title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2019/244 (2019. gada 11. februāris), ar ko nosaka galīgo kompensācijas maksājumu Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam

text:
                  12.2.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 40/1

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2019/244
         (2019. gada 11. februāris),
         ar ko nosaka galīgo kompensācijas maksājumu Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam
         EIROPAS KOMISIJA,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regulu (ES) 2016/1037 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (1), (“pamatregula”) un jo īpaši tās 15. pantu,
         tā kā:
         1.   PROCEDŪRA

         1.1.   Procedūras sākšana

                     (1)

                     Pamatojoties uz Regulas (ES) 2016/1037 10. pantu, Eiropas Komisija (“Komisija”) 2018. gada 31. janvārī sāka antisubsidēšanas izmeklēšanu attiecībā uz Argentīnas (“attiecīgā valsts”) izcelsmes biodīzeļdegvielas importu Eiropas Savienībā. Paziņojumu par procedūras sākšanu (“paziņojums par procedūras sākšanu”) tā publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2).

                     (2)

                     Komisija sāka izmeklēšanu pēc tam, kad 2017. gada 18. decembrī sūdzību ražotāju vārdā iesniedza Eiropas Biodīzeļdegvielas padome (“EBP” jeb “sūdzības iesniedzējs”). Sūdzības iesniedzēja ražošanas apjoms veido apmēram 70 % no kopējā biodīzeļdegvielas ražošanas apjoma Savienībā. Sūdzībā bija ietverti pierādījumi par subsidēšanu un no tā izrietošiem kaitējuma draudiem, un tie bija pietiekami, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu.

                     (3)

                     Pirms antisubsidēšanas izmeklēšanas sākšanas Komisija paziņoja Argentīnas valdībai (“AV”) (3), ka tā ir saņēmusi pienācīgi dokumentētu sūdzību, un aicināja AV apspriesties saskaņā ar pamatregulas 10. panta 7. punktu. AV pieņēma piedāvājumu apspriesties, un apspriede notika 2018. gada 24. janvārī. Apspriedes laikā un turpmākā saziņā ar AV tās iesniegtās piezīmes tika pienācīgi ņemtas vērā. Tomēr netika panākts abpusēji pieņemams risinājums.

                     (4)

                     Pēc paziņojuma par procedūras sākšanu publicēšanas Komisija saņēma piezīmes par procedūras sākšanu no Argentīnas Biodegvielu kameras (Cámara Argentina de Biocombustibles, “CARBIO”). CARBIO savās piezīmēs norādīja, ka Argentīnas biodīzeļdegvielas nozare netiek subsidēta un Argentīnas biodīzeļdegvielas imports nerada būtiska kaitējuma draudus Savienības ražošanas nozarei.

                     (5)

                     Attiecībā uz pierādījumiem par subsidēšanu procedūras sākšanas posmā Komisija darīja pieejamu sūdzības atklāto versiju un memorandā par pierādījumu pietiekamību, pamatojoties uz kuriem izmeklēšana tika sākta, sniedza analīzi par šajā posmā pieejamajiem pierādījumiem.

                     (6)

                     Attiecībā uz pierādījumiem par kaitējuma draudiem CARBIO apgalvoja, ka sūdzības iesniedzējs nav sniedzis pietiekamus pierādījumus saistībā ar pamatregulas 8. panta 8. punkta kritērijiem, jo īpaši importa ievērojamu pieaugumu, jaudas rezervi Argentīnā un Argentīnas importa cenu ietekmi. Tomēr CARBIO argumentācijas pamatā lielākoties bija pārāk pesimistiskas aplēses par Argentīnas eksporta attīstību 2018. gadā – CARBIO to lēsa 480 000 tonnu apmērā uz visām pasaules valstīm visā 2018. gadā, nepamatojot šo zemo rādītāju, kurš bija par 70 % zemāks nekā 2016. un 2017. gadā (4). Šādā zemā līmenī Argentīnas izcelsmes imports, iespējams, neradītu kaitējuma draudus Savienības ražošanas nozarei. Komisija ņēma vērā sūdzībā sniegtos pierādījumus (pamatojoties uz faktisko importu līdz 2017. gada augustam un aplēses par 2018. gadu, pamatojoties uz ražošanas rādītājiem GAIN ziņojumā (5)), kas liecināja par daudz augstāku paredzamā importa apjomu. Attiecībā uz ražošanas jaudu CARBIO apstiprināja, ka ražošanas jauda Argentīnā patiešām ievērojami – par vairāk nekā 3 miljoniem tonnu – pārsniedz iekšzemes patēriņu.

                     (7)

                     Tāpēc šie apgalvojumi tika noraidīti.

               1.2.   Importa reģistrēšana

                     (8)

                     Sūdzības iesniedzējs 2018. gada 21. februārī iesniedza pieprasījumu reģistrēt Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas importu saskaņā ar pamatregulas 24. panta 5. punktu. Komisija 2018. gada 24. maijā publicēja Īstenošanas regulu (ES) 2018/756 (“reģistrēšanas regula”) (6), saskaņā ar kuru no 2018. gada 25. maija ir jāreģistrē Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas imports.

                     (9)

                     Atbildot uz reģistrācijas pieprasījumu, ieinteresētās personas iesniedza piezīmes, kurām Komisija pievērsās reģistrēšanas regulā. Komisijas rīcībā bija pietiekami pierādījumi, kas pamatoja nepieciešamību reģistrēt importu.

                     (10)

                     Atbilstīgi pamatregulas 24. panta 5. punktam attiecīgā ražojuma imports ir jāreģistrē, lai nodrošinātu, ka gadījumā, ja izmeklēšanā tiktu gūti konstatējumi, kuru dēļ tiktu noteikti kompensācijas maksājumi, šos maksājumus reģistrētajam importam varētu piemērot ar atpakaļejošu spēku saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem, ja būtu izpildīti vajadzīgie nosacījumi.

                     (11)

                     Pēc reģistrēšanas regulas publicēšanas Komisija šajā sakarā saņēma piezīmes no AV un CARBIO.

                     (12)

                     AV piezīmes attiecās uz apgalvojumu, ka Komisija nav sniegusi pietiekamus pierādījumus par subsidēšanu un nav spējusi parādīt kaitējumu, ko Savienības ražošanas nozarei radījis ievērojams Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas importa apjoms salīdzinoši īsā laikā.

                     (13)

                     Kā paskaidrots 5.–7. apsvērumā, Komisija uzskatīja, ka procedūras sākšanas laikā tai ir pietiekami pierādījumi par subsidēšanu un kaitējuma draudiem. Turklāt reģistrēšanas regulas 14. apsvērumā Komisija sniedza pierādījumus par ievērojamu Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas importa apjoma pieaugumu absolūtos skaitļos un tirgus daļas izteiksmē laikposmā no 2017. gada augusta līdz 2018. gada martam, kas varētu liecināt par būtisku kaitējumu izmeklēšanas perioda beigās. Tāpēc šie apgalvojumi tika noraidīti.

               1.3.   Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods

                     (14)

                     Subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana attiecās uz laikposmu no 2017. gada 1. janvāra līdz 2017. gada 31. decembrim (“izmeklēšanas periods”). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).

               1.4.   Ieinteresētās personas

                     (15)

                     Paziņojumā par procedūras sākšanu ieinteresētās personas tika aicinātas sazināties ar Komisiju, lai piedalītos izmeklēšanā. Komisija turklāt informēja sūdzības iesniedzēju, citus zināmos Savienības ražotājus, zināmos ražotājus eksportētājus un AV, zināmos importētājus, piegādātājus, lietotājus un tirgotājus, kā arī zināmās attiecīgās apvienības par izmeklēšanas sākšanu un aicināja tos piedalīties.

                     (16)

                     Ieinteresētajām personām bija iespēja sniegt piezīmes par izmeklēšanas sākšanu un prasīt, lai tās uzklausītu Komisija un/vai tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersona.

               1.5.   Atlase

                     (17)

                     Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka tā varētu atlasīt ieinteresētās personas saskaņā ar pamatregulas 27. pantu.

               1.5.1.   Savienības ražotāju atlase

                     (18)

                     Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka tā ir izveidojusi provizorisku Savienības ražotāju izlasi. Komisija izveidoja izlasi, balstoties uz lielāko reprezentatīvo ražošanas apjomu, ko noteiktajā termiņā būtu iespējams izmeklēt.

                     (19)

                     Provizoriskajā izlasē bija trīs Savienības ražotāji, un tā nodrošināja plašu ģeogrāfisko pārklājumu. Atlasīto Savienības ražotāju ražošanas apjoms veidoja 19 % no Savienības ražošanas nozares kopējā ražošanas apjoma. Komisija aicināja ieinteresētās personas sniegt piezīmes par pagaidu izlasi.

                     (20)

                     Komisija saņēma pamatotas piezīmes par pagaidu izlasi no CARBIO, Greenergy Fuels Limited un no sūdzības iesniedzēja. Šo piezīmju sīkāka analīze atrodama 310.–313. apsvērumā.

                     (21)

                     Tā rezultātā Komisija pagaidu izlasē aizstāja vienu Savienības ražotāju ar citu. Galīgajā izlasē bija trīs Savienības ražotāji, kas atrodas trīs dažādās dalībvalstīs. Tie saražo vairāk nekā 23 % no Savienības ražošanas apjoma.

               1.5.2.   Importētāju atlase

                     (22)

                     Lai lemtu par to, vai ir jāveic atlase, un vajadzības gadījumā veidotu izlasi, Komisija lūdza nesaistītus importētājus sniegt informāciju, kas norādīta paziņojumā par procedūras sākšanu.

                     (23)

                     Divi nesaistīti importētāji sniedza pieprasīto informāciju un piekrita, ka tos iekļauj izlasē. Ņemot vērā nesaistīto importētāju nelielo skaitu, Komisija nolēma, ka atlase nav nepieciešama.

               1.5.3.   Argentīnas ražotāju eksportētāju atlase

                     (24)

                     Lai izlemtu, vai ir nepieciešama atlase, un attiecīgā gadījumā izveidotu izlasi, Komisija aicināja visus Argentīnas ražotājus eksportētājus sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju. Turklāt Komisija lūdza Argentīnas iestādēm apzināt citus ražotājus eksportētājus, kas varētu būt ieinteresēti piedalīties izmeklēšanā, ja tādi ir, un/vai sazināties ar tiem.

                     (25)

                     Deviņi ražotāji no attiecīgās valsts sniedza pieprasīto informāciju un piekrita, ka tos iekļauj izlasē. Komisija izslēdza vienu uzņēmumu no izlases, jo tas izmeklēšanas periodā uz Savienību biodīzeļdegvielu neeksportēja. Pārējie astoņi uzņēmumi vai uzņēmumu grupas izmeklēšanas periodā veidoja 100 % no eksporta uz Savienību. Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 1. punkta b) apakšpunktu Komisija izveidoja trīs šādu ražotāju eksportētāju grupu izlasi, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo eksporta apjomu uz Savienību, kuru noteiktajā termiņā būtu iespējams izmeklēt:

                                 —

                                    Group Renova (Molinos Agro SA, Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFIyA, Vicentin SAIC), Argentīna,

                                 —

                                    Group T6 (Aceitera General Deheza SA, Bunge Argentina SA), Argentīna,

                                 —

                                    Louis Dreyfus Commodities (“LDC”) Argentina SA, Argentīna.

                     (26)

                     Atlasītās ražotāju eksportētāju grupas veidoja 84 % no kopējā attiecīgā ražojuma eksporta uz Savienību izmeklēšanas periodā.

                     (27)

                     Saskaņā ar pamatregulas 27. panta 2. punktu Komisija par izlases veidošanu apspriedās ar visiem zināmajiem attiecīgajiem ražotājiem eksportētājiem un AV. Komisija nesaņēma nekādas piezīmes par ierosināto izlasi.

               1.5.4.   Individuāla pārbaude

                     (28)

                     Neviens atlasītais ražotājs eksportētājs nepieprasīja individuālu pārbaudi saskaņā ar pamatregulas 27. panta 3. punktu.

               1.6.   Atbildes uz anketas jautājumiem un pārbaudes apmeklējumi

                     (29)

                     Komisija nosūtīja anketas AV, trim atlasītajām ražotāju eksportētāju grupām, trim atlasītajiem Savienības ražotājiem un diviem nesaistītajiem importētājiem, kas bija pieteikušies.

                     (30)

                     Komisija saņēma atbildes uz anketas jautājumiem no AV, visām atlasītajām ražotāju eksportētāju grupām, visiem atlasītajiem Savienības ražotājiem, bet tikai no viena no diviem atlasītajiem nesaistītajiem importētājiem.

                     (31)

                     Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai noteiktu subsidēšanu, no tā izrietošus kaitējuma draudus un Savienības intereses. Pārbaudes apmeklējumi notika Argentīnas Agrorūpniecības, Ārlietu un Ražošanas un nodokļu ministriju telpās, un tajos piedalījās arī citu attiecīgo ministriju ierēdņi. Pārbaudes apmeklējumi notika arī Banco de Córdoba, Banco de la Provincia de Buenos Aires, Banco de la Ciudad de Buenos Aires, Banco Central de la República Argentina un Banco de la Nación Argentina telpās.

                     (32)

                     Pārbaudes apmeklējumi saskaņā ar pamatregulas 26. pantu tika veikti EBB un šādu uzņēmumu telpās.

                                 Ražotāji Savienībā:

                                             —

                                                Masol Iberia Biofuel, S.L.U., El Grao (Castellón) un Barcelona, Spānija,

                                             —

                                                Saipol, Grand-Couronne, Francija,

                                             —

                                                Verbio Vereinigte BioEnergie AG, Leipzig, Vācija.

                                 Atlasītie Argentīnas ražotāji eksportētāji:

                                             —

                                                Group Renova:

                                                         —

                                                            Molinos Agro SA, Buenos Aires,

                                                         —

                                                            Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFIyA, Buenos Aires,

                                                         —

                                                            Vicentin SAIC, Buenos Aires;

                                             —

                                                Group T6:

                                                         —

                                                            Aceitera General Deheza SA, Buenos Aires,

                                                         —

                                                            Bunge Argentina SA, Buenos Aires,

                                             —

                                                LDC Argentina SA, Buenos Aires.

               1.7.   Pagaidu pasākumu nenoteikšana un turpmākā procedūra

                     (33)

                     Tā kā Komisija uzskatīja par nepieciešamu vākt papildu informāciju par notikumu attīstību pēc izmeklēšanas perioda, kas varētu vēl vairāk apstiprināt Komisijas sākotnējos konstatējumus un viest lielāku skaidrību par Savienības interesēm, Komisija nolēma nenoteikt pagaidu pasākumus šajā lietā.

                     (34)

                     Komisija 2018. gada 21. septembrī ar informācijas dokumentu, kurā bija aprakstīti sākotnējie konstatējumi, informēja visas ieinteresētās personas, ka Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam Savienībā netiks noteikti pagaidu kompensācijas maksājumi. Sešas dalībvalstis (Francija, Spānija, Bulgārija, Polija, Portugāle un Rumānija) 2018. gada 8. oktobrī pieprasīja Komisijai šajā lietā noteikt pagaidu kompensācijas pasākumus. Komisija 2018. gada 10. oktobra vēstulē apstiprināja, ka izmeklēšana turpinās un ka tiks ņemti vērā arī citi fakti (jo īpaši norises tūlīt pēc izmeklēšanas perioda beigām).

                     (35)

                     Vairākas ieinteresētās personas iesniedza rakstiskus izklāstus par informācijas dokumentu. Personām, kas to pieprasīja, tika dota iespēja tikt uzklausītām, tostarp pie uzklausīšanas amatpersonas.

                     (36)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas tika saņemtas piezīmes no AV, CARBIO, visām atlasītajām ražotāju eksportētāju grupām un EBP.

                     (37)

                     Komisija turpināja apkopot un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu galīgo konstatējumu izdarīšanai. Informācija jo īpaši ietvēra turpmāk minēto, taču ar to neaprobežojās: papildu atbildes uz anketas jautājumiem, kas tika saņemtas no EBP un atlasītajiem Savienības ražotājiem, par norisēm pēc izmeklēšanas perioda, datus par biodīzeļdegvielas importu Savienībā pēc izmeklēšanas perioda un datus, ko pēc informācijas dokumenta izpaušanas sniedza ieinteresētās personas.

                     (38)

                     Komisija 2018. gada 3. decembrī visām personām izpauda būtiskos faktus un apsvērumus, pamatojoties uz kuriem tā plānoja noteikt galīgo kompensācijas maksājumu attiecīgā ražojuma importam Savienībā. Visām personām tika atvēlēts termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes saistībā ar informācijas galīgo izpaušanu.

                     (39)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas EBP, Copa (Profesionālo lauksaimniecības organizāciju komiteja), Cogeca (ES Lauksaimniecības kooperatīvu vispārējā konfederācija) un Eiropas Eļļas augu alianses pārstāvji atzinīgi novērtēja Komisijas nodomu noteikt galīgo kompensācijas maksājumu attiecīgā ražojuma importam Savienībā.

               2.   ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS

         2.1.   Attiecīgais ražojums

                     (40)

                     Attiecīgais ražojums ir Argentīnas izcelsmes nefosilas izcelsmes taukskābju monoalkilesteru un/vai parafīna gāzeļļas, kas iegūtas sintēzes un/vai destilācijas procesā, parasti dēvētas par “biodīzeļdegvielu”, tīrā veidā vai maisījumā (“attiecīgais ražojums”).

                     (41)

                     Izmeklēšanā tika konstatēts, ka Argentīnā ražotā biodīzeļdegviela ir tikai sojas pupu metilesteris (“SME”), kas iegūts no sojas pupu eļļas, savukārt Savienībā ražotā biodīzeļdegviela galvenokārt ir rapša metilesteris (“RME”), bet tiek ražota arī no citām izejvielām, tostarp no atkritumeļļām un neapstrādātām eļļām.

                     (42)

                     Gan SME, gan RME pieder pie taukskābju metilesteru (FAME) kategorijas. Termina daļa “esteris” attiecas uz augu eļļu pāresterifikāciju, proti, eļļas sajaukšanu ar spirtu, kā rezultātā tiek iegūta biodīzeļdegviela un blakusprodukts glicerīns. Termina daļa “metil-” attiecas uz metanolu – šajā procesā visbiežāk izmantoto spirtu.

                     (43)

                     SME biodīzeļdegvielu var izmantot tīrā veidā, bet, pirms tā tiek izmantota Savienībā, parasti to sajauc. Sajaukšanas iemesls ir tāds, ka SME tīrā veidā neatbilst Eiropas standartam EN 14214 attiecībā uz jodskaitli un cetānskaitli. Iemels, kāpēc tiek sajaukts SME ar RME, ir tāds, ka SME ir augstāka zemākā filtrējamības temperatūra (“CFPP”) nekā RME, tādēļ ziemas mēnešos Eiropas Savienības aukstajos reģionos tie izmantošanai tīrā veidā nav piemēroti.

                     (44)

                     Biodīzeļdegvielas un minerāldīzeļdegvielas maisījumus galu galā izmanto transporta nozarē par degvielu tādu autotransporta līdzekļu kā vieglo automobiļu, kravas automobiļu un autobusu, kā arī vilcienu dīzeļdzinējos. Biodīzeļdegvielu tīrā veidā vai maisījumos ar minerāldīzeļdegvielām var izmantot arī par kurināmo mājsaimniecību, komerciālajos vai rūpnieciskajos apkures katlos un par kurināmo elektrības ģeneratoros. Notiek izmēģinājumi, kuru mērķis ir ieviest biodīzeļdegvielu gaisa transportā, lai samazinātu CO2 emisijas, ko rada gaisa satiksme.

                     (45)

                     Attiecīgo ražojumu patlaban klasificē ar KN kodiem ex 1516 20 98 (Taric kodi 1516209821, 1516209829 un 1516209830), ex 1518 00 91 (Taric kodi 1518009121, 1518009129 un 1518009130), ex 1518 00 95 (Taric kodi 1518009510), ex 1518 00 99 (Taric kodi 1518009921, 1518009929 un 1518009930), ex 2710 19 43 (Taric kodi 2710194321, 2710194329 un 2710194330), ex 2710 19 46 (Taric kodi 2710194621, 2710194629 un 2710194630), ex 2710 19 47 (Taric kodi 2710194721, 2710194729 un 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 99 92 (Taric kodi 3824999210, 3824999212 un 3824999220), 3826 00 10 un ex 3826 00 90 (Taric kodi 3826009011, 3826009019 un 3826009030).

               2.2.   Līdzīgais ražojums

                     (46)

                     Izmeklēšanā konstatēts, ka visiem turpmāk minētajiem ražojumiem ir vienas un tās pašas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības un vieni un tie paši lietojumi:

                                 a)

                                 attiecīgais ražojums;

                                 b)

                                 Argentīnā ražotais un tās iekšzemes tirgū pārdotais ražojums;

                                 c)

                                 Savienības ražošanas nozares Savienībā ražotais un pārdotais ražojums.

                     (47)

                     Tādēļ Komisija nolēma, ka minētie ražojumi ir līdzīgi ražojumi pamatregulas 2. panta c) punkta nozīmē.

               2.3.   Apgalvojumi par ražojuma tvērumu

                     (48)

                     Komisija nesaņēma nekādus apgalvojumus par ražojuma tvērumu.

               3.   SUBSIDĒŠANA

         3.1.   Subsīdijas un subsīdiju programmas šīs izmeklēšanas tvērumā

                     (49)

                     Pamatojoties uz pieejamo informāciju, tostarp informāciju, kas ietverta sūdzībā, paziņojumā par procedūras sākšanu un atbildēs uz Komisijas anketas jautājumiem, Komisija izmeklēja iespējamo AV veikto subsidēšanu ar šādām subsīdiju programmām:

                                 1)

                                 valdības atbalsts biodīzeļdegvielas nozarei, tostarp nodrošinot sojas pupas par neatbilstoši zemu atlīdzību (“LTAR”);

                                 2)

                                 valdības noteikta biodīzeļdegvielas iegāde par neatbilstoši augstu atlīdzību (“biodīzeļdegvielas piegādes nolīgums”);

                                 3)

                                 Argentīnas Valsts bankas (Banco de la Nación Argentina, “BNA”) aizdevumu un eksporta finansējuma nodrošināšana ar preferenciāliem noteikumiem un preferenciāli aizdevumi;

                                 4)

                                 nesaņemti vai neiekasēti valdības ieņēmumi, piemēram, paātrināta amortizācija biodīzeļdegvielas ražotājiem saskaņā ar 2006. gada Biodegvielas likumu, atbrīvojums no minimālā paredzētā ienākuma nodokļa un tā atlikšana biodīzeļdegvielas ražotājiem saskaņā ar 2006. gada Biodegvielas likumu, un

                                 5)

                                 šādi provinču un pašvaldību nodokļu atbrīvojumi:

                                             a)

                                             provinces nodokļu atbrīvojumi, ko piešķīrusi Cordoba province;

                                             b)

                                             provinces nodokļu atbrīvojumi, ko piešķīrusi Buenos Aires province;

                                             c)

                                                Santjago del Estero provinces veicināšanas un rūpniecības attīstības sistēma (PSPID) – Provinces likums Nr. 6.750

                                             d)

                                             vienošanās par pašvaldības nodokļiem starp Louis Dreyfus Argentina un General Lagos pašvaldību,

                                             e)

                                             Nodokļu likmes samazinājums atbilstīgi “Pacto Fiscal” (Dekrēts 14/1994);

                                             f)

                                             Nekustamā īpašuma atbrīvojums atbilstīgi Santa Fe Rūpniecības likumam: atbrīvojums no nekustamā īpašuma nodokļa maksāšanas atbilstīgi Provinces likumam Nr. 8.478/1979 (4. pants) par rūpniecības veicināšanu;

                                             g)

                                             provinces nodokļu atbrīvojumi, ko piešķīrusi Santa Fe province;

                                             h)

                                             183.29. pants – Santa Fe piešķirts atbrīvojums no zīmognodevas;

                                             i)

                                             127. pants – Santa Fe piešķirts atbrīvojums no apgrozījuma nodokļa eksporta pārdošanai.

               3.2.   Valdības atbalsts biodīzeļdegvielas nozarei, tostarp nodrošinot sojas pupas par neatbilstoši zemu atlīdzību

         3.2.1.   Pamatregulas 28. panta 1. punkta noteikumu piemērojums

                     (50)

                     Komisija informēja AV, ka tai, pārbaudot biodīzeļdegvielas nozarei piešķirtā iespējamā atbalsta, tostarp nodrošinot sojas pupas par neatbilstoši zemu atlīdzību, esību un apmēru, iespējams, būs jāizmanto pieejamie fakti saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punktu.

                     (51)

                     Uzsākot procedūru, Komisija lūdza AV sniegt kontaktinformāciju (nosaukumus, adreses un e-pasta adreses) par visiem uzņēmumiem, kas piegādā galvenās izejvielas (sojas pupas) attiecīgā ražojuma ražošanai. AV šo kontaktinformāciju nesniedza.

                     (52)

                     Tā kā atbilde uz šo jautājumu netika saņemta, 2018. gada 17. aprīlī AV tika nosūtīts papildu informācijas pieprasījums attiecībā uz informāciju par lielākajiem sojas pupu ražotājiem/piegādātājiem, kuri piegādājuši izejvielas Argentīnas biodīzeļdegvielas ražotājiem.

                     (53)

                     Ņemot vērā lielo skaitu uzņēmumu, kas nodrošina attiecīgā ražojuma galvenās izejvielas, Komisija labas sadarbības nolūkos un ar mērķi savākt vismaz dažus attiecīgos izmeklēšanas datus ierobežoja savu pieprasījumu sniegt datus, attiecinot to tikai uz desmit svarīgākajiem sojas pupu ražotājiem/piegādātājiem.

                     (54)

                     Komisija nesaņēma pilnīgu informāciju par lielāko daļu šo ražotāju/piegādātāju, kuri nodrošina izejvielas attiecīgā ražojuma ražošanai. Faktiski Komisija saņēma tikai informāciju no biodīzeļdegvielas ražotājiem, kuri paši ražoja sojas eļļu (nevis sojas pupas). Netika saņemta nekāda informācija no desmit lielākajiem sojas pupu ražotājiem, kas bija prasīta. Tā kā šādas informācijas nebija, Komisija uzskatīja, ka tā nav saņēmusi būtisku informāciju, kas attiecas uz šo izmeklēšanas aspektu.

                     (55)

                     Komisija arī pieprasīja jebkādu iepriekšējā apsvērumā minēto pieejamo informāciju par 2014., 2015. un 2016. gadu un izmeklēšanas periodu par sojas pupu nodrošinātājiem, kuros AV nav līdzdalības vai kuros tā nav lielākais akcionārs. Šī informācija bija nepieciešama, lai novērtētu, vai sojas pupu piegādātājs un biodīzeļdegvielas ražotājs ir nesaistīti, saistīti vai vienas un tās pašas struktūras daļa. Komisija pieprasīja AV pierādīt, ka tā ir mēģinājusi sazināties ar šiem piegādātājiem, vai arī norādīt Komisijai, kā šādu informāciju varētu iegūt (piemēram, ar attiecīgo apvienību starpniecību). AV savā atbildē neietvēra ne prasīto informāciju, ne arī pierādījumus AV mēģinājumiem pat sazināties ar šiem piegādātājiem.

                     (56)

                     AV 2018. gada 15. februāra atbildē bija norādīts, ka Komisijas pieprasītos datus par sojas pupu audzētājiem varētu sniegt četras organizācijas, no kurām divas ir ACSOJA (Asociación de la Cadena de la Soja Argentina) un CARBIO. Komisijas dienesti pārbaudes apmeklējuma laikā Argentīnā tikās ar abu organizāciju pārstāvjiem, bet nesaņēma datus par sojas pupu piegādātājiem. Pārējās divas organizācijas (7) netika pārbaudītas, ņemot vērā ierobežoto pieejamo laiku. ACSOJA un CARBIO tika izvēlētas pārbaudei, jo tika uzskatīts, ka tās, visticamāk, spēs palīdzēt izmeklēšanā.

                     (57)

                     Tiekoties ar ACSOJA, Komisijas pārstāvji uzdeva vairākus jautājumus par sojas pupu tirgus stāvokli Argentīnā, par šīs organizācijas piegādes attiecībām ar biodīzeļdegvielas ražotājiem un par izvedmuitas nodokļa ietekmi uz tās darbību. ACSOJA pārstāvis nesniedza nekādu nozīmīgu atbildi uz šiem jautājumiem un nesniedza konkrētus datus un pierādījumus, kas varētu noderēt izmeklēšanā. Bija skaidrs, ka ACSOJA vienkārši pārstāv citas reprezentatīvas organizācijas sojas pupu vērtības ķēdē un nevar atbildēt uz detalizētiem jautājumiem vai sniegt Komisijas dienestiem anketā pieprasīto informāciju par sojas pupu ražošanu.

                     (58)

                     Tāpat ACSOJA pārbaudes apmeklējuma laikā apņēmās nosūtīt paziņojumus presei par sojas pupu izvedmuitas nodokli un lejupējo ražošanu. Komisija šos paziņojumus presei tā arī nesaņēma.

                     (59)

                     Tā kā CARBIO ir biodīzeļdegvielas ražotāju apvienība, tā nevarēja sniegt Komisijai pieprasīto detalizēto informāciju par sojas pupu ražotājiem.

                     (60)

                     Līdz ar to attiecībā uz iespējamību, ka valdība ir nodrošinājusi sojas pupas par neatbilstoši zemu atlīdzību, AV nesniedza vajadzīgo informāciju un pierādījumus, ko Komisija pieprasīja savā anketā, 2018. gada 17. aprīļa vēstulē un pārbaudes apmeklējuma laikā.

                     (61)

                     Pietiekamas sadarbības trūkums neļāva Komisijai savākt visu informāciju, ko tā uzskata par būtisku konstatējumiem šajā izmeklēšanā. Konkrētāk, Komisija nevarēja iegūt informāciju un datus par tirgu, kurā darbojas sojas pupu ražotāji, par valdības pasākumu (piemēram, sojas pupu izvedmuitas nodokļa) ietekmi uz to rīcību, kā arī par sojas pupu piegādi biodīzeļdegvielas ražotājiem.

                     (62)

                     Šī informācija ietvēra ziņas par sojas pupu ražotāju rīcību un lēmumiem pirms un pēc izvedmuitas nodokļu un citu līdzīgu ierobežojošu pasākumu ieviešanas un to dažādajām izmaiņām, to ražošanas stratēģijām un iespēju pāriet uz alternatīviem kultūraugiem, aramzemes pieejamību un piekļuvi tai, tirgus iezīmēm un dinamiku saistībā ar diferenciāciju starp lieliem uzņēmumiem un MVU, pārdošanas un tirdzniecības kanāliem un stratēģijām iekšzemes un eksporta tirgos, cenām un cenu politiku iekšzemes un eksporta tirgos, starptautiskās cenas ietekmi uz minēto ražotāju cenu politiku, konkurences situāciju iekšzemes tirgū un eksporta tirgos, rentabilitāti gadu gaitā, iespējamā jaudas pārpalikuma ietekmi un krājumu veidošanas stratēģijām, galveno pircēju importu un eksportu iekšzemes tirgū un eksporta tirgos, ietverot sojas pupu eļļas spiešanas nozares lomu un eļļas spiešanas nozares radīto pievienoto vērtību, kā arī konkurences stāvokli eļļas spiešanas nozarē Argentīnā un starptautiskajos tirgos.

