title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 470/2014 (2014. gada 13. maijs), ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes solārā stikla importam

text:
               14.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 142/1

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 470/2014
   (2014. gada 13. maijs),
   ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes solārā stikla importam
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1), un jo īpaši tās 9. panta 4. punktu un 14. panta 1. punktu,
   tā kā:
   A.   PROCEDŪRA

   1.   Pagaidu pasākumi

               (1)

               Eiropas Komisija (“Komisija”) 2013. gada 28. novembrī ar Regulu (ES) Nr. 1205/2013 (“pagaidu regula”) (2) noteica pagaidu antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes solārā stikla importam.

               (2)

               Procedūru sāka 2013. gada 28. februārī pēc tam, kad bija saņemta sūdzība, kas tika iesniegta to ražotāju vārdā, kas pārstāv vairāk nekā 25 % no Savienības izcelsmes solārā stikla kopējās produkcijas (3).

               (3)

               Dempinga un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laika posmu no 2012. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. decembrim (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laika posmu no 2009. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).

         2.   Turpmākā procedūra

               (4)

               Pēc tam, kad tika izpausti būtiskie fakti un apsvērumi, pamatojoties uz kuriem bija noteikts antidempinga pagaidu maksājums (“pagaidu informācijas izpaušana”), vairākas ieinteresētās personas iesniedza rakstiskus iesniegumus, kuros izteica savu viedokli par pagaidu konstatējumiem. Personām, kas to lūdza, bija iespēja tikt uzklausītām.

               (5)

               Komisija turpināja apkopot un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu galīgo konstatējumu izdarīšanai. Tika ņemtas vērā ieinteresēto personu mutiski un rakstiski sniegtās piezīmes un vajadzības gadījumā attiecīgi grozīti pagaidu konstatējumi.

               (6)

               Pēc tam Komisija visas personas informēja par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata bija paredzēts noteikt galīgo antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR”) izcelsmes solārā stikla importam un galīgi iekasēt ar pagaidu maksājumu nodrošinātās summas (“galīgā informācijas izpaušana”). Visām personām tika atvēlēts termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes saistībā ar galīgo informācijas izpaušanu.

               (7)

               Ieinteresēto personu iesniegtās piezīmes tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.

         3.   Atlase

               (8)

               Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Savienības ražotāju kopējais skaits neesot bijis skaidri norādīts pagaidu regulas 7., 11. un 75. apsvērumā. Šajā saistībā Komisija ar šo apstiprina, ka pieteicās un IP laikā darbojās astoņi Savienības ražotāji. Visu Savienības ražotāju, izņemot viena, identitāte netika izpausta. Savā atbildē uz vispārējās informācijas izpaušanas dokumentu sūdzības iesniedzējs nosauca trīs Savienības ražotājus, kas esot izbeiguši uzņēmējdarbību (Guardian, AGC un Centrosolar Glass), un ceturto uzņēmumu, kurš esot ievērojami samazinājis ražošanas apjomu (Saint Gobain).

               (9)

               Citas piezīmes par ĶTR ražotāju eksportētāju un Savienības ražotāju atlases metodi netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināti pagaidu regulas 7.–24. apsvēruma provizoriskie konstatējumi.

         4.   Atbildes uz anketas jautājumiem un pārbaudes apmeklējumi

               (10)

               Pēc pagaidu regulas pieņemšanas otra lietotāja, kas sadarbojās (proti, Viessmann Faulquemont SAS, Francija), telpās tika veikts pārbaudes apmeklējums.

         5.   Procesuālās tiesības

               (11)

               Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka pagaidu informācijas izpaušanā tam esot sniegta neatbilstoša informācija, jo īpaši attiecībā uz dempinga, cenu samazinājuma un kaitējuma starpības aprēķinu. Neatbilstošas informācijas izpaušanas rezultātā tam esot bijušas liegtas aizstāvības pamattiesības, kas garantētas Regulā (EK) Nr. 1225/2009 (“pamatregula”), PTO Antidempinga nolīgumā, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.

               (12)

               Attiecībā uz dempinga starpības aprēķinu ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka pagaidu informācijas izpaušanā neesot sniegti dati par korekciju apmēru, kas piemērotas pārklājuma izmaksām un izmaksām saistībā ar pludināšanas procesu (sk. pagaidu regulas 64. apsvērumu), kā arī par pārdošanas, vispārējo un administratīvo izmaksu un peļņas procentu.

               (13)

               Šis apgalvojums tika pieņemts, un Komisija izpauda papildu informāciju. Ja konfidencialitātes apsvērumu dēļ nevarēja sniegt precīzus datus, tika izpausti intervāli.

               (14)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka izpaustie dati joprojām neesot bijuši pietiekami un jo īpaši neesot bijis skaidrs, vai pārklājuma izmaksām piemērotajā korekcijā esot ņemtas vērā vienpusējas pārklāšanas izmaksas, abpusējas pārklāšanas izmaksas vai abu veidu pārklāšanas izmaksas.

               (15)

               Kā turpmāk paskaidrots 68. apsvērumā, ieinteresētās personas nesniedza nekādus pierādījumus, kas liecinātu, ka ir pastāvīgas atšķirības starp vienpusēji pārklāta un abpusēji pārklāta solārā stikla ražošanas izmaksām. Tāpēc Komisija, aprēķinot korekcijas līmeni, vienpusēji pārklātu solāro stiklu nenošķīra no abpusēji pārklāta.

               (16)

               Attiecībā uz kaitējumu tas pats ražotājs eksportētājs iebilda, ka konkrēti tam paredzētajā informācijas izpaušanas dokumentā Savienības ražotāju pārdošanas cenas un mērķa cenas attiecībā uz diviem no kopā pieciem ražojumu veidiem konfidencialitātes apsvērumu dēļ esot bijušas apzīmētas kā ierobežotas pieejamības informācija vai esot sniegtas intervālu formātā.

               (17)

               Turklāt uzņēmums apgalvoja, ka šajā gadījumā pastāvot augsts konfidencialitātes līmenis, sakarā ar ko esot zināms tikai viena atlasītā Savienības ražotāja nosaukums. Līdz ar to uzņēmums uzskatīja, ka pat tādā gadījumā, ja attiecībā uz konkrētiem ražojumu veidiem informācija esot saistīta tikai ar viena vai divu Savienības ražotāju datiem, nekādā ziņā neesot iespējams identificēt šos uzņēmumus un tādējādi šim ražotājam eksportētājam sniegt būtiskas konkurences priekšrocības attiecībā pret tā konkurentiem Savienībā individuāli vai kolektīvi.

               (18)

               Saskaņā ar pamatregulas 20. pantu Komisijai patiesi ir pienākums pēc pagaidu pasākumiem izpaust sīku informāciju, kas ir pamatā būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata noteikti pasākumi. Tomēr Komisijai saskaņā ar pamatregulas 19. pantu ir arī pienākums ar informāciju, kas pēc sava rakstura ir konfidenciāla vai kuru sniedz konfidenciāli, apieties kā ar konfidenciālu.

               (19)

               Šajā konkrētajā gadījumā Savienības ražotāju faktiskās cenas un mērķa cenas attiecībā uz diviem ražojumu veidiem tika dzēstas vai aizstātas ar intervāliem, jo informācija par vienu no ražojuma veidiem bija iegūta tikai no viena vai diviem Savienības ražotājiem. Turklāt šajā nozarē ir plaši zināms, ka šo konkrēto ražojuma veidu neražo neviens cits Savienības ražotājs. Līdz ar to Komisija uzskata, ka minētā informācija pēc savas būtības ir konfidenciāla, jo tās izpaušana radītu ievērojamas konkurences priekšrocības konkurentiem un/vai būtisku negatīvu ietekmi uz uzņēmumu(-iem), kas sniedz informāciju. Turklāt tāda paša veida informācija tika dzēsta attiecībā uz otru ražojuma veidu, lai izvairītos no tā, ka rādītāji par pirmo ražojuma veidu varētu tikt izsecināti no kopējiem pieejamajiem rādītājiem.

               (20)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas uzņēmums atkārtoti apgalvoja, ka kaitējuma starpības aprēķinu informācijas izpaušanas līmenis esot nepietiekams un neatbilstošs. Proti, tas iebilda, ka neesot skaidrs, kā atlasīts otrais ražojuma veids, par kuru rādītāji tikuši dzēsti. Komisija precizē, ka tas tika darīts vienīgi izlases veidā.

               (21)

               Kā risinājumu saistībā ar šo, kā apgalvots, nepietiekamo informācijas izpaušanu, uzņēmums ierosināja, ka tā juristi varētu tikties ar Komisijas personālu un detalizēti apspriest dempinga un kaitējuma starpības aprēķinus, neiegūstot jebkādu konfidenciālu dokumentu kopijas, vai arī saņemt piekļuvi Komisijas datu telpai, kur varētu veikt piezīmes.

               (22)

               Komisija nevarēja izpildīt šo prasību. Lai uzņēmuma juristi varētu pārbaudīt aprēķinus, tiem no viena vai diviem uzņēmumiem būtu jāsaņem precīzi rādītāji. To nevarēja izdarīt, jo Komisijai saskaņā ar pamatregulas 19. pantu ir pienākums nodrošināt minēto datu konfidencialitāti.

               (23)

               Turklāt Komisija galīgajā informācijas izpaušanā skaidri norādīja, ka, ciktāl tas attiecas uz jautājumiem, kas saistīti ar uzņēmuma tiesībām uz aizstāvību (piemēram, piekļuvi lietas materiāliem), uzņēmums var vērsties pie uzklausīšanas amatpersonas atbilstīgi Uzklausīšanas amatpersonas darba uzdevumiem (4). Tomēr uzņēmums termiņā, kas noteikts galīgās informācijas izpaušanas piezīmju iesniegšanai, uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanos nelūdza.

               (24)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija noraida apgalvojumus par attiecīgā ražotāja eksportētāja procesuālo tiesību iespējamo pārkāpumu.

         B.   ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS

   1.   Attiecīgais ražojums

               (25)

               Kā norādīts pagaidu regulas 26. apsvērumā, attiecīgais ražojums ir solārais stikls no rūdīta nātrijkaļķa lokšņu stikla, kura dzelzs saturs ir mazāks par 300 ppm, saules caurlaidība ir vairāk nekā 88 % (mērot saskaņā ar AM1,5 300-2 500 nm), izturība pret karstumu ir līdz 250 °C (mērot saskaņā ar EN 12150), izturība pret termisku šoku ir Δ 150 K (mērot saskaņā ar EN 12150) un kura mehāniskā izturība ir 90 N/mm2 vai vairāk (mērot saskaņā ar EN 1288-3) (“attiecīgais ražojums”, parasti saukts par “solāro stiklu”). Attiecīgais ražojums šobrīd atbilst KN kodam ex 7007 19 80.

         2.   Apgalvojumi par ražojuma klāstu

               (26)

               Viens ražotājs eksportētājs pēc pagaidu informācijas izpaušanas apgalvoja, ka pretēji pagaidu regulas 32. apsvērumā minētajam dārzkopības stikls, kas atbilst solārā stikla tehniskajām īpašībām, kā noteikts pagaidu regulas 26. apsvērumā, būtu jāizslēdz no ražojuma klāsta. Pirmkārt, saskaņā ar eksportētāja minēto, dārzkopības stikla fizikālās īpašības esot samērā atšķirīgas no solārā stikla īpašībām: i) dārzkopības stiklam atkarībā no klientu prasībām esot dažādi izmēri, savukārt solārajam stiklam esot tikai noteikti izmēri; ii) dārzkopības stikls varot būt divpusēji pārklāts, bet fotoelektrisko moduļu (“FE moduļi”) solārais stikls neesot abpusēji pārklāts. Otrkārt, dārzkopības stiklam, kā apgalvots, esot atšķirīgs pielietojums: to nevarot izmantot ne FE moduļu, ne termokolektoru ražošanai.

               (27)

               Komisija minēto apgalvojumu noraida šādu iemeslu dēļ. Pirmkārt, tas, ka siltumnīcu ražošanā izmantotā solārā stikla izmēri atšķiras no FE moduļos vai termokolektoros izmantotā solārā stikla, nav būtiski, jo prasības saistībā ar izmēru var mainīties gan FE moduļu, gan siltumnīcu gadījumā. Turklāt jebkura ražojuma izslēgšana uz šāda pamata var veicināt antidempinga pasākumu iespējamo apiešanu. Otrkārt, tirgū pārdotais dārzkopības stikls var būt ne tikai abpusēji pārklāts solārais stikls, bet arī nepārklāts un vienpusēji pārklāts solārais stikls. Turklāt, kā turpmāk skaidrots 68. apsvērumā, abpusēji pārklātu stiklu izmanto arī FE moduļos un termokolektoros. Tādēļ ar šo fizikālo īpašību nevar nošķirt dārzkopības stikla vajadzībām izmantotu solāro stiklu no jebkādā citā veidā izmantota solārā stikla. Visbeidzot, nevar izslēgt iespēju, ka siltumnīcu ražošanai paredzēto solāro stiklu izmanto FE moduļu un/vai termokolektoru ražošanai.

