīgi no tā, vai atsevišķas pazīmes liecina par negatīvām tendencēm, apdraudētu kaitējuma draudu izmeklēšanas mērķi rīkoties efektīvi un preventīvi, pirms kaitējuma draudi ir radījuši kaitējumu.

                  (631)

                  Pēc informācijas izpaušanas ražotājs eksportētājs Shougang Group izteica iebildumus pret Komisijas pieeju kaitējuma starpības noteikšanā izmantot vienīgi datus par 2015. gada otru pusi. Tas iebilda, ka izmeklēšanas sākumā tika izmeklēšanas periods, lai izmeklēšanas iestādes izvairītos no jebkādām subjektīviem konstatējumiem. Turklāt tas apgalvoja, ka būtu loģiski, ka gan subsīdija, gan kaitējuma starpība attiektos uz vienu un to pašu periodu, jo kompensācijas maksājumu noteikšanas gadījumā piemēro mazākā maksājuma principu, kas nozīmē, ka maksājuma noteikšanā par pamatu ņem gan subsīdiju, gan kaitējuma starpību.

                  (632)

                  Komisija šos apgalvojumus noraidīja šādu iemeslu dēļ. Pirmkārt, kā minēts 627. apsvērumā, kaitējuma starpības draudiem jāatspoguļo draudi, un, kad šie draudi vēlāk IP laikā īstenojas, kaitējuma starpībai ir jāatspoguļo draudu konkrētā ietekme. Otrkārt, saskaņā ar pamatregulas 5. un 11. pantu, kas tāpat attiecas uz izmeklēšanām, kuras sāktas, pamatojoties uz apgalvojumiem par kaitējuma draudiem, reprezentatīviem konstatējumiem jābūt balstītiem uz laikposmu, kas beidzies pirms procedūras sākšanas (sk. 475. apsvērumu). Šā principa mērķis ir nodrošināt, ka izmeklēšanas rezultāti ir reprezentatīvi un uzticami. Visbeidzot, kā noteikts 626. apsvērumā, pamatregula nenosaka nekādu īpašu metodi, lai aprēķinātu kaitējuma starpību, kuru izmanto mazākā maksājuma noteikuma piemērošanai

                  (633)

                  Visu iepriekš minēto iemeslu dēļ Komisija uzskatīja, ka laikposmam kaitējuma starpības aprēķināšanai šajā konkrētajā gadījumā būtu jābūt 2015. gada otrajai pusei, nevis visam izmeklēšanas periodam.

                  (634)

                  Tādējādi Komisija pieprasīja papildu datus ražotājiem, kas sadarbojās. Tā no izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem saņēma papildu ceturkšņa IP datus par ražošanas izmaksām katram ražojuma veidam un pēc tam pārbaudīja šos datus. Pārbaudes attiecās tikai uz iesniegtajiem papildu datiem, kas iepriekš netika pieprasīti, un nodrošināja, ka dati, kas vēlāk bija Komisijas secinājumu pamatā, ir uzticami

                  (635)

                  Attiecībā uz savas īpašās kaitējuma starpības aprēķinu ražotājs eksportētājs Shougang Group iesniedza informāciju, ka nav ņemti vērā dati par diviem citiem ražojuma veidiem.

                  (636)

                  Pēc šī apgalvojuma izvērtēšanas Komisija to atzina par pamatotu. Tādēļ kaitējuma starpība uzņēmumam Shougang Group samazinājās no 31,9 % līdz 31,5 %.

            8.3.   Galīgie pasākumi

                  (637)

                  Antisubsidēšanas izmeklēšana tika veikta paralēli izmeklēšanai par antidempinga pasākumiem, kas attiecās vienīgi uz kaitējuma draudiem. Ņemot vērā to, ka jāpiemēro mazākā maksājuma noteikums, un faktu, ka kompensējamo subsīdiju galīgie apjomi, kas izteikti procentuāli, ir zemāki par kaitējuma novēršanas līmeni, Komisijai būtu jāpiemēro galīgais kompensācijas maksājums noteikto galīgo kompensējamo subsīdiju apjomu līmenī un pēc tam jāpiemēro galīgais antidempinga maksājums tādā apmērā, kas nepārsniedz attiecīgo kaitējuma novēršanas līmeni. Taču, tā kā galīgā antidempinga maksājuma regulu pieņēma jau 2017. gada 6. aprīlī, bija nepieciešams grozīt minēto regulu, lai ņemtu vērā šeit ietvertos konstatējumus.

                  (638)

                  Vadoties pēc šīs metodikas un lietas faktiem, proti, pēc tā, ka šajā izmeklēšanā nekompensēja eksporta subsīdijas, pasākumi skar vienīgi kaitējuma starpību, Komisija uzskata, ka šajā lietā nerodas “dubultuzskaites” jautājums.

                  (639)

                  Ņemot vērā Ķīnas ražotāju eksportētāju augsto sadarbības pakāpi, “visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamais maksājums tika noteikts apmērā, kas atbilst lielākajam maksājumam, kurš noteikts izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. “Visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamais maksājums tiks attiecināts uz tiem uzņēmumiem, kas izmeklēšanā nesadarbojās.

                  (640)

                  Pārējiem Ķīnas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē un ir uzskaitīti I pielikumā, galīgā maksājuma likme tiek noteikta vidējas svērtās likmes apmērā no tām likmēm, kas noteiktas ražotājiem eksportētājiem, kuri sadarbojās un tika iekļauti izlasē.