                     (63)

                     Turklāt pretēji tam, ko AV bija norādījusi savā atbildē uz anketas jautājumiem, pārbaudes apmeklējuma laikā Komisijas dienesti atklāja, ka AV pieder viens sojas pupu nodrošinātājs biodīzeļdegvielas nozarei, proti, YPF (8). Tomēr, tā kā YPF ir tikai viens no simtiem sojas pupu piegādātāju biodīzeļdegvielas nozarei, informācija, ko iesniedza šis nodrošinātājs, nebija pietiekama, lai noteiktu to, kā rīkojas atlikušie sojas pupu piegādātāji biodīzeļdegvielas nozarei. YPF neaudzē sojas pupas, bet pieņem tās kā maksājumu par tās mēslojumu un degvielu un pēc tam pārdod sojas pupas Argentīnas iekšzemes tirgū. Tāpēc tas nav reprezentatīvs attiecībā uz sojas pupu audzētājiem, kuri apgādā biodīzeļdegvielas nozari.

                     (64)

                     Tā kā no AV nebija informācijas par pretējo, Komisija saskaņā ar pamatregulas 28. pantu savos konstatējumos attiecībā uz šiem izmeklēšanas aspektiem daļēji balstījās uz pieejamajiem faktiem.

                     (65)

                     Pēc informācijas dokumenta nodošanas atklātībā AV vēlreiz apstrīdēja to, ka tā pilnībā nesadarbojās attiecībā uz informāciju, kas tika pieprasīta no sojas pupu lauksaimniekiem, un atsaucās uz savu 2018. gada 20. jūlija vēstuli. Arī CARBIO apgalvoja – Komisija ir nepareizi norādījusi to, ka AV nesadarbojās.

                     (66)

                     Komisija atkārtoti uzsvēra, ka AV nav sniegusi sojas pupu audzētāju kontaktinformāciju un ir sniegusi tikai daļēju informāciju par sojas pupu eļļas ražotājiem. ACSOJA un CARBIO nesniedza informāciju, ko Komisija bija pieprasījusi, ne anketā, ne arī sanāksmēs ar šīm organizācijām. Turklāt šo sanāksmju laikā kļuva skaidrs, ka ACSOJA pārstāvis nespēj atbildēt uz detalizētiem tehniskiem jautājumiem un ka CARBIO ir biodīzeļdegvielas ražotāju, nevis sojas pupu ražotāju apvienība.

                     (67)

                     Komisija secināja, ka attiecībā uz iespējamo AV atbalstu biodīzeļdegvielas nozarei, jo īpaši ar dažādiem pasākumiem, kuri ietver sojas pupu nodrošināšanu par neatbilstoši zemu atlīdzību, AV nesniedza vajadzīgo informāciju un pierādījumus, ko Komisija pieprasīja savā anketā, 2018. gada 17. aprīļa vēstulē un pārbaudes apmeklējuma laikā. Tādējādi Komisijai par šo izmeklēšanas aspektu bija jābalstās uz pieejamajiem faktiem.

                     (68)

                     Tā kā AV nesniedza datus par sojas pupu audzētāju pārdošanas apjomu Argentīnā, Komisija izmantoja atlasīto ražotāju eksportētāju sniegtos datus par sojas pupu iekšzemes cenu. Turklāt Komisija balstījās uz publiski pieejamo informāciju par to, ka AV ir norīkojusi sojas pupu audzētājus vai tiem uzticējusi pārdot sojas pupas iekšzemes tirgū par neatbilstoši zemu atlīdzību, un par AV nodomu atbalstīt biodīzeļdegvielas nozari ar šo un citiem saistītiem pasākumiem.

                     (69)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas AV un CARBIO vēlreiz norādīja, ka nepiekrīt tam, ka Komisija saskaņā ar pamatregulas 28. pantu izmantoja pieejamos faktus. Tās apgalvoja, ka pieejamo faktu izmantošana ir pamatota tikai tad, ja kāda ieinteresētā persona nesniedz “nepieciešamo informāciju”, kas ir obligāti vajadzīga, lai izdarītu konkrētu konstatējumu. AV un CARBIO apgalvoja, ka Komisija nekad nav pierādījusi, kādēļ pieprasītā informācija bija obligāti vajadzīga, lai šajā lietā izdarītu konkrētu konstatējumu, un ka tā ignorēja faktu, ka pieprasītā informācija AV vai nu nav pieejama, vai arī uz to stingri attiecas nodokļu slepenības likums.

                     (70)

                     Komisija saziņā ar AV plaši paskaidroja iemeslus, kāpēc tai nepieciešama sīkāka informācija par sojas pupu audzētājiem un sojas pupu eļļas ražotājiem. AV un CARBIO apgalvojums, ka AV nevarēja sniegt šo informāciju, nebija pamatots ar pierādījumiem, kas apliecinātu, ka tas tā ir vai ka Komisijai bija pieejamas citas samērīgas iespējas iegūt šo informāciju. Pieprasītā informācija bija tāda, ka Komisija varēja pieņemt, ka tā ir AV un/vai CARBIO rīcībā vai vismaz ka AV īsteno reglamentējošu kontroli pār sojas pupu audzētājiem un sojas pupu eļļas ražotājiem un var pieprasīt šo informāciju. Komisija arī sagaidīja, ka sojas pupu audzētāji un sojas pupu eļļas ražotāji būtu sadarbojušies labāk, ja AV ar tiem būtu sazinājusies tieši un/vai ciešā sadarbībā ar Komisiju.

               3.2.2.   Analīze

                     (71)

                     Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka AV atbalsta biodīzeļdegvielas nozari ar dažādiem pasākumiem. Konkrētāk, sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka AV ir īstenojusi tādu politiku, ar kuru nosaka augstus izvedmuitas nodokļus un citus noteikumus attiecībā uz sojas pupām un sojas pupu eļļu, kas ir galvenā izejviela biodīzeļdegvielas ražošanai Argentīnā. Sūdzības iesniedzējs uzskata – tādējādi AV nodrošināja, ka biodīzeļdegvielas ražošanas izejvielu cenas saglabājās ievērojami zemākas par pasaules cenām.

                     (72)

                     Kā norādīts Komisijas memorandā par pierādījumu pietiekamību (9), Komisija uzskatīja, ka izvedmuitas nodokļi ir viens no rīkiem, ko AV izstrādājusi, lai norīkotu sojas pupu audzētājus un sojas pupu eļļas ražotājus palīdzēt Argentīnas biodīzeļdegvielas nozarei. Šajā izmeklēšanā Komisija ir izskatījusi pasākumu kopumu, ko AV ir pieņēmusi, lai mākslīgi atbalstītu Argentīnas biodīzeļdegvielas nozari.

                     (73)

                     Lai konstatētu kompensējamu subsīdiju, ir jābūt trim šādiem elementiem: a) finansiāls ieguldījums vai ienākumu/cenu atbalsts, b) ieguvums un c) īpašais raksturs (pamatregulas 3. pants) (10).

                     (74)

                     Lai nonāktu pie secinājuma par pirmo elementu, Komisija analizēja, vai AV pieņemto pasākumu kopums rada finansiālu ieguldījumu saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunktu, nodrošinot sojas pupas par neatbilstoši zemu atlīdzību Argentīnas biodīzeļdegvielas ražotājiem eksportētājiem, un/vai to, vai AV pieņemtie pasākumi ietilpst biodīzeļdegvielas nozares ienākumu/cenu atbalsta kategorijā saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta b) apakšpunktu.

               3.2.2.1.   Finansiāls ieguldījums

                     (75)

                     Sākumā Komisija konstatēja, ka visi atlasītie uzņēmumi iepirka sojas pupas iekšzemē gan no saistītiem, gan no nesaistītiem uzņēmumiem, lai tās pārstrādātu sojas pupu eļļā un pēc tam biodīzeļdegvielā. Atlasītie ražotāji eksportētāji neiepirka sojas eļļu, lai to pārstrādātu biodīzeļdegvielā, jo tie paši spieda sojas pupu eļļu – tas bija viens no soļiem biodīzeļdegvielas ražošanā. Tāpēc turpmākajās apakšiedaļās veiktā analīze koncentrējas uz to, vai AV par neatbilstoši zemu atlīdzību nodrošināja sojas pupas (nevis sojas pupu eļļu).

                     (76)

                     Pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta otrajā ievilkumā noteikts, ka finansiāls ieguldījums pastāv, ja valdība “uztic privātai organizācijai vai norīko privātu organizāciju pildīt vienu vai vairākas funkcijas, kas minētas i), ii) un iii) punktā, kam parasti vajadzētu atrasties valdības kompetencē, un minētā darbība pēc būtības neatšķiras no darbības, ko parasti veic valdības”. Pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) punktā aprakstītās funkcijas rodas, ja “valdība piegādā preces vai pakalpojumus, kas nav daļa no vispārējās infrastruktūras, vai pērk preces”. Minētie noteikumi atspoguļo SKP nolīguma 1.1. panta a) iedaļas 1. punkta iii) un iv) apakšpunktu, un tie būtu jāinterpretē un jāpiemēro, ņemot vērā attiecīgo PTO judikatūru.

                     (77)

                     PTO ekspertu grupa lietā US – Export Restraints lēma, ka abu vārdu “uzticēt” (entrust) un “norīkot” (direct) parastās nozīmes SKP nolīguma 1.1. panta a) iedaļas 1. punkta iv) apakšpunktā paredz, ka valdības rīcībai ir jāietver deleģēšanas jēdziens (uzticēšanas gadījumā) vai pavēles jēdziens (norīkošanas gadījumā) (11). Tā noraidīja ASV “cēloņu un seku argumentu” un prasīja nepārprotamu un apstiprinošu rīcību deleģējuma vai pavēles veidā (12).

                     (78)

                     Tomēr vēlākā lietā Apelācijas institūcija lēma, ka standartā aizstāt vārdus “uzticēšana” un “norīkošana” ar vārdiem “deleģēšana” un “pavēle” būtu pārāk stingri (13). Apelācijas institūcija uzskatīja, ka “uzticēšana” notiek, kad valdība nodod atbildību privātai organizācijai, un “norīkošana” attiecas uz situācijām, kad valdība īsteno savu varu pār privātu organizāciju (14).

                     (79)

                     Abos gadījumos valdība izmanto privātu organizāciju par starpnieci finansiāla ieguldījuma veikšanai, un “lielākoties ir paredzams, ka uzticēšana privātai organizācijai vai privātas organizācijas norīkošana būs saistīta ar kāda veida draudiem vai piespiešanu” (15). Tajā pašā laikā SKP nolīguma 1.1. panta a) iedaļas 1. punkta iv) apakšpunkts neļauj dalībniekiem piemērot kompensācijas pasākumus ražojumiem, “ja valdība tikai īsteno savas vispārējās regulatīvās pilnvaras” (16) vai ja valdības iejaukšanās “var dot vai nedot konkrētu rezultātu, vienkārši pamatojoties uz konkrētajiem faktiskajiem apstākļiem un tirgus dalībnieku brīvu izvēli šajā tirgū” (17). Uzticēšana un norīkošana drīzāk nozīmē “aktīvāku valdības rīcību, nevis tikai veicināšanas pasākumus” (18).

                     (80)

                     Turklāt PTO neuzskatīja, ka “rīcības brīvības atstāšana privātai organizācijai noteikti būtu pretrunā uzticēšanai šai privātajai organizācijai vai tās norīkošanai [..]. Lai gan var būt gadījumi, kad privātajai organizācijai atstātā rīcības brīvības ir tik plaša, ka nav iespējams pienācīgi secināt, ka šai privātajai organizācijai ir uzticēts vai ir tā ir norīkota (veikt konkrētu uzdevumu), tas ir faktu/pierādījumu jautājums, kas risināms, skatot katru gadījumu atsevišķi.” (19)

                     (81)

                     Saskaņā ar minētajiem PTO nolēmumiem ne visi valdības pasākumi, kas var piešķirt ieguvumu, atbilst finansiālam ieguldījumam pamatregulas 3. panta un SKP nolīguma 1.1. panta a) iedaļas nozīmē. Nepieciešami pierādījumi, ka valdībai ir politika vai programma, kura veicina izmeklējamo nozari (šajā konkrētajā gadījumā – biodīzeļdegvielas/biodegvielu nozari), īstenojot varu pār valsts vai privātām organizācijām (šajā gadījumā – sojas pupu audzētājiem) vai nododot tām atbildību biodīzeļdegvielas nozarei nodrošināt sojas pupas par neatbilstoši zemu atlīdzību.

                     (82)

                     Īsumā, attiecīgie PTO nolēmumi paredz, ka:

                                 i)

                                 nosakot, vai pastāv “finansiāls ieguldījums” saskaņā ar SKP nolīguma 1.1. panta a) iedaļas 1. punktu, būtu jākoncentrējas uz valdības darbības veidu, nevis uz valdības darbības sekām vai rezultātiem (20). Citiem vārdiem sakot, tiek plaši atzīts, ka valdības darbojas tirgū kā regulatori un, to darot, tās izraisa sekas tirgū un attiecībā uz tā dalībniekiem. Šajā ziņā, piemēram, valdība var likumīgi uzlikt izvedmuitas nodokļus, lai radītu ieņēmumus, ja kāda prece ir ļoti konkurētspējīga starptautiskajos tirgos. Turpretim eksporta ierobežojumu noteikšana nav likumīga, ja kļūst skaidrs, ka šāda instrumenta izmantošana kopā ar citiem mehānismiem, lai iekšzemes tirgū saglabātu preces un liktu piegādātājiem pārdot par cenu, kas ir zemāka par tirgus cenām, ir daļa no plašākas shēmas, kuru valdība izveidojusi nolūkā atbalstīt kādu konkrētu nozari vai nozaru kopu ar mērķi palielināt to konkurētspēju. Tādējādi valdības darbības veids, tostarp tās konteksts, objekts un mērķis, ir būtisks, izvērtējot “finansiāla ieguldījuma” elementu;

                                 ii)

                                 “uzticēšana” vai “norīkošana” ietver nepārprotamu un apstiprinošu rīcību, kas vērsta uz konkrētu personu saistībā ar konkrētu uzdevumu vai pienākumu, un tas ļoti atšķiras no situācijas, kurā valdība kādā veidā iejaucas tirgū, kas var dot vai nedot konkrētu rezultātu, ņemot vērā faktiskos apstākļus un tirgus dalībnieku brīvu izvēli šajā tirgū. Visbeidzot, ļoti svarīgs jautājums aiz uzticēšanas vai norīkošanas jēdzieniem ir tāds, vai attiecīgā rīcība, t. i., finansiālais ieguldījums, kas tiek veikts, nodrošinot preces par neatbilstoši zemu atlīdzību, var tikt attiecināta uz valdību vai vēl joprojām ir privāto uzņēmēju brīva izvēle, ņemot vērā tirgus apsvērumus, piemēram, regulatīvus ierobežojumus (21);

                                 iii)

                                 SKP nolīguma 1.1. panta a) iedaļas 1. punkta iv) apakšpunkts būtībā ir noteikumu apiešanas novēršanas noteikums, un tādējādi uzticēšanas vai norīkošanas konstatējumam ir nepieciešams, ka valdība nodod atbildību privātai organizācijai vai īsteno varu pār privātu organizāciju, lai veiktu finansiālu ieguldījumu. Vairumā gadījumu būtu sagaidāms, ka uzticēšana privātai organizācijai vai tās norīkošana ir saistīta ar kāda veida draudiem vai piespiešanu, kas savukārt varētu kalpot par uzticēšanas vai norīkošanas pierādījumu (22). Tomēr valdībām, visticamāk, būs citi līdzekļi, ar kuriem īstenot varu pār privātu organizāciju un no kuriem daži var būt “neuzkrītošāki” kā pavēle un, iespējams, neietver tādu pašu piespiešanas pakāpi (23);

                                 iv)

                                 starp valdības rīcību un privātās organizācijas rīcību jābūt “pierādāmai saiknei” (24). Nav iemesla, kāpēc valdības veikta uzticēšana vai norīkošana nebūtu balstāma netiešos pierādījumos (piemēram, netieša un neformāla uzticēšanas vai norīkošanas rīcība), ja tie ir pierādoši un pārliecinoši (25). Šajā sakarā pierādījumi par valdības nodomu atbalstīt lejupējo nozari (piemēram, ar publiski izziņotu politiku vai valdības lēmumiem vai ar citādu valdības rīcību) vai par citiem valdības pasākumiem, kuri nodrošina konkrētu rezultātu tirgū (piemēram, eksporta ierobežojums kopā ar valdības pasākumu, kas liedz uzņēmējiem, uz kuriem attiecas minētie ierobežojumi, uzkrāt savu produkciju), var būt svarīgi, lai noteiktu “finansiāla ieguldījuma” esību saskaņā ar SKP nolīguma 1.1. panta a) iedaļas 1. punkta iv) apakšpunktu (konkrētāk tas ir netiešs veids, kādā valdība nodrošina preces, kā paredzēts iii) apakšpunktā). Dažos gadījumos valdības “vadlīnijas”var būt norīkojums (26). Īpašas sekas tirgū (piemēram, cenu samazināšanās) arī var būt faktors, kas jāņem vērā kopā ar visiem pārējiem pieejamajiem pierādījumiem, tostarp iespēju paredzēt šīs sekas konkrētā kontekstā. Visbeidzot, atkarībā no apstākļiem privāta organizācija var lemt neveikt funkciju, kura tai uzticēta vai kuras veikšanai tā norīkota, neraugoties uz iespējamām negatīvām sekām, kas varētu rasties. Tomēr tas pats par sevi neliecina, ka privātajai organizācijai attiecīgais nav bijis uzticēts vai tā nav tikusi norīkota (27).

                     (83)

                     Tādēļ saskaņā ar šo judikatūru Komisija ļoti rūpīgi izvērtēja AV iejaukšanās veidu (vai AV iejaukšanās ietver uzticēšanu sojas pupu audzētājiem vai sojas pupu audzētāju norīkošanu?), organizāciju, kurām uzticētas attiecīgās funkcijas, veidu (vai sojas pupu audzētāji ir privātas organizācijas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē?) un to organizāciju rīcību, kurām uzticētas attiecīgās funkcijas vai kuras norīkotas veikt attiecīgās funkcijas (vai sojas pupu audzētāji, kam uzticētas attiecīgās funkcijas vai kas norīkoti veikt attiecīgās funkcijas, nodrošina sojas pupas Argentīnas biodīzeļdegvielas nozarei par neatbilstoši zemu atlīdzību un tādējādi kalpo par AV starpniekiem?). Turklāt Komisija pārbaudīja, vai attiecīgā funkcija parasti būtu valdības kompetencē (vai sojas pupu nodrošināšana par neatbilstoši zemu atlīdzību sojas pupu eļļas ražotājuzņēmumiem Argentīnā ir parasta valdības darbība?) un vai šāda funkcija pēc būtības atšķiras no funkcijas, ko parasti veic valdības (vai tas, ka patiesībā sojas pupas nodrošina audzētāji, pēc būtības atšķiras no tā, ko parasti darītu pati valdība?).

               3.2.2.2.   Argentīnas valdības veikta uzticēšana sojas pupu audzētājiem vai to norīkošana

                     (84)

                     Ņemot vērā 77.–82. apsvērumā minēto PTO judikatūru, Komisija vispirms analizēja, vai AV atbalsts Argentīnas biodīzeļdegvielas nozarei faktiski ir valdības politikas mērķis, nevis tikai vispārīgo regulatīvo pilnvaru īstenošanas blakusefekts. Izmeklēšanā jo īpaši tika izvērtēts, vai konstatētie cenu izkropļojumi ir daļa no valdības mērķiem vai arī zemākas sojas pupu cenas drīzāk ir vispārējā valdības regulējuma “netīšs” blakusefekts. Saskaņā ar 64. apsvērumā izdarītajiem secinājumiem Komisija nolēma daļēji izmantot pieejamos faktus, lai noteiktu, vai AV ir veikusi uzticēšanu sojas pupu audzētājiem vai tos norīkojusi.

                     (85)

                     Vairāki dokumenti liecina, ka atbalsts biodīzeļdegvielas nozarei un tās attīstība ir skaidri noteikts AV politikas mērķis, jo īpaši cenšoties samazināt izejvielu (sojas pupu) iekšzemes cenu un tādējādi sniedzot finansiālu ieguldījumu biodīzeļdegvielas ražošanā.

                     (86)

                     Šis atbalsts tiek panākts, izmantojot vairākus pasākumus, kas attiecināmi uz AV (tostarp sojas pupu izvedmuitas nodokļus, subsīdijas sojas pupu ražotājiem, lai tie turpinātu iekšzemē ražot un pārdot sojas pupas biodīzeļdegvielas ražotājiem, pretpasākumus citu graudu ražošanai, piemēram, nosakot eksporta kvotas, un publiskus paziņojumus, kuros mudina sojas pupu ražotājus neapturēt ražošanu, bet turpināt pārdošanu iekšzemē) (28). Šie pasākumi, kaut arī kopš to ieviešanas 1994. gadā vairākkārt pārveidoti (29), ir tikuši pastāvīgi piemēroti, lai, kā tiesību aktos norādījusi pati AV (sk. 89.–100. apsvērumu), samazinātu sojas pupu iekšzemes cenu, ņemot vērā pieaugošās cenas pasaulē, un veicinātu pievienotās vērtības ķēdes attīstību Argentīnā, cita starpā ietverot arī biodīzeļdegvielas nozari.

                     (87)

                     Sojas pupu izvedmuitas nodokļi ir nozīmīgs instruments, ko AV izmanto, lai atbalstītu biodīzeļdegvielas nozari. Saskaņā ar ESAO datiem, izmantojot jo īpaši izvedmuitas nodokļa režīmu, AV uzliek “augstākas likmes izejvielām vai izejvielu ražotājiem, savukārt zemākas likmes – gataviem produktiem. [..] Iekšzemes lejupējām nozarēm sniegtās cenu priekšrocības var izkropļot un mazināt konkurenci gan iekšzemes, gan ārvalstu tirgos” (30). Turklāt Starptautiskā Atjaunojamo energoresursu aģentūra (IRENA) ziņojumā par Argentīnu norādīja: “Diferencēti izvedmuitas nodokļi biodegvielai salīdzinājumā ar citiem produktiem, kas iegūti no vienas un tās pašas izejvielas, veicināja biodegvielu, īpaši biodīzeļdegvielas, eksportu” (31). Pasaules Banka norādīja, ka AV iekasē augstus izvedmuitas nodokļus, kā sekas ir “izejvielu izmaksu samazināšanās iekšzemē un biodīzeļdegvielas eksporta veicināšana” (32).

                     (88)

                     AV apgalvoja – nevienā no ESAO, IRENA un Pasaules Bankas publikācijām nav minēts, ka nepārprotams AV mērķis būtu atbalstīt Argentīnas biodīzeļdegvielas nozari. Tomēr AV neiebilda pret Komisijas sniegto citātu pareizību. Atšķirībā no AV Komisija uzskatīja – šajās publikācijās veiktā analīze pamato tās konstatējumu, ka AV nepārprotami atbalsta Argentīnas biodīzeļdegvielas nozari.

                     (89)

                     Argentīnā kopš 1994. gada pastāv sojas pupu izvedmuitas nodoklis 3,5 % apmērā. Kā apliecina visas izmaiņas tiesību aktos, kas aprakstītas 91.–100. apsvērumā, pasākumi, kuri izmantoti, lai koriģētu izvedmuitas nodokli pēc sākotnējās likmes, parāda AV nepārprotamo mērķi samazināt iekšzemes cenas pasaules tirgus cenu celšanās kontekstā. Izmeklēšanas laikā AV apgalvoja, ka sojas pupu un sojas pupu eļļas izvedmuitas nodoklis pastāv ieņēmumu palielināšanas nolūkā. Neraugoties uz vairākkārtējiem Komisijas lūgumiem iesniegt dokumentus, kas pamatotu šo apgalvojumu, AV tos neiesniedza.

                     (90)

                     Turklāt kopš 2002. gada nevienā tiesību aktā, kas attiecas uz sojas pupu, sojas pupu eļļas vai biodīzeļdegvielas izvedmuitas nodokļa korekciju, ieņēmumu palielināšana nav norādīta par iemeslu izvedmuitas nodokļa līmenim. Gluži pretēji, kā paskaidrots 91.–100. apsvērumā, minētajos tiesību aktos ir noteikts, ka izvedmuitas nodokļa mērķis ir piespiest sojas pupu piegādātājus turpināt tās pārdot iekšzemē par cenu, kas ir zemāka par starptautiskajām cenām. Tādējādi AV izmanto sojas pupu izvedmuitas nodokļus par instrumentu, lai atbalstītu iekšzemes biodīzeļdegvielas nozares attīstību, nevis par nodokļu ieņēmumu pasākumu.

                     (91)

                     Pēc ārkārtas situācijas izziņošanas (33) ar Rezolūciju 11/2002 (34) izvedmuitas nodoklis 2002. gadā pieauga no 3,5 % līdz 13,5 %. Rezolūcijā bija šāds paziņojums: “ņem vērā arī sekas, kādas ir lauksaimniecības produktu starptautisko cenu iespējamām būtiskām izmaiņām” (izcēlums mūsu), apliecinot, ka šis pasākums tika veikts, lai ietekmētu sojas pupu iekšzemes tirgus cenu salīdzinājumā ar pasaules tirgus cenu.

                     (92)

                     Šī likme tajā pašā gadā tika turpmāk palielināta no 13,5 % līdz 23,5 % ar Rezolūciju 35/2002 (35), kurā noteikts, ka “Likums Nr. 22415 atļauj aplikt ar nodokli patēriņa preču importu, lai stabilizētu iekšzemes cenas, līdz tās sasniedz pienācīgu līmeni un tiek panākts tāds krājumu līmenis, kas atbilst iekšzemes tirgus vajadzībām”. Saskaņā ar juridisko tekstu šiem pasākumiem bija pārejas raksturs un tie bija pagaidu pasākumi, kamēr pastāv tābrīža vispārējie ekonomiskie apstākļi. Tomēr šie izvedmuitas nodokļi joprojām ir spēkā līdzīgā līmenī kā ārkārtas situācijā, kamēr citiem graudiem izvedmuitas nodoklis ir noteikts 0 % apmērā (36).

                     (93)

                     Argentīnā pirmie biodīzeļdegvielas liela apjoma ražotāji sāka darboties 2007. gadā. Minētajā gadā AV publicēja divas rezolūcijas, ar kurām sojas pupu izvedmuitas nodokļa palielināja no 23,5 % līdz 27,5 % (37) un vēlāk līdz 35 % (38). Abās rezolūcijās par iemeslu papildu izvedmuitas nodoklim tika norādīts, ka papildus šo produktu iekšzemes un starptautiskā pieprasījuma pieaugumam produkti, uz kuriem attiecas šīs rezolūcijas (galvenokārt ar sojas pupām saistīti produkti), tiek izmantoti jauniem ražošanas mērķiem, par piemēru nepārprotami norādot biodegvielas.

                     (94)

                     Turklāt Rezolūcijā 10/2007 (39) ir skaidri noteikts, ka “graudu starptautiskās cenas ir ievērojami pieaugušas [..], par piemērotu tiek uzskatīta papildu izvedmuitas nodokļu noteikšana vairākām iepriekš minētajām precēm” (izcēlums mūsu).

                     (95)

                     Rezolūcijā 369/2007 (40) arī skaidri norādīts, ka izvedmuitas nodokļa palielinājums ir vajadzīgs, “lai samazinātu iekšzemes cenas, konsolidētu uzlabojumus attiecībā uz ienākumu sadali un stimulētu pievienoto vērtību” (izcēlums mūsu).

                     (96)

                     AV 2008. gadā ar Rezolūciju 125/2008 (41) noteica formulu, uz kuras pamata aprēķināt fiksētu izvedmuitas nodokļa apjomu atkarībā no valdības (Lauksaimniecības uzņēmējdarbības ministrijas) katru dienu noteiktās oficiālās FOB cenas līmeņa.

                     (97)

                     Rezolūcijā 125/2008 ir noteikta šāda politika: “
                           Labības graudu un eļļas augu starptautiskās cenas pēdējos gados ir būtiski paaugstinājušās, un šo cenu svārstības gadu no gada ir ievērojamas. Šādam scenārijam turpinoties, varētu būt negatīvas sekas ekonomikai kopumā, piemēram, augstākas iekšzemes cenas
                        , mazāk taisnīgs bagātības sadalījums un pieaugoša nenoteiktība attiecībā uz lēmumiem par ieguldījumiem lauksaimniecības un lopkopības nozarē. Ierosinātais grozījums izvedmuitas nodokļu shēmā, ko piemēro nozīmīgai labības graudu un eļļas augu apakšgrupai, ir piemērots instruments minēto problēmu atrisināšanai.” (Izcēlums mūsu.)

                     (98)

                     Tāpat 2008. gadā ar Rezolūciju 64/2008 (42) AV grozīja izvedmuitas nodokļa aprēķināšanas formulu un nepārprotami atkārtoti apstiprināja savu politikas mērķi: “Mainīgo izvedmuitas nodokļu shēmas mērķis

                           ir mazināt graudu un eļļas augu

                        un to blakusproduktu

                           starptautisko cenu pieauguma ietekmi uz iekšzemes cenām, sekmējot ienākumu sadales uzlabošanos
                        .” (Izcēlums mūsu.)

                     (99)

                     AV 2012. gadā publicēja kopīgu rezolūciju, kurā paziņoja, ka Argentīna ir pieņēmusi vairākas publiskās politikas, lai stiprinātu valsts biodīzeļdegvielas nozari, jo īpaši pēc Likuma Nr. 26.093 stāšanās spēkā. Turklāt kopīgajā rezolūcijā tika norādīts, ka izvedmuitas nodokļi biodīzeļdegvielai un tās maisījumiem atbilst izvedmuitas nodokļiem, ko piemēro citiem blakusproduktiem eļļas augu nozarē, ņemot vērā atšķirīgās ražošanas izmaksas un saglabājot atšķirības tā, ka biodīzeļdegvielas faktiskā likme ir zemāka nekā tās galvenajai izejvielai, tādējādi veicinot vērtības pievienošanu Argentīnā un ar to palīdzot veicināt biodīzeļdegvielas nozares attīstību (43).

                     (100)

                     Lai gan 2015. gada beigās jaunievēlētā AV atcēla izvedmuitas nodokli citām labības kultūrām, sojas pupu izvedmuitas nodoklis joprojām bija augsts. Dekrēts Nr. 133/2015 (44), ar ko nosaka izvedmuitas nodokļa atcelšanu kviešiem un koriģē sojas pupu izvedmuitas nodokli līdz 30 %, noteica šādu politikas mērķi: “Sojas pupu un to blakusproduktu gadījumā apstādāmās platības pieaugums un iepriekšējās sezonas rekordaugstā raža nav kavējusi konkurētspējas un rentabilitātes samazināšanos visā ar to saistītajā vērtības ķēdē” (izcēlums mūsu). Vērtības ķēde šajā gadījumā cita starpā attiecas uz biodīzeļdegvielas nozari.

                     (101)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas AV un CARBIO atkārtoja apgalvojumu, ka jebkādas sojas pupām piemēroto izvedmuitas nodokļu sekas biodīzeļdegvielas ražošanā, ja šādas sekas vispār ir, labākajā gadījumā, bez šaubām, ir ieņēmumu iekasēšanas pasākuma blakusefekts.