               (28)

               Pēc informācijas izpaušanas viens importētājs apgalvoja, ka solārais stikls, ko varot izmantot arī kā mēbeļu stiklu, neesot izslēgts no ražojuma klāsta, tāpēc uzņēmumiem esot radīts administratīvais slogs un kavēšanās. Tas, kā apgalvots, izrietot no fakta, ka uzņēmumiem esot pienākums Savienības muitas iestādēm nosūtīt pārbaudes ziņojumus katru reizi, kad muitas iestādes izskata, vai importētajām precēm ir piemērojami pasākumi.

               (29)

               Komisija uzskata, ka šāda veida stikls nebūtu jāizslēdz no izmeklēšanas jomas, jo solāro stiklu ir iespējams izmantot gan dārzkopības, gan mēbeļu jomā. Lai Savienības ražošanas nozarei nodrošinātu pienācīgu aizsardzību pret kaitīgo ietekmi, ko rada imports par dempinga cenām, būtu jāizvairās no nepilnībām, kas var pieļaut pasākumu apiešanu. Pienācīgas aizsardzības pozitīvā ietekme atsver iespējamo negatīvo ietekmi, ko attiecīgajam importētājam varētu radīt papildu administratīvais slogs.

               (30)

               Cits ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka pludinātais stikls būtu jāizslēdz no ražojuma klāsta, jo tā ražotais pludinātais stikls tiekot izmantots celtniecības tirgū un siltumnīcu tirgū. Turklāt tas apgalvoja, ka pludinātais stikls netiekot izmantots FE moduļu ražošanai. Tomēr, pamatojoties uz argumentiem, ko Komisija izvirzījusi pagaidu regulas 33. apsvērumā, Komisija atgādina, ka pludinātais stikls skaidri atbilst solārā stikla tehniskajām īpašībām, kā minēts pagaidu regulas 26. apsvērumā. Turklāt pludināto stiklu ražo gan Savienības ražošanas nozare, gan ražotāji eksportētāji. To apliecina internetā publiski pieejama informācija (5). Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.

         3.   Secinājums

               (31)

               Citas piezīmes par attiecīgo ražojumu un līdzīgo ražojumu netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināti pagaidu regulas 26.–33. apsvērumā izdarītie secinājumi.

         C.   DEMPINGS

   1.   Tirgus ekonomikas režīms (“TER”)

               (32)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas un vēlāk pēc galīgās informācijas izpaušanas viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisija esot kļūdījusies, noraidot tā TER pieprasījumu. Tāda pati ar TER noteikšanu saistīta prasība jau bija izvirzīta pagaidu posmā, un Komisija to noraidīja pagaidu regulas 43. un 47. apsvērumā.

               (33)

               Ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka preferenciāla nodokļu režīma un dotāciju radītais ieguvums neveidojot nozīmīgu daļu no tā apgrozījuma. Šajā saistībā jāatgādina, ka minētais arguments (kā arī citi argumenti) jau tika aplūkots Komisijas 2013. gada 13. septembra vēstulē eksportētājam, kurā Komisija minētajai personai sniedza informāciju par TER noteikšanu. Jo īpaši tika uzsvērts, ka šīs priekšrocības iezīmju dēļ absolūtajam IP laikā saņemtajam ieguvumam nav nozīmes, lai novērtētu, vai izkropļojums ir “būtisks”. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.

               (34)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek apstiprināts konstatējums, ka visi TER pieprasījumi būtu jānoraida, kā noteikts pagaidu regulas 34.–47. apsvērumā.

         2.   Normālā vērtība

   2.1.   Analogās valsts izvēle

               (35)

               Pagaidu regulā Turcija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 7. punkta a) apakšpunktu tika izvēlēta kā piemērota analogā valsts. Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Turcija neesot piemērota analogā valsts normālās vērtības noteikšanai, jo Turcijā esot tikai viens solārā stikla ražotājs un Turcijas tirgū praktiski nepastāvot solārā stikla imports. Turklāt ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Turcijas solārā stikla iekšējā tirgū peļņas procents esot īpaši augsts, un tādējādi tas mākslīgi paaugstinot normālās vērtības līmeni. Turklāt tas pats ražotājs eksportētājs atgādināja, ka Turcijā ražotajam solārajam stiklam nepiemērojot pārklāšanas tehnoloģiju un ka Turcijas solārais stikls netiekot ražots, izmantojot pludināšanas procesu. Tādējādi galvenos elementus, kas vajadzīgi normālās vērtības noteikšanai, neesot bijis iespējams iegūt no Turcijas līdzīgā ražojuma iekšzemes tirgus. Tāpēc ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka tā vietā normālās vērtības noteikšanai būtu bijis jāizmanto Savienības cenas.

               (36)

               Pirmkārt, Komisija atgādina, ka Turcijā attiecībā uz līdzīgo ražojumu nav būtisku tirdzniecības šķēršļu. Tāpēc nevar secināt, ka Turcijas solārā stikla tirgus ir aizvērts starptautiskajai tirdzniecībai. Gluži pretēji – tirgus ir atvērts un līdzīgā ražojuma cenu iekšzemes tirgū brīvi nosaka piedāvājuma un pieprasījuma mijiedarbība.

               (37)

               Otrkārt, attiecībā uz apgalvojumu par īpaši augstu peļņu Turcijas iekšzemes tirgū Komisija uzsver, ka tā Turcijas līdzīgā ražojuma tirgū IP laikā nenovēroja pārmērīgu peļņas procentu salīdzinājumā ar peļņas procentu, ko attiecīgajā periodā ieguva Savienības ražotāji.

               (38)

               Treškārt, tas, ka kādā trešā valstī nav konkrētu ražojuma veidu, nepadara to par nepiemērotu analogo valsti. Gluži pretēji – pamatregulas 2. panta 3. punktā noteikts, ka gadījumā, ja konkrēti ražojuma veidi netiek pārdoti iekšzemes tirgū, Komisija normālo vērtību aprēķina, pamatojoties uz ražošanas izmaksām izcelsmes valstī, kurām pieskaitītas pārdošanas, vispārējās un administratīvās izmaksas saprātīgā apmērā, kā arī peļņa. Informācija saistībā ar pārklāšanas un pludināšanas procesa izmaksām bija balstīta uz pārbaudītiem datiem no Savienības ražošanas nozares.

               (39)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, apgalvojums, ka Turcija nav piemērota analogā valsts, tiek noraidīts.

               (40)

               Turklāt Komisija nevar piekrist argumentam, ka normālo vērtību būtu bijis jānosaka, pamatojoties uz cenām, kas faktiski tika maksātas Savienībā. Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 7. punkta a) apakšpunktu Komisija normālās vērtības noteikšanas nolūkos var atgriezties pie Savienības cenām tikai tad, ja minēto vērtību nav iespējams noteikt, pamatojoties uz datiem no piemērotas analogās valsts. Tā kā tika konstatēts, ka pastāv piemērota analogā valsts ar pietiekamu ražotāja sadarbības līmeni, Komisijas pienākums bija normālo vērtību noteikt, pamatojoties uz datiem no šīs analogās valsts, nevis atgriežoties pie Savienības cenām (6).

               (41)

               Komisija apstiprina, ka Turcija ir izvēlēta par analogo valsti pamatregulas 2. panta 7. punkta nozīmē.

         2.2.   Normālā vērtība

               (42)

               Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisija esot pieļāvusi kļūdu, kad tā normālo vērtību noteikusi, pamatojoties tikai uz rentablo pārdošanu analogajā valstī un pievienojot hipotētisku peļņas procentu pārdošanai, kas nav bijusi rentabla.

               (43)

               Komisija apstiprina, ka normālās vērtības noteikšanas nolūkā, kā paskaidrots pagaidu regulas 61. un 62. apsvērumā un kā noteikts pamatregulas 2. panta 4. punktā, tā bija pārliecinājusies, ka vismaz 80 % no visu līdzīgā ražojuma veidu pārdošanas apjoma Turcijas iekšējā tirgū bijuši rentabli. Tādējādi, nosakot normālo vērtību, neatkarīgi no rentabilitātes tika ņemts vērā viss pārdošanas apjoms Turcijas iekšējā tirgū. Tāpēc šis apgalvojums nav pamatots un līdz ar to tiek noraidīts.

               (44)

               Citas piezīmes par normālās vērtības noteikšanu netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināts pagaidu regulas 58.–64. apsvērums.

         2.3.   Eksporta cena

               (45)

               Piezīmes par eksporta cenām netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināts pagaidu regulas 65. apsvērums.

         2.4.   Salīdzinājums

               (46)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas un vēlāk pēc galīgās informācijas izpaušanas viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisija esot kļūdaini koriģējusi tā eksporta cenu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu. Tas apgalvoja, ka ražotājs un saistītais tirgotājs veidojot vienu saimniecisku vienību un ka šāda korekcija tādēļ neesot pieļaujama. Korekcijas apmērs jebkurā gadījumā esot pārāk augsts, jo Komisija to balstījusi uz faktisko uzcenojumu, kas neesot bijis noteikts godīgas konkurences apstākļos, bet drīzāk esot bijusi iekšējo cenu noteikšanas vienošanās. Tā vietā Komisijai nepieciešamības gadījumā būtu bijis jāveic korekcija, pamatojoties uz aplēsto uzcenojumu starp ražotāju un nesaistītu importētāju godīgas konkurences apstākļos.

               (47)

               Izmeklēšanā tika konstatēts, ka ražotājam eksportētājam pašam bija pilnībā funkcionējoša eksporta nodaļa, kas ar pircējiem Savienībā risināja sarunas par pārdošanas nosacījumiem, izdarīja ražošanas pasūtījumus, rīkoja un veica galaprodukta – tostarp visu nosūtīšanas dokumentu – nosūtīšanu pircējiem Savienībā, nodarbojās ar eksporta muitošanu un sagatavoja tirdzniecības dokumentus. Ražotāja eksportētāja un saistītā tirgotāja uzdevumi saistībā ar eksportu patiešām nepārklājās. Tomēr ražotājs eksportētājs tirgotājam izrakstīja pārdošanas rēķinus, kas, savukārt, pircējam Savienībā izrakstīja pārdošanas rēķinu par līguma cenu. Saistītais tirgotājs iekasēja maksājumu, atskaitīja uzcenojumu un samaksāja atlikušo summu ražotājam eksportētājam.

               (48)

               Tāpēc Komisija secina, ka saistīto tirgotāju nevar uzskatīt par iekšējo pārdošanas nodaļu pat tad, ja abi šie uzņēmumi tiktu uzskatīti par vienu saimniecisko vienību, un ka korekcija saskaņā ar 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu ir pilnīgi pamatota. Turklāt, tā kā izdarītā korekcija atspoguļo faktiski iekasēto uzcenojumu starp saistītajiem uzņēmumiem, nav iemesla to aizstāt ar citu teorētisku summu. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.

               (49)

               Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka tā ražošanas jauda esot bijusi daudz lielāka par Savienības ražošanas nozares ražošanas jaudu un ka tāpēc tam esot bijusi priekšrocība zemāku attiecīgā ražojuma ražošanas procesa izmaksu ziņā. Tāpēc Komisijai būtu jāizvērtē šī iespējamā priekšrocība saistībā ar ražotāja eksportētāja zemākajām ražošanas izmaksām un jāveic vajadzīgā korekcija.

               (50)

               Komisija nevar pieņemt minēto apgalvojumu. Pirmkārt, ražotājs eksportētājs nenorāda saistošu tiesisku normu, saskaņā ar kuru šādu korekciju varētu veikt. Otrkārt, nav pierādīts, ka zemākas izmaksas lielākas ražošanas jaudas dēļ varētu ietekmēt cenas vai cenu salīdzināmību pamatregulas 2. panta 10. punkta nozīmē. Patiesi, pat ja izmaksu atšķirību varētu pierādīt, nav skaidrs, kā tas atspoguļojas galīgajā cenā un vai tas netiek kompensēts ar citu izmaksu atšķirību.

               (51)

               Turklāt ražotāja eksportētāja minētais iespējamais ieguvums attiecas uz ražošanas izmaksām, kas salīdzinājumā ar izmaksām, kuras radušās Savienības ražošanas nozarei, kā apgalvots, esot zemākas. Šajā ziņā tiek atgādināts, ka ražotājam eksportētājam netika piešķirts TER un ka tā izmaksas tādēļ netika pārbaudītas. Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 7. punkta a) apakšpunktu Komisija normālo vērtību noteica, pamatojoties uz analogās valsts ražotāja faktiskajām cenām un/vai izmaksām, jo cenas un izmaksas valstīs, kurās nav tirgus ekonomikas, neizriet no tirgus konjunktūras un tāpēc nav ticamas tirgus cenu vai izmaksu aizstājējvērtības.

               (52)

               Viens ĶTR ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisijai būtu jākoriģē viena tā konkurenta ražotāja eksporta cena, atskaitot no tās pakalpojuma maksu un maksu par licenci, ko tas, kā apgalvots, esot samaksājis trešai personai.