                  (641)

                  Pamatojoties uz iepriekš minēto, noteiktās likmes maksājumiem, kas tiks piemēroti, ir šādas.

                     24. tabula

                     Galīgais kompensācijas maksājums

                              Ķīnas ražotāji eksportētāji

                              Dempinga starpība (noteikta antidempinga izmeklēšanā)

                              Kompensējamo subsīdiju apjoms

                              Kaitējuma novēršanas līmenis

                              Kompensācijas maksājuma likme

                              Antidempinga maksājums

                                 Benxi Group

                              97,3 %

                              28,5 %

                              28,1 %

                              28,1 %

                              0 %

                                 Hesteel Group

                              95,5 %

                              7,8 %

                              18,1 %

                              7,8 %

                              10,3 %

                                 Jiangsu Shagang Group

                              106,9 %

                              4,6 %

                              35,9 %

                              4,6 %

                              31,3 %

                                 Shougang Group

                              Antidempinga izmeklēšanas izlasē nav iekļauta

                              38,6 %

                              31,5 %

                              31,5 %

                              0 %

                              Citi uzņēmumi, kas sadarbojās gan antisubsidēšanas izmeklēšanā, gan antidempinga izmeklēšanā

                              100,5 %

                              17,1 %

                              27,9 %

                              17,1 %

                              10,8 %

                              Citi uzņēmumi, kas sadarbojās antidempinga izmeklēšanā, bet nesadarbojās antisubsidēšanas izmeklēšanā

                              100,5 %

                              38,6 %

                              35,9 %

                              35,9 %

                              0 %

                              Visi pārējie uzņēmumi

                              106,9 %

                              38,6 %

                              35,9 %

                              35,9 %

                              0 %

                  (642)

                  Uzņēmumam individuāla antidempinga maksājuma un antisubsidēšanas maksājuma likme, kas norādīta šajā regulā, noteikta, pamatojoties uz šīs izmeklēšanas secinājumiem. Tāpēc tā atbilst situācijai, kas minētajā izmeklēšanā konstatēta attiecīgajam uzņēmumam. Tādējādi šī maksājuma likme (atšķirībā no valsts mēroga maksājuma, kas piemērojams “visiem pārējiem uzņēmumiem”) ekskluzīvi piemērojama attiecīgās valsts izcelsmes ražojumiem, ko ražojis minētais uzņēmums. Importētiem ražojumiem, ko ražo cits uzņēmums, kurš nav konkrēti minēts šīs regulas rezolutīvajā daļā, tostarp ar konkrēti minētiem uzņēmumiem saistītus subjektus, nevar piemērot šīs likmes, un tiem tiek piemērota maksājuma likme, kas attiecas uz “visiem pārējiem uzņēmumiem”.

                  (643)

                     Hebei Iron & Steel Group Co., Ltd izmeklēšanas laikā mainīja nosaukumu uz Hesteel Group Co., Ltd. Nosaukumu mainīja arī daži ar to saistītie uzņēmumi. Komisija pienācīgi ņēma vērā šo nosaukumu maiņu.

                  (644)

                  Uzņēmums var prasīt individuālās maksājuma likmes piemērošanu, ja tas attiecīgi maina kāda sava subjekta nosaukumu. Šāds pieprasījums adresējams Komisijai. Pieprasījumā jāietver visa attiecīgā informācija, kas apliecina, ka nosaukuma maiņa neietekmē uzņēmuma tiesības izmantot tam piemērojamo maksājuma likmi. Ja uzņēmuma nosaukuma maiņa neietekmē uzņēmuma tiesības izmantot tam piemērojamo maksājuma likmi, paziņojums par nosaukuma maiņu tiks publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                  (645)

                  Lai nodrošinātu antidempinga maksājuma pienācīgu piemērošanu, maksājuma apmērs, kas noteikts visiem pārējiem uzņēmumiem, būtu jāpiemēro ne vien ražotājiem eksportētājiem, kas nesadarbojās, bet arī ražotājiem, kuri izmeklēšanas periodā neveica eksportu uz Savienību.

            9.   INFORMĀCIJAS ATKLĀŠANA

                  (646)

                  Ieinteresētās personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem bija iecerēts ieteikt galīgā kompensācijas maksājuma piemērošanu konkrētu ĶTR izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam.

                  (647)

                  Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kura izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) 2016/1036 15. panta 1. punktu (107).

            IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
      1. pants
      1.   Tiek noteikts galīgais kompensācijas maksājums importētiem konkrētiem Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes plakaniem dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumiem, arī ruļļos (tostarp ražojumiem, kas “sagriezti garumā” un “šaurās sloksnes”), pēc karstās velmēšanas tālāk neapstrādātiem, neplaķētiem, bez pārklājuma. Attiecīgais ražojums neietver:

                  —

                  ražojumus no nerūsējošā tērauda un elektrotehniskā silīcijtērauda ar orientētu graudu,

                  —

                  ražojumus no instrumentu tērauda un ātrgriezējtērauda,

                  —

                  ruļļos netītus ražojumus bez reljefa raksta, kuri ir biezāki par 10 mm un 600 mm plati vai platāki, un

                  —

                  ruļļos netītus ražojumus bez reljefa raksta, kuri ir 4,75 mm biezi vai biezāki, bet kuru biezums nepārsniedz 10 mm, un 2 050 mm plati vai platāki.