                     (102)

                     Komisija šim paziņojumam nepiekrita. Dekrētus, kas norādīti 91.–100. apsvērumā, nevar uzskatīt vienīgi par “tikai politiskiem paziņojumiem”. Šie tiesību akti atkārtoti apliecina AV nodomu atbalstīt biodīzeļdegvielas nozari, bet pretēji tam, ko uzskata AV, dekrētos nav norādīts, ka sojas pupu izvedmuitas nodokļa mērķis būtu valsts ieņēmumu iekasēšana. Nevienā no tiesību aktiem, ko AV norādīja savā izklāstā, nebija norādīts, ka sojas pupu izvedmuitas nodoklim būtu ieņēmumu palielināšanas funkcija.

                     (103)

                     Nosakot sojas pupu izvedmuitas nodokļus, AV nostāda Argentīnas sojas pupu audzētājus ekonomiski neracionālā stāvoklī, kas piespiež tos iekšzemes tirgū pārdot savas preces par zemāku cenu, nekā viņi varētu iegūt bez šiem izvedmuitas nodokļiem. Tāpēc viņiem ir liegta racionāla izvēle, un viņi tiek piespiesti ievērot politikas mērķi, kas ir izvedmuitas nodokļa pamatā.

                     (104)

                     Šo neracionālo stāvokli vēl vairāk pastiprināja citi eksporta ierobežojumi, piemēram, eksporta kvotas lauksaimniecības produktiem, kas nav sojas pupas, no 2006. līdz 2015. gadam, kuri attur no citu kultūru eksporta un norīko audzētājus turpināt sojas pupu ražošanu (pretstatā citiem graudiem) un vēl vairāk samazina iekšzemes cenu. Sojas pupu audzētāji arī turpināja ražot un pārdot savu produkciju iekšzemes tirgū, jo krājumu veidošana šim lauksaimniecības produktam nav piemērota un vidēju un ilgu laiku to nevar saglabāt.

                     (105)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas AV apgalvoja, ka jau 10 gadus nav eksporta kvotu kukurūzai un kviešiem. Tomēr Komisija secināja, ka šis apgalvojums ir no faktu viedokļa nepareizs. Ar Rezolūciju 543/2008 (45) tika skaidri reglamentēta, cita starpā, kviešu un kukurūzas maksimālā eksporta apjoma noteikšana. Šis pasākums bija spēkā līdz 2015. gada beigām (46).

                     (106)

                     Turklāt 2009. gadā AV noteica sojas pupu pagaidu importa aizliegumu, norādot, ka būtu jādod priekšroka iekšzemes, nevis ievesto izejvielu izmantošanai, tādējādi pievienojot vērtību Argentīnas ražojumam starptautiskajā tirgū, un ka pašu ražotu izejvielu pagaidu imports kropļo šo mērķi (47). AV 2012. gadā izveidoja “Atļauju saņēmušo sojas nozares uzņēmēju reģistru”, atceļot importa aizliegumu (48). Tomēr līdz turpmākiem šā reģistra grozījumiem 2016. gadā importēt sojas pupas Argentīnā joprojām bija ļoti apgrūtinoši (49). Importa aizliegums kopā ar izvedmuitas nodokli sojas pupām apstiprina AV politikas mērķi veicināt pilnībā iekšzemes biodīzeļdegvielas nozares attīstību, ietverot piegādes ķēdes iekšzemes saturu. Tas rada mākslīgu, valdības virzītu sojas pupu produkciju Argentīnā iekšzemes patēriņam, nodrošinot, ka iekšzemes pieprasījums pēc sojas pupām tiek apmierināts, pamatojoties uz iekšzemes piedāvājumu, kas vērsts uz noteikto politikas mērķu sasniegšanu.

                     (107)

                     Turklāt citu kultūru eksporta ierobežojumu ilgums ir novedis pie ievērojama sojas pupu ražošanas pieauguma – tā sauktā “sojaización” Argentīnas lauksaimniecībā (50). Pat pēc eksporta kvotu atcelšanas 2015. gadā (51) sojas pupu ražošana salīdzinājumā ar citām kultūrām ievērojami nesamazinājās, un tā ir saglabājusies diezgan stabila – sk. 1. grafiku.

                        1. grafiks

                        Argentīnas sojas pupu, kukurūzas un kviešu produkcija pa ražas gadiem

                     Soja
                     Kukurūza
                     Kvieši
                     Raž. apjoms miljonost t
                     2000/01
                     2001/02
                     2002/03
                     2003/04
                     2004/05
                     2005/06
                     2006/07
                     2007/08
                     2008/09
                     2009/10
                     2010/11
                     2011/12
                     2012/13
                     2013/14
                     2014/15
                     2015/16
                     2016/17
                     2017/18

                        Avots: http://datosestimaciones.magyp.gob.ar/

                     (108)

                     Turklāt AV 2017. gadā publicēja rezolūciju, kurā tika izklāstīts stimulēšanas režīms sojas pupu audzētājiem (52), kas ir daļa no Belgrano plāna (53). Belgrano plāns tika izveidots 2016. gadā kā infrastruktūras un nozares attīstības plāns desmit Argentīnas ziemeļu provincēs, kas vēsturiski ir mazāk attīstītas nekā pārējā valsts. Šī rezolūcija nodrošināja finansiālu stimulu sojas pupu audzētājiem desmit vismazāk attīstītajās provincēs Argentīnā (54) no 2017. gada 1. marta līdz 31. augustam un tādējādi turpināja norīkot audzētājus ražot sojas pupas un palielināt sojas pupu iekšzemes piegādi par labu biodīzeļdegvielas nozares attīstībai.

                     (109)

                     Komisija uzskatīja, ka, ņemot vērā pieejamos pierādījumus, AV rīkojās “aktīvāk nekā vienkārši veicināja”, kā to noteikusi Apelācijas institūcija (55). AV veiktie pasākumi ierobežo sojas pupu audzētāju rīcības brīvību, praksē ierobežojot to darījumdarbības lēmumus attiecībā uz to, par kādu cenu pārdot savu ražojumu un kur to darīt.

                     (110)

                     Viņi nevar gūt maksimālus ienākumus, ko viņi varētu gūt, ja nebūtu sojas pupu izvedmuitas nodokļa vai citu līdzīgi ierobežojošu pasākumu (piemēram, eksportējot savu produkciju, lai saņemtu ieguvumu no augstākām cenām, vai palielinot iekšzemes cenas).

                     (111)

                     Minēto atbalsta arī Dekrēts 133/2015 un Dekrēts 640/2016, ar kuriem AV pieņem īpašus pasākumus, lai palīdzētu sojas pupu nozarei un ar to saistītajai vērtības ķēdei apvērst piedzīvoto visas saistītās vērtības ķēdes konkurētspējas un rentabilitātes kritumu. Tādējādi AV mudina vai norīko sojas pupu audzētājus saglabāt ražošanu, lai apgādātu iekšzemes tirgu, lai gan situācijā, kurā eksports netiek stimulēts, racionāls piegādātājs pielāgotu savu produkcijas apjomu un cenas.

                     (112)

                     Tādēļ ar šiem pasākumiem AV piespiež sojas audzētājus saglabāt sojas pupas Argentīnā, jo viņi tās nevar pārdot par labākām cenām, kas Argentīnā dominētu, ja nebūtu šo pasākumu.

                     (113)

                     Šajā ziņā izejvielu ražotājiem AV ir “uzticējusi” vai tos “norīkojusi” nodrošināt preces sojas pupu iekšzemes lietotājiem, t. i., biodīzeļdegvielas ražotājiem, par neatbilstoši zemu atlīdzību. Sojas pupu audzētājiem ir uzlikts pienākums Argentīnā izveidot mākslīgu un fragmentētu iekšzemes tirgu ar zemām cenām.

                     (114)

                     Citiem vārdiem – AV, piemērojot aprakstīto pasākumu kopumu, apzinās, kā sojas audzētāji reaģēs uz pasākumiem un kādas būs to sekas. Lai gan sojas audzētāji var nedaudz samazināt iekšzemes ražošanu, lai reaģētu uz izvedmuitas nodokļiem un citiem ierobežojošiem pasākumiem, pierādījumi liecina, ka ražošana neapstājās un tā arī ievērojami nesamazinājās (sk. 1. tabulu zemāk un paskaidrojumus 139. apsvērumā). Komisija secināja, ka šis ir rezultāts tam, ka AV uztic sojas pupu audzētājiem un norīko tos turpināt ražošanu un eksportu.

                     (115)

                     Kā paskaidrots, sojas pupu audzēšanas nozarē ražošanas apjoma pielāgošana paliks mērena, tādēļ iekšzemes cenas būs zemākas. Šajā ziņā sekas tiek mērītas ex-ante, nevis ex-post, tādēļ tās nav “netīšas”. Pastāv skaidra “pierādāma saikne” starp politiku un to iesaistīto privāto organizāciju rīcību, kuras darbojas kā AV starpnieki, īstenojot tās politiku un nodrošinot biodīzeļdegvielas nozari ar sojas pupām par neatbilstoši zemu atlīdzību.

                     (116)

                     AV pati ir atzinusi, ka tās pasākumu kopums veiksmīgi sasniedz noteikto politikas mērķi – atbalstīt biodīzeļdegvielas nozari. Turpmāk minētajā kopīgajā rezolūcijā, ko AV publicēja 2012. gadā, tā norādīja, ka pieņemtajās publiskajās politikās ir iekļauti vairāki mehānismi, lai veicinātu biodīzeļdegvielas nozares attīstību. Tā arī norādīja, ka tas izskaidro šīs ražošanas nozares veiksmīgo darbību, kurā bruto peļņa par tās galveno izejvielu pārstrādes posmā pārsniedz 25 % (56). Šķiet, ka šo peļņu lielā mērā rada atšķirības starp biodīzeļdegvielas un sojas pupu izvedmuitas nodokļiem.

                     (117)

                     Noslēgumā Komisija konstatēja, ka AV ir sojas pupu audzētājiem uzticējusi vai tos norīkojusi īstenot tās politiku – izveidot fragmentētu iekšzemes tirgu un piegādāt iekšzemes biodīzeļdegvielas nozarei sojas pupas par neatbilstoši zemu atlīdzību.

                     (118)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas AV apgalvoja, ka Komisija ir paplašinājusi uzticēšanas vai norīkošanas tvērumu, uzsverot piespiešanas un vadlīniju jēdzienu, kamēr PTO prasības nozīmē, ka atbildības nodošana ir nepārprotama un apstiprinoša rīcība, kas adresēta konkrētai personai un kā mērķis ir konkrēts uzdevums vai pienākums. Tikai politiski valdības paziņojumi nevar būt pavēle, un apgalvotā pavēle vai uzticēšana nevar būt netīša vai tikai valdības regulējuma blakusprodukts.

                     (119)

                     Komisija tam nepiekrita. Kā minēts 117. apsvērumā, ņemot vērā 93. apsvērumā minēto PTO judikatūru, Komisija konstatēja būtiskus pierādījumus, lai secinātu, ka AV ir veikusi nepārprotamu un apstiprinošu rīcību, lai uzticētu sojas pupu audzētājiem vai norīkotu tos pārdot savas sojas pupas biodīzeļdegvielas nozarei par neatbilstoši zemu atlīdzību. Pastāv “pierādāma saikne” starp valdības rīcību un sojas pupu lauksaimnieku rīcību, lai to darbības varētu attiecināt uz AV. AV nepamatoja savu apgalvojumu, ka Komisijas konstatētos pierādījumus var uzskatīt tikai par politiskiem AV paziņojumiem. Jo īpaši AV neapstrīdēja norādīto politikas mērķu pastāvēšanu, kā tie izriet no šiem paziņojumiem; tā arī nenoliedza paziņojumus, kuros tā pauda gandarījumu, ka ierobežojošie pasākumi veiksmīgi sasniedz politikas mērķus, kas ir atbalstīt Argentīnas biodīzeļdegvielas nozari. Tāpēc minētais apgalvojums tika noraidīts.

                     (120)

                     AV arī apgalvoja – Komisijas secinājums, ka rīcības veida noteikšanai ir svarīga dažādu mehānismu pastāvēšana plašākā shēmā, kuru AV izveidojusi, lai atbalstītu konkrētu nozari, ir acīmredzami nepareizs, jo izvedmuitas nodokļi nav iekļauti pamatregulas 3. panta i) līdz iii) punktā (un SKP nolīgumā) un neietilpst pamatregulas 3. panta iv) punkta darbības jomā.

                     (121)

                     Tikai tas, ka izvedmuitas nodokļi kā tādi nav skaidri minēti pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunktā, neizslēdz to, ka tie ir iespējams finansiāla ieguldījuma veids, un tāpēc tie ietilpst subsīdijas definīcijā saskaņā ar pamatregulu un SKP nolīgumu. Komisija sniedza plašus pierādījumus tam, ka sojas pupu izvedmuitas nodoklis kopā ar citiem instrumentiem tika izmantots, lai piespiestu sojas audzētājus ievērot noteiktos politikas mērķus tādā veidā, kas atbilst kompensējamai subsīdijai, kā tā noteikta pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunktā. Tā kā AV nepamatoja apgalvojumu par to, kāpēc sojas pupu izvedmuitas nodokli nevar uzskatīt par kompensējamu subsīdiju, Komisija šo apgalvojumu noraidīja.

                     (122)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas AV nepiekrita Komisijas konstatējumam 121. apsvērumā, ka AV nebija pamatojusi savu apgalvojumu par to, kāpēc sojas pupu izvedmuitas nodokli nevar uzskatīt par kompensējamu subsīdiju.

                     (123)

                     Lai gan visā izmeklēšanā AV apgalvoja, ka viens no izvedmuitas nodokļu uzlikšanas mērķiem ir ieņēmumu radīšana, AV neiesniedza pierādījumus, kas pamatotu šo apgalvojumu, saistībā ar jebkuru no leģislatīvajiem aktiem, ar kuriem piemēro vai maina sojas pupu izvedmuitas nodokļa līmeni. Pamatojoties uz pieejamajiem pierādījumiem, Komisija uzskatīja, ka eksporta nodokļi ir viens no instrumentiem, ko AV izmanto, lai atbalstītu biodīzeļdegvielas ražošanas nozares attīstību. Tāpēc Komisija nonāca pie citāda secinājuma, kas izskaidrots iepriekš 89. un 90. apsvērumā, un noraidīja AV sākotnējo apgalvojumu.

                     (124)

                        CARBIO apgalvoja, ka Komisija nav ņēmusi vērā augsto standartu, kas nepieciešams, lai pierādītu uzticēšanu vai norīkošanu. Sojas pupu audzētāji var brīvi izlemt, vai ražot, pārdot un eksportēt savas sojas pupas. Nekādi izvedmuitas nodokļa elementi neuztic sojas pupu ražotājiem un tos nenorīko pieņemt kādu no šiem lēmumiem.

                     (125)

                     Komisija nepiekrita tam, ka šajā gadījumā nav izpildīti uzticēšanas vai norīkošanas nosacījumi, kā tie izklāstīti 82. apsvērumā. Turklāt CARBIO apgalvojums, ka sojas pupu audzētāji var brīvi noteikt sojas pupu cenu, ir nepareizs. Pārbaudes apmeklējuma laikā AV paskaidroja, kā valdība nosaka eksportam paredzēto sojas pupu FOB cenu. Tā kā gan sojas pupu eksporta cena, gan to iekšzemes cena ievērojami atpaliek no pasaules tirgus cenas, sojas pupu audzētāju brīvība noteikt savu cenu ir ierobežota. Visbeidzot, CARBIO neņem vērā to, ka izvedmuitas nodoklis nav vienīgais AV izstrādātais instruments, ar kuru norīkot sojas pupu audzētājus. Tādēļ šis apgalvojums tika noraidīts.

                     (126)

                     Tāpat, atsaucoties uz Iekšējās tirdzniecības komisijas pētījumu, kurā norādīts, ka sojas pupu izvedmuitas nodokļa atcelšana palielinātu sojas pupu iekšzemes cenas tikai par 1,2 % (57), CARBIO apstrīdēja Komisijas konstatējumu 112. apsvērumā, ka sojas pupu audzētāji nevar veikt pārdošanu par labākām cenām, kas dominētu Argentīnā, ja šo pasākumu nebūtu.

                     (127)

                     Tomēr Komisija norādīja, ka saskaņā ar pētījumu, kas publicēts American Journal of Agricultural Economics (58), sojas pupu iekšzemes cena bez izvedmuitas nodokļa var būt daudz augstāka – pat par 26,0 % augstāka. Turklāt CARBIO minētajā pētījumā tika arī norādīts, ka sojas pupu izvedmuitas nodokļa atcelšana izraisītu sojas pupu pasaules tirgus cenas samazināšanos par 18 %. Tas nozīmē, ka, teorētiski atceļot izvedmuitas nodokli 23,5 % apmērā, starpība starp Argentīnas cenu un pasaules tirgus cenu tiktu gandrīz likvidēta.

                     (128)

                     Tāpēc Komisija atkārtoti uzsvēra secinājumu, ka sojas pupu audzētāji tiek piespiesti turpināt sojas pupu audzēšanu un pārdošanu Argentīnā, neļaujot tiem veikt pārdošanu par labākām cenām, kas Argentīnā dominētu, ja šo pasākumu nebūtu.

                     (129)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas AV un CARBIO atkārtoja šādus savus apgalvojumus:

                                 —

                                 nav pasākumu kopuma, kas mudinātu iekšzemes sojas pupu audzētājus pārdot sojas pupas uz vietas par neatbilstoši zemu atlīdzību,

                                 —

                                 sojas pupu audzētāji var brīvi noteikt savu sojas pupu cenu,

                                 —

                                 nav finansiāla ieguldījuma sojas pupu izvedmuitas nodokļu veidā; biodīzeļdegvielas ražošanā izmantotajām sojas pupām piemēroto izvedmuitas nodokļu sekas nav nekas vairāk kā ieņēmumu gūšanas pasākuma blakusparādība,

                                 —

                                 sojas pupu izvedmuitas nodokļu raksturs un nolūks (ieņēmumu gūšana) nekādi nav saistīts ar iespējamo uzticēšanu vai norīkošanu un

                                 —

                                 tādējādi ieguvums netiek piešķirts.

                     (130)

                     AV un CARBIO arī nepiekrita tam, kā Komisija juridiski interpretē jēdzienus “uzticēt” un “norīkot”. AV apgalvoja, ka Komisijas veiktais finansiāla ieguldījuma novērtējums ļoti līdzinās tā sauktajai “uz sekām balstītai pieejai”, kura ir tieši un kategoriski noraidīta PTO judikatūrā.

                     (131)

                     Tāpat CARBIO apgalvoja, ka sojas pupu pašreizējā pasaules tirgus cena neatspoguļo to, kāda būtu sojas pupu iekšzemes cena Argentīnā, ja nebūtu izvedmuitas nodokļa.

                     (132)

                     Tā kā gan AV, gan CARBIO vienīgi atkārtoja jau iepriekš izteiktos argumentus, bet nepamatoja nevienu no šiem apgalvojumiem, Komisija tos noraidīja.

               3.2.2.3.   Uzticēšana privātām organizācijām vai to norīkošana pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē

                     (133)

                     Pēc tam Komisija novērtēja, vai Argentīnas sojas pupu audzētāji ir privātas organizācijas, kam AV veikusi uzticēšanu vai ko norīkojusi pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē.

                     (134)

                     Atlasītie Argentīnas ražotāji eksportētāji iepirka visas sojas pupas, ko izmanto biodīzeļdegvielas ražošanā, no iekšzemes avotiem. Tās tika pirktas no privātām sojas pupu saimniecībām, izņemot nelielus daudzumus sojas pupu, kas tika iegūti no valstij piederošā uzņēmuma YPF.

                     (135)

                     Tāpēc Komisija, pamatojoties uz pieejamo informāciju, uzskatīja, ka visi sojas pupu audzētāji ir privātas organizācijas, kurām AV pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē ir uzticējusi nodrošināt sojas pupas par neatbilstoši zemu atlīdzību.

               3.2.2.4.   Sojas pupu nodrošināšana par neatbilstoši zemu atlīdzību, ko veic sojas pupu audzētāji

                     (136)

                     Nākamajā posmā Komisija pārbaudīja, vai sojas pupu audzētāji faktiski īsteno Argentīnas valdības politiku, lai nodrošinātu sojas pupas par neatbilstoši zemu atlīdzību. Tam bija nepieciešama detalizēta analīze par tirgus attīstību Argentīnā iepretim piemērotam etalonam. Saskaņā ar 64. apsvērumā izdarītajiem secinājumiem Komisija nolēma daļēji izmantot pieejamos faktus, lai noteiktu, vai sojas pupu audzētāji ir nodrošinājuši sojas pupas par neatbilstoši zemu atlīdzību.

                     (137)

                     Ar 84.–116. apsvērumā aprakstīto pasākumu kopumu AV piespieda sojas pupu audzētājus pārdot sojas pupas iekšzemē par zemākām cenām, nekā tas būtu citādos apstākļos (proti, ja nebūtu šo pasākumu, sojas pupu audzētāji būtu eksportējuši sojas pupas par daudz augstāko pasaules tirgus cenu vai būtu vienkārši pielāgojuši savu piedāvājumu tirgus ierobežojumiem). Sojas pupu audzētāji to nedarīja tāpēc, ka AV politika veicina lejupējās biodīzeļdegvielas nozares attīstību.

                     (138)

                     Kā parādīts 1. tabulā, gandrīz viss sojas pupu iekšzemes patēriņš tiek ar spiešanu tālāk pārstrādāts sojas pupu eļļā. Dati par sojas pupu ražošanu, eksportu, importu un iekšzemes spiešanu gadu gaitā ir šādi:

                        1. tabula

                        Argentīnas sojas pupu, sojas pupu eļļas un biodīzeļdegvielas ražošana

                                 Sojas pupu ražošana (t)

                                 Sojas pupu eksports (t)

                                 Sojas pupu imports (t)

                                 Sojas pupu spiešana (t)

                                 Sojas pupu eļļas ražošana (t)

                                 Sojas pupu eļļas iekšzemes patēriņš (t)

                                 Biodīzeļdegvielas ražošana (t)

                                 2007

                                 47 482 787

                                 11 843 248

                                 2 245 391

                                 36 268 044

                                 6 962 206

                                 474 078

                                 2008

                                 46 238 890

                                 11 733 588

                                 2 891 771

                                 31 709 219

                                 6 024 101

                                 1 078 022

                                 711 864

                                 2009

                                 30 989 474

                                 4 292 321

                                 823 924

                                 30 285 623

                                 5 772 026

                                 1 348 922

                                 1 179 103

                                 2010

                                 52 676 218

                                 13 616 012

                                 189

                                 36 824 921

                                 7 000 075

                                 2 118 336

                                 1 820 385

                                 2011

                                 48 878 774

                                 10 420 216

                                 12 862

                                 37 339 854

                                 7 113 681

                                 2 996 512

                                 2 429 964

                                 2012

                                 40 100 197

                                 6 158 407

                                 1 428

                                 33 333 313

                                 6 353 359

                                 2 841 121

                                 2 456 578

                                 2013

                                 49 306 202

                                 7 784 236

                                 1 615

                                 34 040 869

                                 6 432 942

                                 2 448 560

                                 1 997 809

                                 2014

                                 53 397 720

                                 7 360 901

                                 2 227

                                 37 936 186

                                 7 096 392

                                 3 184 146

                                 2 584 290

                                 2015

                                 61 446 556

                                 11 509 272

                                 566

                                 40 940 319

                                 7 895 905

                                 2 407 954

                                 1 810 659

                                 2016

                                 58 799 258

                                 8 910 323

                                 853 849

                                 44 482 510

                                 8 670 493

                                 3 137 953

                                 2 659 275

                                 2017

                                 54 971 626

                                 7 369 126

                                 1 897 833

                                 41 824 091

                                 8 065 602

                                 3 264 784

                                 2 871 435

                                    Avots: AV izklāsts ar datiem no dažādām publiski pieejamām Argentīnas datubāzēm.

                     (139)

                     Kā redzams 1. tabulā, sojas pupu ražošana palielinājās no 26,7 miljoniem tonnu 2001. gadā līdz 40,5 miljoniem tonnu 2006. gadā (59). Sojas pupu izvedmuitas nodokļa palielināšana neizraisīja sojas pupu ražošanas apjoma samazināšanos, bet gan no ekonomiskā viedokļa neracionālu pieaugumu. Ja nebūtu ar dažādajiem AV pasākumiem radītās piespiešanas, piegādātāji, uz kuriem attiecas eksporta ierobežojumi, pielāgotos tirgus apstākļiem. Tomēr šajā gadījumā sojas pupu audzētāji nevis samazināja ražošanu, bet saņēma arī ieguvumu no politikas mērķa veicināt un attīstīt konkurētspējīgu biodīzeļdegvielas nozari, kas savukārt prasīja, lai biodīzeļdegvielas ražotājiem būtu pieejams sojas pupu daudzums par tādām cenām, kuras ir zemākas par starptautiskajām cenām.

                     (140)

                     Šī tendence ir attēlota 2. grafikā (t).

                        2. grafiks

                        Sojas pupu pārstrāde Argentīnā

                     Sojas pupu spiešana
                     Sojas pupu imports
                     Sojas pupu eksports
                     Sojas pupu ražošana
                     2017
                     2016
                     2015
                     2014
                     2013
                     2012
                     2011
                     2010
                     2009
                     2008
                     2007

                        Avots: dati no tabulas 138. apsvērumā.

                     (141)

                     1. tabula un 2. grafiks liecina, ka praktiski visa sojas pupu produkcija, kas tika patērēta iekšzemē, nonāca spiestuvēs un iegūtā sojas pupu eļļa tika galvenokārt izmantota biodīzeļdegvielas ražošanai iekšzemē.

                     (142)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas CARBIO norādīja – Komisija apgalvo, ka visas iekšzemes tirgū pārdotās sojas pupas tika izmantotas tikai biodīzeļdegvielas ražošanai. Komisija precizēja, ka tas tā nav. Kā izklāstīts 141. apsvērumā, sojas pupas tiek iekšzemē pārdotas, lai no tām iegūtu sojas pupu eļļu un sojas pupu miltus. Iegūtā sojas pupu eļļa tiek izmantota biodīzeļdegvielas ražošanai, jo Argentīnā nav nozīmīga sojas pupu eļļas iekšzemes tirgus. Zināms daudzums sojas pupu eļļas un sojas pupu miltu tiek eksportēts.

                     (143)

                     Turklāt sojas pupu eksports notika tikai tad, kad bija pilnībā apmierināts iekšzemes patēriņš sojas pupu spiešanai un biodīzeļdegvielas ražošanai. 1. tabulā un 2. grafikā ir arī redzams, ka eksporta ierobežojumu piemērošanas gados sojas pupu importa nav bijis nemaz vai tas ir bijis ļoti ierobežots. To apstiprina arī atlasīto ražotāju eksportētāju darījumdarbības modelis. Neviens no tiem neimportēja sojas pupas biodīzeļdegvielas ražošanai. Toties tie importēja sojas pupas vienīgi tādēļ, lai tās izmantotu spiešanas iekārtās, un pēc tam eksportēja visu no šīm sojas pupām iegūto eļļu un miltus ārpus Argentīnas.

                     (144)

                     Tādējādi ir sasniegts AV pasākumu galvenais mērķis: iekšzemē ražotas sojas pupas pilnībā apmierina iekšzemes pieprasījumu pēc izejvielām iekšzemes biodīzeļdegvielas ražošanā uz sojas pupu ražotāju rēķina, kuri drīzāk optimizētu savu peļņu un vai nu eksportētu visu savu produkciju, vai pārdotu to iekšzemes tirgū par augstākām cenām, ja nebūtu eksporta ierobežojumu.

                     (145)

                     Saskaņā ar attiecīgo PTO judikatūru, kā paskaidrots jo īpaši 78. apsvērumā, lielākajā daļā gadījumu vajadzētu būt zināmiem draudiem vai stimulam no valdības puses attiecībā uz izejvielu piegādātājiem, lai iegūtu pierādījumus par uzticēšanu un norīkošanu. Rīcības brīvības atstāšana šo konstatējumu automātiski neizslēdz. Šī analīze katrā atsevišķā gadījumā ir balstīta uz pierādījumiem. Šajā gadījumā tas, ka Argentīna ir viena no lielākajām sojas pupu ražotājvalstīm pasaulē, taču eksports ļoti starptautiskā preču tirgū ir diezgan ierobežots, ir atzīmēšanas vērts, jo īpaši ņemot vērā, ka cena starptautiskajos tirgos ir ievērojami augstāka par iekšzemes cenu Argentīnā (sk. 3. grafiku 158. apsvērumā).

                     (146)

                     Argentīnas tiesību aktos rodamie pierādījumi (sk. 91.–99. apsvērumu) liecina, ka AV politikas mērķis ir attīstīt augstākas pievienotās vērtības lejupējās ražošanas nozares, tostarp biodīzeļdegvielas nozari, dodot tām priekšroku. Turklāt AV ir skaidri paziņojusi, ka tās mērķis ir pasargāt lejupējās nozares no starptautisko cenu pieauguma.

                     (147)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas CARBIO apgalvoja, ka Komisija nav sniegusi nekādus pierādījumus apgalvojumam, ka sojas pupu ražotāji vēlētos optimizēt savu peļņu.

                     (148)

                     Tā kā Komisija nav saņēmusi tiešu informāciju no sojas audzētājiem, kā paskaidrots 61.–64. apsvērumā, Komisija pieņēma, ka sojas pupu audzētāji ir racionāli ekonomikas dalībnieki tirgus ekonomikā, kas pēc iespējas optimizētu savus ieguvumus. Tāpēc tiek uzskatīts par neracionālu lēmumu palielināt sojas pupu ražošanu, ja augstāka izvedmuitas nodokļa dēļ cenas tiek samazinātas. Tas, ka sojas pupu audzētāji turpina piegādāt sojas pupas, neraugoties uz AV pieņemtajiem dažādajiem ierobežojošajiem pasākumiem, ir rezultāts AV darbībām ar mērķi piespiest sojas pupu audzētājus kā struktūras, kas īsteno noteiktos politikas mērķus, atbalstīt biodīzeļdegvielas nozari. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

                     (149)

                     AV apgalvoja, ka nav pierādīts, ka sakarā ar sojas pupu izvedmuitas nodokļiem sojas pupu pārstrāde Argentīnā jebkādā veidā būtu mainījusies.

                     (150)

                     Komisija tam nepiekrita. Vispirms Komisija atgādina, ka AV nepalīdzēja Komisijai iegūt nepieciešamo informāciju no sojas pupu audzētājiem, lai varētu labāk novērtēt to rīcību. Tādējādi Komisija uzskatīja, ka, pamatojoties uz pieejamo informāciju, AV pasākumi (tostarp izvedmuitas nodoklis) maina sojas pupu audzētāju rīcību, lai panāktu AV gaidītās sekas. Kā redzams 1. tabulā, neraugoties uz sojas pupu izvedmuitas nodokļa pieaugumu 2007. gadā, proti, biodīzeļdegvielas lielapjoma ražošanas sākumā, sojas pupu ražošanas apjoms ievērojami palielinājās. Turklāt tajā pašā laikposmā sojas pupu eļļas eksports tika lielā mērā aizstāts ar biodīzeļdegvielas eksportu, kas liecina, ka AV pasākumi ir stimulējuši strukturālas izmaiņas, lai uzlabotu biodīzeļdegvielas nozares konkurētspēju. Tādējādi apgalvojums tika noraidīts.