               (53)

               Komisija noraida šo apgalvojumu. Pirmkārt, ražotājs eksportētājs nenorāda attiecīgu pamatregulas noteikumu, saskaņā ar kuru šādu korekciju varētu veikt. Otrkārt, pat ja šis apgalvojums būtu tāds, uz kuru attiecas pamatregulas 2. panta 10. punkta e) apakšpunkts, kas paredz korekcijas saistībā ar transporta, apdrošināšanas, pārkraušanas, iekraušanas un papildu izmaksām, minētais noteikums neattiecas uz pakalpojumu maksām vai izmaksām, kas saistītas ar licences līgumu. Šādas izmaksas ir uzņēmējdarbības izmaksas, kas parasti rodas preču ražotājam, kurš izmanto no trešās personas iegūtu tehnoloģiju licenci, neatkarīgi no tā, vai preces tiek eksportētas vai pārdotas iekšējā tirgū. Tāpēc minētās izmaksas būtu jāatspoguļo gan eksporta, gan iekšējā tirgus pārdošanas galīgajā cenā. Līdz ar to minētās izmaksas nevar ietekmēt salīdzināmību starp eksporta cenu un normālo vērtību. Tāpēc korekcija saskaņā ar 2. panta 10. punktu nav pamatota, un apgalvojums līdz ar to tiek noraidīts.

               (54)

               Kā noteikts pagaidu regulas 67. un 68. apsvērumā, taisnīga normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājuma nodrošināšanas nolūkā atbilstīgi pamatregulas 2. panta 10. punktam tika izdarītas pienācīgas korekcijas, lai ņemtu vērā atšķirības, kas ietekmē cenas un to salīdzināmību.

               (55)

               Tādējādi tika veiktas uzņēmumam specifiskas korekcijas saistībā ar transporta, jūras pārvadājumu un apdrošināšanas izmaksām, pārkraušanas, iekraušanas un papildu izmaksām, izvedmuitu un komisijas maksu visos gadījumos, kad bija skaidrs, ka tās ietekmē cenu salīdzināmību. Tomēr pēc pagaidu pasākumu noteikšanas Komisija pamanīja pārrakstīšanās kļūdu saistībā ar PVN korekciju. Kļūda tika attiecīgi labota dempinga aprēķinā, kas turpmāk atspoguļots 169. apsvēruma attiecīgajā tabulā.

               (56)

               Divi ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka cenu salīdzinājums starp eksporta cenu un normālo vērtību neesot bijis pareizs attiecībā uz vienu ražojuma veidu. Šis apgalvojums ir turpmāk aplūkots 67.–68. apsvērumā.

         2.5.   Dempinga starpības

               (57)

               Piezīmes netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināta dempinga starpību aprēķināšanai izmantotā metode, kas izklāstīta pagaidu regulas 69.–73. apsvērumā.

               (58)

               Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka antidempinga anketā tas esot kļūdaini uzrādījis nepareizas cenas, apdrošināšanas un frakta vērtības (“CIF vērtības”) vairākiem attiecīgā ražojuma eksporta pārdošanas darījumiem ar ES. Uzrādītās CIF vērtības esot bijušas pārāk zemas, tādējādi palielinot uzņēmuma dempinga starpību un kaitējuma starpību.

               (59)

               Komisija rūpīgi izskatīja šo pieprasījumu. Pēc tam, kad ar ES importētāju veikto attiecīgo darījumu CIF cenas bija salīdzinātas un pārbaudītas uz vietas, Komisija varēja pārliecināties par šā apgalvojuma pamatotību. Tāpēc šis apgalvojums tika pieņemts.

               (60)

               Ņemot vērā normālās vērtības un eksporta cenas korekcijas un to, ka citas piezīmes netika saņemtas, galīgās dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas pie Savienības robežas pirms nodokļu nomaksas, ir šādas.

                           Uzņēmums

                           Dempinga starpība

                              Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd

                           83,1 %

                              Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd

                           78,4 %

                              Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd

                           90,1 %

                              Henan Yuhua New Material Co., Ltd

                           41,6 %

                           Citi uzņēmumi, kas sadarbojās

                           84,7 %

                           Visi pārējie uzņēmumi

                           90,1 %

         D.   KAITĒJUMS

   1.   Savienības ražošanas nozares un Savienības ražošanas apjoma definīcija

               (61)

               Piezīmes par Savienības ražošanas nozares un Savienības ražošanas apjoma definīciju netika saņemtas. Tāpēc Komisija apstiprina pagaidu regulas 75.–79. apsvērumu.

         2.   Patēriņš Savienībā

               (62)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzēja sniegtie pārdošanas apjoma dati par atlasītajiem Savienības ražotājiem ir papildināti ar datiem, kas iegūti no atlasītajiem Savienības ražotājiem. Attiecīgi tika labota 1. tabula (sk. turpmāk). Šis labojums nemaina un nepadara par nepamatotu tendenci vai secinājumus, kas iegūti no pagaidu regulas datiem. Tāpēc, tā kā piezīmes par patēriņu Savienībā netika saņemtas, tiek apstiprināta pagaidu regulas 80.–82. apsvērumā noteiktā Savienības patēriņa tendence.

                  1.   tabula

                  Patēriņš Savienībā (1 000 m2)

                           2009

                           2010

                           2011

                           IP

                           Kopējais patēriņš Savienībā

                           16 596

                           28 239

                           33 993

                           27 412

                              Indekss

                              100

                              170

                              205

                              165

                              Avots: Glass for Europe, sūdzības iesniedzēja un atlasīto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

         3.   Par dempinga cenām no attiecīgās valsts veiktā importa apjoms, cena un tirgus daļa

               (63)

               Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma labojuma dēļ (sk. 62. apsvērumu iepriekš) bija jālabo arī no attiecīgās valsts veiktā importa tirgus daļa (sk. 2. tabulu). Šis labojums nemaina tendenci vai secinājumus, kas iegūti no pagaidu regulas datiem.

               (64)

               Līdz ar to Komisija apstiprina pagaidu regulas 83.–87. apsvērumu.

                  2.   tabula

                  Importa apjoms (1 000 m2) un tirgus daļa

                           2009

                           2010

                           2011

                           IP

                           Tirgus daļa

                           7,2 %

                           7,3 %

                           18,1 %

                           30,5 %

                              Indekss

                              100

                              100

                              250

                              421

                              Avots: Glass for Europe, sūdzības iesniedzēja un atlasīto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

         4.   Cenu samazinājums

               (65)

               Pagaidu regulas 88.–89. apsvērumā norādīts, kā noteikts cenu samazinājums IP laikā. Tās vidējās svērtās pārdošanas cenas pa atlasīto Savienības ražotāju ražojumu veidiem, kas iekasētas no nesaistītiem pircējiem Savienības tirgū un koriģētas EXW līmenī, tika salīdzinātas ar atbilstošajām vidējām svērtajām cenām pa atlasīto ražotāju eksportētāju, kuri sadarbojās, importa ražojuma veidiem. Attiecīgais imports bija pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū, noteikts uz CIF pamata un koriģēts uz augšu, proti, ņemot vērā muitošanas, maksājumu, pārkraušanas un iekraušanas izmaksas. Minētās korekcijas paaugstina cenu par 7–15 % atkarībā no ražojuma kontroles numura.

               (66)

               Cenu salīdzinājums tika veikts, sadalot darījumus pa ražojuma veida numuriem vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī un vajadzības gadījumā veicot atbilstīgas korekcijas, kā izklāstīts iepriekšējā apsvērumā, un atskaitot rabatus un atlaides. Izsakot salīdzinājumu procentos no atlasīto Savienības ražotāju apgrozījuma IP laikā, tas liecināja, ka importa par dempinga cenām vidējā svērtā cenu samazinājuma starpība ir 10,6–26,7 % apmērā attiecībā pret atlasīto Savienības ražotāju cenām.

               (67)

               Divi ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka cenu salīdzinājums neesot bijis pareizs attiecībā uz vienu ražojuma veidu. Konkrēti tika apgalvots, ka abpusēji pārklāts solārais stikls būtu bijis jāsalīdzina atsevišķi no vienpusēji pārklāta solārā stikla. Tika apgalvots, ka abpusēji pārklāta solārā stikla izmaksas un cenas esot daudz lielākas par vienpusēji pārklāta solārā stikla izmaksām un cenām. Turklāt tika apgalvots, ka abpusēji pārklātam solārajam stiklam “parasti” esot daudz lielāks saules enerģijas caurlaidības koeficients nekā vienpusēji pārklātam solārajam stiklam. Visbeidzot, viens eksportētājs norādīja, ka FE moduļos nekad netiekot izmantots abpusēji pārklāts solārais stikls, jo tā cena esot daudz augstāka par vienpusēji pārklāta solārā stikla cenu, bet abpusēji pārklātam solārajam stiklam esot tāds pats saules enerģijas caurlaidības koeficients kā vienpusēji pārklātam solārajam stiklam, ja to izmanto FE moduļu ražošanā. Turpretim saules termiskās enerģijas iekārtās ar abpusēji pārklātu solāro stiklu tiekot panākta lielāka caurlaidība, kas esot svarīga, jo tādējādi saules termiskās enerģijas iekārtas varot būt daudz efektīvākas.

               (68)

               Komisija ražotāja eksportētāja izvirzītās prasības noraida šādu iemeslu dēļ. Pirmkārt, ražotājs eksportētājs, izņemot vispārīgus apgalvojumus, nesniedza nekādus pierādījumus, kas liecinātu, ka ir pastāvīga atšķirība starp vienpusēji pārklāta un abpusēji pārklāta solārā stikla ražošanas izmaksām. Savienības ražošanas nozare apgalvoja pretējo un norādīja, ka ražošanas izmaksas atšķiras atkarībā no izmantotās pārklāšanas tehnoloģijas un ka abpusēji pārklāts stikls ne vienmēr ir dārgāks par vienpusēji pārklātu un otrādi. Otrkārt, abpusēji pārklāts stikls patiesi var panākt lielāku saules enerģijas caurlaidību nekā vienpusēji pārklāts stikls (pirmais var sasniegt maksimums 98 % lielu saules enerģijas caurlaidību, bet otrais – ne lielāku par 95 %), un tā tehniskās īpašības patiesi ir būtiskas vienīgi saules termiskās enerģijas iekārtās, bet ne FE moduļos. Tomēr pretēji ražotāja eksportētāja apgalvojumam abpusēji pārklātu solāro stiklu pārdod arī FE moduļu ražotājiem, kas pat veido tā galveno tirgu. Faktiski abpusēji pārklātā stikla apjoms, ko Savienības ražošanas nozare IP laikā pārdeva izmantošanai termokolektoros, bija niecīgs (mazāk kā 1 % no visa abpusēji pārklātā stikla pārdotā apjoma; viss pārējais pārdotais apjoms bija paredzēts FE moduļiem).

               (69)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas attiecībā uz pēcimportēšanas izmaksām tika saņemtas divas piezīmes. Pirmajā piezīmē sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka izmaksu korekcijām attiecībā uz muitošanas, maksājumu, pārkraušanas un iekraušanas izmaksām vajadzētu būt ar daudz zemāku likmi, proti, EUR 0,26/m2 attiecībā uz muitošanas, pārkraušanas un iekraušanas izmaksām plus 3 % nodoklis, nevis izmantotā likme EUR 0,40/m2 plus 3 % nodoklis.

               (70)

               Otrā piezīme bija no ražotāja eksportētāja, kas apgalvoja, ka neesot sniegta nekāda sīkāka informācija par sadalījumu, izņemot vispārējo 0,40 EUR/m2 likmi, ko piemēro pārkraušanas izmaksām, muitošanas maksājumiem un importēto ražojumu pagaidu uzglabāšanai importēšanas vietā. Tas arī apgalvoja, ka neesot paskaidroti kritēriji, kas piemēroti, lai noteiktu, vai korekcija uzskatāma par samērīgu.

               (71)

               Komisijas piemērotās attiecīgās korekcijas ir balstītas uz pārbaudītiem datiem, kas saņemti no ĶTR ražota solārā stikla importētājiem, un atspoguļo faktiskās vidējās svērtās izmaksas, kuras rodas saistībā ar attiecīgā ražojuma importēšanu IP laikā. Turpretim sūdzības iesniedzējs uzrādīja pārskatu par parastām standarta maksām, ko neatkarīgs kravas ekspeditors piemērojis Ķīnas izcelsmes importam jūras konteineros. Minētais pārskats nav derīgs pierādījums par faktiskajām maksām, ko kravas ekspeditors piemērojis attiecīgā ražojuma importam IP laikā. Līdz ar to sūdzības iesniedzēja apgalvojums tiek noraidīts.

               (72)

               Attiecībā uz ražotāja eksportētāja apgalvojumu – sīkāku vērtības 0,40 EUR/m2 sadalījumu nevarēja sniegt, jo šī vērtība ir vidējā svērtā vērtība, kas aprēķināta, pamatojoties uz daudziem faktiskiem rēķiniem, kuri IP laikā dažādās ES ostās izrakstīti par Ķīnas izcelsmes solārā stikla importu. Tādējādi faktiskās pēcimportēšanas izmaksas atšķiras atkarībā no iebraukšanas ostas ES, ražojuma veida, pagaidu noliktavas izmantošanas importēšanas vietā utt.