            Patlaban attiecīgo ražojumu klasificē ar KN kodiem 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10 (Taric kods 7225191090), 7225 30 90, ex 7225 40 60 (Taric kods 7225406090), 7225 40 90, ex 7226 19 10 (Taric kods 7226191090), 7226 91 91 un 7226 91 99.
      2.   Galīgā kompensācijas maksājuma likme, kas piemērojama to 1. punktā aprakstīto ražojumu neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas, kurus ražo tabulā uzskaitītie uzņēmumi, ir šāda.

                  Valsts

                  Uzņēmums

                  Galīgais kompensācijas maksājums

                     Taric papildu kods

                  Ķīnas Tautas Republika

                  Bengang Steel Plates Co., Ltd.

                  28,1 %

                  C157

                  Handan Iron & Steel Group Han-Bao Co., Ltd.

                  7,8 %

                  C158

                     Hesteel Co., Ltd. Tangshan filiāle (108)

                  7,8 %

                  C159

                     Hesteel Co., Ltd. Chengde filiāle (109)

                  7,8 %

                  C160

                  Zhangjiagang Hongchang Plate Co., Ltd.

                  4,6 %

                  C161

                  Zhangjiagang GTA Plate Co., Ltd.

                  4,6 %

                  C162

                  Shougang Jingtang United Iron and Steel Co. Ltd.

                  31,5 %

                  C164

                     Beijing Shougang Co. Ltd., Qian'an Iron & Steel filiāle

                  31,5 %

                  C208

                  Pārējie pielikumā uzskaitītie uzņēmumi, kas sadarbojās

                  17,1 %

                  Sk. pielikumu

                  Visi pārējie uzņēmumi

                  35,9 %

                  C999

            3.   Šā panta 2. punktā minētajiem uzņēmumiem individuālās kompensācijas maksājuma likmes piemēro tikai tad, ja dalībvalstu muitas dienestiem tiek uzrādīts derīgs komercrēķins, kurā ir šāda deklarācija, kuru datējusi un parakstījusi šo rēķinu izdevušā subjekta amatpersona un kurā norādīts tās vārds un uzvārds un ieņemamais amats: “Es, apakšā parakstījies, apliecinu, ka (apjoms) karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu, kas pārdoti eksportam uz Eiropas Savienību un uz ko attiecas šis rēķins, ir ražojis (uzņēmuma nosaukums un adrese) (Taric papildu kods), kurš atrodas (attiecīgā valsts). Apliecinu, ka šajā rēķinā sniegtā informācija ir pilnīga un pareiza”. Ja šādu rēķinu neuzrāda, tad piemēro visiem pārējiem uzņēmumiem noteikto maksājuma likmi.
      4.   Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
      2. pants
      1.   Ar šo Īstenošanas regulas (ES) 2017/649 1. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:

         1.“2.   Galīgā antidempinga maksājuma likme, kas piemērojama tā 1. punktā aprakstītā ražojuma neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas, kurus ražo tabulā uzskaitītie uzņēmumi, ir šāda.

                     Valsts

                     Uzņēmums

                     Galīgais antidempinga maksājums

                        Taric papildu kods

                     Ķīnas Tautas Republika

                     Bengang Steel Plates Co., Ltd.

                     0 %

                     C157

                     Handan Iron & Steel Group Han-Bao Co., Ltd.

                     10,3 %

                     C158

                        Hesteel Co., Ltd. Tangshan filiāle (110)

                     10,3 %

                     C159

                        Hesteel Co., Ltd. Chengde filiāle (111)

                     10,3 %

                     C160

                     Zhangjiagang Hongchang Plate Co., Ltd.

                     31,3 %

                     C161

                     Zhangjiagang GTA Plate Co., Ltd.

                     31,3 %

                     C162

                     Shougang Jingtang United Iron and Steel Co. Ltd.

                     0 %

                     C164

                        Beijing Shougang Co. Ltd., Qian'an Iron & Steel filiāle

                     0 %

                     C208

                     Angang Steel Company Limited

                     10,8 %

                     C150

                     Inner Mongolia Baotou Steel Union Co., Ltd.

                     0 %

                     C151

                     Jiangyin Xingcheng Special Steel Works Co., Ltd.

                     0 %

                     C147

                     Shanxi Taigang Stainless Steel Co., Ltd.

                     0 %

                     C163

                     Maanshan Iron & Steel Co., Ltd

                     10,8 %

                     C165

                     Rizhao Steel Wire Co., Ltd.

                     10,8 %

                     C166

                     Rizhao Baohua New Material Co., Ltd.

                     10,8 %

                     C167

                     Tangshan Yanshan Iron and Steel Co., Ltd.

                     0 %

                     C168

                     Wuhan Iron & Steel Co., Ltd.