                     (151)

                     Ir skaidrs arī tas, ka neskaitāmi mazie sojas pupu lauksaimnieki (aptuveni 64 000), lai gan AV tiem oficiāli neliedz eksportēt savus produktus, ar šo politiku tiek piespiesti pārdot gandrīz visu savu produkciju iekšzemes tirgū par zemākām cenām, nekā tie citādi būtu ieguvuši starptautiskajos tirgos. Nav pierādījumu tam, ka AV kādā veidā mēģinātu veicināt un/vai aktīvi tieši vai netieši atbalstīt eksporta pieaugumu un tādējādi sojas pupu lauksaimnieku peļņas palielināšanos, neraugoties uz zināmajām mazo lauksaimnieku grūtībām atrast klientus ārvalstīs, sazināties svešvalodā un organizēt visas apgrūtinošās eksporta administratīvās formalitātes.

                     (152)

                     Tā kā nav citu pierādījumu par pretējo un ņemot vērā to, ka AV nav pietiekami sadarbojusies, lai šajā saistībā sniegtu attiecīgus pierādījumus un informāciju, Komisija secināja, ka šie pierādījumi liecina par to, ka sojas pupu audzētāji tiek piespiesti pārdot savu produkciju iekšzemes tirgū, nodrošinot ieguvumu lejupējām nozarēm (tostarp biodīzeļdegvielas ražotājiem), nevis ļaujot tiem palielināt savu peļņu citos veidos, piemēram, ar ražošanas apjoma pielāgošanu vai pat pāreju uz cita veida ražošanu (piemēram, citiem graudiem).

                     (153)

                     Tas, ka vismaz oficiāli sojas pupu audzētājiem ir zināma rīcības brīvība pārdot ārvalstīs un ka eksports ļoti ierobežotā apjomā ir noticis, nav pretrunā galvenajam secinājumam par uzticēšanas vai norīkošanas esību saskaņā ar PTO judikatūru DRAMS lietā (60).

                     (154)

                     Komisija arī analizēja, kā sojas pupu piegāde sakarā ar AV pasākumiem ietekmētu sojas pupu iekšzemes cenu Argentīnā, ja šāda ietekme vispār būtu.

                     (155)

                     Komisija izmantoja sojas pupu vidējo iekšzemes cenu Argentīnā, kuras pamatā ir mēneša dati no Buenos Aires Grain Exchange for Rosario, Bahia Blanca un Quequen, ko Lauksaimniecības uzņēmējdarbības ministrija sniedza valsts līmenī.

                     (156)

                     Atlasītie ražotāji eksportētāji patiešām importēja nedaudz sojas pupu. Lai gan uzņēmumi neizmantoja šo importu biodīzeļdegvielas ražošanai (tas tika izmantots, lai izgatavotu sojas pupu eļļu, ko pēc tam eksportēja), šā importa cenu varēja uzskatīt par reprezentatīvu, jo sojas pupas tika importētas eļļas spiešanai un reeksportēšanai sojas pupu eļļas veidā un to cena atspoguļoja sojas pupu pasaules tirgus cenu.

                     (157)

                     Iekšzemes cena tika salīdzināta ar to sojas pupu ikmēneša vidējo FOB importa cenu, kuras importēja atlasītie ražotāji eksportētāji.

                     (158)

                     Turpmāk 3. grafikā ir parādītas cenu svārstības attiecīgajā periodā un cenu atšķirība procentos starp Argentīnas iekšzemes cenu un pasaules tirgus cenu.

                        3. grafiks

                        Argentīnas iekšzemes cena pret pasaules tirgus cenu

                     Cenu atšķirība (%)
                     Pasaules tirgus cena (ARS/t)
                     Argentīnas iekšzemes cena (ARS/t)
                     2017M11
                     2017M09
                     2017M07
                     2017M05
                     2017M03
                     2017M01
                     2016M11
                     2016M09
                     2016M07
                     2016M05
                     2016M03
                     2016M01
                     2015M11
                     2015M09
                     2015M07
                     2015M05
                     2015M03
                     2015M01

                        Avots: Bloomberg un AV izklāsts, kas pamatojas uz publiski pieejamiem datiem.

                     (159)

                     3. grafikā norādīta cenu atšķirība starp Argentīnas iekšzemes cenu un pasaules tirgus cenu, galvenokārt šo starpību var izskaidrot ar sojas pupu izvedmuitas nodokli. AV norīkojošā politika neļauj sojas pupu audzētājiem gūt peļņu no pasaules tirgus cenām. Sojas pupu audzētājiem faktiski ir liegta racionāla izvēle pārdot starptautiskos tirgos par daudz augstākām cenām.

                     (160)

                     Tā vietā tie gūst salīdzināmu peļņu gan iekšzemes, gan starptautiskajā tirgū uz tā rēķina, ka iekšzemes cenas tiek samazinātas par izvedmuitas nodokļa apjomu. Tādējādi AV nospiež uz leju iekšzemes cenas par labu iekšzemes pārstrādes nozarei.

                     (161)

                     AV veic norīkošanu, nedodot sojas pupu audzētājiem racionālu izvēli. Turklāt, kā redzams grafikā, cenu atšķirība starp iekšzemes cenām un starptautiskajām cenām ir ne tikai saglabājusies ievērojama, bet arī pasargājusi biodīzeļdegvielas nozari un visas citas lejupējās nozares (piemēram, eļļas spiedējus, kas galvenokārt ir integrēti ar biodīzeļdegvielas ražotājiem) no lielākajiem cenas pieaugumiem starptautiskajā tirgū.

                     (162)

                     Tāpēc AV pasākumu kopums ir sasniedzis savu iepriekš noteikto mērķi, proti, samazināt iekšzemes cenas pieaugošu starptautisko cenu situācijā par labu iekšzemes pievienotās vērtības nozarei, tostarp biodīzeļdegvielas nozarei.

                     (163)

                     Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija secināja, ka sojas pupu audzētājiem Argentīnā ir uzticēts vai tie ir norīkoti nodrošināt sojas pupas iekšzemes biodīzeļdegvielas nozarei par neatbilstoši zemu atlīdzību.

               3.2.2.5.   Funkcija, kam parasti vajadzētu atrasties valdības kompetencē, un darbība, kura pēc būtības neatšķiras no darbības, ko parasti veic valdības

                     (164)

                     Attiecībā uz “parastas atrašanās kompetencē” kritēriju, kas ekspertu grupā (61) vēl nav sīkāk precizēts, Komisija uzskatīja, ka valstī esošu izejvielu nodrošināšana šīs valsts uzņēmumiem ir funkcija, kas parasti atrodas valdības kompetencē. Saskaņā ar vispārīgajiem starptautiskajiem tiesību aktiem valstīm ir suverēnas tiesības uz dabas resursiem. Lai gan valstīm lielā mērā ir rīcības brīvība organizēt savu dabas resursu izmantošanu, to suverenitāte parasti tiek īstenota ar valdības regulatīvajām pilnvarām šādi rīkoties. Attiecībā uz to nav svarīgi, vai valdība parasti iesaistās šīs funkcijas izpildē (62). Tāpēc Komisija konstatēja, ka Argentīnā esošu sojas pupu nodrošināšana Argentīnas biodīzeļdegvielas nozarei ir funkcija, kas parasti atrodas valdības kompetencē.

                     (165)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas CARBIO iebilda pret Komisijas lēmumu, ka valstij jābūt atbildīgai par lēmumiem, kurus pieņem privātīpašumā esoši šajā valstī audzētu sojas pupu piegādātāji. CARBIO apgalvoja – lai izpildītu “parastas atrašanās kompetencē” kritēriju, visi lēmumi par sojas pupām ir jāpieņem sabiedriska mērķa labā. Tomēr, kā CARBIO norādīja savā izklāstā, “valsts var izvēlēties rīkoties saistībā ar saviem dabas resursiem”. Tas apliecina Komisijas nostāju, ka šāda suverenitāte parasti tiek īstenota ar valdības regulatīvajām pilnvarām organizēt valsts dabas resursu izmantošanu. Tādēļ, lai izpildītu “parastas atrašanās kompetencē” kritēriju, nav nepieciešams, lai visi lēmumi par sojas pupām tiktu pieņemti sabiedriska mērķa labā. Citādi šādas struktūras varētu uzskatīt par “publiskām organizācijām” un attiecināt to darbības uz valsti, kā tas nav uzticēšanas vai norīkošanas gadījumā. Pēdējā gadījumā nav nepieciešams, lai visas privāto organizāciju darbības būtu attiecināmas uz valsti, bet gan tikai konkrētā izskatāmā darbība (t. i., izejvielu nodrošināšana par neatbilstoši zemu atlīdzību). Līdz ar to Komisija noraidīja šo apgalvojumu un secināja, ka tādu izejvielu kā sojas pupas nodrošināšana sabiedrisku mērķu (piemēram, biodīzeļdegvielas nozares attīstības) sasniegšanā ir funkcija, kas parasti atrodas valdības kompetencē.

                     (166)

                     Attiecībā uz kritēriju “pēc būtības neatšķiras” Komisija norādīja, ka šā formulējuma izcelsme ir Strīdu izšķiršanas padomes 1960. gada ziņojums par pārskatīšanu saskaņā ar XVI panta 5. punktu, kur līdzīgs formulējums tika izmantots attiecībā uz ražotāju maksātām nodevām, kas, kā tika uzskatīts, pēc būtības neatšķiras no valdības veiktas nodokļu uzlikšanas un subsidēšanas darbības (63). Ņemot to vērā, šim kritērijam nepieciešams apstiprinošs konstatējums par to, ka preču nodrošināšana, kas uzticēta privātai organizācijai, pēc būtības neatšķiras no pieņēmuma, ka valdība pati ir nodrošinājusi šīs preces. Komisija uzskata, ka tas tā ir. Tā vietā, lai nodrošinātu izejvielas tieši biodīzeļdegvielas nozarei ar mērķi sasniegt AV publiskās politikas mērķus veicināt biodīzeļdegvielas nozares attīstību, tostarp tās eksporta potenciālu, AV ar pasākumu kopumu piespiež privātas struktūras to darīt AV vārdā.

                     (167)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas AV un CARBIO apgalvoja, ka Komisija nav sniegusi nekādus pierādījumus tam, ka privātā sektora piegādātāju lēmumi par tādu sojas pupu ražošanu un pārdošanu, kuras tiek audzētas uz privātīpašumā esošas zemes Argentīnā, atspoguļo funkciju, kas parasti atrodas AV kompetencē.

                     (168)

                     Kā Komisija ir izklāstījusi 164. apsvērumā, tā uzskatīja, ka valstī esošu izejvielu nodrošināšana šīs valsts uzņēmumiem ir funkcija, kas parasti atrodas valdības kompetencē. Ne AV, ne CARBIO nesniedza nekādus būtiskus argumentus vai pierādījumus, kas atspēkotu šo secinājumu, tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts. AV izmanto sojas pupu audzētājus, lai sasniegtu konkrētu politikas mērķi, un tas neatšķiras no situācijas, kad tieši AV pati būtu sojas pupu audzētāja.

               3.2.2.6.   Secinājums

                     (169)

                     Ar pasākumu kopumu, tostarp izvedmuitas nodokļiem, kvantitatīviem ierobežojumiem, subsīdijām iekšzemes ražotājiem un publiskās politikas paziņojumiem, AV piespieda sojas pupu iekšzemes audzētājus pārdot sojas pupas un “uzticēja” tiem vai tos “norīkoja” nodrošināt šo izejvielu Argentīnā par neatbilstoši zemu atlīdzību. Minētajiem pasākumiem bija vēlamās sekas, proti, tie izkropļoja sojas pupu iekšzemes tirgu Argentīnā un nospieda cenu līdz mākslīgi zemam līmenim par labu lejupējai biodīzeļdegvielas nozarei. Funkcija, kuras mērķis ir nodrošināt sojas pupas par neatbilstoši zemu atlīdzību, parasti atrodas valdības kompetencē, ņemot vērā sabiedrisko mērķi atbalstīt biodīzeļdegvielas nozari, un tas, ka to veic sojas pupu audzētāju uzņēmumi, pēc būtības neatšķiras no darbības, ko parasti veic valdības, īstenojot līdzīgus politikas mērķus ar citiem atbalsta veidiem (piemēram, dotācijām vai negūtiem ieņēmumiem).

                     (170)

                     Tāpēc Komisija secināja, ka AV sniedza netiešu finansiālu ieguldījumu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iii) un iv) punkta nozīmē, kā to interpretē un piemēro saskaņā ar attiecīgo PTO standartu atbilstīgi SKP nolīguma 1.1. panta a) iedaļas iii) un iv) apakšpunktam.

               3.2.2.7.   Cenu vai ienākumu atbalsts

                     (171)

                     Komisija uzskata, ka “finansiāla ieguldījuma” / ien“ākumu vai cenu atbalsta” kategorijas viena otru neizslēdz. Apelācijas institūcija ir apstiprinājusi, ka “tādu valdības pasākumu klāstu, ar kuriem var sniegt subsīdijas [“finansiāla ieguldījuma” ietvaros], vēl vairāk paplašina jēdziens “ienākumu vai cenu atbalsts” 1.1. panta a) iedaļas 2. punktā” (64). Šī interpretācija atbilst arī SKP nolīguma priekšmetam un mērķim, proti, “plašāk un labāk izmantot GATT kārtību attiecībā uz subsīdiju un kompensācijas pasākumu izmantošanu” (65).

                     (172)

                        GATT 1994 XVI pants aptver “jebkuru subsīdiju, tostarp jebkāda veida ienākumu vai cenu atbalstu, kas tieši vai netieši darbojas, lai palielinātu jebkura ražojuma eksportu no tā teritorijas vai samazinātu šā ražojuma importu minētajā teritorijā”.

                     (173)

                     Termins “jebkāda veida” norāda šīs kategorijas plašo tvērumu tādā nozīmē, ka tas ietver visu, ar ko tieši vai netieši nodrošina ienākumu vai cenu atbalstu. Šajā nozīmē jēdziens “veids” [angļu valodā “form”] vārdnīcā tiek skaidrots šādi: “one of the different modes in which a thing exists or manifests itself; a species, kind, or variety”, kā arī “manner, method, way” (66). Tādējādi “jebkāda veida” ietver jebkuru veidu vai formu, kādā valdība kādam nodrošina ienākumu vai cenu atbalstu.

                     (174)

                     “Atbalsts” [angļu valodā “support”] vārdnīcā tiek skaidrots šādi: “the action of contributing to the success or maintaining the value of something” (67). Terminu “atbalsts” bieži izmanto saistībā ar lauksaimniecību, atsaucoties uz valdības atbalsta programmām (68). Šajā gadījumā termina “atbalsts” nozīme SKP nolīguma 1.1. panta a) iedaļas 2. punktā attiecas uz valdības darbību, kas veicina panākumus vai saglabā cenu vai kāda saņemto ienākumu vērtību.

                     (175)

                     Visbeidzot, atsauce “GATT 1994 XVI panta izpratnē” ietver visus ienākumu vai cenu atbalsta veidus, ar ko tieši vai netieši palielina “jebkura ražojuma” eksportu no kāda PTO dalībnieka teritorijas vai samazina šā ražojuma importu tā teritorijā. Šīs potenciālās vai faktiskās sekas ir skaidri aprakstītas GATT 1994 XVI panta 1. punktā: “[..] tostarp jebkāda veida ienākumu vai cenu atbalstu, kas tieši vai netieši darbojas, lai palielinātu jebkāda veida ražojuma eksportu no savas teritorijas vai samazinātu šā ražojuma importu minētajā teritorijā”.

                     (176)

                     Rezumējot, pamatregulas 3. panta 1. punkta b) apakšpunkts aptver valdības jebkāda veida pasākumus, kas kādam tieši vai netieši sniedz ienākumu vai cenu atbalstu un kam ir tādas potenciālas vai faktiskas sekas (69), ka tiek palielināts jebkura ražojuma eksports no kāda PTO dalībnieka teritorijas vai samazināts šā ražojuma imports tā teritorijā. Šī interpretācija atbilst arī SKP nolīguma priekšmetam un mērķim, proti, “plašāk un labāk izmantot GATT kārtību attiecībā uz subsīdiju un kompensācijas pasākumu izmantošanu” (70).

                     (177)

                     Saskaņā ar šo interpretāciju papildus pārbaudei, vai AV pieņemto pasākumu kopumu varētu raksturot kā “finansiālu ieguldījumu” preču nodrošināšanas veidā par neatbilstoši zemu atlīdzību, Komisija arī analizēja, vai AV pasākumu kopumu var raksturot kā ienākumu vai cenu atbalstu, uz ko attiecas pamatregulas 3. panta 1. punkta b) apakšpunkts. Šajā procesā Komisija vispirms pārbaudīja, vai AV plāno atbalstīt biodīzeļdegvielas nozares izveidi un attīstību; otrkārt, kādus pasākumus AV ir pieņēmusi, lai atbalstītu biodīzeļdegvielas nozari; un treškārt, vai šie pasākumi ir kvalificējami kā “jebkāda veida ienākumu/cenu atbalsts”GATT 1994 XVI panta nozīmē.

                     (178)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas AV un CARBIO apgalvoja, ka Komisija ir balstījusies uz pamatregulas 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā lietoto terminu “jebkāds (jebkāda veida) ienākumu vai cenu atbalsts” nepieļaujami plašu interpretāciju, apgalvojot, ka tas ietver “visus veidus, ar ko tieši vai netieši nodrošina ienākumu vai cenu atbalstu” un “jebkuru veidu vai formu, kādā valdība kādam nodrošina ienākumu vai cenu atbalstu”.

                     (179)

                     Komisija šo apgalvojumu noraidīja. Tā savu konstatējumu veidoja saskaņā ar PTO judikatūru un “ienākumu vai cenu atbalsta” interpretāciju. Kā sīkāk paskaidrots 186.–195. apsvērumā turpmāk, Komisija ne tikai izvērtēja AV veikto pasākumu sekas, bet arī rūpīgi analizēja AV veikto pasākumu politikas mērķus, kā arī to veidu un koncepciju, secinot, ka biodīzeļdegvielas un sojas pupu cena Argentīnas iekšzemes tirgū “ietver valdības tiešu iejaukšanos tirgū ar nolūku noteikt preces cenu noteiktā līmenī” (71). Sakarā ar AV nospraustajiem politikas mērķiem biodīzeļdegvielas iekšzemes cenas, salīdzinot ar eksportētās biodīzeļdegvielas cenu, ir noteiktas mākslīgi augstā līmenī, atbalstot iekšzemes biodīzeļdegvielas nozari (sk. 189. un 195. apsvērumu). Tajā pašā laikā sojas pupu cena ir noteikta mākslīgi zemā līmenī, izmantojot sojas pupu izvedmuitas nodokli, tādējādi arī atbalstot iekšzemes biodīzeļdegvielas nozari.

                     (180)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas AV nepiekrita Komisijas interpretācijai, ka “finansiāla ieguldījuma” un “ienākumu vai cenu atbalsta” kategorijas nav savstarpēji izslēdzošas sakarā ar saikli “vai” SKP nolīguma 1.1. panta a) iedaļas 2. punktā.

                     (181)

                     Komisija 171. apsvērumā paskaidroja, kāpēc tā neuzskatīja šīs kategorijas par savstarpēji izslēdzošām. Vienkāršs lingvistisks skaidrojums par saikli “vai” SKP nolīguma tekstā nemainīja Komisijas argumentāciju, tāpēc apgalvojums tika noraidīts.

                     (182)

                     AV atkārtoti apgalvoja, ka Komisijai nevajadzēja balstīt savus konstatējumus uz SKP nolīguma 1.1. panta a) iedaļas 2. punktā izmantoto terminu “jebkāda veida ienākumu vai cenu atbalsts” nepieļaujami plašu interpretāciju un ka Komisija ar mērķi pakļaut izvedmuitas nodokļa režīmu 1.1. panta a) iedaļas 2. punkta noteikumiem piemēro “uz sekām balstītu pieeju”, kas ir pretrunā PTO judikatūrai.

                     (183)

                     Tā kā AV neiesniedza jaunus apstiprinošus pierādījumus, kas atspēkotu Komisijas secinājumus, Komisija noraidīja šos apgalvojumus.

                     (184)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas CARBIO arī apstrīdēja Komisijas konstatējumus par ienākumu un cenu atbalstu, par pamatojumu atkal citējot ekspertu grupas ziņojumu lietā China – GOES (72). CARBIO uzskata, ka ienākumu un cenu atbalsts neaptver situācijas, kad “cenu izmaiņas ir valdības cita veida iejaukšanās netiešas sekas” (73).

                     (185)

                     Komisija uzskatīja, ka CARBIO atsauce uz China – GOES judikatūru nav piemērota šajā gadījumā, kad secinājumi par ienākumu/cenu atbalstu nav balstīti uz netiešām sekām attiecībā uz cenām, bet gan uz darbībām, kas ir attiecināmas uz AV un kas ir veidotas ar mērķi panākt tādas sekas attiecībā uz cenām, kura atbalsta biodīzeļdegvielas ražošanas nozari. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.

               3.2.2.8.   AV nodoms atbalstīt iekšzemes biodīzeļdegvielas nozari

                     (186)

                     Tiesību akti, kas minēti 89.–100. apsvērumā, liecina, ka AV ir nepārprotama politika atbalstīt iekšzemes biodīzeļdegvielas nozares izveidi un attīstību. Konkrētāk, 2006. gada 12. maija Likumā 26.093 (74) AV noteica režīmu, kas paredzēts, lai veicinātu biodegvielu, tostarp biodīzeļdegvielas, iekšzemes ražošanu un izmantošanu. Ar šo likumu tika izveidota izpildiestāde, kuras uzdevums ir veicināt un kontrolēt ilgtspējīgu biodegvielas ražošanu un izmantošanu (75). Turklāt minētajā likumā ir paredzēts, ka Lauksaimniecības, lopkopības, zivsaimniecības un pārtikas departaments veicina tādas kultūras, kas ir paredzētas biodegvielu ražošanai un veicina ražošanas dažādošanu lauksaimniecības nozarē, Mazo un vidējo uzņēmumu departaments veicina to, ka mazie un vidējie uzņēmumi, kuri ražo biodegvielu, iegūst pamatlīdzekļus, un Zinātnes, tehnoloģiju un produktīvas inovācijas departaments veicina izpēti, sadarbību un tehnoloģiju nodošanu starp maziem un vidējiem uzņēmumiem un valsts zinātnes, tehnoloģiju un inovācijas sistēmas attiecīgajām iestādēm (76).

                     (187)

                     AV ir sniegusi nepārprotamu atbalstu kopš 2001. gada, kad stājās spēkā Dekrēts 1396 (77). Ar šo dekrētu tika izveidots Biodīzeļdegvielas konkurētspējas plāns, atbrīvojot ražotājus no nodokļiem, “lai veicinātu biodīzeļdegvielas nozares attīstību”, un tajā tika norādīts, ka “šķidrā kurināmā un dabasgāzes nodokļa komponente ir būtisks instruments, lai sūtītu ekonomiskus signālus” (izcēlums mūsu). Degvielas nozares ministra vietnieks 2001. gadā atbalstīja minēto plānu – viņš apliecināja biodīzeļdegvielas ražošanas projektu virzītājiem, ka biodīzeļdegvielai arī turpmāk netiks piemērots nodoklis, un apstiprināja AV lomu, apsolot stabila tiesiskā regulējuma izveidi un paziņojot, ka biodīzeļdegvielas projekti saņems ieguvumu no rūpniecības veicināšanas režīma un kredītiem. Viņš arī paziņoja, ka biodīzeļdegvielas nozares attīstībā lauksaimniecības produktu ražotājiem ir jābūt galvenajiem dalībniekiem (78).

                     (188)

                     Iekšzemes biodīzeļdegvielas nozares veicināšana tika konsolidēta 2004. gadā ar Rezolūciju 1156, izveidojot Nacionālo biodegvielu programmu (79), kas paredzēja, ka Ekonomikas un ražošanas ministrija veicina iekšzemes biodīzeļdegvielas nozares tehnoloģisko attīstību (80). AV nepārprotami uzskatīja, ka iekšzemes biodīzeļdegvielas nozares veicināšana ir daļa no Argentīnas makroekonomikas modeļa (81).

                     (189)

                        Centro de Economía Internacional 2011. gadā paziņoja (82), ka iekšzemes biodīzeļdegvielas nozares attīstības mērķis ir maksimāli palielināt sojas pievienoto vērtību, nevis samazināt fosilā kurināmā izmantošanu. Šīs pētniecības iestādes sniegtie biodīzeļdegvielas nozares attīstības iemesli cita starpā bija arvien lielāka iespēja apmierināt ārējo tirgu vajadzības un izvedmuitas nodokļu atšķirības, kas veicinātu ražošanu ar lielāku pievienoto vērtību iepretim tādu pamatproduktu kā sojas pupas ražošanai (83).

                     (190)

                     Turklāt valsts struktūras – Valsts lauksaimniecības tehnoloģiju institūta (Instituto Nacional de Tecnología Agropecuaria, INTA) – 2011. gadā veiktā pētījumā (84) tika secināts, ka “biodīzeļdegvielas tirgū bieži vērojams, ka to dažādu iemeslu dēļ stimulē valsts, izmantojot dažādas politikas”, “[..] citiem vārdiem, iespējams, ka tirgus tiek mākslīgi stimulēts un bez valsts klātbūtnes tas zaudē ekonomisku nozīmi”, un ka “acīmredzamais secinājums ir tāds, ka biodīzeļdegviela neveicina sojas pupu ražošanu, bet gan šī cēloņsakarība ir vērsta pretējā virzienā”.

                     (191)

                     Šis atbalsts turpinājās arī vēl pēc izmeklēšanas perioda beigām, jo 2018. gada februārī enerģētikas ministrs, Santa Fe gubernators un CARBIO vienojās izveidot kopīgu darba grupu, lai labāk izstrādātu un uzlabotu valsts stratēģiju biodīzeļdegvielas jomā (85).

                     (192)

                     AV 2010. gadā iekšzemes tirgum noteica sajaukšanas uzdevumu, pieprasot degvielas uzņēmumiem Argentīnā iegādāties biodīzeļdegvielu un to pirms pārdošanas sajaukt ar minerālo dīzeļdegvielu (86). Šis sajaukšanas uzdevums tika izstrādāts kopā ar biodīzeļdegvielas piegādes nolīgumiem starp AV un biodīzeļdegvielas ražotājiem no 2010. līdz 2015. gadam. Minētie piegādes līgumi tika izstrādāti “sakarā ar to, cik svarīgi ir iekļaut biodegvielas valsts enerģētikas sistēmā”, un tādēļ “ir jāizstrādā skaidras pamatnostādnes, kas garantētu valsts izpildvaras ierosināto mērķu efektīvu un lietderīgu sasniegšanu” (87), tāpat arī “ņemot vērā valsts mērķus veicināt agrorūpniecisko darbību, kura rada pievienoto vērtību valsts teritorijā ražotām izejvielām” (88).

                     (193)

                     Kā iztirzāts 265.–267. apsvērumā, AV neparakstīja biodīzeļdegvielas piegādes nolīgumus pēc 2015. gada, bet turpināja piešķirt kvotas un noteica cenu, par kādu sajaukšanas uzņēmumiem jāiegādājas biodīzeļdegviela. Kvotas pamatā bija gaidāmais iekšzemes tirgus pieprasītais daudzums, lai izpildītu sajaukšanas uzdevumu. Pārējo Argentīnas produkciju varēja tikai eksportēt.

                     (194)

                     Izmeklēšanas periodā biodīzeļdegvielas cena iekšzemes tirgū tika noteikta katru mēnesi, tai atšķiroties lieliem, lieliem neintegrētiem un maziem un vidējiem uzņēmumiem. Biodīzeļdegvielas iekšzemes cenas pamatā bija šāda formula:
                     sojas pupu eļļas izmaksas (kā tās publicējusi Lauksaimniecības ministrija) + metanola izmaksas + darbaspēka izmaksas + citas izmaksas + kapitāla atdeve (noteikta 3 % apmērā) (89)

                     (195)

                     Neviena no atlasītajām ražotāju eksportētāju grupām izmeklēšanas periodā kvotu nesaņēma un iekšzemes tirgū piegādes neveica. Tomēr vidējās noteiktās cenas iekšzemes tirgū šķiet augstākas par vidējo eksporta cenu – tas īpaši attiecas uz maziem, vidējiem un lieliem neintegrētiem biodīzeļdegvielas ražotājiem. Tāpēc, mākslīgi nosakot iekšzemes biodīzeļdegvielas cenu mākslīgi augstā līmenī, AV politika bija šāda: nodrošināt cenu atbalstu maziem un vidējiem biodīzeļdegvielas ražošanas uzņēmumiem, kuri saražoto pārdod iekšzemes tirgū.

                     (196)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas AV apstrīdēja konstatējumu, ka biodīzeļdegvielas iekšzemes cena ir noteikta mākslīgi augstā līmenī.

                     (197)

                     Komisija tam nepiekrita. Lai novērtētu biodīzeļdegvielas iekšzemes cenu līmeni, Komisija izmantoja AV sniegtos publiskos datus. Šie publiskie dati liecināja, ka iekšzemes cenu nosaka AV un tādējādi tā nav atstāta tirgus spēku ziņā. AV neapstrīdēja to, ka tā nosaka biodīzeļdegvielas iekšzemes cenas. Turklāt publiskie dati liecināja, ka cenas, ko iekšzemes tirgū maksājuši uzņēmumi, kuriem ir piekļuve šim tirgum (t. i., mazie un vidējie uzņēmumi), faktiski bija augstākas nekā eksporta cena. AV neapstrīdēja arī minēto cenu atšķirību. Tāpēc Komisija secināja, ka biodīzeļdegvielas iekšzemes cena ir noteikta mākslīgi augstā līmenī. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

                     (198)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas AV apgalvoja, ka cēloņsakarība starp iespējamo ienākumu vai cenu atbalstu un attiecīgajām sekām – eksporta pieaugumu vai importa samazinājumu – nav apstiprināta un ka lielākie ražotāji tiek kavēti pārdot iekšzemes tirgū.

                     (199)

                     Komisija šo apgalvojumu noraidīja. Regulējot iekšzemes biodīzeļdegvielas tirgu un piešķirot kvotu tikai mazākiem biodīzeļdegvielas uzņēmumiem, AV izveidoja nozari, kurā lielākie ražotāji tiek kavēti pārdot iekšzemes tirgū un tādējādi ir pilnībā orientēti uz eksportu, ar to veicinot biodīzeļdegvielas nozares eksporta konkurētspēju. Turklāt 2. tabulā 209. apsvērumā ir sniegti dati par Argentīnas biodīzeļdegvielas ražošanu kopš 2008. gada (kad Argentīna sāka ražošanu lielos apjomos) un biodīzeļdegvielas eksportu. Minētajā 2. tabulā parādīts, ka ienākumu atbalsts biodīzeļdegvielas nozarei ir bijis ar pozitīvām sekām attiecībā pret eksportu, jo šī nozare ir izveidota kā uz eksportu orientēta nozare – tas ir spēkā joprojām.