               (73)

               Turklāt pēcimportēšanas izmaksu korekcija, ko Komisija veica ar pagaidu regulu, tiek uzskatīta par samērīgu, jo tā ir balstīta uz pārbaudītiem faktiskiem rēķiniem, kas neatkarīgiem importētājiem izrakstīti par Ķīnas izcelsmes solārā stikla importu.

               (74)

               Citas piezīmes par cenu samazinājuma aprēķināšanai izmantoto metodoloģiju netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināta cenu salīdzinājuma metode, kas izklāstīta pagaidu regulas 89. un 90. apsvērumā.

         5.   Makroekonomiskie rādītāji

               (75)

               Kā norādīts pagaidu regulas 92. apsvērumā, kaitējuma analīzes nolūkā Komisija izšķīra starp makroekonomiskiem un mikroekonomiskiem kaitējuma rādītājiem. Makroekonomiskie rādītāji par attiecīgo periodu tika analizēti, pamatojoties uz Savienības ražošanas nozares sniegtajiem datiem par visiem Savienības ražotājiem, kas pieteicās izmeklēšanas laikā.

               (76)

               Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisija kaitējuma analīzi neesot veikusi saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. un 5. punktu, jo tā analīzi veikusi, pamatojoties uz diviem atšķirīgiem un, kā apgalvots, neatbilstīgiem datu kopumiem, proti, makroekonomiskajiem un mikroekonomiskajiem kaitējuma rādītājiem. Turklāt tas apgalvoja, ka analīzes, kas balstīta uz minētajiem diviem datu kopumiem, iespējamā neatbilstība radot nopietnas šaubas par to, vai vispārējais priekšstats par kaitējumu ir atbilstīgs, godīgs un objektīvs.

               (77)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas tas pats uzņēmums atkārtoja savu apgalvojumu. Tas arī atsaucās uz vairākām iepriekšējām izmeklēšanām, kurās Savienības iestādes dažādus datu kopumus, kā apgalvots, esot nekonsekventi definējušās kā tādus, kas piederot vai nu makroekonomiskiem, vai arī mikroekonomiskiem datiem.

               (78)

               Komisija nevar pieņemt minēto apgalvojumu. Šāda metodoloģija tiek piemērota atlases veidošanas gadījumos, lai analizētu Savienības ražošanas nozares stāvokli un ņemtu vērtā ne tikai atlasīto uzņēmumu, bet arī visas Savienības ražošanas nozares uzrādītās tendences. Analīzē tika ņemti vērā visi pamatregulas 3. panta 5. punktā noteiktie faktori. Arī secinājums par kaitējumu ir izdarīts, pamatojoties uz visiem šiem faktoriem. Līdz ar to kaitējuma analīze tika veikta saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. un 5. punktu.

               (79)

               Citas piezīmes netika saņemtas, tāpēc Komisija apstiprina pagaidu regulas 90.–94. apsvērumu.

               (80)

               Attiecībā uz makroekonomiskajiem rādītājiem, ko Komisija analizējusi pagaidu regulas 95.–103. apsvērumā, Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma labojuma dēļ (sk. 62. apsvērumu iepriekš) Savienības ražotāju tirgus daļa nedaudz mainījās (sk. 5. tabulu). Tomēr šis labojums nemaina tendenci vai secinājumus, kas iegūti no pagaidu regulas datiem. Līdz ar to Komisija apstiprina pagaidu regulas 95.–105. apsvērumu.

                  5.   tabula

                  Pārdošanas apjoms un tirgus daļa

                           2009

                           2010

                           2011

                           IP

                           Pārdošanas apjoms (1 000 m2)

                           14 696

                           25 303

                           26 556

                           18 039

                              Indekss

                              100

                              172

                              181

                              123

                           Tirgus daļa

                           88,6 %

                           89,6 %

                           78,1 %

                           65,8 %

                              Indekss

                              100

                              101

                              88

                              74

                              Avots: Glass for Europe, sūdzības iesniedzēja un atlasīto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

         6.   Mikroekonomiskie rādītāji

               (81)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas ir atjaunināta informācija par atlasīto Savienības ražotāju vienības ražošanas izmaksām. Attiecīgi nedaudz tika koriģēta 7. tabula (sk. turpmāk). Šis labojums nemaina un nepadara par nepamatotu tendenci vai secinājumus, kas iegūti no pagaidu regulas datiem. Tāpēc, tā kā piezīmes netika saņemtas, Komisija apstiprina pagaidu regulas 106.–123. apsvērumu.

                  7.   tabula

                  Vidējās pārdošanas cenas Savienībā

                           2009

                           2010

                           2011

                           IP

                           Vienības ražošanas izmaksas (EUR/m2)

                           13,13

                           8,38

                           8,44

                           9,34

                              Avots: atlasīto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

         7.   Secinājums par kaitējumu

               (82)

               Piezīmes netika saņemtas, tāpēc Komisija apstiprina pagaidu regulas 124.–129. apsvērumā izdarīto secinājumu, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 3. panta 5. punkta nozīmē.

         E.   CĒLOŅSAKARĪBA

   1.   Importa par dempinga cenām radītā ietekme

               (83)

               Pagaidu regulas 131., 132. un 133. apsvērumā Komisija ir secinājusi, ka starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu un ĶTR importu par dempinga cenām pastāv cēloņsakarība. Vairākas ieinteresētās personas apstrīdēja šo secinājumu, apgalvojot, ka sakritība laikā starp kaitējumu un attiecīgās valsts izcelsmes importa pieaugumu neesot samērīga un konsekventa. Tas tādēļ, ka 2009.–2011. gadam Ķīnas izcelsmes imports būtiski pieauga. Turklāt Ķīnas izcelsmes importa vidējā cena 2011. gadā bija 4,96 EUR/m2, kas bija 2012. gada rādītājiem līdzīga summa (4,38 EUR/m2).

               (84)

               Tās pašas personas apgalvoja, ka secinājums par to, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējumus būtu jāpiedēvē Ķīnas 2012. gadā veiktajam importam, esot pretrunā konstatējumam, ka iepriekšējā gada Ķīnas izcelsmes importam, kā apgalvots, neesot bijis nekādas negatīvas ietekmes, jo īpaši attiecībā uz Savienības ražošanas nozares peļņas procentu, lai gan vidējā importa cena esot bijusi ļoti līdzīga.

               (85)

               No attiecīgā perioda sākuma līdz IP beigām imports pieauga par 596 %, palielinot tirgus daļu par 321 %. Attiecīgajā periodā importa cenas samazinājās par 27,2 %.

               (86)

               Savienības ražošanas nozares peļņas procents 2011. gadā, neraugoties uz lielo ĶTR izcelsmes importa pieaugumu jau 2011. gadā, tiešām bija tikai nedaudz mazāks kā 2010. gadā. Tomēr 2011. gadā solārā stikla patēriņš Savienībā ievērojami palielinājās, t. i., par 20,4 % laikposmā 2010.–2011. gadam, savukārt imports no ĶTR šajā pašā periodā palielinājās par 150 %. IP laikā patēriņš samazinājās par nedaudz vairāk kā 19 %, bet Ķīnas izcelsmes importa apjoms turpmāk palielinājās par vairāk nekā 35 % salīdzinājumā ar 2011. gadu. Tas skaidri liecina par to, ka pastāv sakritība laikā starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu IP un Ķīnas izcelsmes importa par dempinga cenām lielo pieaugumu. Turklāt ir loģiski, ka paiet zināms laiks, līdz Savienības ražotāji sāk izjust dažas negatīvās sekas (piemēram, pircēju zaudēšana, zaudējumi, ieguldījumu atdeves un naudas plūsmas samazinājums utt.), ko rada importa par dempinga cenām pieaugums. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.

               (87)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas tās pašas personas apgalvoja, ka sakritība laikā starp nodarīto būtisko kaitējumu un Ķīnas izcelsmes importu par dempinga cenām nevarot tikt novērtēta, pamatojoties uz visu attiecīgo periodu no 2009. gada līdz IP beigām un neņemot vērā radušās tendences, kas tika novērotas šajā periodā.

               (88)

               Komisija analizēja arī attiecīgajā periodā radušās tendences. Fakts, ka 2011. gadā Savienības ražošanas nozare vēl bija rentabla, neraugoties uz to, ka Ķīnas izcelsmes imports minētajā gadā jau bija ievērojami pieaudzis, neietekmē secinājumu, ka IP pastāvēja sakritība laikā starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu un Ķīnas izcelsmes importu par dempinga cenām.

               (89)

               IP laikā patēriņš samazinājās par nedaudz vairāk kā 19 %, bet Ķīnas ražotāji eksportētāji:

                           —

                           palielināja savu tirgus daļu par 12,4 procentu punktiem salīdzinājumā ar 2011. gadu, savukārt Savienības ražošanas nozares tirgus daļa samazinājās par 12,3 procentu punktiem,

                           —

                           palielināja Ķīnas izcelsmes importa apjomu vairāk nekā par 35 % pretstatā Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma samazinājumam par 32 % un

                           —

                           jau tā ļoti zemās eksporta cenas turpmāk samazināja par vairāk nekā 10 %, un tās bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām par līdz pat 26,7 %, tādējādi palielinot Savienības ražošanas nozarei IP laikā nodarītos zaudējumus.

               (90)

               Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto analīzi, Komisija secina, ka imports par dempinga cenām un tā tirgus daļas ievērojamais pieaugums par cenām, kas pastāvīgi bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām, ir nodarījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.

               (91)

               Citas piezīmes par importa par dempinga cenām radīto ietekmi netika saņemtas, tāpēc Komisija apstiprina pagaidu regulas 131., 132. un 133. apsvērumu.

         2.   Citu faktoru ietekme

   2.1.   Imports no trešām valstīm

               (92)

               Saistībā ar Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma datu labojumu (sk. 62. apsvērumu iepriekš) nedaudz mainījās importa no trešām valstīm tirgus daļa (sk. laboto 11. tabulu turpmāk). Tomēr šis labojums nemaina tendenci vai secinājumus, kas iegūti no pagaidu regulas datiem.

               (93)

               Citas piezīmes netika saņemtas, tāpēc Komisija apstiprina pagaidu regulas 134.–137. apsvērumu.

                  11.   tabula

                  Imports no trešām valstīm (1 000 m2)

                           Trešās valstis

                           2009

                           2010

                           2011

                           IP

                           Tirgus daļa

                           4,2 %

                           3,1 %

                           3,8 %

                           3,7 %

                              Indekss

                              100

                              74

                              90

                              88

                              Avots: Glass for Europe, sūdzības iesniedzēja un Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

         2.2.   Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāji

               (94)

               Viena persona apstrīdēja Komisijas konstatējumus pagaidu regulas 139. apsvērumā, ka atlasīto Savienības ražotāju eksporta pārdošanas samazinājumu IP laikā, visticamāk, izraisījušas ļoti zemās cenas par Ķīnas eksportu uz Savienības ražošanas nozares galvenajiem eksporta galamērķiem (proti, ASV un Kanādu). Šī persona uzskatīja, ka minētais secinājums esot nepamatots, jo Ķīnas eksports pastāvējis arī 2011. gadā, un tādēļ neesot iemesla, kādēļ ietekmei vajadzētu parādīties tikai 2012. gadā. Tā arī uzskata, ka faktiskais iemesls, kādēļ eksporta pārdošanas apjoms bijis tik zems, esot Savienības ražošanas nozares konkurētspējas trūkums un fakts, ka Savienības ražošanas nozare nav spējusi saglabāt savu konkurētspēju laikā, kad pasaulē samazinājās tirgus cenas. Līdz ar to minētā persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares eksporta pārdošanas apjoma kritums IP laikā vēl vairāk palielināja nodarīto kaitējumu.

               (95)

               Atlasīto Savienības ražotāju eksporta pārdošanas apjoms 2009. gadā (sākuma stadijā) bija 20 % apmērā no to kopējā pārdošanas apjoma, 2010. gadā tas bija 11 % apmērā un 2011. gadā, kad pārdošanas apjoms bija vislielākais, tikai 14 % apmērā. 2012. gadā eksporta pārdošanas apjoms turpmāk samazinājās līdz 5 % apmēram.

               (96)

               Komisija noraida minētos apgalvojumus šādu iemeslu dēļ. Savienības ražošanas nozares galvenais tirgus vienmēr ir bijis un joprojām ir Savienības – nevis trešo valstu – tirgus, kas ir viens no lielākajiem pasaulē. Tāpat fakts, ka solārais stikls ir salīdzinoši smags un trausls, rada papildu izmaksas saistībā ar tā pārvadāšanu lielākos attālumos (sasišanas un korozijas riska dēļ). Pamatojoties uz Komisijas rīcībā esošo informāciju, kas iegūta no atlasīto ražotāju eksportētāju atbildēm uz anketas jautājumiem, tika konstatēts, ka cenas par Ķīnas eksportu uz Savienības ražošanas nozares galvenajiem eksporta galamērķiem patiesi bija ļoti zemas un IP laikā salīdzinājumā ar 2011. gadu tās turpināja samazināties. Tas liecina par to, ka Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāju kritums galvenokārt ir saistīts ar aizvien lētāko Ķīnas eksportu arī uz trešo valstu tirgiem, kā apstiprināts izmeklēšanas laikā.