                     10,8 %

                     C156

                     Visi pārējie uzņēmumi

                     0 %

                     C999

      2.   Ar šo Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2017/649 1. panta 5. punktu aizstāj ar šādu:

         2.“5.   Ja kāds jauns ražotājs eksportētājs no Ķīnas Tautas Republikas iesniedz Komisijai pietiekamus pierādījumus, ka:

                     a)

                     tas no 2015. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim (izmeklēšanas periodā) nav eksportējis uz Savienību 1. punktā aprakstīto attiecīgo ražojumu,

                     b)

                     tas nav saistīts ne ar vienu Ķīnas Tautas Republikas eksportētāju vai ražotāju, uz kuru attiecas ar šo regulu noteiktie antidempinga pasākumi,

                     c)

                     tas faktiski ir eksportējis uz Savienību attiecīgo ražojumu pēc izmeklēšanas perioda, kas ņemts vērā, nosakot pasākumus, vai tas ir uzņēmies neatsaucamas līgumsaistības eksportēt uz Savienību ievērojamu daudzumu,

               Šīs regulas 1. panta 2. punktu var grozīt, pievienojot jaunu ražotāju eksportētāju to uzņēmumu sarakstam, kuri norādīti tabulā un uz kuriem attiecas individuāls maksājums, kas nepārsniedz maksājuma likmi, kura piemērojama uzņēmumiem, kas sadarbojās antidempinga izmeklēšanā, bet nesadarbojās antisubsidēšanas izmeklēšana, proti, 0 %.”

      3. pants
      Ar šo Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2017/649 pielikumu atceļ.
      4. pants
      Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

         Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
         Briselē, 2017. gada 8. jūnijā

               Komisijas vārdā –

               priekšsēdētājs

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  OV L 176, 30.6.2016., 55. lpp.

         (2)  Minētā regula no 2016. gada 30. jūnija aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regulu (ES) 2016/1037 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV L 176, 30.6.2016., 55. lpp.).

         (3)  OV C 172, 13.5.2016., 29. lpp.

         (4)  Šajā regulā apzīmējums “ĶV” lietots plašā nozīmē, ar to apzīmē Valsts Padomi, kā arī visas ministrijas, departamentus, aģentūras un pārvaldes iestādes centrālajā, reģionālajā un vietējā līmenī.

         (5)  Paziņojums par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importu (OV C 58, 13.2.2016., 9. lpp.).

         (6)  Paziņojums par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz konkrētu Brazīlijas, Irānas, Krievijas, Serbijas un Ukrainas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importu (OV C 246/8, 7.7.2016., 7. lpp.).

         (7)  Komisijas 2017. gada 5. aprīļa Īstenošanas regula (ES) 2017/649, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam (OV L 92, 6.4.2017., 68. lpp.).

         (8)  Aukstās velmēšanas procesā iepriekš karsti velmētu un kodinātu loksni vai sloksni izlaiž cauri aukstiem ruļļiem, proti, to temperatūra ir zemāka par metāla atkvēlināšanas temperatūru.

         (9)  Tērauda nozares 13. piecgades plāna ievads.

         (10)  13. piecgades plāna 17. nodaļas 1. sadaļa, izcēlums pievienots.

         (11)  Turpat.

         (12)  Lēmuma Nr. 40 III nodaļas 12. pants.

         (13)  Sk. Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 215/2013 (OV L 73, 15.3.2013., 16. lpp..), 182. apsvērumu (ar organisku pārklājumu pārklāti tērauda izstrādājumi).

         (14)  NDRC funkcija citu starpā ir formulēt un īstenot valsts sociālās un ekonomiskās attīstības stratēģijas, gada plānus, vidēja un ilga termiņa attīstības plānus.

         (15)  W. Maliszwewski/S. Arslanalp/J. Caparusso and others, ‘Resolving China's Corporate Debt Problem’, IMF Working Paper, WP/16/203 of October 2016.

         (16)  WT/DS379/AB/R (US – Anti-Dumping and Countervailing Duties on Certain Products from China), Appellate Body Report of 11 March 2011, DS 379, paragraph 318. Sk. arī WT/DS436/AB/R (US – Carbon Steel (India)), Appellate Body Report of 8 December 2014, paragraphs 4.9 – 4.10, 4.17 – 4.20 and WT/DS437/AB/R (United States – Countervailing Duty Measures on Certain Products from China) Appellate Body Report of 18 December 2014, paragraph 4.92.

         (17)  2. pants, “Lielāko valstij piederošu finanšu iestāžu uzraudzības padomju iekšējie noteikumi”, Valsts Padomes dekrēts Nr. 293, 2000. gada 15. marts.

         (18)  Ķīnas Tautas bankas aizdevumu standarta, izteikta juaņās, finanšu iestāžu procentu likme.

         (19)  Shougang Jingtang un banku konsorcija sanāksmes protokols (2013), 14. lietiskais pierādījums Shougang ierobežotas pieejamības pārbaudes lietas angļu valodas versijā, kā arī 13.3. pielikums atbildes dokumentā par nepilnībām, ķīniešu valodas versija.

         (20)  WT/DS/296 (DS296 United States – Countervailing duty investigation on Dynamic Random Access Memory (DRAMS) from Korea), Appellate Body Report of 21 February 2005, para.116.

         (21)  Appellate Body Report, DS 296, para. 116.

         (22)  Appellate Body Report, DS 296, para. 115.

         (23)  Appellate Body Report, DS 296, para. 114, konkrētajā jautājumā saskan ar Panel Report, DS 194, para. 8.31.

         (24)  WT/DS194/R, Panel Report, US – Export Restraints, para. 8.29.

         (25)  Appellate Body Report, DS 296, paras. 110-111.

         (26)  WT/DS353/AB/R, Appellate Body Report, US – Aircraft (Second Complaint), para. 753.

         (27)  WT/DS316/R, Panel Report, EC – Aircraft, para. 7.919.