                     (200)

                     Kā paskaidrots 186.–191. apsvērumā, AV nodoms nepārprotami bija atbalstīt visu iekšzemes biodīzeļdegvielas nozari neatkarīgi no tā, vai tā ir orientēta uz pārdošanu iekšzemē vai eksportu. Tomēr neviens no atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem izmeklēšanas periodā neveica pārdošanu iekšzemē vērā ņemamā apjomā. Visi atlasītie ražotāji eksportētāji paskaidroja, ka vietējais pieprasījums tika apmierināts ar to mazo un vidējo uzņēmumu piegādēm, kuriem AV piešķīra kvotas. Tas, ka tika noteikta īpaša cena lieliem uzņēmumiem, nemainīja faktu, ka neviens no lielajiem uzņēmumiem izmeklēšanas periodā iekšzemes tirgū pārdošanu neveica. Tādējādi, atturot biodīzeļdegvielas nozari no pārdošanas iekšzemē, AV sekmēja Argentīnas biodīzeļdegvielas nozares eksporta darbību.

                     (201)

                     Tāpēc Komisija secināja, ka AV nodoms atbalstīt Argentīnas biodīzeļdegvielas nozares izveidi un attīstību ir nepārprotams.

               3.2.2.9.   Atbalsta pasākumi biodīzeļdegvielas nozarei

                     (202)

                     Kā iztirzāts 186.–201. apsvērumā, AV centās atbalstīt biodīzeļdegvielas nozari, pieņemot pasākumu kopumu, tostarp sojas pupu izvedmuitas nodokļus, eksporta kvotas tādu graudu ražošanai, kas nav sojas pupas, sojas pupu importa aizliegumu laikposmā pirms izmeklēšanas perioda un subsīdiju piešķiršanu sojas pupu audzētājiem Argentīnas vismazāk attīstītajās provincēs. Šie pasākumi Argentīnā ir radījuši mākslīgu un sašķeltu sojas pupu iekšzemes tirgu ar zemām cenām par labu iekšzemes biodīzeļdegvielas nozarei. Turklāt ar 2006. gada Biodegvielas likumu (90) AV izveidoja biodīzeļdegvielas ražošanas veicināšanas režīmu. Kā minēts arī 191. apsvērumā, šis atbalsts turpinājās arī pēc izmeklēšanas perioda, kad AV kopā ar citām iestādēm un uzņēmējiem izveidoja kopīgu darba grupu, lai labāk izstrādātu un uzlabotu valsts stratēģiju attiecībā uz biodīzeļdegvielu. Tāpēc Komisija, pamatojoties uz pieejamo informāciju, secina, ka pēdējā desmitgadē AV ir ieviesusi pasākumu kopumu, lai radītu, attīstītu un atbalstītu biodīzeļdegvielas nozari.

               3.2.2.10.   AV pieņemto pasākumu kopums ir kvalificējams kā “jebkāda veida ienākumu/cenu atbalsts”GATT 1994 XVI panta nozīmē

                     (203)

                     Ar 186.–201. apsvērumā aprakstīto pasākumu kopumu AV nodrošina ienākumu atbalstu biodīzeļdegvielas nozarei. Pat ja varētu apgalvot, ka AV ieviestie pasākumi attiecībā uz sojas pupu ražotājiem neveido uzticēšanu vai norīkošanu, quod non, Komisija uzskata, ka tie vismaz atbilst reglamentējošiem nosacījumiem, kas mākslīgi ļauj biodīzeļdegvielas ražotājiem iegūt sojas pupas par zemākām cenām nekā starptautiskā mērogā. AV 2012. gada rezolūcijā (91) atzina, ka sakarā ar AV pieņemto pasākumu kopumu biodīzeļdegvielas nozare 2012. gadā guva peļņu līdz 25 % apmērā.

                     (204)

                     Turklāt AV ir noteikusi obligātas sajaukšanas prasības, lai Argentīnas degvielas uzņēmumi iegādātos biodīzeļdegvielu par mākslīgi augstām AV noteiktām cenām. Kā paskaidrots 3.3. iedaļā, Komisija nekompensē biodīzeļdegvielas piegādes nolīgumus, jo ražotāji eksportētāji izmeklēšanas periodā no šā pasākuma ieguvumu nesaņēma. Tomēr fakts, ka sistēma ir ieviesta, norāda, ka AV arī sniedz cenu atbalstu biodīzeļdegvielas nozarei.

                     (205)

                     Komisija arī norāda, ka ar 2006. gada Biodegvielas likumu (92) AV izveidoja biodīzeļdegvielas ražošanas veicināšanas režīmu, iekļaujot stimulus, kas atbalstītu šīs nozares attīstību.

                     (206)

                     Visi šie pasākumi liecina, ka Argentīnas biodīzeļdegvielas nozare tiek atbalstīta un mākslīgi stimulēta. AV to pat ir atzinusi vienā no Valsts lauksaimniecības tehnoloģiju institūta publikācijām, norādot, ka “iespējams, ka tirgus tiek mākslīgi stimulēts un bez valsts klātbūtnes tas zaudē ekonomisku nozīmi” (93), ka “diferencēts izvedmuitas nodoklis ir nepārprotams stimuls biodīzeļdegvielas ražošanai un ka bez valsts palīdzības biodīzeļdegvielas tirgus uzņēmumiem, kas ir atkarīgi no naftas iegādes tirgū, nebūtu ilgtspējīgs, ja tā ir vienīgais pārdošanas produkts” (94).

                     (207)

                     Tāpēc Komisija secināja, ka ar iepriekš minēto pasākumu kopumu AV tieši vai netieši nodrošina ienākumu vai cenu atbalstu biodīzeļdegvielas nozarei, tādējādi veicinot tās konkurētspēju.

                     (208)

                     Turklāt, kā minēts 199. un 200. apsvērumā, Argentīnas biodīzeļdegvielas nozare ir tāds sektors, kas tika izveidots orientācijai uz eksportu, kur dominē pasaules tirgus cenas.

                     (209)

                     Kā parādīts 2. tabulā, Argentīnas biodīzeļdegvielas nozare sākotnēji tika izveidota kā uz eksportu orientēta nozare un sevišķi pirmajos gados gandrīz visa saražotā biodīzeļdegvielas tika eksportēta un atbilstīgi vispārējo preferenču sistēmai nonāca lielākajos eksporta tirgos ar nulles tarifu (95).

                        2. tabula

                        Argentīnas biodīzeļdegvielas ražošana un eksports (t)

                                 Gads

                                 Ražošanas apjoms

                                 Eksports kopā

                                 Eksports uz Savienību

                                 Eksports (% no saražotā)

                                 2008

                                 711 864

                                 680 219

                                 nepiemēro

                                 96

                                 2009

                                 1 179 103

                                 1 142 283

                                 nepiemēro

                                 97

                                 2010

                                 1 820 385

                                 1 342 318

                                 nepiemēro

                                 74

                                 2011

                                 2 429 964

                                 1 649 352

                                 nepiemēro

                                 68

                                 2012

                                 2 456 578

                                 1 543 094

                                 1 387 667

                                 63

                                 2013

                                 1 997 809

                                 1 149 259

                                 478 750

                                 58

                                 2014

                                 2 584 290

                                 1 602 695

                                 802 415

                                 62

                                 2015

                                 1 810 659

                                 788 226

                                 6 250

                                 44

                                 2016

                                 2 659 275

                                 1 626 264

                                 0

                                 61

                                 2017

                                 2 871 435  (*)

                                 1 650 119  (*)

                                 638 091

                                 57

                                    Avots: Enerģētikas ministrija, AV un INDEC, AV - * = aplēse.

                     (210)

                     Tāpēc, atbalstot iekšzemes biodīzeļdegvielas nozari, tika dota priekšroka biodīzeļdegvielas eksportam, kad biodīzeļdegvielas ražotāji varēja negodīgi konkurēt ar biodīzeļdegvielas ražotājiem citās valstīs, kuri nesaņēma ieguvumu no zemākām izejvielu cenām. Zemākas izmaksas izraisīja lielākus ienākumus, ko varēja vai nu pārvērst papildu peļņā, vai izmantot cenas samazināšanai, vai abējādi. Argentīnas biodīzeļdegvielas nozare joprojām orientējas galvenokārt uz eksporta tirgiem un jo īpaši uz Savienības tirgu.

                     (211)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas AV nepiekrita Komisijas konstatējumam, ar kuru AV pieņemto “pasākumu kopumu” kvalificē kā “jebkāda veida ienākumu vai cenu atbalstu”GATT 1994 XIV panta un SKP nolīguma 1.1. panta a) iedaļas 2. punkta nozīmē, kā rezultātā pieaug biodīzeļdegvielas eksports.

                     (212)

                     Tā kā AV nesniedza papildu pamatojumu šim apgalvojumam, Komisija noraidīja šo apgalvojumu.

               3.2.2.11.   Secinājums

                     (213)

                     Tāpēc Komisija secināja, ka AV ar pasākumu kopumu tieši vai netieši sniedza biodīzeļdegvielas nozarei ienākumu/cenu atbalstu pamatregulas 3. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē, kā rezultātā palielinājās biodīzeļdegvielas eksports.

               3.2.2.12.   Ieguvums

                     (214)

                     Konstatējusi, ka pasākumu kopums veido AV finansiālu ieguldījumu ar uzticēšanu privātām organizācijām vai to norīkošanu un/vai ienākumu/cenu atbalstu, Komisija saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punktu un 5. pantu aprēķināja subsidēšanas apjomu saņēmējam izmeklēšanas periodā konstatētā piešķirtā ieguvuma izteiksmē.

                     (215)

                     Tā kā lielākā daļa AV pasākumu bija vērsti uz to, lai mākslīgi samazinātu sojas pupu iekšzemes cenu, kā rezultātā Argentīnas biodīzeļdegvielas ražotāji guva lielākus ienākumus, Komisija pārbaudīja, vai AV atbalsts biodīzeļdegvielas nozarei deva ieguvumu, skatot starpību starp cenām, ko maksājuši iekšzemes biodīzeļdegvielas ražotāji, un etalonu, kurš balstās uz dominējošajiem sojas pupu tirgus apstākļiem Argentīnā.

                     (216)

                     Komisija pieņēma, ka šīs atšķirības rezultātā Argentīnas biodīzeļdegvielas ražotāji guva lielāku peļņu, un tādējādi šī atšķirība bija vismaz vienāda ar ieguvumu no AV ienākumu/cenu atbalsta. Šī salīdzinošā metode arī nodrošināja to, ka divreiz netika ieskaitītas citas šajā izmeklēšanā kompensētās subsīdijas, kuras arī nodrošina ienākumu/cenu atbalstu Argentīnas biodīzeļdegvielas ražotājiem.

                     (217)

                     Vispirms Komisija aprēķināja vidējās svērtās sojas pupu iepirkuma cenas, kuras izmeklēšanas periodā maksāja atlasītie Argentīnas ražotāji. Vidējā svērtā cena tika aprēķināta katrā mēnesī, un tā bija cena, kas tika maksāta, sojas pupu audzētājiem piegādājot tās biodīzeļdegvielas ražotnei Argentīnā.

                     (218)

                     Vidējās iepirkuma cenas pamatā bija cenas, no kuras atskaitīts PVN, un daudzumi, kas norādīti uzņēmumu iesniegto un pārbaudes apmeklējumos pārbaudīto rēķinu sarakstā, kurš sadalīts pa darījumiem.

                     (219)

                     Šī vidējā cena bija jāsalīdzina ar piemērotu etalonu. Saskaņā ar pamatregulas 6. panta d) punktu atlīdzības atbilstību nosaka, ņemot vērā tos tirgus nosacījumus, kas dominē attiecībā uz konkrēto ražojumu tā nodrošināšanas valstī, proti, Argentīnā, tostarp cenu, kvalitāti, pieejamību, pieprasījumu, piegādes maksu un citus pirkšanas nosacījumus (96). Tas atbilst SKP nolīguma 14. panta d) punktam un būtu jāinterpretē un jāpiemēro, ņemot vērā minēto punktu.

                     (220)

                     Sojas pupas ir prece, un tās sojas pupas, kas tiek importētas Argentīnā, ir salīdzināmas ar iekšzemē audzētām sojas pupām. Atlasītie ražotāji eksportētāji importēja visas sojas pupas pēc CIF noteikumiem vidēji vienā un tajā pašā cenu līmenī neatkarīgi no to izcelsmes. Faktiskās importa cenas pēc CIF noteikumiem par piegādi eļļas spiešanas ražotnēm bija tādā pašā cenu līmenī kā pasaules tirgus cena, kuru apzīmē ar Meksikas līča FOB. Tika konstatēts, ka iekšzemē audzētas sojas pupas tika iepirktas atbilstīgi vairākiem inkotermiem. Tomēr lielākā daļa iekšzemē audzēto sojas pupu tika arī piegādāta iekšzemes eļļas spiešanas uzņēmumiem. Sojas pupu imports veidoja ievērojamu atlasīto ražotāju eksportētāju iepirkuma apjomu, proti, 4,6 %. Šie iepirkumi aptvēra simtiem darījumu. Lai gan atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem bija atšķirīgi piegādātāji no vairākām kaimiņvalstīm, tika konstatēts, ka importa cena vidēji bija vienādā līmenī, kā aprakstīts 223. apsvērumā.

                     (221)

                     Tāpēc Komisija uzskatīja, ka faktiskās cenas, ko atlasītie ražotāji eksportētāji bija maksājuši par importētām sojas pupām, tiek uzskatītas par tādām, kuras atspoguļo neizkropļotus tirgus apstākļus Argentīnā, ieskaitot vispārēji piemērojamās piegādes maksas, kas iekļautas galīgajā cenā (97).

                     (222)

                     Tas, ka šis atlasīto ražotāju eksportētāju veiktais imports netika izmantots biodīzeļdegvielas ražošanai, bet gan sojas pupu eļļas ražošanai, nemaina šo secinājumu, jo izmeklēšanas periodā iekšzemes sojas pupu piedāvājums pilnībā sedza pieprasījumu pēc sojas pupām biodīzeļdegvielas ražošanai Argentīnā. Tajā pašā laikā starp dažādajām pieejamajām sojas pupām nav kvalitātes atšķirību, kas padarītu importētās sojas pupas nepiemērotas biodīzeļdegvielas ražošanai. Tāpēc Komisija uzskatīja, ka šie iepirkumi ir piemērots etalons.

                     (223)

                     Pamatojoties uz to, Komisija izmantoja faktisko cenu, par kādu atlasītie ražotāji eksportētāji importēja sojas pupas Argentīnā (tās visas bija no kaimiņvalstīm), par tuvāko iespējamo aizstājēju nekropļotām Argentīnas iekšzemes cenām par šiem produktiem. Šīs cenas bija tādā pašā līmenī kā pasaules tirgus cenas, un izmeklēšanas periodā vidējā cena bija 6 043 ARS/t.

                     (224)

                     Tad Komisija salīdzināja cenu, ko par iekšzemē audzētām sojas pupām maksāja Argentīnas ražotāji, ar sojas pupu vidējo svērto faktisko importa cenu pa mēnešiem. Viss šis imports tika veikts pagaidu ievešanas režīmā, tāpēc uz to neattiecās ievedmuitas nodokļi, un faktiskā cena, ko maksāja atlasītie ražotāji eksportētāji, tiek uzskatīta par adekvātu Argentīnā dominējošajos tirgus apstākļos.

                     (225)

                     Minētās starpības apjoms raksturo “ietaupījumu”, ko Argentīnas biodīzeļdegvielas ražotāji ieguva, iepērkot sojas pupas Argentīnas izkropļotajā tirgū, salīdzinājumā ar cenu, kura tiem būtu jāmaksā bez šiem izkropļojumiem. Šis apjoms tātad ir ieguvums, ko izmeklēšanas periodā Argentīnas ražotājiem piešķīra AV.

                     (226)

                     Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu Komisija šo subsīdijas apjomu sadalīja atlasīto ražotāju eksportētāju no sojas pupām iegūtās produkcijas kopējam apgrozījumam izmeklēšanas periodā (saucējs), jo subsīdija sniedza ieguvumu visai no sojas pupām iegūto produktu ražošanai, nevis tikai attiecīgajam ražojumam vai eksportam paredzētajai produkcijai.

                     (227)

                     Laikposmam pēc izmeklēšanas perioda AV pieņēma Dekrētu 1343/2016 (98), ar ko nosaka sojas pupu un sojas eļļas izvedmuitas nodokļa likmi. No 2018. gada 1. janvāra līdz 2019. gada 31. decembrim šī likme tiks samazināta katru mēnesi par 0,5 %. Tādējādi sojas pupu izvedmuitas nodoklis 2019. gada beigās tiks samazināts līdz 18 %.

                     (228)

                     AV 2018. gada 3. septembrī pieņēma Dekrētu 793/2018 (99), ar kuru no minētās dienas nosaka sojas pupu izvedmuitas nodokļa likmi 18 % apmērā, bet ievieš papildu izvedmuitas nodokli ARS 4 par katru eksportēto USD, turklāt nodokli aprēķina, pamatojoties uz eksportēto sojas pupu FOB vērtību, kas izteikta USD. Tas liecina, ka AV jebkurā laikā var nolemt mainīt izvedmuitas nodokļa līmeni.

                     (229)

                     Notikumi pēc Komisijas 2018. gada septembra lēmuma nepiemērot pagaidu pasākumus vēlreiz apstiprina, ka AV ir tiesības regulāri koriģēt izvedmuitas nodokļu sistēmu. Proti, 12 % maksimālais apjoms kopējam izvedmuitas nodoklim, ko ieviesa ar dekrētu septembrī, jau tika palielināts līdz 33 % ar likumu, ar kuru pieņēma 2019. gada budžetu, un šis maksimālais apjoms var palikt spēkā līdz 2020. gada beigām (100).

                     (230)

                     Tāpēc Komisija secina, ka ieguvums tiks piešķirts arī pēc izmeklēšanas perioda saskaņā ar pamatregulas 15. panta 1. punkta otro teikumu.

                     (231)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas AV un CARBIO apgalvoja, ka importēto sojas pupu etalons neatspoguļo tirgus apstākļus Argentīnā.

                     (232)

                     AV arguments, ka importa cena atspoguļo alternatīva tirgus etalonu, liecina par faktu nepareizu interpretāciju. Komisija par etalonu izmantoja atlasīto ražotāju eksportētāju faktiski samaksāto sojas pupu importa cenu. Komisija uzskatīja šo cenu par piemērotu etalonu tāda iemesla dēļ, ka šī cena atspoguļo tirgus apstākļus Argentīnā bez AV pasākumiem (par ko varēja pārliecināties, salīdzinot šīs importa cenas ar starptautiskajām cenām). Komisija uzskatīja, ka CIF importa cena ir atbilstoša, jo tā atspoguļo cenu eļļas spiešanas ražotnē, kas atrodas ostā.

                     (233)

                     Komisija atzina, ka, nosakot šo etalonu, būtu jāņem vērā visas konkrētās valsts salīdzinošās priekšrocības. Tomēr ne AV, ne CARBIO nepamatoja apgalvojumu, ka izvēlētais valsts etalons neatspoguļo Argentīnas tirgū dominējošos apstākļus, un nesniedza nekādus šo apgalvojumu apstiprinošus pierādījumus. Tāpēc šie apgalvojumi tika noraidīti.

                     (234)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas AV un CARBIO nepiekrita tam, ka par importētajām sojas pupām samaksātā cena ir piemērots etalons, jo tā neatspoguļo tirgus apstākļus Argentīnā.

                     (235)

                     Komisija 220. un 232.–233. apsvērumā detalizēti izskaidroja, kāpēc tā uzskatīja importēto sojas pupu cenu gan par reprezentatīvu, gan par Argentīnā dominējošo tirgus apstākļu atspoguļojošu. Tā kā ne AV, ne CARBIO nesniedza nekādus pierādījumus, kas pamatotu nepiekrišanu šim secinājumam, Komisija apgalvojumu noraidīja.

                     (236)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas atlasītie ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka etaloncena, kuras pamatā ir tās pašas preces cena pilnīgi atšķirīgā reģionā, nav ticama. Komisija norādīja, ka atlasītie ražotāji eksportētāji importēja sojas pupas tikai no kaimiņvalstīm. Tāpēc šie dati bija tuvākais iespējamais aizstājējs neizkropļotai cenai Argentīnā, ja nebūtu AV atbalsta, un tie bija visuzticamākie. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

                     (237)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas CARBIO arī apgalvoja, ka sakarā ar sojas pupu izvedmuitas nodokļa samazinājumu no 30 % līdz 18 % ieguvuma vairs nav.

                     (238)

                     Komisija norādīja, ka CARBIO izpratne par izvedmuitas nodokļa līmeni ir nepareiza. Dekrētā 793/2018 izvedmuitas nodoklis tika noteiks 18 % apmērā, bet tika ieviests arī papildu izvedmuitas nodoklis 12 % apmērā, nepārsniedzot maksimālo apjomu ARS 4 par katru eksportēto USD. Tas faktiski nozīmē, ka izvedmuitas nodoklis tika noteikts aptuveni 28 % apmērā salīdzinājumā ar 30 % izmeklēšanas periodā.

                     (239)

                     Komisija konstatēja, ka šīs izmaiņas notika pēc subsidēšanas izmeklēšanas perioda. Ievērojot pamatregulas 11. panta 1. punktu, parasti neņem vērā informāciju par laikposmu, kurš seko izmeklēšanas periodam. CARBIO nesniedza nekādus pārliecinošus iemeslus, kāpēc šī informācija būtu jāņem vērā.

                     (240)

                     Turklāt CARBIO nesniedza nekādus pierādījumus savam apgalvojumam, ka norādes par subsīdijām vai ieguvumiem, ko rada sojas pupu izvedmuitas nodoklis, vairs nav pamatotas. Komisija secināja, ka neliels sojas pupu izvedmuitas nodokļa samazinājums (par aptuveni 2 %) neparāda, ka subsīdijas vairs nedod nekādu ieguvumu iesaistītajiem eksportētājiem. Komisija uzskatīja, ka sojas pupu izvedmuitas nodokļa turpmākas samazināšanas vai atcelšanas sekas būtu jāpārbauda pārskatīšanā, nevis pašreizējā izmeklēšanā.

                     (241)

                        CARBIO arī apgalvoja, ka iespējamais ieguvums, kas tiek piešķirts Argentīnas ražotājiem, palielinot sojas pupu nodokli, tiek kompensēts ar biodīzeļdegvielas tiešā izvedmuitas nodokļa palielinājumu un tāpēc saskaņā ar pamatregulas 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu tas būtu jāatskaita no kopējā aprēķinātās subsīdijas apjoma.

                     (242)

                        CARBIO nesniedza pamatojumu tam, ka izvedmuitas nodoklis par biodīzeļdegvielu, kura tika eksportēta uz Savienību, bija īpaši paredzēts, lai kompensētu subsīdiju, kā noteikts pamatregulas 7. panta 1. punkta b) apakšpunktā. CARBIO arī neparādīja, kā faktiskais biodīzeļdegvielas izvedmuitas nodoklis kompensē atbalstu, ko piešķir AV pasākumi, tostarp sojas pupu izvedmuitas nodoklis. Tāpēc Komisija noraidīja šo apgalvojumu.

                     (243)

                        CARBIO sniedza papildu piezīmes par izmaiņām izvedmuitas nodokļu sistēmā pēc izmeklēšanas perioda beigām, tostarp par biodīzeļdegvielas izvedmuitas nodokļa palielināšanu, kā arī par sojas pupu izvedmuitas nodokļa izmaiņām. Komisija noraidīja apgalvojumu, ka šīs izmaiņas ietekmē Komisijas secinājumus.

                     (244)

                     Pirmkārt, biodīzeļdegvielas izvedmuitas nodoklis, kas tika uzlikts pēc izmeklēšanas perioda beigām, nav acīmredzami ietekmējis to ieguvumu apjomu, kuri tiek sniegti biodīzeļdegvielas ražotājiem par sojas pupu piegādi par neatbilstoši zemu atlīdzību.

                     (245)

                     Otrkārt, sojas pupu izvedmuitas nodoklis joprojām pastāv, un nav sniegti nekādi pierādījumi tam, ka pēc izmeklēšanas perioda sojas pupu cena Argentīnā būtu palielinājusies, tādējādi teorētiski samazinot ieguvumu apjomu.

                     (246)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas AV uzsvēra, ka Budžeta likuma 81. pants nepalielina līdz 33 % “kopējā izvedmuitas maksimālo apjomu, kas septembrī ieviests ar Dekrētu 783/2018”, jo 83. pantā tika noteikts izvedmuitas nodokļa likmes ierobežojums 30 % apmērā no ar nodokli apliekamās vērtības vai no oficiālās FOB cenas.

                     (247)

                     Pat ja izvedmuitas nodoklis nevarēja pārsniegt 30 %, Komisijas secinājums, ka ieguvums tiks piešķirts arī pēc izmeklēšanas perioda saskaņā ar pamatregulas 15. panta 1. punkta otro teikumu, joprojām ir pamatots.

                     (248)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas atlasītie ražotāji eksportētāji iesniedza piezīmes par tā ieguvuma aprēķināšanu, ko nodrošina sojas pupu piegāde par neatbilstoši zemu atlīdzību. Šīs piezīmes bija saistītas ar konkrētiem uzņēmumiem, un tajās galvenokārt tika norādīts uz pārrakstīšanās kļūdām vai papildu korekcijas prasībām.

                     (249)

                     Ja tika konstatēta pārrakstīšanās kļūda, tā tika labota, piemēram, tika veikta nulles apjoma darījumu iekļaušana, lai nodrošinātu, ka cena par nopirkto kilogramu ir pareiza. Tomēr, ja uzņēmums pieprasīja mainīt pārbaudītus datus pēc tam, kad bija veiktas pārbaudes uz vietas, šāds pieprasījums tika noraidīts, jo Komisija nevarēja apstiprināt jauno nepārbaudīto datu precizitāti.

                     (250)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas abi ražotāji eksportētāji, kuri bija pieprasījuši mainīt pārbaudītos datus, atkal iesniedza to pašu prasību, un tā atkal tika noraidīta tādu pašu iemeslu dēļ kā iepriekš.

                     (251)

                     Uzklausīšanā pēc informācijas dokumenta izpaušanas CARBIO apgalvoja, ka ieguvuma aprēķināšanā Komisijai, aprēķinot iepirkuma cenu Argentīnā, nebūtu jāņem vērā tie sojas pupu iepirkumi, kas veikti no saistītiem uzņēmumiem. Komisija norādīja, ka sojas pupu iepirkšana Argentīnā, ko izmeklēšanas periodā veica ražotāji eksportētāji, notika gan no saistītiem, gan nesaistītiem piegādātājiem un cenas bija vienādas. Tas skaidri norāda, ka iepirkumi no saistītiem piegādātājiem tika veikti atbilstoši nesaistītu pušu darījuma principam. Tāpēc Komisija uzskatīja, ka nav pamata šos darījumus neizmantot, lai aprēķinātu biodīzeļdegvielas ražotāju ieguvumu, kas tika aprēķināts, pamatojoties uz ikmēneša vidējiem rādītājiem par iepirkto sojas pupu kilogramu. Tādējādi šis apgalvojums tika noraidīts.

               3.2.2.13.   Īpašais raksturs

                     (252)

                     AV pasākumu kopums tika vērsts, lai dotu ieguvumu konkrētām nozarēm, tostarp iekšzemes biodīzeļdegvielas nozarei. Lai gan ar sojas pupām saistītie izkropļojumi attiecas arī uz lejupējiem ražojumiem, kas nav biodīzeļdegviela, tomēr ieguvums ir pieejams tikai dažām ražošanas nozarēm Argentīnā – tām, kuras darbojas sojas vērtības ķēdē. Turklāt, pat ja AV atbalsts biodīzeļdegvielai, ko piešķir ar vairākiem pasākumiem, tiek piešķirts arī citām biodegvielām, minētie pasākumi attiecas tikai uz kādu uzņēmumu vai nozaru grupu. Tāpēc tie ir īpaši saskaņā ar pamatregulas 4. panta 2. punkta a) apakšpunktu.

                     (253)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas CARBIO apgalvoja, ka pasākumi neaprobežojas tikai ar biodīzeļdegvielas nozari un tāpēc nav īpaši. CARBIO atkārtoja šo apgalvojumu pēc informācijas galīgās izpaušanas, nesniedzot jaunus pierādījumus. Komisija uzskatīja, ka nodrošinātajai precei (sojas pupām) raksturīgās īpašības ierobežo tās iespējamo izmantošanu, kura iespējama tikai noteiktos uzņēmumos (101). Tāpēc Komisija noraidīja CARBIO apgalvojumu, ka subsīdija nav īpaša biodīzeļdegvielas nozarei.

               3.2.3.   Secinājums

                     (254)

                     Komisija konstatēja, ka AV ar pasākumu kopumu nodrošināja atbalstu biodīzeļdegvielas nozarei, tostarp nodrošinot sojas pupas par neatbilstoši zemu atlīdzību. AV sniedz ieguvumu saņēmējiem, kas ir īpašs un kas tādējādi ir kompensējama subsīdija.

                     (255)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas CARBIO apgalvoja, ka Komisija izmantojusi vienīgi sojas pupu izvedmuitas nodokli, lai nonāktu pie secinājuma par finansiālu ieguldījumu un/vai ienākumu un cenu atbalstu.

                     (256)

                     Komisija tam nepiekrita. Kopš šīs izmeklēšanas sākšanas Komisija konstatēja, ka AV ir izmantojusi citus instrumentus (papildus sojas pupu izvedmuitas nodoklim), kas tiek izmeklēti kā daļa no AV atbalsta biodīzeļdegvielas nozarei (102). Kā paskaidrots iepriekš, Komisija uzskatīja, ka izvedmuitas nodoklis ir viens no instrumentiem sojas pupu nodrošināšanai par neatbilstoši zemu atlīdzību Argentīnas iekšzemes tirgū un tā ir kompensējama subsīdija. Citi AV veiktie pasākumi liecina, ka AV norīkoja sojas pupu audzētājus pārdot savas sojas pupas par mākslīgi zemu cenu biodīzeļdegvielas nozarei, un tādējādi AV bija skaidrs nodoms atbalstīt iekšzemes biodīzeļdegvielas nozari.

                     (257)

                     Lai gan Komisija konstatēja, ka dažas no pārējām sūdzībā minētajām subsīdijām izmeklēšanas periodā nav kompensējamas subsīdijas (jo īpaši biodīzeļdegvielas piegādes nolīgums vai daži atbrīvojumi no nodokļiem), tās bija neatņemama daļa no pasākumu kopuma, kura mērķis bija atbalstīt biodīzeļdegvielas nozari, un izcēla ienākumu/cenu atbalsta esību biodīzeļdegvielas nozarē. Citiem vārdiem sakot, tas, ka netika konstatēts, ka atlasītie ražotāji eksportētāji izmeklēšanas periodā būtu izmantojuši atsevišķas subsīdijas, neizslēdz, ka pastāv AV pasākumu kopums, kura mērķis ir atbalstīt iekšzemes biodīzeļdegvielas nozari.