               (97)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas tā pati persona apgalvoja, ka izmeklēšana attiecoties uz Savienības tirgu un neizvērtējot jebkādu iespējamu negodīgu cenu noteikšanu trešo valstu tirgos.

               (98)

               Turklāt ES iestāžu konstatējumi, pat pieņemot to nekļūdīgumu, esot, kā apgalvots, citu faktoru radīto kaitējumu piedēvējuši Savienībā ievestajam importam par dempinga cenām. Tādējādi iespējamais zemo cenu vai subsidētais Ķīnas eksports uz trešām valstīm neesot bijis ES ievestais imports par dempinga cenām un esot bijis kvalificējams kā cits faktors, kura kaitīgā ietekme nevar būt piedēvējama importam par dempinga cenām.

               (99)

               Komisija noraida šo apgalvojumu. Tā nepārbaudīja, vai ĶTR izcelsmes imports uz trešām valstīm bija par dempinga cenām un/vai subsidēts. Komisija, pamatojoties uz atlasīto ražotāju eksportētāju uzrādītajām cenām par eksportu uz trešām valstīm, tikai konstatēja, ka minētās cenas ir pastāvīgi samazinājušās pēdējos gados.

               (100)

               Tādā pašā veidā Komisija kā atsevišķu faktoru analizēja cenu samazinājumu ĶTR izcelsmes importam uz trešām valstīm un nepiedēvēja to Savienībā ievestajam importam par dempinga cenām. Šis fakts patiesi tika izmantots vienīgi kā iespējamais skaidrojums samazinātajam Savienības ražošanas nozares eksportam uz tās lielākajiem trešo valstu galamērķiem saistībā ar faktu, ka šie tirgi nav un nekad nav bijuši galvenie Savienības ražošanas nozares tirgi. Pat 2010. un 2011. gadā, kad pārdošanas apjoms bija vislielākais, vairāk nekā 85 % Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma tika realizēti Savienības tirgū.

               (101)

               Tāpēc tiek apstiprināts pagaidu regulas 140. apsvērumā izdarītais secinājums, ka atlasīto Savienības ražotāju eksporta rādītāju pasliktināšanās nevar izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.

         2.3.   Patēriņa, jaudas un jaudas izmantojuma attīstība

               (102)

               Viena persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarītais kaitējums esot bijis saistīts ar patēriņa samazinājumu Savienībā. Tas, kā apgalvots, esot vienīgais rādītājs, kas, šķiet, pirmoreiz samazinājies 2012. gadā un ar ko esot saprātīgi saistīt kaitējumu, jo Ķīnas izcelsmes imports esot sācies jau 2011. gadā par cenām, kuras salīdzināmas ar 2012. gada cenām. Pēc galīgās informācijas izpaušanas tā pati persona atkārtoja savu apgalvojumu.

               (103)

               Patiesi, 2012. gadā patēriņš salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem samazinājās. Taču Komisijas veiktā analīze aptver laika posmu no attiecīgā perioda sākuma 2009. gadā līdz IP beigām, un minētajā periodā patēriņš Savienībā kopumā palielinājās par 65 %. Attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozares tirgus daļa pastāvīgi un ievērojami samazinājās, proti, kopumā par 25,7 %, turpretim Ķīnas izcelsmes importa tirgus daļa pieauga par 321 %. Attiecīgajā periodā Ķīnas izcelsmes imports palielinājās par 596 %.

               (104)

               Turklāt IP laikā patēriņš Savienībā joprojām bija līmenī, kas salīdzināms ar 2010. gada līmeni, tomēr, kā norādīts pagaidu regulas 10. tabulā, 2010. gadā Savienības ražošanas nozare guva samērīgu peļņu. Tādēļ tikai pats patēriņa samazinājums Savienībā IP laikā nevarēja būt radījis zaudējumus, kas Savienības ražošanas nozarei tika nodarīti IP laikā. Turklāt Savienības ražošanas nozares tirgus daļa laikā 2010.–2012. gadam samazinājās par 26,6 %, savukārt Ķīnas izcelsmes importa tirgus daļa tajā pašā periodā palielinājās par 318 %. Visbeidzot, ja patēriņa kritums IP laikā būtu radījis Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, samazinājumam būtu bijis jāietekmē arī Ķīnas izcelsmes imports. Tomēr tas acīmredzami tā nebija. Gluži pretēji – IP laikā Ķīnas izcelsmes imports būtiski palielinājās gan apjoma, gan tirgus daļas ziņā.

               (105)

               Tāpēc Komisija noraida minēto apgalvojumu un apstiprina pagaidu regulas 141. un 142. apsvērumā izdarītos secinājumus.

               (106)

               Attiecībā uz Savienības ražošanas nozares ražošanas jaudu, kas atspoguļota pagaidu regulas 4. tabulā, Komisija uzskata, ka tās palielināšanās nepārprotami bija saistīta ar līdz pat 2011. gadam novērojamo patēriņa palielināšanās tendenci Savienībā.

               (107)

               Komisija arī konstatēja, ka galvenais iemesls, kādēļ ražošanas jauda no 2011. gada līdz IP beigām palielinājās par 12,5 %, bija viena uzņēmuma ienākšana solārā stikla tirgū, līdz ar ko visu pārējo tirgū esošo uzņēmumu ražošanas jauda šajā periodā nedaudz samazinājās.

               (108)

               Līdz ar to Komisija uzskata, ka kopumā Savienības ražošanas nozares jaudas attīstības tendence bija saistīta ar patēriņa attīstību Savienībā. Tādējādi Komisija uzskata, ka Savienības ražošanas nozares lielā ražošanas jauda, kas jau attiecīgā perioda sākumā bija augsta un saglabājās augsta IP laikā, nevar izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.

               (109)

               Pēc galīgās informācijas atklāšanas vairākas personas apgalvoja, ka Komisija neesot ņēmusi vērā iespējamo jaudas pārpalikumu kā būtisku kaitējuma cēloni. Attiecīgajā periodā jaudas pieaugums, kā apgalvots, nav bijis pamatojams ar patēriņa pieaugumu, jo Savienības ražošanas nozare esot saskārusies ar pastāvīgu, ļoti lielu plaisu starp ražošanas jaudu un patēriņu, kas, viņuprāt, neliecinot par ekonomisko dzīvotspēju. Turklāt viena persona apgalvoja, ka tirgus jaunpienācējs laikā no 2011. gada līdz IP beigām esot palielinājis nodarīto kaitējumu, paaugstinot vietējo konkurenci.

               (110)

               Tika arī apgalvots, ka zemais jaudas izmantojuma līmenis esot izrietējis no sarūkošā patēriņa Savienībā, palielinātās ražošanas jaudas un eksporta pārdošanas apjoma samazināšanās. Šis zemais izmantošanas līmenis esot radījis augstas nemainīgās izmaksas, kas, pēc minētās personas domām, esot nopietni ietekmējis Savienības solārā stikla ražošanas nozari.

               (111)

               Komisija norāda, ka visas Savienības ražošanas nozares jaudas līmenis visa attiecīgajā perioda laikā pastāvīgi ir bijis lielāks par kopējo patēriņu Savienībā. Tomēr tas nav liedzis atlasītajiem Savienības ražošanas nozares uzņēmumiem gūt peļņu divu gadu laikā pirms IP, savukārt ievērojami zaudējumi 14,5 % apmērā tika ciesti tikai IP laikā.

               (112)

               Turklāt atlasīto Savienības ražotāju jauda no 2010. līdz 2011. gadam palielinājās tikai par 4 % un no 2011. gada līdz IP par 2,6 %, kā rezultātā no 2010. gada līdz IP jauda kopumā nedaudz pieauga par 6,7 %.

               (113)

               Līdz ar to visā attiecīgajā periodā pastāvēja patēriņa un jaudas atšķirība, un, lai gan jauda bija nedaudz lielāka IP laikā, ar to nevar izskaidrot lielos zaudējumus, ko IP laikā piedzīvojuši atlasītie uzņēmumi. Līdz ar to Komisija noraida apgalvojumu, ka Savienības ražošanas nozares jauda nav ekonomiski dzīvotspējīga.

               (114)

               Attiecībā uz argumentu, ka tirgus jaunpienācējs 2012. gadā palielināja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, Komisija norāda, ka minētajam jaunpienācējam, neraugoties uz tā uzstādīto lielo ražošanas jaudu, IP laikā bija ļoti ierobežots ražošanas un pārdošanas apjoms aptuveni 2 % apmērā no ES kopējā pārdošanas apjoma. Līdz ar to tā ienākšana tirgū gandrīz neietekmēja Savienības ražošanas nozares kopējos rādītājus, izņemot to, ka tas radīja ievērojami palielināja Savienības ražošanas nozares jaudas un jaudas izmantojuma datus. Patiesi, ja neņem vērā šā uzņēmuma datus, visu pārējo Savienības ražotāju jauda 2011.–2012. gadam faktiski samazinājās.

               (115)

               Turklāt izmeklēšanā netika apstiprināts fakts, ka solārā stikla ražošanas nozari spēcīgi ietekmē nemainīgās izmaksas. Patiesībā atlasīto Savienības ražotāju vidējās nemainīgās izmaksas bija 25–35 % no kopējām ražošanas izmaksām IP laikā. Iepriekšējos gados – 2010. un 2011. gadā – nemainīgo izmaksu procents bija nedaudz zemāks, taču joprojām tajā pašā diapazonā. Tas skaidri liecina par to, ka lielā jauda IP laikā acīmredzami ietekmēja ražošanas izmaksas, bet tās ietekme nebija būtiska un ar to nevar izskaidrot lielos zaudējumus, kas radās IP laikā, jo īpaši salīdzinājumā ar iepriekšējos gados gūto peļņu. Turklāt IP laikā atlasīto Savienības ražotāju jaudas izmantojuma līmenis samazinājās salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem, bet joprojām bija 65 % līmenī.

               (116)

               Visbeidzot, Komisija savā analīzē ir arī ņēmusi vērā, ka uzstādīto jaudu var pielāgot citu šajā izmeklēšanā neietilpstošu veidu stikla ražošanai. Tādēļ arī šā aspekta dēļ Komisija nepiekrīt ieinteresētajai personai, ka uzstādītā lielā jauda nav ekonomiski dzīvotspējīga.

               (117)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija noraida personu izteiktos apgalvojumus un atkārtoti norāda, ka patēriņa, jaudas un jaudas izmantojuma attīstība attiecīgajā periodā – analizēti gan atsevišķi, gan kumulatīvi – nav tāda, kas varētu izjaukt cēloņsakarību starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu un importu par dempinga cenām.

         2.4.   Tendences saistībā ar saules enerģijas moduļiem

               (118)

               Divas personas apgalvoja, ka papildus norisēm saistībā ar attiecīgā ražojuma patēriņu Savienības ražošanas nozarei kaitējumu nodarījis arī saules enerģijas moduļu patēriņa kritums un šīs nozares zaudējumi 2011. gada beigās un 2012. gada sākumā. Saules enerģijas paneļu ražotāju finansiālo grūtību ietekme uz solārā stikla tirgu, kā apgalvots, esot sākusi parādīties 2011. gada beigās un 2012. gadā, ņemot vērā nepieciešamo laika nobīdi starp abiem notikumiem.

               (119)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena persona atkārtoja tos pašus argumentus.

               (120)

               Komisija pagaidu regulas 143. apsvērumā secināja, ka saules enerģijas moduļu jomā novērotās tendences patiesi būtiski ietekmē solārā stikla patēriņu, jo 80–85 % solārā stikla tiek pārdots saules enerģijas moduļu (kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un plānkārtiņu fotoelektrisko moduļu) ražotājiem. Tomēr, kā norādīts pagaidu regulas 143. un 144. apsvērumā, saules enerģijas moduļu patēriņš attiecīgajā periodā, proti, 2009.–2012. gadam, pastāvīgi pieauga, un, lai gan tas 2012. gadā samazinājās, patēriņa līmenis joprojām bija par 221 % lielāks nekā 2009. gadā un par 44 % lielāks nekā 2010. gadā (7). Turklāt tika konstatēts, ka regulēto tarifu samazinājumi 2011. gada beigās un 2012. gada sākumā nebija izjaukuši cēloņsakarību starp saules enerģijas moduļu importu par dempinga cenām un konstatēto būtisko kaitējumu (8), jo laikposmā no 2009. līdz 2012. gadam pieprasījums pēc saules enerģijas moduļiem joprojām saglabājās salīdzinoši liels.

               (121)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija secina, ka saules enerģijas moduļu patēriņa līmeņa samazinājumu 2012. gadā atsevišķi nevar uzskatīt par faktoru, kas varētu izjaukt cēloņsakarību, kura noteikta starp ĶTR izcelsmes solārā stikla importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu.

               (122)

               Tāpat, ņemot vērā to, ka saules enerģijas moduļu pieprasījums laikposmā 2009.–2012. gadam saglabājās samērā augsts un solārā stikla pieprasījums tajā pašā laika posmā palielinājās par 65 %, solāro moduļu ražotāju finanšu stāvokļa pasliktināšanās ietekmi uz solārā stikla patēriņu 2011. gada beigās un 2012. gada sākumā atsevišķi nevar uzskatīt par faktoru, kas varētu izjaukt cēloņsakarību, kura noteikta starp ĶTR izcelsmes solārā stikla importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu.