         (28)  IMF Working Paper “Resolving China's Corporate Debt Problem”, by Wojciech Maliszewski, Serkan Arslanalp, John Caparusso, José Garrido, Si Guo, Joong Shik Kang, W. Raphael Lam, T. Daniel Law, Wei Liao, Nadia Rendak, Philippe Wingender, Jiangyan, October 2016, WP/16/203.

         (29)  CBRC“Pamatnostādnes par aizdevumu klasifikāciju pēc riska”, X panta II punkts.

         (30)  Arī ĶV piesauktais “BNP Paribas” piemērs pamato šo nostāju.

         (31)  Guidelines for the calculation of the amount of subsidy in countervailing duty investigations (OV C 394, 17.12.1998., 6. lpp.).

         (32)  Panel Report, EC – DRAMS, para. 7.213.

         (33)  Panel Report, EC – DRAMS, para. 7.212.

         (34)  Panel Report, EC – DRAMS, para. 7.178.

         (35)  Panel Report, EC – DRAMS, para. 7.212.

         (36)  WT/DS294/AB/R (US- Zeroing), Appellate Body Report of 18 April 2006, paragraph 198 un WT/DS438/AB/R (Argentina – Import Restrictions), Appellate Body Report of 15 January 2015, paragraph 5.108.

         (37)  Nie Huiha, Jiang Ting, Fang Mingyue, “China's zombie firms: cause, consequence and cure”, Renmin University, 2016.

         (38)  WT/DS/294/AB/R, Appellate Body Report of 18 April 2006, US – Zeroing, para. 204.

         (39)  G/STR/N/15/CHN, State trading new and full notification pursuant to article XVII:4(a) of the GATT 1994 and paragraph 1 of the understanding on the interpretation of article XVII, 19 October 2015.

         (40)  Padomes 2013. gada 11. marta Īstenošanas regula (ES) Nr. 215/2013, ar ko nosaka kompensācijas maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes ar organisku pārklājumu pārklātu tērauda izstrādājumu importam (OV L 73, 15.3.2013. 16. lpp.), 182. apsvērums (ar organisku pārklājumu pārklāti tērauda izstrādājumi).

         (41)  NDRC rīkojuma Nr. 35 (Dzelzs un tērauda rūpniecības attīstības politika) 24. pants: “Attiecībā uz ikvienu projektu, kas neatbilst dzelzs un tērauda rūpniecības attīstības politikai un kas nav pārbaudīts un apstiprināts vai kā pārbaudīšana un apstiprināšana neatbilst attiecīgajiem noteikumiem, Valsts zemes un resursu departaments nekārto formalitātes attiecībā uz zemes izmantošanas tiesībām.”

         (42)  Komisijas 2017. gada 1. marta Īstenošanas regula (ES) 2017/366, ar kuru nosaka galīgos kompensācijas maksājumus Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no Ķīnas Tautas Republikas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importam pēc termiņbeigu pārskatīšanas, kas veikta saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1037 18. panta 2. punktu, un izbeidz daļējas starpposma pārskatīšanas izmeklēšanu, kas veikta saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1037 19. panta 3. punktu (OV L 56, 3.3.2017., 1. lpp.) (saules enerģijas paneļi).

         (43)  Cita starpā sk. Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 451/2011 (OV L 128, 14.5.2011., 18. lpp.) (krītotais papīrs), Padomes Īstenošanas regulu (ES) Nr. 215/2013 (OV L 73, 15.3.2013., 16. lpp.) (ar organisku pārklājumu pārklāts tērauds, Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/366 (OV L 56, 3.3.2017., 1. lpp.) (saules enerģijas paneļi), Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1379/2014 (OV L 367, 23.12.2014., 22. lpp.) ((stikla elementāršķiedra), Komisijas Īstenošanas lēmumu 2014/918/ES (OV L 360, 17.12.2014., 65. lpp.) (poliestera štāpeļšķiedras).

         (44)  Akceptējusi Vispārējā tiesa lietā T-444/11 Gold East Paper un Gold Huacheng Paper/Padome, Vispārējās tiesas 2014. gada 11. septembra spriedums, ECLI:EU:T:2014:773.

         (45)  https://en.wikipedia.org/wiki/Liaoning.

         (46)  Komisijas 2011. gada 6. maija Īstenošanas regula (ES) Nr. 451/2011, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes krītotā papīra importu (OV L 128, 14.5.2011., 1. lpp.) (krītotais papīrs).

         (47)  Padomes Īstenošanas regula (ES) Nr. 451/2011 (OV L 128, 14.5.2011., 1. lpp.) (krītots papīrs), Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2017/366 (OV L 56, 3.3.2017., 1. lpp.) (saules enerģijas paneļi).

         (48)  OV C 394, 17.12.1998., 6. lpp..

         (49)  Piemēram, Padomes Īstenošanas regulā (ES) Nr. 451/2011 (OV L 128, 14.5.2011., 1. lpp.) (krītotais papīrs), Padomes Īstenošanas regulā (ES) Nr. 215/2013 (OV L 73, 11.3.2013., 16. lpp.) (ar organisku pārklājumu pārklāts tērauds, Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2017/366 (OV L 56, 3.3.2017., 1. lpp.), (saules enerģijas paneļi), Komisijas Īstenošanas regulā (ES) Nr. 1379/2014 (OV L 367, 23.12.2014., 22. lpp.) (stikla elementāršķiedra), Komisijas Īstenošanas lēmumā 2014/918/ES (OV L 360, 17.12.2014., 65. lpp.) (poliestera štāpeļšķiedras).