                     (258)

                     Komisija pārbaudīja visus šajā izmeklēšanā pieejamos pierādījumus, lai pamatotu savus konstatējumus. Kā Apelācijas institūcija atzina lietā US – Countervailing Duty Investigation on DRAMS, “ir maz ticams, ka ar atsevišķiem netiešiem pierādījumiem var konstatēt uzticēšanu vai norīkošanu; atsevišķu pierādījumu nozīmīgums var kļūt skaidrs tikai tad, kad tos aplūko kopā ar citiem pierādījumiem” (103).

                     (259)

                     Tāpēc Komisija novērtēja ne tikai sojas pupu izvedmuitas nodokli, bet AV atbalsta pasākumu kopumu, ar ko atbalsta biodīzeļdegvielas nozari, un šajā procesā Komisija apkopoja visus pierādījumus (tiešus un netiešus), lai secinātu, ka, pamatojoties uz visiem pierādījumiem, ir notikusi uzticēšana privātām organizācijām vai to norīkošana un/vai ienākumu/cenu atbalsts.

               3.2.4.   Subsīdijas apjoma aprēķināšana

                     (260)

                     Saistībā ar šo pasākumu kopumu noteiktā subsīdijas likme izmeklēšanas periodā atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem ir šāda:

                        3. tabula

                        AV atbalsts biodīzeļdegvielas nozarei

                                 Uzņēmums/grupa

                                 Subsīdijas likme

                                    LDC Argentina SA

                                 26,14 %

                                    Group Renova

                                 25,05 %

                                    Group T6

                                 33,15 %

               3.3.   Valdības noteikta iekšzemes biodīzeļdegvielas iegāde par neatbilstoši augstu atlīdzību un/vai ienākumu vai cenu atbalsts (biodīzeļdegvielas piegādes nolīgums)

         3.3.1.   Ievads

                     (261)

                     Sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka AV ir noslēgusi biodīzeļdegvielas piegādes nolīgumus (“nolīgumi”) ar biodīzeļdegvielas ražotājiem Argentīnā saskaņā ar 2006. gada Biodegvielas likuma (2006. gada likums 26.093) (104) II nodaļu. Šie nolīgumi tika paredzēti, lai nodrošinātu biodīzeļdegvielu iekšzemes tirgū, ņemot vērā kopš 2010. gada spēkā esošo sajaukšanas uzdevumu. Saskaņā ar šo uzdevumu sajaukšanas uzņēmumiem ir jāiegādājas biodīzeļdegviela un tā pirms pārdošanas jāsajauc ar minerālo dīzeļdegvielu.

                     (262)

                     AV noteica individuālās un kolektīvās biodīzeļdegvielas kvotas iekšzemes tirgus apgādei, un sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka starp nolīgumu pusēm ir tādi atlasītie ražotāji eksportētāji kā LDC, Vicentin un Renova.

                     (263)

                     Nolīgumos ir noteikts, ka ražotājiem, kam ir kvotas, ir pienākums piegādāt biodīzeļdegvielu sajaukšanas uzņēmumiem par cenu, kuru AV noteikusi tādā līmenī, kas apzināti nodrošina, ka tiek segtas ražotāju ražošanas izmaksas un dota peļņa.

                     (264)

                     Pamatojoties uz mākslīgi augstas cenas un konkrēta daudzuma noteikšanu, kurš ražotājiem jānodrošina sajaukšanas uzņēmumiem, sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka tā ir kompensējama subsīdija.

               3.3.2.   Izmeklēšanas konstatējumi

                     (265)

                     Izmeklēšanā Komisija konstatēja, ka kopš 2015. kalendārā gada nav parakstīts neviens biodīzeļdegvielas piegādes nolīgums. Šis 2015. gada nolīgums nav ticis pagarināts un vairs nav spēkā.

                     (266)

                     Tomēr saskaņā ar 2006. gada Likumu 26.093 Enerģētikas un kalnrūpniecības ministrija, kura ir spēkā esošā sajaukšanas uzdevuma izpildiestāde, ir turpinājusi piešķirt kvotas un noteikt cenu, par kādu sajaukšanas uzņēmumiem ir jāiegādājas biodīzeļdegviela. Tas faktiski ir ticis darīts bez biodīzeļdegvielas piegādes nolīguma.

                     (267)

                     Izmeklēšanas periodā Enerģētikas un kalnrūpniecības ministrija, pamatojoties uz aplēsto pieprasījumu, piešķīra kvotas uzņēmumiem Argentīnā, kuru ražošanas jauda ir līdz 50 000 metriskajām tonnām biodīzeļdegvielas gadā.

                     (268)

                     Neviens no atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem izmeklēšanas periodā kvotu nesaņēma.

               3.3.3.   Secinājums

                     (269)

                     Tā kā neviens no atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem izmeklēšanas periodā kvotu nesaņēma, neviens no šiem uzņēmumiem nepārdeva biodīzeļdegvielu iekšzemes tirgū, izmantojot izmeklēšanas periodā spēkā esošo kvotu sistēmu. Turklāt izmeklēšanas periodā nebija spēkā neviens biodīzeļdegvielas piegādes nolīgums attiecībā uz šiem ražotājiem eksportētājiem. Tāpēc izmeklēšanas periodā neviens atlasītais ražotājs eksportētājs nesaņēma nekādu ieguvumu no kvotu sistēmas.

               3.4.   Aizdevumu un eksporta finansējuma nodrošināšana ar preferenciāliem noteikumiem un preferenciāli aizdevumi

         3.4.1.   Ievads

                     (270)

                     Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Banco de la Nación Argentina (“BNA”) ir viena no valsts lielākajām bankām un pilnībā pieder valstij. Tas norādīja, ka AV faktiski ikdienā vada BNA, izmantojot savas pilnvaras iecelt visus valdes locekļus.

                     (271)

                     Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka BNA aizdod naudu mikrouzņēmumiem, maziem un vidējiem uzņēmumiem ieguldījumiem un apgrozāmajam kapitālam un ka šie aizdevumi tiek piešķirti ar preferenciālām likmēm.

               3.4.2.   Izmeklēšanas konstatējumi

                     (272)

                     Pārbaudes apmeklējumā pie AV Komisija pieprasīja sīkāku informāciju par visiem BNA un citu valstij piederošu banku sniegtajiem aizdevumiem, kā arī par šo aizdevumu nosacījumiem un piemēroto procentu likmi.

                     (273)

                     Atlasītajiem uzņēmumiem piešķirtie aizdevumi tika pārbaudīti un salīdzināti ar aizdevumiem, ko piešķīra privātīpašumā esošas bankas, lai pārliecinātos, vai aizdevumi piešķirti ar preferenciāliem nosacījumiem. Tas tika pārbaudīts procentu likmju un arī aizdevumu nosacījumu izteiksmē.

                     (274)

                     Izmeklēšanā netika rasti pierādījumi preferenciāliem aizdevumiem atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem.

               3.4.3.   Secinājums

                     (275)

                     Komisija secināja, ka atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem izmeklēšanas periodā nav sniegti preferenciāli aizdevumi.

               3.5.   2006. gada Biodegvielas likuma dēļ nesaņemti vai neiekasēti valdības ieņēmumi

         3.5.1.   Ievads

                     (276)

                     Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka 2006. gada Biodegvielas likuma (105) 15. pantā ir paredzēta iespēja biodegvielas ražotājiem samazināt nodokļu bāzi, uz kuras pamata tiek aprēķināts minimālais iespējamais ienākuma nodoklis. Sūdzības iesniedzējs arī apgalvoja, ka ar tā paša likuma 15. panta 1. punktu tiek atļauta kapitāla preču paātrināta amortizācija.

               3.5.2.   Izmeklēšanas konstatējumi

                     (277)

                     Izmeklēšanā tika konstatēts, ka neviens no atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem izmeklēšanas periodā nav saņēmis ieguvumu no Biodegvielu likuma 15. pantā noteiktajiem veicināšanas pasākumiem.

               3.5.3.   Secinājums

                     (278)

                     Atlasītie ražotāji eksportētāji izmeklēšanas periodā šo pasākumu neizmantoja, un tāpēc Komisija secināja, ka tas nav jākompensē.

               3.6.   Provinces nodokļu atbrīvojumi, ko piešķīrusi Cordoba province

         3.6.1.   Juridiskais pamats

                     (279)

                     Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Cordoba province saskaņā ar 2007. gadā pieņemto Provinces likumu 9397 (106) ir piešķīrusi biodīzeļdegvielas nozarei atbrīvojumus no provinces nodokļiem. Likums paredz, ka projektus, ko apstiprinājusi izpildiestāde biodegvielu ražošanai, attīstībai un ilgtspējīgai izmantošanai, 15 gadus atbrīvo no nodokļu nomaksas.

               3.6.2.   Izmeklēšanas konstatējumi

                     (280)

                     Izmeklēšanā tika konstatēts, ka nodokļu atbrīvojumi bija pieejami biodegvielas ražotājiem Cordoba provincē. Provinces likuma 9397 5. un 6. iedaļā paredzēts atbrīvojums no provinces nodokļiem tādiem projektiem, kas attiecas uz biodegvielu ražošanu, attīstību un ilgtspējīgu izmantošanu. Komisija nekonstatēja nekādus pierādījumus, ka nodokļu atvieglojumi, ko sniedz ar Provinces likumu 9397 konkrēti biodīzeļdegvielas nozarei, būtu daļa no plašākas nodokļu atvieglojumu shēmas, kura ir plaši pieejama Cordoba provincē, un arī ieinteresētās personas to neapgalvoja.

               3.6.3.   Secinājums

                     (281)

                        Cordoba provincē esošie uzņēmumi, kas ražo biodīzeļdegvielu, 15 gadus saņem ieguvumu no atbrīvojuma no šādiem nodokļiem: ienākuma nodokļa, zīmognodevas, nekustamā īpašuma nodokļa, nodokļu fonda izglītības sistēmas finansēšanai un nodokļu fonda infrastruktūras darbu finansēšanai. Šie nodokļu atbrīvojumi ir paredzēti, lai sniegtu ieguvumu iekšzemes uzņēmumiem, kas ražo biodīzeļdegvielu, kā noteikts Provinces likumā 9397. Lai gan viens no atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem atradās Cordoba provincē, tas šajā provincē neražoja biodīzeļdegvielu. Pārējie atlasītie ražotāji eksportētāji šajā provincē neatradās. Tāpēc Komisija secināja, ka atlasītie ražotāji eksportētāji izmeklēšanas periodā šo nodokļu atbrīvojumu neizmantoja.

               3.7.   Provinces nodokļu atbrīvojumi, ko piešķīrusi Buenos Aires province

         3.7.1.   Juridiskais pamats

                     (282)

                     Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Buenos Aires provincē tika izstrādāts Provinces likums 13.719, kas saistās ar 2006. gada Biodegvielu likumu, lai atbrīvotu saņēmējus no nodokļu nomaksas, ja saskaņā ar 2006. gada likumu tie ir kvalificējami un reģistrēti kā biodegvielas ražotāji.

               3.7.2.   Izmeklēšanas konstatējumi

                     (283)

                     Izmeklēšanā tika konstatēts, ka nodokļu atbrīvojumi bija pieejami biodegvielas ražotājiem Buenos Aires provincē. Tomēr neviens no atlasītajiem biodīzeļdegvielas ražotājiem eksportētājiem šajā provincē neatradās.

               3.7.3.   Secinājums

                     (284)

                     Komisija konstatēja, ka neviens no atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem izmeklēšanas periodā nesaņēma ieguvumu no Provinces likumā 13.719 noteiktajiem nodokļu atbrīvojumiem.

               3.8.
               Santjago del Estero provinces veicināšanas un rūpniecības attīstības sistēma (PSPID) – provinces likums Nr. 6.750

         3.8.1.   Juridiskais pamats

                     (285)

                     Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka uzņēmumi Santjago del Estero provincē varētu saņemt ieguvumu no dažādām nodokļu priekšrocībām un atbrīvojumiem saskaņā ar 2005. gadā pieņemto Provinces likumu Nr. 6.750.

               3.8.2.   Izmeklēšanas konstatējumi

                     (286)

                     Neviens no atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem šajā provincē neatradās.

               3.8.3.   Secinājums

                     (287)

                     Komisija konstatēja, ka neviens no atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem izmeklēšanas periodā nesaņēma ieguvumu no Provinces likumā Nr. 6.750 noteiktajiem pasākumiem.

               3.9.   Nolīgums par pašvaldības nodokļiem starp Louis Dreyfus Argentina un General Lagos pašvaldību

         3.9.1.   Ievads

                     (288)

                     Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka starp ražotāju eksportētāju Louis Dreyfus Argentina un General Lagos pašvaldību pastāv vienošanās par pašvaldības nodokļiem. Vienošanās tika publicēta pašvaldības rīkojuma 26/2016 (107) veidā. Minētā vienošanās paredz, ka Louis Dreyfus Argentina ik mēnesi maksā vienreizēju maksājumu General Lagos pašvaldībai, nevis maksā procentuālu daļu (0,5 %) no tā bruto ienākumiem.

               3.9.2.   Izmeklēšanas konstatējumi

                     (289)

                     Izmeklēšanā tika konstatēts, ka vienošanās izmeklēšanas periodā joprojām ir spēkā (108). Apspriežoties ar General Lagos pašvaldības pārstāvjiem, Komisija konstatēja, ka vienošanās būs spēkā līdz 2020. gadam.

                     (290)

                     Veicot LDC pārbaudi Buenos Aires provincē, Komisija pārbaudīja LDC veiktos pašvaldības nodokļu maksājumus un aplēsa nodokli, kas būtu jāmaksā, ja vienošanās nebūtu spēkā. Komisija konstatēja, ka summa, ko LDC bija samaksājis pašvaldībai 2017. gadā, bija lielāka nekā summa, ko LDC būtu maksājis saskaņā ar parastajiem nodokļu tiesību aktiem.

               3.9.3.   Secinājums

                     (291)

                     Tāpēc Komisija konstatēja, ka LDC izmeklēšanas periodā no minētā pasākuma ieguvumu nesaņēma.

               3.10.   Nodokļu likmes samazinājums atbilstīgi “Pacto Fiscal” (Dekrēts 14/1994)

         3.10.1.   Ievads

                     (292)

                     Sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Pacto Fiscal, kas publicēts Dekrētā 14/1994, paredz atbrīvojumu no nodokļiem. Pacto Fiscal jeb “Federālais nodarbinātības, ražošanas un izaugsmes pakts starp federālo valsti un provincēm” ir starp provincēm un valsts valdību noslēgts nolīgums, kurā tika noteikti konkrēti principi provinču nodokļu politikai.

               3.10.2.   Izmeklēšanas konstatējumi

                     (293)

                        Pacto Fiscal ir pamatnolīgums, kura principu īstenošanai nepieciešami provinču tiesību akti. Tādēļ Komisija konstatēja, ka šis Pacto Fiscal tiek īstenots ar jau apspriestajām provinču nodokļu shēmām.

               3.10.3.   Secinājums

                     (294)

                     Tāpēc Komisija nekonstatēja nekādu atsevišķu ieguvumu no šā pasākuma. Tomēr, tāpat kā citi pasākumi, kas nosaka nodokļu atvieglojumus iekšzemes biodīzeļdegvielas nozarei, šis pasākums ir svarīgs elements AV pasākumu kopumā, kurš tika izveidots, lai atbalstītu šo nozari.

               3.11.   Nekustamā īpašuma atbrīvojums atbilstīgi Santa Fe Rūpniecības likumam: atbrīvojums no nekustamā īpašuma nodokļa maksāšanas atbilstīgi provinces likumam Nr. 8.478/1979 (4. pants) par rūpniecības veicināšanu; provinces nodokļu atbrīvojumi, ko piešķīrusi Santa Fe province; 183.29. pants – Santa Fe piešķirts atbrīvojums no zīmognodevas un 127. pants – Santa Fe piešķirts atbrīvojums no apgrozījuma nodokļa eksporta pārdošanai

         3.11.1.   Ievads

                     (295)

                     Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Santa Fe province ar Provinces likuma 8.478 183.29. pantu un 127. pantu un ar Santa Fe Provinces likumu 12.692 (109) sniedz dažādus nodokļu atbrīvojumus iekšzemes biodīzeļdegvielas nozarei.

               3.11.2.   Izmeklēšanas konstatējumi

                     (296)

                     Izmeklēšanā tika konstatēts, ka Likums 8.478 un 183.29. pants un 127. pants ir aizstāti vai citādi aizvietoti ar Provinces likumu 12.692. Provinces likumā 12.692 paredzēti atbrīvojumi no provinces nodokļiem iekšzemes uzņēmumiem, kas iesaistīti tādu produktu izpētē, izstrādē, attīstīšanā, ražošanā un lietošanā, kuri saistīti ar atjaunojamu enerģiju un jo īpaši ar biodīzeļdegvielas ražošanu. Biodegvielas ražošana ir konkrēti minēta Provinces likuma 12.692 5. panta d) punktā. Komisija nekonstatēja nekādus pierādījumus, ka nodokļu atvieglojumi, ko sniedz ar šo pasākumu konkrēti kādai nozaru kategorijai, tostarp biodīzeļdegvielas nozarei, būtu daļa no plašākas nodokļu atvieglojumu programmas, kura ir plaši pieejama Santa Fe provincē, un arī ieinteresētās personas to neapgalvoja.

               3.11.3.   Secinājums

                     (297)

                     Uzņēmumi, kas ražo biodīzeļdegvielu Santa Fe provincē, 15 gadus saņem ieguvumu no atbrīvojuma no šādiem nodokļiem: ienākuma nodokļa, zīmognodevas, nekustamā īpašuma nodokļa un transportlīdzekļu nodokļiem. Šis nodokļu atbrīvojums attiecas uz iekšzemes uzņēmumiem, kas ražo biodīzeļdegvielu, kā noteikts Provinces likumā 12.692. Tāpēc atbrīvojums no nodokļa ir subsīdija, ņemot vērā AV negūtos ieņēmumus, un tas de jure ir īpašs konkrētām nozarēm, tostarp iekšzemes biodīzeļdegvielas nozarei. Tāpēc tas ir ieguvums no kompensējamas subsīdijas.

               3.11.4.   Subsīdijas apjoma aprēķināšana

                     (298)

                     Kompensējamās subsīdijas apjoms tika aprēķināts kā ieguvums, kas izmeklēšanas periodā piešķirts saņēmējiem. Ieguvums tika aprēķināts kā starpība starp kopējo nodokli, kas maksājams atbilstoši parastajai nodokļa likmei, un kopējo nodokli, kuru atlasītie ražotāji eksportētāji faktiski samaksājuši izmeklēšanas periodā.

                     (299)

                     Pēc informācijas dokumenta un tam pievienoto aprēķinu izpaušanas atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem un pēc informācijas galīgās izpaušanas divi uzņēmumi apgalvoja, ka piešķīruma pamatojumam jābūt citādam (no sojas pupām iegūtu produktu kopējais apgrozījums vai ar visu rūpniecisko darbību saistīts apgrozījums Santa Fe provincē). Tā kā uzņēmumi nodokļu atbrīvojumu saņēma tikai biodīzeļdegvielas ražošanas dēļ, Komisija uzskatīja, ka šis atbrīvojums ir īpašs biodīzeļdegvielas ražošanai, un tādēļ secināja, ka šis atbrīvojums būtu jāattiecina tikai uz biodīzeļdegvielas apgrozījumu, nevis uz uzņēmuma kopējo apgrozījumu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

                        4. tabula

                           Santa Fe provinces tiesību aktu dēļ provinces negūtie ieņēmumi

                                 Uzņēmums/grupa

                                 Subsīdijas likme

                                    LDC Argentina SA

                                 0,06 %

                                    Group Renova

                                 2,15 %

                                    Group T6

                                 0,28 %

               3.12.   Secinājums par subsidēšanu

                     (300)

                     Komisija atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem aprēķināja kompensējamo subsīdiju apjomu saskaņā ar pamatregulas noteikumiem, pārbaudot katru subsīdiju vai subsīdiju programmu, un saskaitīja iegūtos skaitļus, lai aprēķinātu subsidēšanas kopējo apjomu katram ražotājam eksportētājam izmeklēšanas periodā. Lai aprēķinātu kopējo subsidēšanu, Komisija vispirms aprēķināja subsidēšanas procentuālo apjomu, t. i., subsīdijas apjomu, kas izteikts procentos no uzņēmuma kopējā apgrozījuma. Pēc tam šo procentuālo apjomu izmantoja, lai aprēķinātu subsīdiju, kas piešķirta attiecīgā ražojuma eksportam uz Savienību izmeklēšanas periodā. Tad tika aprēķināts subsīdijas apjoms par izmeklēšanas periodā uz Savienību eksportētā attiecīgā ražojuma tonnu un aprēķinātas tālāk minētās starpības procentos no tā paša eksporta tonnas CIF (izmaksas, apdrošināšana, frakts) vērtības.

                     (301)

                     Saskaņā ar pamatregulas 15. panta 3. punktu kopējo subsīdijas apjomu neatlasītajiem uzņēmumiem, kuri sadarbojās, aprēķina, pamatojoties uz kopējo vidējo svērto kompensējamo subsīdiju apjomu, kas noteikts atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem, kuri sadarbojās, izņemot nenozīmīgas summas, un subsīdiju apjomu, kas noteikts pozīcijām, uz kurām attiecas pamatregulas 28. panta 1. punkts.

                     (302)

                     Tomēr Komisija ņēma vērā konstatējumus, kas attiecas uz AV atbalstu biodīzeļdegvielas nozarei, pat ja subsidēšanas noteikšanā tai daļēji bija jābalstās uz pieejamajiem faktiem.

                     (303)

                     Komisija uzskatīja, ka šajos gadījumos pieejamie un izmantotie fakti būtiski neietekmēja informāciju, kas vajadzīga, lai taisnīgi noteiktu subsidēšanas apjomu, jo Komisija izmantoja atlasīto ražotāju eksportētāju sniegtos importa datus. Eksportētāji, kuri netika aicināti sadarboties izmeklēšanā, no šīs pieejas necietīs (110).

                     (304)

                     Ņemot vērā Argentīnas ražotāju eksportētāju augsto sadarbības pakāpi, apjoms “visiem pārējiem uzņēmumiem” tika noteikts tādā līmenī, kas atbilst atlasītajiem uzņēmumiem noteiktajam lielākajam apjomam. Apjoms “visiem pārējiem uzņēmumiem” tiks piemērots tiem uzņēmumiem, kas izmeklēšanā nesadarbojās.

                     (305)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas visi ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka Komisijai subsīdijas apjoms būtu bijis jāaprēķina, ņemot vērā, ka biodīzeļdegvielas izvedmuitas nodoklis kompensē ieguvumu, kuru saņem ar sojas pupām piemērojamo izvedmuitas nodokli. Komisija to noraidīja, jo nebija pierādījumu tam, ka AV būtu noteikusi biodīzeļdegvielas izvedmuitas nodokli, lai “kompensētu” ieguvumu, kas saņemts saistībā ar sojas pupu nodrošināšanu par neatbilstoši zemu atlīdzību.

                     (306)

                     Tie paši eksportētāji arī pieprasīja antidempinga maksājumu korekciju. Komisija uzskatīja, ka nav juridiska pamata šīs korekcijas piešķiršanai, jo nav pierādījumu, ka antidempinga maksājumi var kompensēt ražotājiem eksportētājiem piešķirtās subsīdijas. Jebkurā gadījumā šis apgalvojums tika noraidīts, jo ražotāji eksportētāji izmeklēšanas periodā neveica nekādus antidempinga maksājumus.

                        5. tabula

                        Kompensējamo subsīdiju apjoms

                                 Uzņēmums/grupa

                                 Kompensējamo subsīdiju apjoms

                                    LDC Argentina SA

                                 26,2 %

                                    Group Renova

                                 27,2 %

                                    Group T6

                                 33,4 %

                                 Citi uzņēmumi, kas sadarbojās

                                 28,2 %

                                 Visi pārējie uzņēmumi

                                 33,4 %

               4.   KAITĒJUMS

         4.1.   Savienības ražošanas nozares definīcija un Savienības biodīzeļdegvielas ražošanas apjoms

                     (307)

                     Izmeklēšanas periodā Savienībā līdzīgo ražojumu ražoja 54 ražotāji, kas bija EBP locekļi, un vēl 196 zināmi ražotāji, kuri nebija tās locekļi. Visi šie ražotāji ir “Savienības ražošanas nozare” pamatregulas 9. panta 1. punkta nozīmē.

                     (308)

                     Kā norādīts 19. apsvērumā, Komisija provizoriski atlasīja trīs Savienības ražotājus, kas pārstāv 19 % no līdzīgā ražojuma kopējā ražošanas apjoma Savienībā.

                     (309)

                     Kā minēts 20. apsvērumā, Komisija saņēma vairākas piezīmes par provizorisko izlasi. Provizoriskajā izlasē ietilpa šādi trīs ierosinātie Savienības ražotāji: Bioagra-Oil SA (Polija), Masol Iberia Biofuel, S.L.U. (Spānija) un Saipol (Francija).

                     (310)

                        CARBIO norādīja, ka visi trīs ierosinātie Savienības ražotāji nav piemēroti iekļaušanai izlasē. CARBIO inter alia minēja, ka Saipol izmanto gandrīz vienīgi rapsi no Francijas, taču maksimālai efektivitātei uzņēmumam būtu jāapvieno dažādi izejvielu veidi.

                     (311)

                        CARBIO arī norādīja, ka Masol galvenokārt izmanto palmu eļļu par transfertcenām no sava Indonēzijas mātesuzņēmuma.

                     (312)

                     Attiecībā uz Bioagra-Oil CARBIO atsaucās uz šim uzņēmumam pieejamo ierobežoto izejvielu izvēli sakarā ar Atjaunojamo energoresursu direktīvas īpašo īstenošanu Polijā.

                     (313)

                        CARBIO arī ierosināja, ka Savienības ražotāju izlasē kā reprezentatīvus uzņēmumus varētu iekļaut ADM Hamburg AG vai Verbio. Tāpat attiecībā uz Verbio CARBIO norādīja, ka šis uzņēmums ir tikai biodīzeļdegvielas ražotājs (bez vertikāli integrētas eļļas spiešanas darījumdarbības) un ka tas atrodas pie Vācijas un Polijas robežas, apkalpojot plašāku Austrumeiropas tirgu, tostarp Polijas tirgus daļu, uz kuru neattiecas iepriekš minētais tiesību akts.

                     (314)

                     Sūdzības iesniedzējs paskaidroja, ka ne Saipol, ne Masol neizmanto vienīgi kādu konkrētu izejvielas veidu. Izmeklēšanā apstiprinājās, ka abi uzņēmumi – Saipol un Masol – ražošanā patiešām izmanto vairāk nekā vienu izejvielu.

                     (315)

                     Pamatojoties uz saņemtajām piezīmēm, Komisija nolēma saglabāt Saipol un Masol Iberia Biofuel izlasē. Tā kā Komisija nesaņēma atspēkojumu 312. apsvērumā izteiktajam apgalvojumam, ka Bioagra-Oil ir ierobežota izejvielu izvēle, Komisija nolēma to Savienības ražotāju izlasē aizstāt ar Verbio Vereinigte BioEnergie AG (Vācija).

                     (316)

                     Komisija noteica, ka kopējais biodīzeļdegvielas ražošanas apjoms Savienībā izmeklēšanas periodā ir aptuveni 13 miljoni tonnu.

                        6. tabula

                        Savienības biodīzeļdegvielas ražošanas apjoms (tonnas)

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Izmeklēšanas periods

                                 Kopējais ražošanas apjoms Savienībā

                                 11 353 223

                                 11 789 896

                                 11 958 862

                                 13 071 053

                                    Indekss

                                    100

                                    104

                                    105

                                    115

                                    Avots: EBP.

                     (317)

                     Kopējais Savienības biodīzeļdegvielas ražošanas apjoms, kas norādīts 6. tabulā, ir balstīts uz datiem, kuri saņemti no EBP. EBP apkopo datus par ražošanu, kurus tā saņem no saviem locekļiem, kas veido aptuveni 70 % no biodīzeļdegvielas ražošanas apjoma Savienībā. Attiecībā uz tādiem ražotājiem, kas nav locekļi un veido aptuveni 30 % no biodīzeļdegvielas ražošanas apjoma Savienībā, tā vāc informāciju par ražošanu no attiecīgajām valstu nozares apvienībām un citiem publiski pieejamiem avotiem. Par EBP datu vākšanas metodiku un datu pareizību EBP telpās tika veikts pārbaudes apmeklējums saskaņā ar pamatregulas 26. pantu. Attiecībā uz šiem datiem Komisija no ieinteresētajām personām piezīmes nesaņēma.

                     (318)

                     No 2014. līdz 2016. gadam kopējais biodīzeļdegvielas ražošanas apjoms Savienībā pakāpeniski palielinājās par 5 %. Ievērojamāks ražošanas apjoma pieaugums ir vērojams izmeklēšanas periodā, kad tas palielinājās vēl par 10 procentu punktiem. Sakarā ar subsidētu importu no Argentīnas, kas izmeklēšanas perioda beigās sāka ienākt Savienības tirgū, Savienības ražošanas apjoms izmeklēšanas periodā nepalielinājās tādā pašā tempā kā Savienības patēriņš.

               4.2.   Biodīzeļdegvielas patēriņš Savienībā

                     (319)

                     Komisija noteica biodīzeļdegvielas patēriņu Savienībā, pamatojoties uz EBP sniegto informāciju un importa un eksporta statistiku.

                     (320)

                     Patēriņam Savienībā bija šāda dinamika:

                        7. tabula

                        Biodīzeļdegvielas patēriņš Savienībā (tonnas)

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Izmeklēšanas periods

                                 Kopējais patēriņš Savienībā

                                 11 907 151

                                 11 791 953

                                 11 435 468

                                 14 202 127

                                    Indekss

                                    100

                                    99

                                    96

                                    119

                                    Avots: EBP, ES importa statistika.

                     (321)

                     Savienības patēriņu Komisija noteica, biodīzeļdegvielas importam Savienībā pieskaitot Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomu Savienības tirgū. Līdz 2016. gadam Savienības biodīzeļdegvielas patēriņš nedaudz samazinājās (par 4 %). Salīdzinājumā ar 2014. gadu izmeklēšanas periodā tas palielinājās par 19 %. Biodīzeļdegvielas patēriņš ir atkarīgs no diviem galvenajiem faktoriem, proti, dīzeļdegvielas patēriņa un biodīzeļdegvielas satura šajā degvielā.

                     (322)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas CARBIO norādīja uz Savienības biodīzeļdegvielas patēriņa aprēķina metodes maiņu un šajā sakarā ierosināja, ka šīs maiņas iemesls bija neuzticami Savienības ražošanas nozares dati par ražošanas apjomu.

                     (323)

                     Komisija mainīja patēriņa aprēķināšanas metodi, lai samazinātu šā aprēķina sarežģītību un novērstu vajadzību šajā aprēķinā iekļaut Savienības eksporta līmeni. Dati par Savienības ražošanas nozares saražoto apjomu bija nemainīgi. Kā paskaidrots 358. apsvērumā, Komisija pārbaudīja metodi, ar kuru EBP vāc datus, tostarp datus par ražošanas apjomu, un konstatēja, ka tā ir uzticama.