               (123)

               Citas piezīmes netika saņemtas, tāpēc tiek apstiprināts pagaidu regulas 144. apsvērumā izdarītais secinājums.

         2.5.   Secinājums par cēloņsakarību

               (124)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija apstiprina tās konstatējumus pagaidu regulas 130.–133. apsvērumā par to, ka attiecīgās valsts izcelsmes attiecīgā ražojuma imports IP laikā bija par dempinga cenām un samazināja Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomu. Turklāt pastāv skaidri redzama sakritība laikā starp importa par dempinga cenām apjoma palielināšanos un Savienības ražošanas nozares stāvokļa pasliktināšanos. Imports par dempinga cenām tieši konkurēja ar Savienības ražošanas nozares ražošanas apjomu, un līdz ar to Savienības ražošanas nozare attiecīgajā periodā zaudēja rentabilitāti un tirgus daļu. Citi iespējamie kaitējuma iemesli tika analizēti iepriekš, un tika konstatēts, ka neviens no tiem – analizēti gan atsevišķi, gan kumulatīvi – nebija tāds, lai izjauktu cēloņsakarību starp ĶTR izcelsmes importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu.

               (125)

               Jauni pierādījumi, kas mainītu šo secinājumu, netika sniegti un citas piezīmes attiecībā uz secinājumu par cēloņsakarību netika saņemtas, tāpēc Komisija apstiprina pagaidu regulas 145. un 146. apsvērumu.

         F.   SAVIENĪBAS INTERESES

   1.   Savienības ražošanas nozares intereses

               (126)

               Piezīmes par Savienības ražošanas nozares interesēm netika saņemtas, tāpēc Komisija apstiprina pagaidu regulas 148.–151. apsvērumu.

         2.   Nesaistīto importētāju un tirgotāju intereses

               (127)

               Piezīmes par nesaistīto importētāju un tirgotāju interesēm netika saņemtas, tāpēc Komisija apstiprina pagaidu regulas 152., 153. un 154. apsvērumu.

         3.   Izejvielu piegādātāju intereses

               (128)

               Piezīmes par izejvielu piegādātāju interesēm netika saņemtas, tāpēc Komisija apstiprina pagaidu regulas 155. apsvērumu.

         4.   Lietotāju intereses

               (129)

               Pieteicās viens lietotājs un norādīja, ka antidempinga pasākumi to neietekmēs, jo tas nav izmantojis ĶTR ražotu solāro stiklu un neplāno to darīt.

               (130)

               Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka antidempinga maksājumu noteikšana Ķīnas izcelsmes solārajam stiklam varētu sniegt nelielu labumu Savienības solārā stikla ražošanas nozarei, taču ievērojami kaitēt Savienības FE un saules siltumenerģijas ražošanas nozarēm, jo tām par attiecīgo ražojumu būtu vairāk jāmaksā. Turklāt tas, iespējams, būtu pretrunā ar Savienības vides aizsardzības mērķi, jo tādējādi tiktu palielinātas FE moduļu un saules siltumenerģijas iekārtu cenas un atbalstīta solārā stikla ražošanas nozare, ko ražotājs eksportētājs uzskata par energoietilpīgu.

               (131)

               Kā noteikts pagaidu regulas 157. apsvērumā, antidempinga maksājumu noteikšanai būs tikai ļoti ierobežota ietekme (mazāk par 1 %) uz kopējām saules enerģijas moduļu izmaksām. Netika saņemti pierādījumi, kas liktu apšaubīt šīs analīzes precizitāti. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.

               (132)

               Citas piezīmes par Savienības interesēm netika saņemtas, tāpēc Komisija apstiprina pagaidu regulas 155.–159. apsvērumu.

         5.   Konkurences aspekti

               (133)

               Piezīmes par pagaidu regulas 160.–163. apsvērumā identificētajiem konkurences aspektiem netika saņemtas, tāpēc Komisija apstiprina minētos pagaidu regulas apsvērumus.

         6.   Secinājums par Savienības interesēm

               (134)

               Piezīmes, kas varētu grozīt pagaidu regulā izklāstīto Savienības interešu analīzi, netika saņemtas. Tāpēc Komisija apstiprina pagaidu regulas 164. apsvērumu.

         G.   GALĪGIE ANTIDEMPINGA PASĀKUMI

   1.   Kaitējuma novēršanas līmenis

               (135)

               Vairākas ieinteresētās personas apšaubīja to, ka pagaidu regulas 167. apsvērumā Savienības ražošanas nozares mērķa peļņa tiek norādīta 8,3 % apmērā, apgalvojot, ka tā esot pārlieku liela. Ieinteresētās personas apgalvoja, ka 2010. gadā peļņas procents 8,3 % apmērā bija lielākais attiecīgajā periodā, jo 2010. gads bija veiksmīgākais gads FE ražošanas nozarei. Tās arī apgalvoja, ka bez antidempinga pasākumiem Savienības solārā stikla ražošanas nozarei esot neiespējami gūt tādu pašu peļņas procentu 2012. gadā, jo minētajā gadā globālā FE moduļu ražošanas nozarē – tostarp Savienības FE moduļu ražošanas nozarē – esot iestājusies liela recesija.

               (136)

               Komisija noraida šo apgalvojumu. Komisija kā mērķa peļņu izmantoja vidējo peļņu, ko atlasītie Savienības ražotāji bija guvuši 2010. gadā, kad attiecīgā ražojuma imports joprojām bija neliels un tādēļ vēl nevarēja izkropļot normālas konkurences apstākļus. Tādēļ peļņas procents, ko izmantoja kaitējuma novēršanas līmeņa noteikšanai, atbilst periodam, kad Savienības ražošanas nozare varēja pamatoti sagaidīt peļņu normālos konkurences apstākļos, kurus vēl nebija ietekmējis imports par dempinga cenām (9).

               (137)

               Visbeidzot, ciktāl tas attiecas uz solārā stikla ražošanas nozari, tās veiksmīgākais gads bija nevis 2010. gads, kā apgalvo minētās personas, bet gan 2011. gads, kad patēriņš Savienībā un Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms bija vislielākais.

               (138)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena persona atkārtoti iesniedza savu apgalvojumu, apstrīdot peļņas procentu, kas tika izmantots kā mērķa peļņa. Tā apgalvoja, ka Komisijai būtu bijis jāņem vērā visi pārējie faktori, kas IP laikā ietekmēja rentabilitāti. Tā apgalvoja, ka samērīga mērķa peļņa nevarētu būt lielāka par 5 %.

               (139)

               Komisija noraida minēto apgalvojumu šādu iemeslu dēļ. Izmantotā mērķa peļņa nav balstīta uz aplēsi, bet gan uz faktisko peļņu, ko Savienības ražošanas nozare guva pirms konkurences izkropļojumiem, kurus radīja Ķīnas izcelsmes imports par dempinga cenām. Komisija uzskata, ka tā ir saprātīga peļņa, un ir ņēmusi vērā to, ka tirgus situācija nebija būtiski atšķirīga no IP, ja neņem vērā Ķīnas izcelsmes importu par dempinga cenām. Šajā sakarā personas apgalvojums, ka patēriņš 2010. gadā bija daudz lielāks nekā 2012. gadā, faktiski ir nepatiess. Kā iepriekš norādīts E iedaļas 2.3. punktā, patēriņš 2010. gadā bija līdzīgā līmenī kā 2012. gadā. Turklāt Savienības ražošanas nozare 2010. gadā palielināja jaudu, ņemot vērā sagaidāmo patēriņa lielo pieaugumu, kas negatīvi ietekmēja tās peļņu minētajā gadā. Visbeidzot, ierosinātā mērķa peļņa 5 % apmērā ir pieņēmums, jo tā nav balstīta uz nekādiem datiem vai reāliem aprēķiniem un tāpēc tiek noraidīta.

               (140)

               Turpretim sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka peļņas procents esot pārāk zems un ka Komisijai tas būtu jāpalielina līdz 15 %, jo sūdzības iesniedzēja peļņa 2010. gadā bija lielāka par 10 %. Mazākais peļņas procents, ko pārējie atlasītie ES ražotāji, šķiet, esot guvuši 2010. gadā, neatspoguļojot, kā apgalvots, sagaidāmo peļņu, ko varētu gūt, ja nepastāvētu negodīgi tirgots imports. Visticamāk, pastāvot ar vadības politiku vai uzņēmumu problēmām saistīti iemesli – tostarp, iespējams, īstermiņa cenu politika, lai iegūtu tirgus daļu –, kas varētu izskaidrot, kāpēc šie uzņēmumi esot guvuši zemāku peļņas procentu minētajā gadā un kāpēc tie esot bijuši pirmie, kuriem kaitējumu nodarījis imports par dempinga cenām.

               (141)

               Komisija nepieņem šo apgalvojumu. Kā paskaidrots iepriekš šajā iedaļā, Komisija uzskata, ka visas Savienības ražošanas nozares vidējā peļņa 2010. gadā precīzi atspoguļo vidējo peļņu normālos konkurences apstākļos. Šis secinājums nav pretrunā ar faktu, ka daži Savienības ražošanas nozares dalībnieki ir pieņēmuši tādus lēmumus vadības līmenī, kuru rezultātā peļņas procents ir bijis mazāks vai lielāks nekā citiem šīs pašas nozares dalībniekiem. Patiesi, šādu atšķirību pastāvēšana ir būtiska uzņēmumu rīcības iezīme tirgus ekonomikā.

               (142)

               Citas piezīmes netika saņemtas, tāpēc Komisija apstiprina pagaidu regulas 166.–169. apsvērumā aprakstīto metodoloģiju.

         2.   Galīgie pasākumi

               (143)

               Ņemot vērā secinājumus, kas izdarīti attiecībā uz dempingu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, un saskaņā ar pamatregulas 9. panta 4. punktu attiecīgā ražojuma importam būtu jānosaka galīgie antidempinga pasākumi kaitējuma starpības līmenī saskaņā ar mazākā maksājuma noteikumu. Šajā gadījumā maksājuma likme būtu attiecīgi jānosaka konstatētās kaitējuma starpības līmenī.

               (144)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka provizoriskie procentuālie nodokļi neesot bijuši efektīvi. Tādēļ tas lūdza Komisiju noteikt galīgos pasākumus minimālās importa cenas (“MIC”) veidā. Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka šāda MIC padarītu pasākumus efektīvākus, jo īpaši, ja tiktu noteiktas divas atšķirīgas MIC – viena solārajam stiklam ar pārklājumu un otra solārajam stiklam bez pārklājuma. Sūdzības iesniedzējs minēja šādus iemeslus.

               (145)

               Pirmkārt, sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka pēc IP ražotāji eksportētāji stiklu ar pārklājumu esot pārdevuši ES tirgū par tādu pašu cenu, par kādu tie IP laikā esot pārdevuši solāro stiklu bez pārklājuma. Tas arī apgalvoja, ka stiklam ar pārklājumu esot lielākas ražošanas izmaksas nekā stiklam bez pārklājuma un tāpēc to parasti pārdodot par cenu, kas esot par 20–25 % lielāka nekā cena stiklam bez pārklājuma.

               (146)

               Otrkārt, sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka pēc IP Savienībā esot notikusi pieprasījuma pārorientēšanās no solārā stikla bez pārklājuma uz solāro stiklu ar pārklājumu. Lietotāji tā vietā, lai pirktu solāro stiklu bez pārklājuma, esot iepirkuši arvien lielāku daļu solārā stikla ar pārklājumu. Līdz ar to 2013. gada otrajā pusē solārais stikls esot veidojis gandrīz visu ĶTR izcelsmes importu uz ES, lai gan IP laikā situācija esot bijusi pretēja.

               (147)

               Antidempinga pasākumus patiesi var īstenot dažādos veidos. Lai gan Komisijai ir liela rīcības brīvība, izvēloties pasākumu veidu, to mērķis joprojām ir novērst kaitējumu izraisošā dempinga ietekmi.

               (148)

               Izmeklēšanā tika apstiprināts, ka pastāv būtiska atšķirība starp izmaksām un cenām solārajam stiklam bez pārklājuma un ar pārklājumu, jo atšķiras abu ražojumu tehniskās īpašības. Patiesi, solārais stikls ar pārklājumu, kas atkarībā no izmantotās tehnoloģijas var būt ar vienpusēju vai abpusēju pārklājumu, salīdzinājumā ar solāro stiklu bez pārklājuma palielina caurlaidību un tam varētu būt papildu pašattīrīšanās, prettraipu vai cietības īpašības. Kvalitatīvs solārais stikls bez pārklājuma var sasniegt līdz pat 92 % lielu saules enerģijas caurlaidību. Pārklājums var samazināt atspīdumu par aptuveni 3 % (katrā pusē) un līdz ar to palielināt vienpusēji pārklāta solārā stikla caurlaidību līdz maksimums 95 % un abpusēji pārklāta solārā stikla – līdz maksimums 98 %.

               (149)

               IP laikā 81 % no ĶTR importētā solārā stikla, kas tika pārdots ES, bija bez pārklājuma, bet tikai 19 % bija ar pārklājumu. Cenu un izmaksu atšķirības, kas konstatētas starp solāro stiklu ar pārklājumu un bez pārklājuma, IP laikā bija aptuveni 30 % lielas.