         (50)  Pēc šā veida dotācijām konstatētā lielākā subsīdijas apjoma, kas atbilst grupai Shougang Group konstatētajam subsīdijas apjomam.

         (51)  Pēc šā veida dotācijām konstatētā lielākā subsīdijas apjoma, kas atbilst grupai Shougang Group konstatētajam subsīdijas apjomam.

         (52)  WT/DS489/7 of 19 April 2016, Memorandum of Understanding Between the People's Republic of China and the United States of America Related to the Dispute China – Measures Related to Demonstration Bases and Common Service Platforms Programs (DS489).

         (53)  Sk. WT/DS46/R, Brazil – Aircraft, Panel Report.

         (54)  Sk. arī mutatis mutandis WT/DS294/AB/RW, US – Zeroing (Article 21.5 DSU), Appellate Body Report of 14 May 2009, paragraph 453.

         (55)  Komisijas 2016. gada 29. jūlija Īstenošanas regula (ES) 2016/1328, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts konkrētu Ķīnas Tautas Republikas un Krievijas Federācijas izcelsmes auksti velmētu plakanu tērauda velmējumu importam (OV L 210, 4.8.2016., 1. lpp.).

         (56)  Šis secinājums atbilst Ķīnas valdības secinājumam, ko tā izdarījusi 2016. gada 26. augustā iesniegtajā dokumentā, proti, “attiecīgajā periodā ES ražošanas nozarei netika nodarīts būtisks kaitējums” (sk. Ķīnas valdības 2016. gada 26. augustā iesniegto dokumentu, 298. apsvērums). No otras puses, pamatojoties uz savāktajiem datiem, Komisija nepiekrīt Ķīnas valdības secinājumam, ka ES ražošanas nozares stāvoklis “IP beigās nebija arī nestabils” (sk. Ķīnas valdības 2016. gada 26. augustā iesniegto dokumentu, 298. apsvērums).

         (57)  2014. gada 29. janvāra spriedums, ECLI:EU:T:2014:35. Tiesa 2016. gada 7. aprīlī apstiprināja šo spriedumu apvienotajās lietās C-186/14 un C-193/14 P ArcelorMIttal Tubular Products Ostrava and Others v Hubei, ECLI:EU:C:2016:209.

         (58)  Padomes 2009. gada 24. septembra Regula (EK) Nr. 926/2009, ar ko piemēro galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts tādu konkrētu dzelzs vai tērauda bezšuvju cauruļu un caurulīšu importam, kā izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā (OV L 262, 6.10.2009., 19. lpp.).

         (59)  2014. gada 29. janvāra spriedums lietā T-528/09 Hubei Xinyegang Steel/PadomeECLI:EU:T:2014:35, 61. punkts.

         (60)  World Trade Organization, WT/DS132/R, 28 January 2000, Mexico- Anti-dumping investigation of high fructose corn syrup (HFCS) from the United States – Report of the Panel, recital 7.140, page 214. PTO šķīrējtiesa antidempinga lietā norādījusi – “lai varētu secināt, ka ir būtiska kaitējuma draudi iekšzemes ražošanas nozarei, kurai pašreiz acīmredzami nav nodarīts kaitējums, neskatoties uz importa par dempinga cenām ietekmi izmeklēšanas periodā, pamatojumam ir nepieciešams izprast attiecīgās ražošanas nozares pašreizējo stāvokli. Tikai tas vien, ka palielināsies imports par dempinga cenām un ka tas negatīvi ietekmēs cenas, nav ipso facto pamats secinājumam, ka iekšzemes ražošanas nozarei tiks nodarīts kaitējums, – ja šī ražošanas nozare ir ļoti labā stāvoklī vai ja darbojas arī citi faktori, imports par dempinga cenām var neradīt kaitējuma draudus”. Šo pamatojumu var attiecināt arī uz antisubsidēšanas lietām. [Komisijas izcēlums.]

         (61)  Tiesas 2016. gada 7. aprīļa spriedums lietā C-186/14 P ArcelorMittal Tubular Products Ostrava un citi/Hubei, ECLI:EU:C:2016:209, 72. apsvērums, kas apstiprina Vispārējās tiesas 2014. gada 29. janvāra spriedumu lietā T-528/09 Hubei Xinyegang Steel/Padome, ECLI:EU:T:2014:35.

         (62)  Ķīnas valdības 2016. gada 26. augustā iesniegtais dokuments, 336. un nākamie apsvērumi.

         (63)  OV L 210, 4.8.2016., 27. lpp.

         (64)  Komisijas 2016. gada 6. oktobra Īstenošanas regula (ES) 2016/1778, ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam (OV L 272, 7.10.2016., 33. lpp.).

         (65)  Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Eiropadomei, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai, Reģionu komitejai un Eiropas Investīciju bankai, Briselē, 16.3.2016., COM(2016) 155 final, “Tērauda rūpniecība: kā saglabāt ilgtspējīgu nodarbinātību un izaugsmi Eiropā”.

         (66)  Komisijas 2016. gada 29. jūlija Īstenošanas regula (ES) 2016/1329, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas un Krievijas Federācijas izcelsmes auksti velmētu plakanu tērauda velmējumu reģistrētajam importam (OV L 210, 4.8.2016., 27. lpp.).