                     (324)

                     Salīdzinot ar fosilo kurināmo, biodīzeļdegviela rada mazāk gaisa piesārņotāju, piemēram, makrodaļiņu, oglekļa monoksīda, sēra dioksīda, ogļūdeņražu un gaisa toksīnu, bet var radīt vairāk slāpekļa oksīda. Turklāt augi, ko izmanto par izejvielu biodīzeļdegvielas ražošanā (soja, eļļas palmas, rapsis u. c.), kompensē potenciālās CO2 emisijas, absorbējot CO2 to augšanas procesā.

                     (325)

                     Stabili augošais pieprasījums un Savienības ražošanas apjoms izriet no Savienības enerģētikas politikas. Atjaunojamo energoresursu direktīvā 2009/28/EK (111) noteikts: “Katra dalībvalsts nodrošina, ka no atjaunojamajiem energoresursiem saražotas enerģijas īpatsvars visā transportā 2020. gadā ir vismaz 10 % no enerģijas galapatēriņa transportā attiecīgajā dalībvalstī”.

                     (326)

                     Minētā politika nozīmē – Savienības dalībvalstīm jānosaka mērķis, ka līdz 2020. gadam biodegvielas veido 10 % no visiem transporta degvielas pārdošanas apjomiem. Īstenošana, pašreizējie līmeņi un biodegvielas satura aprēķināšanas metodika visās Savienības dalībvalstīs nav vienāda, taču pakāpeniska pieauguma uzdevums panāk to, ka jau tagad ar tradicionālo fosilo dīzeļdegvielu tiek sajaukti apmēram 5 % līdz 7 % biodīzeļdegvielas.

                     (327)

                     Tas, ka ar tradicionālo fosilo dīzeļdegvielu tiek sajaukts vairāk biodīzeļdegvielas, ir svarīgs Savienības biodīzeļdegvielas tirgus tendenču analīzes elements. Biodīzeļdegvielas ražošanas izmaksas un cenas parasti ir augstākas par fosilās dīzeļdegvielas ražošanas izmaksām un cenām. Tāpēc tikai Atjaunojamo energoresursu direktīvas 2009/28/EK dēļ degvielas ražotāji (pārstrādes rūpnīcas) iepērk biodīzeļdegvielu, lai to sajauktu ar fosilo degvielu.

                     (328)

                     Biodīzeļdegvielas patēriņš ir tieši saistīts ar to uzdevumiem dalībvalstīs iejaukt konkrētu biodīzeļdegvielas daudzumu fosilajā degvielā. Biodīzeļdegvielas patēriņš noteikti palielināsies, kad vairāk dalībvalstis sasniegs Atjaunojamo energoresursu direktīvā 2009/28/EK noteiktos mērķus, kuri jāīsteno līdz 2020. gadam. Biodīzeļdegvielas patēriņu ietekmē arī citi faktori, piemēram, tādu transportlīdzekļu izmantošanas pieaugums, kuros ir dīzeļdzinējs.

               4.3.   Imports no attiecīgās valsts

         4.3.1.   Attiecīgās valsts izcelsmes importa apjoms un tirgus daļa

                     (329)

                     Pamatojoties uz Savienības importa statistiku no datubāzes Surveillance 2 (112), Komisija noteica biodīzeļdegvielas importa apjomu. Komisija noteica importa tirgus daļu, pamatojoties uz 7. tabulā noteikto biodīzeļdegvielas patēriņu Savienībā.

                     (330)

                     Attiecīgās valsts izcelsmes biodīzeļdegvielas importa Savienībā dinamika bija šāda:

                        8. tabula

                        Importa apjoms (t) un tirgus daļa

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Izmeklēšanas periods

                                 Importa apjoms no Argentīnas (t)

                                 0

                                 31 340

                                 0

                                 394 005

                                 Tirgus daļa

                                 0 %

                                 0,3 %

                                 0 %

                                 2,8 %

                                    Avots: ES importa statistika no datubāzes Surveillance 2, EBP.

                     (331)

                     Antidempinga maksājumu dēļ, kas inter alia attiecās uz importu no Argentīnas un kas 2013. gada 26. novembrī tika noteikti ar Regulu (ES) Nr. 1194/2013 (113), no 2014. gada līdz 2017. gada augustam no Argentīnas Savienībā nenonāca nekāds imports vai tā apjoms bija niecīgs. Imports no Argentīnas nenozīmīgā apjomā 2015. gadā ietvēra četrus atsevišķus importa darījumus, par kuriem tika ziņots Spānijā, un tāpēc Komisija tos neuzskata par reprezentatīviem.

                     (332)

                     2017. gada septembrī šie antidempinga maksājumi, kas piemērojami biodīzeļdegvielas importam no Argentīnas, ar 2017. gada 18. septembra Regulu (ES) 2017/1578 (114) tika ievērojami samazināti, un tāpēc imports no Argentīnas sāka strauji un ievērojami pieaugt, izmeklēšanas periodā sasniedzot tirgus daļu 2,8 % apmērā.

                     (333)

                     Biodīzeļdegvielas importam Savienībā no Argentīnas pa mēnešiem 2017. gada otrajā pusē bija šāda dinamika:

                        9. tabula

                        Importa apjoms (t) mēnesī

                                 7/2017

                                 8/2017

                                 9/2017

                                 10/2017

                                 11/2017

                                 12/2017

                                 Importa apjoms no Argentīnas (t)

                                 0

                                 0

                                 29 975

                                 57 526

                                 188 986

                                 117 518

                                    Avots: ES importa statistika no datubāzes Surveillance 2.

                     (334)

                     No 2017. gada janvāra līdz augustam netika veikts nekāds imports no Argentīnas. Ikmēneša statistika par importu 9. tabulā liecina par importa apjoma strauju un ievērojamu pieaugumu pēc Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielai piemērojamo antidempinga maksājumu samazināšanās.

                     (335)

                     Biodīzeļdegvielas importa apjomam Savienībā no Argentīnas pa mēnešiem pēc izmeklēšanas perioda 2018. gada pirmajos astoņos mēnešos bija šāda dinamika:

                        10. tabula

                        Importa apjoms (tūkstošos t) mēnesī

                                 2018

                                 Janv.

                                 Febr.

                                 Marts

                                 Apr.

                                 Maijs

                                 Jūn.

                                 Jūl.

                                 Augusts

                                 Importa apjoms no Argentīnas (tūkstošos t)

                                 173

                                 161

                                 131

                                 30

                                 119

                                 161

                                 141

                                 177

                                    Avots: ES importa statistika no datubāzes Surveillance 2.

                     (336)

                     Biodīzeļdegvielas imports no Argentīnas 2018. gadā turpinājās. Eksportētā biodīzeļdegviela parasti nonāk Savienības tirgū lielos atsevišķos sūtījumos – parasti tas ir pilns kuģis. Tāpēc ir mazāk nozīmīgi analizēt importa apjomu pa mēnešiem.

                     (337)

                     Importa līmenis 2018. gada pirmajos 8 mēnešos nesamazinājās. Gluži pretēji – lēstā Argentīnas importa Savienībā tirgus daļa, pieņemot, ka patēriņš Savienībā nemainījās, 2018. gada pirmajos 8 mēnešos veidoja 11,5 %. Tas liecina, ka gan lēstā tirgus daļa, gan vidējais importa apjoms mēnesī palielinājās.

                     (338)

                     Svarīgi arī norādīt, ka kopš 2018. gada 25. maija, kad tika sākta importa reģistrācija no Argentīnas, importa apjoms nav samazinājies. Patiesībā 2018. gada augustā bija vērojams otrais augstākais importa līmenis no Argentīnas visā attiecīgajā periodā.

               4.3.2.   Importa no attiecīgās valsts cenas un cenu starpība

                     (339)

                     Kā norādīts 334. apsvērumā, imports Savienībā no Argentīnas sākās tikai uz izmeklēšanas perioda beigām un 2014.–2016. gadā importa nebija nemaz vai tas bija niecīgs. Cenu dinamika attiecīgajā periodā attiecībā uz 2015. gadu un izmeklēšanas periodu ir parādīta 11. tabulā.

                        11. tabula

                        Importa cena

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Izmeklēšanas periods

                                 2018. gada janvāris – augusts

                                 Importa no Argentīnas cenas (EUR par t)

                                 —

                                 633

                                 —

                                 636

                                 613

                                    Avots: ES importa statistika no datubāzes Surveillance 2.

                     (340)

                     Laikposmā pēc izmeklēšanas perioda no Argentīnas importētās biodīzeļdegvielas vidējā svērtā cena 335. apsvērumā aprakstītajiem daudzumiem samazinājās līdz EUR 613 par tonnu. Tādējādi pēc izmeklēšanas perioda vidējā importa cena samazinājās par 3,6 % salīdzinājumā ar importa cenu izmeklēšanas periodā.

                     (341)

                     Cenu starpību izmeklēšanas periodā Komisija noteica, salīdzinot šādus faktorus:

                                 —

                                 katra ražojuma veida vidējās svērtās pārdošanas cenas, ko atlasītajiem Savienības ražotājiem Savienības tirgū maksājuši nesaistīti pircēji (koriģētas EXW līmenī), un

                                 —

                                 attiecīgās katra ražojuma veida vidējās svērtās cenas, ko par atlasīto Argentīnas ražotāju eksportētāju importu maksā pirmais neatkarīgais pircējs Savienības tirgū, noteiktas CIF līmenī, ar atbilstīgām korekcijām saistībā ar importēšanas izmaksām.

                     (342)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas tika labota pārrakstīšanās kļūda CIF vērtību valūtas konvertēšanā uz euro saistībā ar Group T6, kas Group T6 izraisīja CIF vērtības samazinājumu euro.

                     (343)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas Komisija saņēma piezīmes no AV, CARBIO un nesaistītā importētāja Gunvor attiecībā uz korekcijām, kas veiktas atlasīto Argentīnas ražotāju importa CIF cenām pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū.

                     (344)

                     AV, CARBIO un nesaistītais importētājs Gunvor norādīja, ka Argentīnas biodīzeļdegvielas eksporta cenai būtu jāpieskaita parastie muitas nodokļi 6,5 % apmērā. Turklāt CARBIO un nesaistītais importētājs Gunvor apgalvoja, ka Argentīnas biodīzeļdegvielas eksporta cenai būtu jāpieskaita arī antidempinga pasākumi diapazonā no 6,5 % līdz 8,1 % laikposmā no 2017. gada septembra līdz 2017. gada decembrim, proti, četros mēnešos izmeklēšanas periodā, kad sākās imports no Argentīnas.

                     (345)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas AV norādīja, ka Komisijas veiktajā cenu starpības aprēķinā būtu jāiekļauj antidempinga maksājumi. CARBIO sniedza tādu pašu piezīmi par antidempinga maksājumu iekļaušanu procedūras agrākā posmā un atkārtoja to pēc informācijas galīgās izpaušanas. Ražotāji eksportētāji arī sniedza piezīmes par šo jautājumu, pieprasot, ka būtu jāpieskaita antidempinga maksājumi.

                     (346)

                     Komisija pieņēma apgalvojumu par parastajiem muitas nodokļiem, kas jāpieskaita CIF cenai, un attiecīgi mainīja savus aprēķinus.

                     (347)

                     Komisija noraidīja apgalvojumu par antidempinga maksājumiem, kas jāpieskaita CIF cenai, jo uzskatīja, ka šis pieprasījums nav pamatots. Konkrētajā gadījumā Komisija uzskatīja, ka ir lietderīgāk analizēt ražotāju eksportētāju rīcību situācijā bez antidempinga maksājumiem, jo kaitējuma draudu analīzes kontekstā saskaņā ar pamatregulas 8. panta 8. punkta d) apakšpunktu tai ir jāanalizē importa cenu turpmākā ietekme uz Savienības ražošanas nozari. Turklāt pasākumi, ar ko noteica antidempinga maksājumus, tika izbeigti 2018. gada 18. oktobrī (115). Tādējādi antidempinga maksājumi nākotnē vairs neietekmēs importa cenas un jau iekasētie antidempinga maksājumi būs jāatmaksā vai būs jāatlaiž ar atpakaļejošu spēku.

                     (348)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas CARBIO norādīja – Komisija apgalvo, ka, tā kā šajā izmeklēšanā sadarbojās tikai viens nesaistīts importētājs, arī šajā gadījumā būtu jāizmanto 2013. gada antidempinga izmeklēšanā izmantotās importēšanas izmaksas. CARBIO arī norādīja, ka Komisija nav precizējusi, kāpēc tā noraidīja attiecīgā nesaistītā importētāja iesniegtās importēšanas izmaksas. Arī Gunvor apgalvoja, ka būtu jāizmanto tā iesniegtās faktiskās importa izmaksas. CARBIO atkārtoja šo apgalvojumu piezīmēs pēc informācijas galīgās izpaušanas.

                     (349)

                     Komisija apstiprināja, ka metodē, kas paskaidrota 341. apsvērumā, importēšanas izmaksu pieskaitīšanā tika izmantotas tās importēšanas izmaksas, kuras tika izmantotas izmeklēšanā, kā rezultātā ar Regulu (ES) Nr. 1194/2013 tika noteikti antidempinga maksājumi (116). Šo izmaksu izmantošanas iemesls bija tāds, ka vienīgais nesaistītais importētājs, kas sadarbojās šajā izmeklēšanā, pieprasīja, lai tā dati paliktu konfidenciāli. Turklāt iepriekšējā izmeklēšanā izmantotās importēšanas izmaksas ietvēra diferencētas īpašas importēšanas izmaksu kategorijas un to kvantifikāciju. Šī informācija nebija pieejama no nesaistītā importētāja, kas sadarbojās šajā izmeklēšanā. Neviena ieinteresētā persona nesniedza pierādījumus, kas liecinātu par būtiskām atšķirībām starp attiecīgā ražojuma importēšanas izmaksām, kuras tika izmantotas 2013. gadā, un importēšanas izmaksām, kas radušās izmeklēšanas periodā. Turklāt importēšanas izmaksas 2013. gadā tika izteiktas EUR. Tā kā kopš 2012. gada ARS maiņas kurss ir samazinājies aptuveni 8 reizes un inflācija eurozonā kopš 2013. gada ir bijusi ļoti zema (kopumā aptuveni 5 % pēdējo 6 gadu laikā), Komisija uzskatīja par lietderīgu izmantot iepriekšējās izmeklēšanas laikā noteiktās importēšanas izmaksas.

                     (350)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas Komisija koriģēja pārrakstīšanās kļūdu saistībā ar atlasīto ražotāju eksportētāju CIF vērtības aprēķinu.

                     (351)

                     Tādējādi Komisija veica cenu salīdzinājumu darījumiem pa ražojuma veidiem vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī, vajadzības gadījumā veicot atbilstīgas korekcijas un atskaitot rabatus un atlaides.

                     (352)

                     Salīdzinājums pa ražojuma veidiem galvenokārt attiecās uz CFPP salīdzinājumu neatkarīgi no izmantotās izejvielas. Vēl viena īpatnība, ko Komisija ņēma vērā, bija tas, vai ražojumam lielākajā daļā dalībvalstu tiek veikta “dubultā uzskaite”. “Dubultā uzskaite” ļauj pārstrādes uzņēmumam aprēķināt kāda konkrēta veida biodīzeļdegvielas saturu tā saražotajā dīzeļdegvielā divreiz (piemēram, 3 % biodīzeļdegvielas saturs ar “dubulto uzskaiti” būtu uzskatāms par līdzvērtīgu 6 % saturam). Attiecībā uz Vāciju, kur pastāv atšķirīgs veids, kā aprēķināt CO2 emisiju samazinājuma efektivitāti, Komisija ņēma vērā arī šo Vācijas tirgus īpatnību.

                     (353)

                     Komisija konstatēja, ka vairumā gadījumu galapircējs, iegādājoties biodīzeļdegvielu, nezina par ražošanā izmantotajām izejvielām un nemaz nevēlas to zināt, taču pieprasa ražojumu, kas atbilst noteiktam maksimālajam CFPP līmenim. Šis līmenis atšķiras atkarībā no gadalaika un klimatiskajiem apstākļiem. Vasaras mēnešos un siltākos reģionos patērētāji pieņem augstāku CFPP līmeni un prasa zemāka CFPP līmeņa biodīzeļdegvielu ziemas mēnešos un aukstākos reģionos.

                     (354)

                     Komisija salīdzinājuma rezultātu izteica procentos no atlasīto Savienības ražotāju apgrozījuma izmeklēšanas periodā. Tas liecināja, ka vidējā svērtā cenu starpība ar atlasīto eksportētāju veikto importu no attiecīgās valsts Savienības tirgū ir no 9,5 % līdz 15,2 %.

               4.4.   Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis

         4.4.1.   Vispārīgas piezīmes

                     (355)

                     Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 5. punktu, pārbaudot subsidētā importa ietekmi uz Savienības ražošanas nozari, tika novērtēti visi ekonomiskie rādītāji, kas raksturo Savienības ražošanas nozares stāvokli attiecīgajā periodā.

                     (356)

                     Kā minēts 19. apsvērumā, lai noteiktu kaitējuma draudus un negatīvo ietekmi uz pārdošanas cenu līmeni, pārdotajiem daudzumiem, Savienības ražošanas nozares tirgus daļu un peļņu, tika izmantota atlase.

                     (357)

                     Lai noteiktu kaitējumu, Komisija nošķīra makroekonomiskos un mikroekonomiskos kaitējuma rādītājus. Makroekonomiskos rādītājus Komisija novērtēja, pamatojoties uz datiem, ko savās atbildēs uz anketas jautājumiem bija snieguši atlasītie Savienības ražotāji, kā arī uz EBP sniegto informāciju.

                     (358)

                     Komisija pārbaudīja EBP iesniegto datu vākšanas metodiku un to, ka informācija ir pamatota ar atbilstošu dokumentāciju un izpētes procedūrām.

                     (359)

                     Abi datu kopumi tika atzīti par reprezentatīviem attiecībā uz Savienības ražošanas nozares ekonomisko stāvokli.

                     (360)

                     Makroekonomiskie rādītāji ir šādi: ražošanas apjoms, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, pārdošanas apjoms, tirgus daļa, izaugsme, nodarbinātība, ražīgums, subsidēšanas apjoms un atgūšanās no iepriekšējās subsidēšanas vai dempinga.

                     (361)

                     Mikroekonomiskie rādītāji ir šādi: vienības vidējās cenas, vienības izmaksas, darbaspēka izmaksas, krājumi, rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākums no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu.

                     (362)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas Komisija nosūtīja vēl divus jautājumu kopumus par laikposmu pēc izmeklēšanas perioda. Viens jautājumu kopums tika nosūtīts trim atlasītajiem uzņēmumiem, bet otrs – EBP. Komisija analizēja visu iesaistīto personu sniegtās atbildes. Komisija izmantoja saņemto informāciju konstatējumos attiecībā uz laikposmu pēc izmeklēšanas perioda.

               4.4.2.   Makroekonomiskie rādītāji

         4.4.2.1.   Ražošana, ražošanas jauda un jaudas izmantojums

                     (363)

                     Attiecīgajā periodā Savienības kopējam ražošanas apjomam, ražošanas jaudai un jaudas izmantojumam bija šāda dinamika:

                        12. tabula

                        Ražošanas jauda un jaudas izmantojums

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Izmeklēšanas periods

                                 Ražošanas jauda (tonnas)

                                 15 074 688

                                 16 009 878

                                 16 561 814

                                 16 594 853

                                    Indekss

                                    100

                                    106

                                    110

                                    110

                                 Jaudas izmantojums

                                 75 %

                                 74 %

                                 72 %

                                 79 %

                                    Indekss

                                    100

                                    98

                                    96

                                    105

                                    Avots: EBP.

                     (364)

                     Ražošanas jauda visā attiecīgajā periodā stabili palielinājās par 10 %, ņemot vērā augošo pieprasījumu.

                     (365)

                     Līdzīgi kā attiecībā uz informāciju par ražošanas apjomu, EBP apkopo datus par savu locekļu (tostarp valstu apvienību) jaudu, bet par ražotājiem, kas nav tās locekļi, EBP vāc informāciju par jaudu no citiem publiski pieejamiem avotiem.

                     (366)

                     Ražošanas jaudas rādītāji neietver ievērojamu jaudas daļu, kas uzskatāma par neizmantotu. EBP paskaidroja, ka vairāki biodīzeļdegvielas ražošanas uzņēmumi jau vairākus gadus nedarbojas un būtu uzskatāmi par tādiem, kas ilgstoši neveic ražošanu. Šīs ražotnes, lai gan tās ir faktiski aprīkotas, spētu atsākt ražošanu tikai pēc ieguldījumiem tehniskos pielāgojumos un pēc ievērojama laika.

                     (367)

                     Savienības ražošanas nozares jaudas izmantojums attiecīgajā periodā palielinājās par 5 % (jeb 4 procentu punktiem) – no 75 % līdz 79 %. Ražošanas nozare sasniedza augstāko jaudas izmantojuma līmeni izmeklēšanas periodā.

               4.4.2.2.   Pārdošanas apjoms un tirgus daļa

                     (368)

                     Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomam un tirgus daļai attiecīgajā periodā bija šāda dinamika:

                        13. tabula

                        Pārdošanas apjoms un tirgus daļa

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Izmeklēšanas periods

                                 Pārdošanas apjoms Savienības tirgū (t)

                                 11 363 729

                                 11 305 117

                                 10 920 665

                                 13 004 462

                                    Indekss

                                    100

                                    99

                                    96

                                    114

                                 Tirgus daļa

                                 95,4 %

                                 95,9 %

                                 95,5 %

                                 91,6 %

                                    Avots: EBP, importa un eksporta statistika.

                     (369)

                     Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms no 2014. līdz 2016. gadam samazinājās par 4 % un tad izmeklēšanas periodā palielinājās par 18 procentpunktiem, proti, tas bija par 14 % augstāks nekā 2014. gadā.

                     (370)

                     Pārdošanas apjomu pamatā esošie faktori ir tādi paši kā patēriņa pamatā esošie faktori, kas aprakstīti 324.–328. apsvērumā. Imports 2014.–2016. gadā būtiski neietekmēja pārdošanas apjomu, tādēļ pārdošanas apjoma un tirgus daļas līmenis bija stabils.

                     (371)

                     Maksājumu samazinājums importam no Argentīnas 2017. gadā mainīja tirgus ainu. Neraugoties uz to, ka imports sākās tikai uz gada beigām, Savienības ražošanas nozare salīdzinājumā ar 2014. gadu bija zaudējusi tirgus daļu 3,8 procentu punktu apmērā. Kā paskaidrots 333. apsvērumā, šis ievērojamais tirgus daļas samazinājums sakrīt ar attiecīgā ražojuma importa ienākšanu Savienības tirgū izmeklēšanas perioda pēdējos četros mēnešos.

                     (372)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas CARBIO sniedza piezīmes par Savienības ražošanas nozares tirgus daļu, kas noteikta no 2015. līdz 2016. gadam, norādot – šajā laikposmā Savienības ražošanas nozare zaudēja tirgus daļu, lai gan importa no Argentīnas nebija.

                     (373)

                     Komisija pārbaudīja attiecīgos datus un konstatēja, ka informācijas dokumentā ir pieļauta kļūda, aprēķinot Savienības patēriņu, un tādējādi Savienības ražošanas nozares tirgus daļa bija nepareiza. Šī kļūda tika labota, un 7. un 13. tabulā atrodami izlabotie skaitļi.

                     (374)

                     Minētā labojuma rezultātā Savienības tirgus daļa no 2015. līdz 2016. gadam saglabājās stabila un samazinājās tikai izmeklēšanas periodā sakarā ar Argentīnas izcelsmes importa apjomu palielināšanos.

               4.4.2.3.   Izaugsme

                     (375)

                     Savienības patēriņš attiecīgajā periodā pieauga par 19 %, bet pārdošanas un ražošanas apjomi Savienības ražošanas nozarē palielinājās tikai attiecīgi par 14 % un 15 %. Tāpēc Savienības ražošanas nozare attiecīgajā periodā nevarēja pilnībā izmantot tirgus izaugsmi, jo ievērojamu daļu no šīs izaugsmes absorbēja pieaugošais subsidētā Argentīnas izcelsmes importa apjoms izmeklēšanas periodā.

               4.4.2.4.   Nodarbinātība un ražīgums

                     (376)

                     Nodarbinātības un ražīguma dinamika attiecīgajā laikposmā bija šāda:

                        14. tabula

                        Nodarbinātība un ražīgums

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Izmeklēšanas periods

                                 Nodarbināto skaits

                                 2 406

                                 2 763

                                 2 762

                                 2 733

                                    Indekss

                                    100

                                    115

                                    115

                                    114

                                 Ražīgums (t uz darbinieku)

                                 4 718

                                 4 267

                                 4 329

                                 4 782

                                    Indekss

                                    100

                                    90

                                    92

                                    101

                                    Avots: EBP.

                     (377)

                     Nodarbinātībai Savienībā bija citāda dinamika nekā ražošanas, pārdošanas un patēriņa tendencēm. Salīdzinoši liels nodarbinātības pieaugums notika 2015. gadā – 15 % salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu. Kopš tā laika (arī izmeklēšanas periodā) tas saglabājās stabilā līmenī.

                     (378)

                     Būtu jāuzskata, ka pieaugums 2015. gadā ir Savienības ražošanas nozares reakcija uz apstākļu uzlabošanos biodīzeļdegvielas tirgū un turpmāku uzlabojumu gaidas. Vienlaikus nelielais nodarbinātības samazinājums izmeklēšanas periodā vēl neatspoguļo reakciju uz importa apjoma pieaugumu no Argentīnas. Savienības ražošanas nozare izmeklēšanas periodā vēl nesamazināja jaudu, tādēļ nodarbinātība saglabājās stabila.

               4.4.2.5.   Kompensējamo subsīdiju apjoms un atgūšanās no iepriekšējās subsidēšanas vai dempinga

                     (379)

                     Subsidētā importa no attiecīgās valsts ietekme uz Savienības ražošanas nozari bija ievērojama, ņemot vērā šā importa ievērojamos apjomus un zemās cenas.

                     (380)

                     Savienība 2013. gada 26. novembrī noteica galīgos antidempinga maksājumus biodīzeļdegvielas importam inter alia no Argentīnas. Maksājumu pamatā bija kaitējuma novēršanas līmenis robežās no 22 % līdz 25,7 %.

                     (381)

                     Kā minēts 332. apsvērumā, šie antidempinga maksājumi tika ievērojami samazināti 2017. gada septembrī, tādēļ biodīzeļdegvielas imports no Argentīnas manāmi palielinājās. Kā norādīts 330. apsvērumā, Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas importa Savienībā lēstā tirgus daļa izmeklēšanas periodā sasniedza 2,8 %. Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas importa Savienībā lēstā tirgus daļa 2017. gada pēdējā ceturksnī pārsniedza 10 %. Biodīzeļdegvielas imports Savienībā no Argentīnas turpināja palielināties pēc izmeklēšanas perioda, un, neraugoties uz importa reģistrāciju, Argentīnas izcelsmes importa Savienībā lēstā tirgus daļa 2018. gada pirmajā pusē saglabājās virs 10 %.

                     (382)

                     Importa statistika par laikposmu pēc izmeklēšanas perioda, kas detalizēti izklāstīta 335. apsvērumā, liecina, ka imports līdz 2018. gada augustam turpinājās tādā pašā līmenī un pat palielinājās, neraugoties uz importa reģistrāciju no 2018. gada 18. maija.

                     (383)

                     Ievērojamais un straujais Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas importa Savienībā pieaugums sākās 2017. gada septembrī, un imports turpinājās, neraugoties uz importa reģistrāciju. Šā importa zemo cenu dēļ, kuras bija ievērojami zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas, Savienības ražošanas nozare zaudēja tirgus daļu un nespēja pilnībā izmantot tirgus izaugsmi.

               4.4.3.   Mikroekonomiskie rādītāji

         4.4.3.1.   Cenas un tās ietekmējošie faktori

                     (384)

                     Atlasīto Savienības ražotāju vidējai svērtajai vienības pārdošanas cenai nesaistītiem pircējiem Savienībā attiecīgajā periodā bija šāda dinamika:

                        15. tabula

                        Pārdošanas cenas Savienībā

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Izmeklēšanas periods

                                 Vienības vidējā pārdošanas cena visā Savienības tirgū (EUR/t)

                                 817

                                 715

                                 765

                                 832

                                    Indekss

                                    100

                                    87

                                    94

                                    102

                                 Vienības ražošanas izmaksas (EUR/t)

                                 797

                                 728

                                 767

                                 827

                                    Indekss

                                    100

                                    91

                                    96

                                    104

                                    Avots: atlasītie Savienības ražotāji.

                     (385)

                     Atlasīto Savienības ražotāju vidējā svērtā vienības pārdošanas cena nesaistītiem pircējiem Savienībā 2015. gadā samazinājās ievērojami – par 13 %. Pēc tam 2016. gadā un izmeklēšanas periodā cenas palielinājās līdz pat 2 % virs 2014. gada līmeņa.

                     (386)

                     Atlasīto Savienības ražotāju vienības ražošanas izmaksas atbilda cenu tendencēm un 2015. gadā samazinājās par 9 %. Vienības ražošanas izmaksas 2016. gadā un izmeklēšanas periodā palielinājās līdz pat 4 % virs 2014. gada līmeņa. Tas notika pēc galvenās izejvielas, rapša, cenas izmaiņām – tā laikā no 2014. gada līdz izmeklēšanas periodam palielinājās par 8 % (117).

                     (387)

                     Vidējā vienības pārdošanas cena un vienības ražošanas izmaksas attiecas uz atlasītajiem Savienības ražotājiem, bet tās nav tieši salīdzināmas. Tas ir tāpēc, ka cenas attiecas tikai uz pārdošanu nesaistītiem pircējiem Savienībā, savukārt izmaksas ir visas ražošanas izmaksas.

                     (388)

                     Biodīzeļdegvielas cenas dinamika ir saistīta ar izejvielu (tās ir vai nu lauksaimniecības produkti, vai eļļa) tirgus cenu dinamiku. Izejvielu izmaksas ir galvenais izmaksu faktors un lielā mērā nosaka kopējās ražošanas izmaksas un līdz ar to – pārdošanas cenu tirgū.

                     (389)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas Komisija saņēma AV piezīmes par atlasīto Savienības ražotāju vidējo svērto vienības pārdošanas cenu nesaistītiem pircējiem. AV norādīja, ka 2015. gadā šī cena ievērojami samazinājās (par 13 %) un ka Komisija nav veikusi analīzi, lai nošķirtu citus iespējamā kaitējuma cēloņus, lai gan nav atspēkojams, ka Argentīnas izcelsmes importa tirgus daļa 2015. gadā bija tikai 0,5 %.

                     (390)

                     Komisija norādīja – kā paskaidrots 388. apsvērumā, biodīzeļdegvielas cenas dinamika ir saistīta ar izejvielu tirgus cenu dinamiku. No 2014. līdz 2015. gadam rapša eļļas starptautiskā cena patiešām samazinājās par 14,5 % (118). Tas atbilst atlasīto Savienības ražotāju vidējās svērtās vienības pārdošanas cenas samazinājumam 13 % apmērā, kā to norādīja AV, un vienlaikus apstiprina apgalvojumu, ka izejvielu izmaksas nosaka pārdošanas cenas tirgū.