               (150)

               Tomēr Komisija uzskata, ka sūdzības iesniedzēja sniegtie pierādījumi nebija pietiekami pamatoti. Turklāt Komisijas rīcībā nav pietiekamu pierādījumu vai datu no jebkādiem citiem avotiem, kas tai ļautu secināt, ka kopš pagaidu antidempinga pasākumu noteikšanas pieprasījums ir pārorientējies no solārā stikla bez pārklājuma uz solāro stiklu ar pārklājumu un ka cenas – jo īpaši stikla ar pārklājumu cenas – ir ievērojami samazinājušās, kā to apgalvo sūdzības iesniedzējs.

               (151)

               Līdz ar to Komisija nevar pieņemt šo apgalvojumu un uzskata, ka MIC vietā ir lietderīgi piemērot procentuālo nodokli. Tomēr, lai risinātu iepriekš minētos jautājumus, tiks izveidoti divi dažādi Kopienas integrētā muitas tarifa kodi (“Taric kodi”) – viens solārajam stiklam ar pārklājumu un otrs solārajam stiklam bez pārklājuma. Tie ļautu Komisijai cieši uzraudzīt tirgus norises un noteiktā laikā izlemt, vai ir nepieciešami turpmāki pasākumi.

               (152)

               Komisija arī atgādina, ka tā ir iepriekš īpašos apstākļos izmantojusi MIC, jo īpaši šādos gadījumos:

                           —

                           īpaši augsta eksporta cena viena veida ražojumam, kas nozīmēja, ka attiecībā uz šo ražojuma veidu nepastāv dempings (10),

                           —

                           tādi apsvērumi saistībā ar Savienības ražotāju ietekmi tirgū un tirgus daļu, kuru dēļ Savienības interešu labad bija nepieciešams nodrošināt, ka importa cenas nepārsniedz noteiktu līmeni (11).

               (153)

               Turklāt minimālās importa cenas ir izmantotas galvenokārt attiecībā uz homogēniem ražojumiem, nevis tādiem ražojumiem kā aplūkotais, kam ir daudz dažādu veidu.

               (154)

               Arī šo iemeslu dēļ Komisija uzskata, ka minimālās importa cenas nav piemērotas šīs lietas gadījumā.

               (155)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas sūdzības iesniedzējs atkārtoja savu pieprasījumu par MIC noteikšanu un izteica piezīmes par 152.–156. apsvērumu, norādot turpmāko.

               (156)

               Pirmkārt, minētie apsvērumi, kā apgalvots, nepievēršoties pasākumu veida efektivitātes apstāklim saistībā ar dempinga un subsidēšanas radīto kaitīgo ietekmi, kas arī esot pamatots iemesls, lai izmantotu MIC.

               (157)

               Otrkārt, Komisija, kā apgalvots, neesot paskaidrojusi, kāpēc šie apstākļi ir būtiski šajā gadījumā un kāpēc tie ir svarīgāki par ES ražošanas nozares interesēm.

               (158)

               Treškārt, sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka attiecīgais ražojums esot pietiekami homogēns, lai MIC varētu praktiski pārvaldīt, jo abiem galvenajiem ražojuma veidiem esot skaidri atšķirīgas iezīmes, kas ļaujot veikt atbilstošu cenu diferenciāciju un īstenot vieglu pārvaldību un uzraudzību, jo īpaši tāpēc, ka pašlaik gandrīz visu importu veidojot solārais stikls ar pārklājumu.

               (159)

               Attiecībā uz pirmo apgalvojumu, šķiet, ka pieprasījums patiesi varētu būt pārorientējies no solārā stikla bez pārklājuma uz solāro stiklu ar pārklājumu. Tomēr, tā kā netika sniegti nekādi papildu pierādījumi, Komisija nevar secināt, ka – jo īpaši solārā stikla ar pārklājumu – cenas ir ievērojami samazinājušās. Līdz ar to Komisijai nav iemesla mainīt tās iepriekšējo secinājumu, ka procentuālie nodokļi ir piemērotāki, lai novērstu dempinga un subsidēšanas radīto kaitīgo ietekmi.

               (160)

               Attiecībā uz otro apgalvojumu jānorāda – attiecīgo apsvērumu mērķis bija demonstrēt to, ka Komisija neuzskata, ka šis gadījums ir piemērots MIC noteikšanai, ja vien sūdzības iesniedzēja izteiktie apgalvojumi netiek pamatoti sīkāk. Tā kā tas netika izdarīts, Komisija neuzskata par nepieciešamu sīkāk analizēt iespējamas MIC sniegto labumu saistībā ar ES ražošanas nozares interesēm.

               (161)

               Attiecībā uz trešo piezīmi jānorāda, ka sūdzības iesniedzējs nav apskatījis dažādos ražojumu veidus, ko Komisija definējusi izmeklēšanā, un nav pierādījis, ka nepastāv cenas starpība. Arī ražotāju eksportētāju izteiktais saistību piedāvājums, kurā paredzētas dažādas MIC, norāda, ka šīs atšķirības ir reālas. Tādēļ minētais apgalvojums tiek noraidīts. Jebkurā gadījumā, pat ja Komisija atzītu, ka attiecīgais ražojums var būt samērā homogēns, tā uzskata, ka šis jautājums nav svarīgs, jo Komisija MIC pieprasījumu noraida arī divu iepriekš minēto iemeslu dēļ. Turklāt Komisija atgādina, ka tā tikai izņēmuma gadījumos var ņemt vērā informāciju, kas attiecas uz laikposmu pēc izmeklēšanas (sk. pamatregulas 6. panta 1. punktu). Sūdzības iesniedzēji nav pierādījuši, ka šī situācija ir tik ārkārtēja un ka citi pieejamie līdzekļi, piemēram, uzraudzība ar papildu Taric kodu izveidošanas palīdzību, nebūtu pietiekama.

               (162)

               Tādējādi Komisija ar šo noraida minētos apgalvojumus.

               (163)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas vairāki saules enerģijas moduļu ražotāji arī pieprasīja MIC. To galvenās bažas bija šādas:

                           —

                           pēc IP solārā stikla ražošanas jauda esot ievērojami samazinājusies, un daudzi Savienības ražotāji neatgriezeniski aizgājuši no tirgus. Vienīgie trīs tirgū palikušie Savienības ražotāji vairs nespējot segt vairāk nekā 50 % no pieprasījuma Eiropā. Tādējādi saules enerģijas moduļu ražotājiem esot nepieciešams segt to vajadzības ar piegādēm no ĶTR. Viens lietotājs apgalvoja, ka tas būtu spiests paļauties uz piegādēm tikai no viena vai diviem Savienības ražotājiem, kas varētu nodrošināt nepieciešamās ražojuma tehniskās specifikācijas,

                           —

                           pašlaik ierosinātie maksājumi būtiski palielinātu saules enerģijas moduļu ražošanas izmaksas (par aptuveni 3 centiem par vienu vatu, kas, kā apgalvots, esot pieci procenti no MIC, kuras noteiktas saules enerģijas paneļu gadījumā),

                           —

                           MIC vajadzētu būt izveidotām tā, lai tās nepalielinātu solāro moduļu izmaksas ES.

               (164)

               Attiecībā uz pirmo argumentu Komisijai nav iemesla uzskatīt, ka tie Savienības ražotāji, kuri samazinājuši vai uz laiku pārtraukuši ražošanu, nevarētu atsākt savu uzņēmējdarbību ar pilnu jaudu tad, kad imports atkal tiks veikts par taisnīgām cenām. Kā aprakstīts 106.–112. apsvērumā iepriekš, Savienības ražošanas nozarei ir pietiekama jauda, lai apmierinātu visu patēriņu Savienībā. Tāpēc šī sūdzība tiek noraidīta. Komisija noraida arī viena lietotāja apgalvojumu, ka tas būtu spiests paļauties uz piegādēm tikai no viena vai diviem Savienības ražotājiem. Patiesībā Ķīnas ražotāji eksportētāji joprojām spētu apgādāt Savienības tirgu. Ar antidempinga pasākumiem – neatkarīgi no to veida – būtu jānodrošina, ka imports tiek veikts par godīgām cenām, nevis jāpārtrauc viss ĶTR izcelsmes imports.

               (165)

               Attiecībā uz otro argumentu lietotāji neiesniedza nekādus pierādījumus, kas apstiprinātu viņu apgalvojumu. Turpretim Komisija pagaidu regulas 157. apsvērumā konstatēja, ka pasākumu ietekme būtu mazāka par 1 % no kopējām to saules enerģijas moduļu izmaksām, ko ražojuši uzņēmumi, kuri sadarbojās izmeklēšanā. Līdz ar to minētais apgalvojums tiek noraidīts.

               (166)

               Tādēļ nav nepieciešams pieņemt nostāju attiecībā uz trešo jautājumu, ko izvirzījis saules enerģijas moduļu ražotājs.

               (167)

               Vienlaicīgi ar antidempinga izmeklēšanu tika veikta antisubsidēšanas izmeklēšana. Ņemot vērā noteikumu par mazākā maksājuma piemērošanu un to, ka galīgās subsīdiju starpības ir mazākas par kaitējuma novēršanas līmeni, Komisijai galīgais kompensācijas maksājums būtu jānosaka konstatētās galīgās subsīdijas starpības līmenī un tad jānosaka galīgais antidempinga maksājums līdz attiecīgā kaitējuma novēršanas līmenim. Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek noteikta šāda maksājumu likme.

                           Uzņēmums

                           Subsīdijas starpība

                           Dempinga starpība

                           Kaitējuma novēršanas līmenis

                           Kompensācijas maksājums

                           Antidempinga maksājums

                              Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd

                           3,2 %

                           83,1 %

                           39,3 %

                           3,2 %

                           36,1 %

                              Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd

                           17,1 %

                           78,4 %

                           26,2 %

                           17,1 %

                           9,1 %

                              Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd

                           12,8 %

                           90,1 %

                           42,1 %

                           12,8 %

                           29,3 %

                              Henan Yuhua New Material Co., Ltd

                           16,7 %

                           41,6 %

                           17,1 %

                           16,7 %

                           0,4 %

                           Citi uzņēmumi, kas sadarbojās

                           12,4 %

                           84,7 %

                           36,5 %

                           12,4 %

                           24,1 %

                           Visi pārējie uzņēmumi

                           17,1 %

                           90,1 %

                           42,1 %

                           17,1 %

                           25,0 %

               (168)

               Individuālās uzņēmumu antidempinga maksājuma likmes, kas norādītas šajā regulā, tika noteiktas, pamatojoties uz pašreizējās izmeklēšanas konstatējumiem. Tāpēc tās atspoguļo izmeklēšanas gaitā konstatēto stāvokli attiecībā uz minētajiem uzņēmumiem. Tādējādi šīs maksājuma likmes (pretēji valsts mēroga maksājumam, kas piemērojams “visiem pārējiem uzņēmumiem”) ir piemērojamas vienīgi attiecīgās valsts izcelsmes tā attiecīgā ražojuma importam, kuru ražojuši minētie uzņēmumi un līdz ar to konkrētās minētās juridiskās personas. Attiecīgajam importētajam ražojumam, ko ražo jebkurš cits uzņēmums, kurš nav konkrēti minēts šīs regulas rezolutīvajā daļā, tostarp subjekti, kas saistīti ar šiem konkrēti minētajiem uzņēmumiem, nevajadzētu gūt labumu no minētajām likmēm un uz to būtu jāattiecina maksājuma likme, kura piemērojama “visiem pārējiem uzņēmumiem”. Tā kā ražotāju eksportētāju sadarbības līmenis bija augsts (virs 80 %, sk. pagaidu regulas 15. apsvērumu), šī maksājuma likme ir balstīta uz visaugstāko atsevišķo kaitējuma starpību, kas noteikta atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem. Maksājums, ko piemēro “citiem uzņēmumiem, kas sadarbojās”, ir balstīts uz atlasīto eksportētāju vidējām svērtajām vērtībām un ir piemērojams visiem neatlasītajiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās (izņemot Henan Yuhua, kam saskaņā ar tā pieprasījumu veikt individuālu pārbaudi (sk. pagaidu regulas 48. apsvērumu) piemēro individuāli noteiktu maksājumu).

               (169)

               Jebkura prasība piemērot šīs individuālās uzņēmuma antidempinga maksājuma likmes (piemēram, pēc subjekta nosaukuma maiņas vai pēc jaunu ražošanas vai tirdzniecības subjektu izveides) būtu nekavējoties jāadresē Komisijai (12), norādot visu attiecīgo informāciju, jo īpaši par izmaiņām uzņēmuma darbībā, kas saistītas ar ražošanu, pārdošanu iekšējā tirgū un eksportu saistībā ar piemēram, minēto nosaukuma maiņu vai minētajām izmaiņām ražošanas un tirdzniecības subjektos. Vajadzības gadījumā regulu var attiecīgi grozīt, atjauninot to uzņēmumu sarakstu, kuriem piemēro atsevišķas maksājuma likmes.