         (67)  World Steel in figures 2015, World Steel Association, 14. lpp., http//www.worldsteel.org/publications/bookshop/product-details.~World-Steel-in-Figures-2015~PRODUCT~World-Steel-in-Figures-2015~.html.

         (68)  COM(2016) 155 final, Brisele, 16.3.2016., Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Eiropadomei, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai, Reģionu komitejai un Eiropas Investīciju bankai “Tērauda rūpniecība: kā saglabāt ilgtspējīgu nodarbinātību un izaugsmi Eiropā”, 2. lpp.

         (69)  OECD, DSTI/SU/SC(2015)8/Final, Directorate for Science, Technology and Innovation, Capacity developments in the world steel industry, Table 1, 10. lpp., http://www.oecd.org/officialdocuments/publicdisplaydocumentpdf/?cote=DSTI/SU/SC(2015)8/FINAL&docLanguage=En.

         (70)  World Steel Association, World Steel in Figures 2016, table “major steel-producting countries 2014 and 2015”, 9. lpp., http://www.worldsteel.org/media-centre/press-releases/2016/World-Steel-in-Figures-2016-is-available-online.html.
      (71)

         Jaudas datu avots: ESAO (OECD, DSTI/SU/SC(2016)6/Final, 5 September 2016, Directorate for Science, Technology and Innovation, Updated steelmaking capacity figures and a proposed framework for enhancing capacity monitoring activity, Annexe, 7. lpp. and following.).
      (72)

         Ražošanas datu avots: World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2015 (World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2016 table 1 on pages 1 and 2 and table 13 on page 35, http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html.).

         (73)  OECD Directorate for Science, Technology and Innovation (2015): “Excess capacity in the global steel industry: the current situation and ways forward”, Technology and Industry Policy Papers, No. 18, OECD Publishing, pages 5 and 6. http://dx.doi.org/10.1787/5js65x46nxhj-en.

         (74)  Piezīmes, ko Ķīnas dzelzs un tērauda apvienības (CISA) un tās locekļu vārdā iesniedza Dentons saistībā ar antidempinga procedūru attiecībā uz konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importu, 2016. gada 21. marts, 24. punkts, 7. lpp.

         (75)  Report of the OECD Steel Committee, 13 March 2017, Capacity developments in the world steel industry, paragraph 14.

         (76)  Reuters raksts presē China's zombie steel mills fire up furnaces, worsen global glut, http://in.reuters.com/article/china-steel-overcapacity-idINKCN0XI070.

         (77)  Reuters raksts presē BHP says over 50 million tonnes of steel capacity restarted in China, http://www.reuters.com/article/us-bhp-china-idUSKCN0YA09E.

         (78)  World Steel Association, media centre, June 2016 crude steel production, https://www.worldsteel.org/media-centre/press-releases/2016/June-2016-crude-steel-production0.html.

         (79)  Report of the OECD Steel Committee, 13 March 2017, Capacity developments in the world steel industry.

         (80)  Report of the OECD Steel Committee, 8-9 September 2016, Updated steelmaking capacity figures and a proposed framework for enhancing capacity monitoring activity.

         (81)  World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2015, table 1 on page 2 and table 13 on page 35, http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html.

         (82)  Izlasi veidoja Ķīnas līdzīgā ražojuma eksports 2015. gadā 679,4 miljonu tonnu apjomā un līdzīgā ražojuma Ķīnas eksports 2016. gada pirmajos sešos mēnešos 343,8 miljonu tonnu apjomā.

         (83)  Worldsteel Short Range Outlook 2014 – 2015, World Steel Association, https://www.worldsteel.org/media-centre/press-releases/2015/worldsteel-Short-Range-Outlook-2015-2016.html.

         (84)  Sk. arī 103. apsvērumu par izlasē iekļauto Savienības ražotāju krājumu nelielu palielināšanos procentos no ražošanas apjoma.

         (85)  Richard Lu, the downside Chinese steel demand scenario: gory details, http://www.crugroup.com/about-,cru/cruinsight/The_downside_Chinese_steel_demand_scenario_gory_details, 15 July 2016.

         (86)  Sk. arī 443. apsvērumu par izlasē iekļauto Savienības ražotāju krājumu nelielu palielināšanos procentos no ražošanas apjoma.

         (87)  Platts, press article, European steel producers on the offensive, but will price increases stick? Article, http://blogs.platts.com/2016/04/05/european-steel-producers-on-offensive/, 4 may 2016.

         (88)  Platts, press article, 2017 could be a huge year for the European steel industry, http://blogs.platts.com/2017/03/08/2017-european-steel-industry/, 8 March 2017.

         (89)  WorldSteel Association, The Chinese steel industry, A monthly update for world steel members, Issue 115, June 2016.

         (90)  Worldsteel Association, Extract from Worldsteel monthly update on the Chinese steel industry, October 2016.

         (91)  Marketrealist, press article, Are rising Chinese steel inventories a risk for steel investors? http://marketrealist.com/2017/03/are-rising-chinese-steel-inventories-a-risk-for-steel-investors/, 1 March, 2017.

         (92)  Reuters, press article, China's surging steel, iron ore inventories at odds with price gains: Russell, http://www.reuters.com/article/us-column-russell-ironore-china-idUSKBN1610FI, 22 February 2017.

         (93)  Platts, press article, 2017 could be a huge year for the European steel industry, http://blogs.platts.com/2017/03/08/2017-european-steel-industry/, 8 March 2017.

         (94)  Kā minēts iepriekš, Komisija 2016. gada 7. jūlijā sāka izmeklēšanu par tā paša ražojuma importu par dempinga cenām, kura izcelsme cita starpā ir Krievijā. Tomēr tādas izmeklēšanas sākšana neietekmē šīs izmeklēšanas rezultātus.
      (95)

         Datu par jaudu avots: ESAO (OECD, DSTI/SU/SC(2015)8/Final, Directorate for Science, Technology and Innovation, Capacity developments in the world steel industry, Table 1, 10. lpp., http://www.oecd.org/officialdocuments/publicdisplaydocumentpdf/?cote=DSTI/SU/SC(2015)8/FINAL&docLanguage=En).
      (96)

         Ražošanas datu avots: World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2015 (World Steel Association, Steel Statistical Yearbook 2015, table 1 on pages 1 and 2 and table 13 on page 35, http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html).

         (97)  Paziņojums par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz konkrētu Brazīlijas, Irānas, Krievijas, Serbijas un Ukrainas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importu (OV C 246/8, 7.7.2016., 7. lpp.).

         (98)  Ķīnas valdības 2016. gada 26. augustā iesniegtais dokuments, 362.–366. apsvērums.

         (99)  Izraksts no jaunākā EK augšupējā pētījuma par enerģijas cenām un izmaksām, ko veica konsultantu (tostarp Ecofys un Eiropas politikas pētījumu centrs (CEPS)) konsorcijs, 2016. gada jūlijs.

         (100)  Ķīnas valdības 2016. gada 26. augustā iesniegtais dokuments, 367.–370. apsvērums.

         (101)  Sk. Komisijas 2000. gada 4. februāra Lēmumu Nr. 284/2000/EOTK, ar kuru piemēro galīgo kompensācijas maksājumu par dažu tādu plakanu dzelzs un neleģētā tērauda velmējumu importu, kam platums ir 600 mm vai vairāk, kas ir neplaķēti, bez elektrolītiska vai cita pārklājuma, ruļļos un kas nav vairāk apstrādāti, kā tikai karsti velmēti, ar izcelsmi Indijā un Taivānā, un ar kuru pieņem saistības, ko piedāvāja daži ražotāji eksportētāji, un ar kuru izbeidz procedūru attiecībā uz Dienvidāfrikas izcelsmes importu (OV L 31, 5.2.2000., 44. lpp.), 338. punkts.

         (102)  Ķīnas valdības iesniegtais 2016. gada 26. augusta dokuments, pieejamā redakcija, 311. apsvērums, 114. lpp.

         (103)  Komisijas 2016. gada 28. jūlija Īstenošanas regula (ES) 2016/1246, ar ko Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes betona stiegrojuma stieņu no tērauda, kuriem ir paaugstināta izturība pret nogurumu, importam nosaka galīgu antidempinga maksājumu (OV L 204, 29.7.2016., 70. lpp.), 127. apsvērums.

         (104)  Padomes 2006. gada 27. jūnija Regula (ES) Nr. 954/2006, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Horvātijas, Rumānijas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs un tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam, atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 2320/97 un Padomes Regulu (EK) Nr. 348/2000, pārtrauc starpposma un termiņa beigu pārskatīšanas attiecībā uz antidempinga maksājumiem par, inter alia, Krievijas un Rumānijas izcelsmes dzelzs vai neleģētā tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu, un pārtrauc starpposma pārskatīšanas attiecībā uz antidempinga maksājumiem par dažu, inter alia, Krievijas un Rumānijas, Horvātijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs vai neleģētā tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu (OV L 175, 29.6.2006., 4. lpp.), 233. apsvērums.

         (105)  Sk. Komisijas 2016. gada 29. jūlija Īstenošanas regulu (ES) 2016/1328, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts dažu Ķīnas Tautas Republikas un Krievijas Federācijas izcelsmes auksti velmētu plakanu tērauda velmējumu importam (OV L 210, 4.8.2016., 1. lpp.), 156. apsvērums.

         (106)  McKinsey un citi, Laying the foundations for a financially sound industry (“Veidojot pamatu finansiāli stabilai ražošanas nozarei”), ESAO Tērauda komitejas 2013. gada 5. decembra sanāksme, 7. lpp.

         (107)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regula (ES) 2016/1036 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV L 176, 30.6.2016., 21. lpp.).

         (108)  Bijusī Hebei Iron & Steel Co., Ltd. Tangshan filiāle.

         (109)  Bijusī Hebei Iron & Steel Co., Ltd. Chengde filiāle.

         (110)  Bijusī Hebei Iron & Steel Co., Ltd. Tangshan filiāle.

         (111)  Bijusī Hebei Iron & Steel Co., Ltd. Chengde filiāle.”

         PIELIKUMS

                     Valsts

                     Nosaukums

                        Taric papildu kods

                     ĶTR

                     Angang Steel Company Limited

                     C150

                     ĶTR

                     Maanshan Iron & Steel Co., Ltd

                     C165

                     ĶTR

                     Rizhao Steel Wire Co., Ltd.

                     C166

                     ĶTR

                     Rizhao Baohua New Material Co., Ltd.

                     C167

                     ĶTR

                     Wuhan Iron & Steel Co., Ltd.

                     C156