         3.   Saistības

               (170)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas trīs atlasītie ražotāji eksportētāji un uzņēmums Henan Yuhua piedāvāja cenu saistības saskaņā ar pamatregulas 8. panta 1. punktu. Tie paredzēja atšķirīgas MIC, kas atbilst dažādiem ražojuma veidiem.

               (171)

               Komisija norāda, ka visu uzņēmumu ierosinātās MIC ir daudz zemākas par izmeklēšanas laikā noteiktajām cenām, kas nerada kaitējumu. Tāpēc Komisija neuzskata, ka tās ir noteiktas kaitējuma novēršanas līmenī saskaņā ar pamatregulas 8. panta 1. punktu.

               (172)

               Pat ja tās būtu noteiktas kaitējuma novēršanas līmenī, atlasītie uzņēmumi ceturkšņa korekciju ir ierosinājuši tikai attiecībā uz solārā stikla ar pārklājumu cenu, pamatojoties uz cenu izmaiņām saules enerģijas moduļu tirgū. Komisija nevar piekrist šai indeksācijas metodei šādu iemeslu dēļ.

               (173)

               Pirmkārt, visu ražojumu veidu cenas būtu regulāri koriģē, pretējā gadījumā starp solāro stiklu ar pārklājumu un solāro stiklu bez pārklājuma drīz var rasties mākslīgi izveidota cenu līmeņu atšķirība. Otrkārt, Komisija neuzskata, ka būtu lietderīgi solārā stikla cenas koriģēt, pamatojoties uz galīgo lietotāju cenām (proti, saules enerģijas moduļu cenām). Tas varētu radīt nepamatotu peļņas procenta ierobežošanu solārā stikla ražošanas nozarē, ja saules enerģijas moduļu cenas samazinātos, jo, piemēram, pazeminātos citu saules enerģijas moduļu komponentu cenas.

               (174)

               Kopumā Komisija uzskata, ka MIC ir lietderīgi indeksēt ar izejvielu cenām. Tomēr šajā konkrētajā gadījumā netika konstatēts, ka kāda izejviela veidotu ievērojami lielu daļu no kopējām ražošanas izmaksām.

               (175)

               Komisija arī konstatēja, ka IP laikā solārā stikla cenas ĶTR un Turcijā ir bijušas ievērojami nestabilas.

               (176)

               Turklāt pastāv liels šķērskompensācijas risks, jo daži attiecīgie uzņēmumi attiecīgo ražojumu un citus ražojumus pārdod vieniem un tiem pašiem pircējiem. Visbeidzot, atlasīto uzņēmumu ierosinātās MIC, šķiet, neattiecas uz visiem produktu veidiem, ko ražo attiecīgie ražotāji eksportētāji. Minētie faktori padara saistību efektīvu īstenošanu neizpildāmu un grūti uzraugāmu.

               (177)

               Līdz ar to iepriekš minēto iemeslu dēļ Komisija noraida saistību piedāvājumus.

         4.   Pagaidu maksājumu galīgā iekasēšana

               (178)

               Ņemot vērā konstatētās dempinga starpības un Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma apmēru, būtu galīgi jāiekasē summas, kas nodrošinātas ar pagaidu regulā noteikto pagaidu antidempinga maksājumu. Nodrošinātās summas, kas pārsniedz antidempinga un kompensācijas maksājumu kombinētās galīgās likmes, būtu jāatbrīvo.

         5.   Pasākumu izpilde

               (179)

               Ja pēc galīgo pasākumu noteikšanas būtiski mainās tirgus apstākļi, Komisija pēc savas iniciatīvas var pārskatīt pasākumu veidu, lai izvērtētu to, vai ar pasākumiem tiek sasniegti plānotie rezultāti kaitējuma novēršanā un vai pasākumu veida maiņa ir pamatota.

               (180)

               Lai labāk novērstu pasākumu jebkādu iespējamo absorbciju, Komisija plāno nekavējoties sākt pārskatīšanu saskaņā ar pamatregulas 12. panta 1. punktu un var pakļaut importu reģistrācijai saskaņā ar pamatregulas 14. panta 5. punktu, ja tiktu sniegti pierādījumi par šādu rīcību. Saskaņā ar pamatregulas 12. panta 3. punktu noteikto maksājuma likmi var palielināt līdz pat divkāršam sākotnēji noteiktā maksājuma summas apmēram.

               (181)

               Komisija arī izmantos valstu muitas iestāžu sniegto informāciju par importa uzraudzību, kā arī informāciju, ko dalībvalstis sniedz saskaņā ar pamatregulas 14. panta 6. punktu.

               (182)

               Saskaņā ar pamatregulas 15. panta 1. punktu izveidotā komiteja atzinumu nesniedza,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   1.   Galīgo antidempinga maksājumu nosaka tāda solārā stikla importam, kas sastāv no rūdīta nātrijkaļķa lokšņu stikla, kura dzelzs saturs ir mazāks par 300 ppm, saules caurlaidība ir vairāk nekā 88 % (mērot saskaņā ar AM1,5 300-2 500 nm), izturība pret karstumu ir līdz 250 °C (mērot saskaņā ar EN 12150), izturība pret termisku šoku ir Δ 150 K (mērot saskaņā ar EN 12150) un kura mehāniskā izturība ir 90 N/mm2 vai vairāk (mērot saskaņā ar EN 1288-3), kurš pašlaik atbilst KN kodam ex 7007 19 80 un kura izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā. Solārais stikls ar pārklājumu (vienpusēju vai abpusēju) atbilst Taric kodam 7007198019, un solārais stikls bez pārklājuma atbilst Taric kodam 7007198011.
   2.   Galīgā antidempinga maksājuma likme, ko piemēro neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas tiem ražojumiem, kas aprakstīti 1. punktā un ko ražo tabulā uzskaitītie uzņēmumi, ir šāda.

               Uzņēmums

               Antidempinga maksājums

                  Taric papildkods

                  Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd

               36,1 %

               B943

                  Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd

               9,1 %

               B944

                  Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd

               29,3 %

               B945

                  Henan Yuhua New Material Co., Ltd

               0,4 %

               B 946

               Citi uzņēmumi, kas sadarbojās un kas uzskaitīti I pielikumā

               24,1 %

               Visi pārējie uzņēmumi

               25,0 %

               B 999

         3.   Individuālās antidempinga maksājuma likmes, kas noteiktas 2. punktā minētajiem uzņēmumiem, piemēro, ja dalībvalstu muitas iestādēm tiek uzrādīts derīgs faktūrrēķins, kurš atbilst II pielikumā izklāstītajām prasībām. Ja šāds rēķins netiek uzrādīts, tad piemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamo maksājumu.
   4.   Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
   2. pants
   Ar pagaidu antidempinga maksājumiem nodrošinātās summas galīgi iekasē atbilstīgi Komisijas Regulai (ES) Nr. 1205/2013 (13). Nodrošinātās summas, kas pārsniedz antidempinga maksājuma kombinētās likmes, kuras ietvertas iepriekš 1. panta 2. punktā, un kompensācijas maksājumus, kas pieņemti ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 471/2014 (14), tiek atbrīvotas.
   3. pants
   Ja kāds jauns ražotājs eksportētājs no Ķīnas Tautas Republikas iesniedz Komisijai pietiekamus pierādījumus par to, ka:

               —

               tas izmeklēšanas periodā (no 2012. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. decembrim) nav eksportējis uz Savienību 1. panta 1. punktā minēto ražojumu,

               —

               tas nav saistīts ne ar vienu tādu eksportētāju vai ražotāju Ķīnas Tautas Republikā, uz kuru attiecas ar šo regulu noteiktie pasākumi,

               —

               tas faktiski ir eksportējis uz Savienību attiecīgo ražojumu pēc izmeklēšanas perioda, uz kuru pasākumi ir balstīti, vai ka tas ir uzņēmies neatsaucamas līgumsaistības eksportēt uz Savienību ievērojamu daudzumu,

         1. panta 2. punktu var grozīt, pievienojot jauno ražotāju eksportētāju tiem neatlasītajiem uzņēmumiem, kas sadarbojās un kam līdz ar to piemēro vidējo svērto maksājuma likmi 24,1 % apmērā.
   4. pants
   Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2014. gada 13. maijā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 343, 22.12.2009., 51. lpp.

      (2)  Komisijas 2013. gada 26. novembra Regula (ES) Nr. 1205/2013, ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes solārā stikla importam (OV L 316, 27.11.2013., 8. lpp.).

      (3)  Paziņojums par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes solārā stikla importu (OV C 58, 28.2.2013., 6. lpp.).

      (4)  Eiropas Komisijas priekšsēdētāja 2012. gada 29. februāra Lēmums 2012/199/ES par uzklausīšanas amatpersonas amatu un darba uzdevumiem noteiktu konkurences lietu izskatīšanā (OV L 107, 19.4.2012., 5. lpp.).

      (5)  http://www.fsolar.de/cms/fileadmin/user_upload/Bilder/PVSEC_2013/Presse_Information_EU_PVSEC_2013_Paris_ENG.pdf.

      (6)  Lieta 338/10 Grünwald Logistik Service (GmbH) (GLS)/Hauptzollamt Hamburg-Stadt.

      (7)  1.a tabula un 1.b tabula 16. lpp., Komisijas 2013. gada 4. jūnija Regulā (ES) Nr. 513/2013, ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no Ķīnas Tautas Republikas nosūtītu kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un to galveno sastāvdaļu (proti, elementu un plāksnīšu) importam un groza Regulu (ES) Nr. 182/2013, ar ko nosaka, ka jāreģistrē Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtīts imports (OV L 152, 5.6.2013., 5. lpp.) (“Saules enerģijas paneļu pagaidu regula”). Saskaņā ar Saules enerģijas paneļu pagaidu regulas B iedaļu ražojums, uz ko attiecas izmeklēšana, ir kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļi vai paneļi un tāda veida elementi un plāksnītes, ko izmanto kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļos vai paneļos. Tāpēc šī izmeklēšana neattiecas uz plānkārtiņu fotoelektriskajiem moduļiem, un to patēriņš nav ņemts vērā.

      (8)  Konstatējumi Saules enerģijas paneļu pagaidu regulas 107.–109. apsvērumā tika apstiprināti Padomes 2013. gada 2. decembra Īstenošanas regulas (ES) Nr. 1238/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē noteikto pagaidu maksājumu par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes vai no tās nosūtīta kristāliskā silīcija fotoelektrisko moduļu un galveno sastāvdaļu (proti, elementu) importu, 245.–265. apsvērumā (OV L 325, 5.12.2013., 1. lpp.).

      (9)  Sal. ar 2008. gada 17. decembra spriedumu lietā T-462/04 HEG un Graphite India/Padome, (161.–162. punkts).

      (10)  Padomes 1997. gada 20. janvāra Regula (EK) Nr. 119/97, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu dažu Malaizijas un Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes gredzenveida stiprinājuma mehānismu importam un galīgi iekasē noteikto pagaidu maksājumu (OV L 22, 24.1.1997., 1. lpp.), 70. apsvērums.

      (11)  Padomes 2011. gada 10. maija Īstenošanas regula (ES) Nr. 457/2011, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes melamīna importam (OV L 124, 13.5.2011., 2. lpp.), 76. apsvērums.

      (12)  European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, 1049 Brussels, Belgium.

      (13)  Komisijas 2013. gada 26. novembra Regula (ES) Nr. 1205/2013, ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes solārā stikla importam (OV L 316, 27.11.2013., 8. lpp.).

      (14)  Komisijas 2014. gada 13. maija Īstenošanas regula (ES) Nr. 471/2014, ar ko nosaka galīgo kompensācijas maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes solārā stikla importam (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 23. lpp.).

      I PIELIKUMS

         Ražotāji eksportētāji, kuri sadarbojās, kuri netika atlasīti un kuriem neveica individuālu pārbaudi

                  Nosaukums

                     Taric papildkods

                     Henan Ancai Hi-Tech Co., Ltd

                  B947

                     Henan Succeed Photovoltaic Materials Corporation

                  B948

                     Avic Sanxin Sol-Glass Co. Ltd; Avic (Hainan) Special Glass Material Co., Ltd

                  B949

                     Wuxi Haida Safety Glass Co., Ltd

                  B950

                     Dongguan CSG Solar Glass Co., Ltd

                  B951

                     Pilkington Solar Taicang, Limited

                  B952

                     Zibo Jinxing Glass Co., Ltd

                  B953

                     Novatech Glass Co., Ltd

                  B954

      II PIELIKUMS
      Derīgais rēķins, kas minēts 1. panta 3. punktā, jāizraksta, norādot tajā šādu informāciju:

                  1)

                  rēķina izrakstītāja uzņēmuma amatpersonas vārdu, uzvārdu un amatu;

                  2)

                  šādu deklarāciju:
                  “Es, apakšā parakstījies, apliecinu, ka šajā rēķinā norādītā solārā stikla (virsma m2), ko pārdod eksportam uz Eiropas Savienību, ir izgatavojis (uzņēmuma nosaukums un adrese) (Taric papildkods) Ķīnas Tautas Republikā. Apliecinu, ka šajā rēķinā sniegtā informācija ir pilnīga un pareiza.”;

                  3)

                  datumu un rēķina izrakstītāja uzņēmuma amatpersonas parakstu.