               4.4.3.2.   Darbaspēka izmaksas

                     (391)

                     Atlasīto Savienības ražotāju vidējām darbaspēka izmaksām attiecīgajā periodā bija šāda dinamika:

                        16. tabula

                        Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu darbinieku

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Izmeklēšanas periods

                                 Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu darbinieku (EUR)

                                 66 530

                                 71 573

                                 65 237

                                 65 874

                                    Indekss

                                    100

                                    108

                                    98

                                    99

                                    Avots: atlasītie Savienības ražotāji.

                     (392)

                     Vidējās darbaspēka izmaksas bija stabilas, izņemot 2015. gadu, kad tās bija augstākas nekā pārējos gados. Tas bija gads, kad Savienības ražošanas nozarē sāka ievērojami palielināties nodarbinātības līmenis. Kā redzams, turpmākajos periodos, 2016. gadā un izmeklēšanas periodā, kad visa gada garumā bija vērojams pastāvīgs nodarbinātības pieaugums, vidējās darbaspēka izmaksas saglabājas ļoti līdzīgā un stabilā līmenī.

               4.4.3.3.   Krājumi

                     (393)

                     Atlasīto Savienības ražotāju krājumiem attiecīgajā periodā bija šāda dinamika:

                        17. tabula

                        Krājumi

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Izmeklēšanas periods

                                 Krājumi perioda beigās (t)

                                 117 074

                                 85 725

                                 92 291

                                 87 864

                                    Indekss

                                    100

                                    73

                                    79

                                    75

                                    Avots: atlasītie Savienības ražotāji.

                     (394)

                     Atlasīto Savienības ražotāju krājumu līmenis bija visaugstākais 2014. gadā. No 2014. līdz 2015. gadam tas samazinājās par 27 % un kopš tā laika bija apmēram vienādā līmenī. Krājumu līmenis nesekoja ražošanas un pārdošanas apjoma pieaugumam izmeklēšanas periodā. Tā kā izmeklējamo ražojumu pārdod bez taras, viena piegāde var ietvert ievērojamu daudzumu, kas pārsniedz 10 000 tonnas. Tādējādi viena vienīga piegāde var būtiski ietekmēt krājumu līmeni atkarībā no konkrētā darījuma datuma. Tāpēc krājumu līmenis ir mazāk nozīmīgs Savienības ražošanas nozares rādītājs.

               4.4.3.4.   Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi, ienākums no ieguldījumiem un spēja piesaistīt kapitālu

                     (395)

                     Atlasīto Savienības ražotāju rentabilitātei, naudas plūsmai, ieguldījumiem un ienākumam no ieguldījumiem attiecīgajā periodā bija šāda dinamika:

                        18. tabula

                        Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi un ienākums no ieguldījumiem

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Izmeklēšanas periods

                                 Nesaistītiem pircējiem Savienībā veiktās pārdošanas rentabilitāte (% no pārdošanas apgrozījuma)

                                 5,0 %

                                 – 0,1 %

                                 0,9 %

                                 0,8 %

                                    Indekss

                                    100

                                    – 3

                                    18

                                    16

                                 Naudas plūsma (EUR)

                                 95 181 923

                                 23 004 159

                                 26 458 832

                                 35 102 719

                                    Indekss

                                    100

                                    24

                                    28

                                    37

                                 Ieguldījumi (EUR)

                                 8 970 184

                                 19 697 707

                                 8 039 845

                                 38 946 892

                                    Indekss

                                    100

                                    220

                                    90

                                    434

                                 Ienākums no ieguldījumiem

                                 78 %

                                 – 3 %

                                 18 %

                                 16 %

                                    Indekss

                                    100

                                    – 4

                                    23

                                    21

                                    Avots: atlasītie Savienības ražotāji.

                     (396)

                     Komisija noteica trīs atlasīto Savienības ražotāju rentabilitāti, tīro peļņu pirms nodokļu nomaksas no līdzīgā ražojuma pārdošanas nesaistītiem pircējiem Savienībā izsakot procentos no šīs pārdošanas apgrozījuma. Rentabilitātes pamatā ir pārdoto preču izmaksas.

                     (397)

                     Visā attiecīgajā periodā rentabilitāte bija zema. Tikai 2014. gadā tā sasniedza 5 %, savukārt 2015. gadā peļņas nebija, bet 2016. gadā un izmeklēšanas periodā tā nepārsniedza 1 %. Augstāka rentabilitāte 2014. gadā galvenokārt bija saistīta ar viena atlasītā Savienības ražotāja ārkārtas un finanšu ienākumiem. Bez šiem elementiem Savienības ražošanas nozares rentabilitāte 2014. gadā būtu salīdzināma ar citiem attiecīgā perioda gadiem.

                     (398)

                     Pēc izmeklēšanas perioda Savienības ražošanas nozares rentabilitāte vēl samazinājās un 2018. gada pirmajos sešos mēnešos pārvērtās zaudējumos 1,7 % apmērā.

                     (399)

                     Neraugoties uz zemo peļņas līmeni, Savienības ražošanas nozare no savas darbības nodrošināja pozitīvu naudas plūsmu visā attiecīgajā periodā. Tā spēja pašfinansēt savu darbību. Taču arī naudas plūsmas gadījumā šis līmenis Savienības ražošanas nozarē 2014. gadā bija visaugstākais un turpmākajos gados nepārsniedza 37 % no minētā līmeņa.

                     (400)

                     Savienības ražošanas nozare visā attiecīgajā periodā turpināja ieguldīt, izmeklēšanas periodā sasniedzot augstāko ieguldījumu līmeni. Tādējādi subsidētā Argentīnas izcelsmes importa pēkšņā ienākšana izmeklēšanas perioda beigās vēl nebija negatīvi ietekmējusi Savienības ražošanas nozares veikto ieguldījumu līmeni.

                     (401)

                     Ienākums no ieguldījumiem ir peļņa, kas izteikta procentos no pamatlīdzekļu uzskaites neto vērtības. Ienākums no ieguldījumiem attiecīgajā periodā ievērojami samazinājās (par 79 %), lielā mērā atspoguļojot rentabilitātes tendenci.

                     (402)

                     Savienības ražošanas nozares finanšu rādītāji peļņas ziņā izmeklēšanas periodā ierobežoja tās spēju piesaistīt kapitālu.

                     (403)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas AV apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares zemā rentabilitāte visā laikposmā no 2014. gada līdz izmeklēšanas periodam nevar būt saistīta ar Argentīnas izcelsmes importu, kas atsākās tikai 2017. gada septembrī. Šajā kontekstā arī nesaistītais importētājs Gunvor pēc informācijas dokumenta izpaušanas minēja, ka Savienības ražošanas nozarei nav nodarīts būtisks kaitējums.

                     (404)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas AV un CARBIO atkārtoja savas piezīmes par Savienības ražošanas nozares darbības rezultātiem un atsaucās uz vairākiem darbības rādītājiem, kam bija pozitīva dinamika. AV arī atkārtoja secinājumu, ka, nepastāvot importam no Argentīnas, imports no Argentīnas neietekmēja Savienības ražošanas nozares ekonomisko stāvokli.

                     (405)

                     Komisija norādīja – tendences, tostarp rentabilitātes tendences, liecina, ka Savienības ražošanas nozare, šķiet, nav pilnībā atguvusies no iepriekšējā dempinga sekām. Tas attiecas uz laikposmu no 2014. gada līdz izmeklēšanas periodam, uz kuru AV atsaucās savās piezīmēs. Turklāt, lai gan imports no Argentīnas patiešām atsākās tikai 2017. gada septembrī, tas, ka 2017. gada pēdējā ceturksnī šis imports sasniedza lēsto tirgus daļu vairāk nekā 10 % apmērā, nevar būt nesaistīts ar faktu, ka Savienības ražošanas nozare izmeklēšanas periodā sasniedza tikai 0,8 % rentabilitāti (un vēlāk piedzīvoja vienīgi zaudējumus). Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

               4.5.   Ekonomiskie rādītāji pēc izmeklēšanas perioda

                     (406)

                     Komisija atlasītajiem Savienības ražotājiem pieprasīja un no tiem saņēma atbildes uz papildu jautājumiem. Dati par laikposmu pēc izmeklēšanas tāpat kā mikroekonomiskie rādītāji par izmeklēšanas periodu tika uzrādīti kā trīs atlasīto Savienības ražotāju vidējais svērtais rādītājs.

                     (407)

                     Attiecībā uz laikposmu pēc izmeklēšanas dažus makroekonomiskos rādītājus, piemēram, jaudu, jaudas izmantojumu, ražošanas un pārdošanas apjomu, izmeklēšanai atvēlētā ierobežotā laika dēļ bija iespējams analizēt tikai attiecībā uz atlasītajiem Savienības ražotājiem. Tāpēc izmeklēšanas perioda skaitļi nav tieši salīdzināmi ar skaitļiem, kas norādīti 4.4.2. iedaļā. Tomēr šie skaitļi ļauj analizēt atlasīto Savienības ražotāju stāvokļa dinamiku pēc izmeklēšanas perioda.

                     (408)

                     Atlasīto Savienības ražotāju ražošanas un pārdošanas apjomiem, vienības izmaksām un vienības pārdošanas cenāmbijaattīstījās šāda dinamika:

                        19. tabula

                        Savienības ražošanas nozare pēc izmeklēšanas perioda

                                 Izmeklēšanas periods

                                 2018. gada janvāris – marts

                                 2018. gada aprīlis – jūnijs

                                 Kopējais ražošanas apjoms (t)

                                 2 614 770

                                 602 303

                                 585 734

                                    Indekss (gada)

                                    100

                                    92

                                    90

                                 Pārdošanas apjoms Savienības tirgū (t)

                                 2 657 665

                                 591 108

                                 648 698

                                    Indekss (gada)

                                    100

                                    89

                                    98

                                 Vienības ražošanas izmaksas (EUR/t)

                                 827

                                 793

                                 787

                                    Indekss

                                    100

                                    96

                                    95

                                 Vienības vidējā pārdošanas cena visā Savienības tirgū (EUR/t)

                                 832

                                 765

                                 773

                                    Indekss

                                    100

                                    92

                                    93

                                    Avots: atlasītie Savienības ražotāji.

                     (409)

                     Izmaiņas laikposmā pēc izmeklēšanas perioda 2018. gada pirmajā un otrajā ceturksnī ir norādītas salīdzinājumā ar izmeklēšanas periodu, un vērtības ir indeksētas attiecībā pret izmeklēšanas periodu.

                     (410)

                     Atlasīto Savienības ražotāju jauda 2018. gada pirmajā pusē saglabājās stabila, bet jaudas izmantojums samazinājās no 85 % līdz 76 %.

                     (411)

                     Gan ražošanas, gan pārdošanas apjoms pirmajā un otrajā ceturksnī pēc izmeklēšanas perioda samazinājās.

                     (412)

                     Abos ceturkšņos pēc izmeklēšanas perioda samazinājās gan vienības izmaksas, gan vienības pārdošanas cenas. Vienības ražošanas izmaksas samazinājās par 5 %, savukārt vidējā pārdošanas cena samazinājās par 7 %, un tas izraisīja rentabilitātes samazinājumu, kas aprakstīts 398. apsvērumā.

               4.6.   Secinājums par kaitējumu

                     (413)

                     Izņemot niecīgu importa apjomu 2015. gadā, līdz 2017. gada septembrim biodīzeļdegvielas imports no Argentīnas Savienības tirgū nenotika. Lai gan šis imports sākās tikai uz izmeklēšanas perioda beigām, tas sasniedza līmeni, kas ļāva tam izmeklēšanas periodā panākt tirgus daļu 2,8 % apmērā, bet 2017. gada pēdējā ceturksnī pieaugt līdz lēstiem vairāk nekā 10 %, un tas, šķiet, apstiprinās arī attiecībā uz 2018. gada pirmo pusgadu, neraugoties uz importa reģistrāciju.

                     (414)

                     Attiecīgajā periodā kaitējuma rādītāji rāda neviendabīgu ainu. Savienības ražošanas nozares ražošanas un pārdošanas apjoms lielā mērā atbilda tirgus pieprasījumam, tas bija stabils no 2014. gada līdz 2016. gadam un palielinājās izmeklēšanas periodā, pilnībā negūstot labumu no tirgus izaugsmes attiecīgā perioda beigās, jo šo tirgu daļēji aizņēma attiecīgais imports. Ieguldījumi attiecīgajā periodā ievērojami palielinājās. Tā bija pozitīva tendence, kas liecināja, ka nozare sāk atgūties. Arī nodarbinātības pieauguma sākumu 2015. gadā var uzskatīt par norādi, ka Savienības ražošanas nozares stāvoklis bez subsidētā importa no Argentīnas ir sācis uzlaboties.

                     (415)

                     Laikposmā pēc izmeklēšanas perioda lielākā daļa ekonomisko rādītāju liecināja par Savienības ražošanas nozares ekonomiskā stāvokļa acīmredzamu turpmāku pasliktināšanos. Tas attiecas uz jaudas izmantojumu, ražošanas apjomu, pārdošanas apjomu un vienības pārdošanas cenām, kā tie aprakstīti iepriekš.

                     (416)

                     Savukārt Savienības ražošanas nozares rentabilitāte lielāko attiecīgā perioda daļu saglabājās zemā līmenī, un nozarei vairs neizdevās uzlabot ražīgumu uz vienu darbinieku. Tas norāda, ka Savienības ražošanas nozarei šajā īsajā laikā nebija izdevies sasniegt parastu un rentablu darbības līmeni. Stāvoklis vēl vairāk pasliktinājās 2018. gada pirmajos sešos mēnešos, kad Savienības ražošanas nozare ziņoja par zaudējumiem.

                     (417)

                     Komisija konstatēja, ka izmeklēšanas periodu jau negatīvi ietekmēja imports no Argentīnas, un laikposms pēc izmeklēšanas perioda beigām liecina, ka Savienības ražošanas nozares stāvoklis turpina pasliktināties. Neraugoties uz pārdošanas un ražošanas apjomu pieaugumu, ko izraisīja pieaugošais patēriņš izmeklēšanas periodā, nekas neliecināja par Savienības ražošanas nozares ekonomiskā stāvokļa uzlabošanos. Izmeklēšanas periodā Savienības ražošanas nozare neguva gandrīz nekādu peļņu, ņemot vērā spiedienu, ko radīja attiecīgā importa zemās cenas. Izmeklēšanas periodā gūtajai nelielajai peļņai sekoja zaudējumi 2018. gada pirmajos sešos mēnešos. Iepriekš izmeklētās tendences liecina, ka Savienības ražošanas nozare, šķiet, nav pilnībā atguvusies no iepriekšējā dempinga sekām. Lai gan Komisija nav pārliecināta, ka izmeklēšanas periodā pastāv būtisks kaitējums, tā pārbaudīs, vai pastāv vismaz būtiska kaitējuma draudi.

               5.   KAITĒJUMA DRAUDI

         5.1.   Ievads

                     (418)

                     Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 8. punktu Komisija pārbaudīja, vai subsidētais imports no attiecīgās valsts rada būtiska kaitējuma draudus Savienības ražošanas nozarei.

                     (419)

                     Analizējot būtiska kaitējuma draudus Savienības ražošanas nozarei saskaņā ar pamatregulas 8. panta 8. punkta otro daļu, tiek ņemti vērā šādi faktori:

                                 —

                                 attiecīgās subsīdijas vai subsīdiju iezīmes un iespējamās sekas uz tirdzniecību,

                                 —

                                 ievērojams subsidētā importa daļas pieaugums Savienības tirgū, kas norāda uz būtisku importa palielināšanās iespēju,

                                 —

                                 pietiekami brīvi pieejama ražotāja eksportētāja jaudas rezerve vai šādas jaudas draudīga (nenovēršama) un ievērojama palielināšanās, kas norāda uz to, ka ka subsidētā eksporta apjoms uz Savienību var ievērojami palielināties, kas varētu absorbēt papildu eksportu,

                                 —

                                 tas, vai importa preces ieved par cenām, kas ievērojami samazinātu cenas vai kavētu cenu palielināšanos, kura citādi būtu notikusi un, iespējams, palielinātu pieprasījumu pēc turpmāka importa, un

                                 —

                                 krājumu līmenis.

               5.2.   Attiecīgās subsīdijas vai subsīdiju iezīmes un iespējamā sekas uz tirdzniecību

                     (420)

                     Komisija 304. apsvērumā saskaņā ar pamatregulu secināja, ka pastāv kompensējamas subsīdijas. Konstatētās subsīdijas liecina, ka attiecīgā ražojuma imports potenciāli saņem ieguvumu no valdības atbalsta. Paredzams, ka ievērojamā cenu starpība, kas tika konstatēta izmeklēšanas periodā un pēc tam, vēl vairāk negatīvi ietekmēs Savienības ražošanas nozares nestabilo ekonomisko stāvokli, kas jau tika novērots izmeklēšanas periodā. Turklāt, kā paskaidrots 158. apsvērumā, AV pasākumi, kas atbalsta iekšzemes biodīzeļdegvielas nozari, nodrošina, ka biodīzeļdegvielas eksports joprojām ir ļoti konkurētspējīgs, jo sojas pupu ieguves izmaksas ir zemākas (atšķirībā no Savienības ražotājiem, kurus ietekmē lielākas rapša sēklu cenu svārstības). Tāpēc ir paredzams, ka attiecīgā ražojuma subsidētais imports, ņemot vērā AV atbalsta pasākumu raksturu, varētu turpināt negatīvi ietekmēt Savienības ražošanas nozares ekonomisko stāvokli.

               5.3.   Ievērojams subsidētā importa daļas pieaugums Savienības tirgū, kas norāda uz būtisku importa palielināšanās iespēju

                     (421)

                     Pastāv skaidra saikne starp pēkšņo un būtisko Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas importa apjoma palielināšanos Savienības tirgū kopš 2017. gada septembra un noteikto antidempinga maksājumu samazinājumu no minētā mēneša, kā parādīts 9. tabulā. Tas norāda uz Argentīnas ražotāju eksportētāju spēju ātri reaģēt uz mainīgajiem tirgus apstākļiem. Turklāt dati par Argentīnas biodīzeļdegvielas importu pēc izmeklēšanas perioda liecina, ka, tiklīdz antidempinga maksājumi tika samazināti vai atcelti, Argentīnas ražotāji eksportētāji, neraugoties uz importa reģistrāciju, turpināja eksportēt uz Savienības tirgu līdzīgus daudzumus tiem, kas tika eksportēti izmeklēšanas periodā.

                     (422)

                     Tāpēc, ņemot vērā Savienības tirgus pievilcīgumu Argentīnas eksportam, Komisija uzskatīja, ka pēc antidempinga maksājumu samazināšanas 2017. gada septembrī tas, ka biodīzeļdegvielas importa apjoms no Argentīnas ir ievērojami palielinājies, liecina par iespējamību, ka šā importa apjoms turpinās palielināties. Importa analīze laikposmā no 2018. gada janvāra līdz augustam, kas izklāstīta 463. apsvērumā, apstiprina biodīzeļdegvielas importa no Argentīnas faktisko turpmāko pieaugumu.

               5.4.   Pietiekami brīvi pieejama jaudas rezerve un trešo valstu absorbcijas spēja

                     (423)

                     Saskaņā ar ESAO lauksaimniecības statistiku (119) par pasaules biodīzeļdegvielas patēriņu Argentīna 2017. gadā veidoja tikai aptuveni 3,5 % no pasaules patēriņa. Kā norādīts 202. apsvērumā, Argentīna izmeklēšanas periodā eksportēja 57 % no tās ražošanas apjoma.

                     (424)

                     Argentīnas zemais patēriņa līmenis salīdzinājumā ar patēriņu pasaulē, kā arī patēriņš Savienībā aptuveni 40 % apmērā un ASV aptuveni 25 % apmērā skaidri norāda, ka Argentīnas biodīzeļdegvielas nozare ir orientēta uz eksportu un ir atkarīga no šiem tirgiem (sk. arī 209. apsvērumu).

                     (425)

                     Argentīnas biodīzeļdegvielas ražotāju neizmantotā jauda izmeklēšanas periodā tiek lēsta vairāk nekā 1,2 miljonu tonnu apmērā. Šīs aplēses pamatā ir informācija, kas saņemta no atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem, kuri veido 84 % no visa eksporta uz Savienību, un kas tika ekstrapolēta uz visu Argentīnas nozari.

                     (426)

                     Saskaņā ar informāciju, ko Komisijai sniedza EBP, Argentīnas biodīzeļdegvielas ražotāju neizmantotā jauda saglabājās līdzīgā līmenī arī laikposmā pēc izmeklēšanas perioda.

                     (427)

                     ASV 2017. gada 27. augustā biodīzeļdegvielas importam no Argentīnas noteica pagaidu kompensācijas maksājumus ar likmi no 50 % līdz 60 %, bet pēc tam 2017. gada 9. novembrī – galīgos maksājumus ar likmi no 71,45 % līdz 72,28 %. 2017. gada oktobrī ASV noteica pagaidu antidempinga maksājumus 54,36 % līdz 70,05 % apmērā. 2018. gada 3. janvārī ASV apstiprināja šos maksājumus galīgajā lēmumā (120), nedaudz tos mainot – patlaban tie ir no 60,44 % līdz 86,41 %.

                     (428)

                     Noteikto maksājumu līmenis ASV, kas pirms šo maksājumu noteikšanas bija svarīgākais Argentīnas eksporta tirgus, pārliecinoši norāda, ka šis biodīzeļdegvielas eksports nekavējoties tika novirzīts uz Savienības tirgu. Šo novirzīšanu pastiprina gandrīz vienlaicīgais antidempinga maksājumu samazinājums Argentīnas biodīzeļdegvielai Savienībā. Minētais parādīts turpmāk 20. tabulā.

                        20. tabula

                        Eksporta apjoms (t) mēnesī

                                 Eksporta apjoms no Argentīnas (t)

                                 7/2017

                                 8/2017

                                 9/2017

                                 10/2017

                                 11/2017

                                 12/2017

                                 Uz ASV

                                 220 360

                                 14 483

                                 0

                                 0

                                 0

                                 0

                                 Uz Savienību

                                 0

                                 60 000

                                 30 000

                                 200 000

                                 185 000

                                 163 091

                                    Avots: Argentīnas eksporta statistika.

                     (429)

                     Eksporta apjoms no Argentīnas uz Savienību, kas norādīts 20. tabulā, nav vienāds ar 333. apsvērumā 9. tabulā norādīto Argentīnas importu Savienībā. Atšķirība ir saistīta ne tikai ar atšķirīgu datu avotu, bet galvenokārt ar atšķirīgu eksporta un importa darījumu reģistrēšanas grafiku attiecīgajā statistikā.

                     (430)

                     Kā norādīts 425. apsvērumā, Argentīnā ir pietiekami brīvi pieejama jaudas rezerve, kas pat palielinās tirdzniecības modeļa izmaiņu (proti, ASV tirgus izslēgšanas) dēļ. Tas liecina, ka subsidētā eksporta apjoms uz Savienību varētu būtiski palielināties. Nav citu zināmu eksporta tirgu, kas varētu absorbēt šo papildu eksportu, jo ASV un Savienība kopā veido aptuveni 2/3 no biodīzeļdegvielas patēriņa pasaulē.

                     (431)

                     Runājot par Argentīnas ražotāju eksportētāju eksporta tirgu absorbcijas spēju, pēc informācijas dokumenta izpaušanas Peru iestādes 2018. gada 10. jūlijā apstiprināja antidempinga un kompensācijas maksājumu noteikšanu, kuri kopumā veido USD 137,4 līdz 399,8 par tonnu.

                     (432)

                     Komisija konstatēja, ka draudi, ko rada turpmāka Argentīnas izcelsmes importa novirzīšana, var radīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.

               5.5.   Subsidētā importa cenas līmenis

                     (433)

                     Biodīzeļdegvielas imports no Argentīnas, kas Savienības tirgū ienāca pēdējos četros izmeklēšanas perioda mēnešos, tika importēts par ievērojami zemākām cenām nekā Savienības ražošanas nozares noteiktās cenas. Kā paskaidrots 354. apsvērumā, Komisija attiecībā uz izmeklēšanas periodu konstatēja, ka vidējā svērtā cenu starpība ir no 9,5 % līdz 15,2 %. Importa statistikā novēroto cenu salīdzinājums ar Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenām apstiprina šo starpību. No Argentīnas importētās biodīzeļdegvielas cenas laikposmā pēc izmeklēšanas perioda samazinājās vēl vairāk.

               5.6.   Krājumu līmenis

                     (434)

                     Atlasīto Savienības ražotāju krājumu līmeņa dinamika ir sīki aprakstīta 394. apsvērumā. Kā paskaidrots, ņemot vērā to, ka attiecīgo ražojumu pārdod bez taras, krājumu līmenis ir mazāk nozīmīgs kaitējuma draudu rādītājs.

               5.7.   Secinājums

                     (435)

                     Ņemot vērā to faktoru analīzi, kuri attiecas uz kaitējuma draudiem un ir uzskaitīti 419. apsvērumā, Komisija secināja, ka Savienības ražošanas nozares trauslo ekonomisko stāvokli varētu vēl vairāk saasināt ievērojams nenovēršams un pastāvīgs Argentīnas izcelsmes subsidētā biodīzeļdegvielas importa apjoms. Tāpēc vismaz izmeklēšanas perioda beigās pastāvēja skaidri paredzama un nenovēršama kaitējuma draudi Savienības ražošanas nozarei, un tas ir pamatā saskaņā ar pamatregulas 8. panta 8. punktu izdarītajam konstatējumam par kaitējuma draudiem.

                     (436)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas AV nepiekrita Komisijas secinājumam un norādīja, ka importa apjoma pieaugums bija saistīts ar to, ka Savienības tirgus importam no Argentīnas 2012.–2017. gadā bija nelikumīgi nepieejams. AV arī piebilda, ka Komisija nav izvērtējusi pierādījumus, lai apstiprinātu, ka biodīzeļdegvielas importa apjoma pieaugums no Argentīnas turpināsies arī nākotnē.

                     (437)

                     Komisija 428. apsvērumā sniedza detalizētu informāciju par biodīzeļdegvielas importa no Argentīnas attīstību pa mēnešiem izmeklēšanas periodā. Komisija 463. apsvērumā sniedza informāciju par biodīzeļdegvielas importa līmeni no Argentīnas laikposmā no 2018. gada janvāra līdz augustam. Šī informācija liecina, ka imports, kas sākās 2017. gada septembrī, pēc izmeklēšanas perioda beigām turpinājās, neraugoties uz tā reģistrāciju.

                     (438)

                     Imports, kuru Komisija atzina par subsidētu, un tā nepārtrauktais lielais daudzums, kas tika importēts Savienībā, izmeklēšanas perioda beigās radīja Savienības ražošanas nozarei paredzama un nenovēršama kaitējuma draudus. Tāpēc Komisija nemainīja savu saskaņā ar pamatregulas 8. panta 8. punktu izdarīto konstatējumu par kaitējuma draudiem.

                     (439)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas CARBIO attiecībā uz ekonomikas rādītāju analīzi pēc izmeklēšanas perioda norādīja, ka RME cenas ir sezonālas, ka laikposmā no 2018. gada augusta līdz oktobrim RME cenas bija rekordaugstas un ka Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomi izmeklēšanas periodā palielinājās salīdzinājumā ar 2016. gadu.

                     (440)

                     Komisija ņēma vērā šīs piezīmes. Tomēr tās nav pretrunā Komisijas secinājumam, jo īpaši attiecībā uz kaitējumu izmeklēšanas periodā, kā izklāstīts 417. apsvērumā, un arī to nemaina.

               6.   CĒLOŅSAKARĪBA

                     (441)

                     Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 5. punktu Komisija analizēja, vai būtiska kaitējuma draudus Savienības ražošanas nozarei ir izraisījis subsidētais imports no attiecīgās valsts. Saskaņā ar pamatregulas 8. panta 6. punktu Komisija arī pārbaudīja to, vai kaitējuma draudus Savienības ražošanas nozarei tajā pašā laikā nevarētu būt izraisījuši citi zināmi faktori. Komisija nodrošināja, ka uz subsidēto importu netiek attiecināti iespējamie kaitējuma draudi, ko izraisījuši citi faktori, kuri nav saistīti ar subsidēto importu no Argentīnas. Minētie faktori ir imports no trešām valstīm un Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāji.

               6.1.   Subsidētā importa sekas

                     (442)

                     Kā norādīts 334. apsvērumā, 2014.–2016. gadā un izmeklēšanas perioda pirmajos mēnešos importa Savienībā no Argentīnas nebija vai arī tas bija tikai neievērojamā apjomā. Tomēr importa apjoms ievērojami palielinājās izmeklēšanas perioda pēdējos mēnešos. Kā norādīts 381. apsvērumā, Argentīnas izcelsmes importa lēstā tirgus daļa 2017. gada pēdējā ceturksnī pārsniedza 10 % un 2018. gada pirmajā ceturksnī, proti, pēc izmeklēšanas perioda un par spīti importa reģistrācijai, saglabājās virs 10 %. Kā norādīts 354. apsvērumā, Argentīnas biodīzeļdegvielas importa cenas izmeklēšanas periodā bija par 9,5 % līdz 15,2 % zemākas nekā Savienības ražošanas nozares biodīzeļdegvielas cenas.

                     (443)

                     Ņemot vērā laika sakritību starp ievērojamo un pēkšņo Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas importa pieaugumu par cenām, kas ir zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām, no vienas puses, un Savienības ražošanas nozares lēsto tirgus daļas zaudējumu 2017. gada pēdējā ceturksnī un 2018. gada pirmajā ceturksnī kopā ar šīs nozares nespēju gūt peļņu, no otras puses, Komisija secināja, ka šis subsidētais imports negatīvi ietekmēja Savienības ražošanas nozares stāvokli. Turklāt nenozīmīgais iekšzemes patēriņš Argentīnā, Argentīnas biodīzeļdegvielas ražotāju ievērojamā neizmantotā jauda un piekļuves slēgšana otram lielākajam eksporta tirgum (ASV) ir likuši novirzīt Argentīnas pārprodukciju uz Savienību, kas veido 40 % no patēriņa pasaulē. Tādējādi Savienība ir kļuvusi par vienu no pievilcīgākajiem galamērķiem subsidētam Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam, un tas kaitē Savienības ražošanas nozarei.

                     (444)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas AV apgalvoja, ka imports no Argentīnas nav būtiski pieaudzis ne apjoma, ne tirgus daļas ziņā. Nesaistītais importētājs Gunvor šajā sakarā norādīja, ka importa apjomi atgriežas vēsturiskajās vidējās vērtībās.

                     (445)

                     Attiecībā uz to Komisija uzskatīja – tas, ka lēstā tirgus daļa 2017. gada pēdējā ceturksnī pārsniedza 10 %, salīdzinot ar 0 % tirgus daļu 2017. gada pirmajos astoņos mēnešos, ir būtisks pieaugums.

                     (446)

                     Turklāt pēc informācijas dokumenta izpaušanas CARBIO norādīja, ka kaitējuma draudu analīzē Komisijai ir jānorāda, kāda ir iespējamība, ka imports būtiski palielināsies, un ka importa pieaugums, kura pamatā ir atgriešanās pie – saskaņā ar apgalvoto – parastiem tirdzniecības un konkurences apstākļiem, kas izriet no nepamatotu antidempinga maksājumu atcelšanas, neliecina par iespējamību, ka imports turpinās būtiski palielināties.

                     (447)

                     Kā paskaidrots 335.–338. apsvērumā, biodīzeļdegvielas imports no Argentīnas 2018. gadā turpinājās, un tiek lēsts, ka tā apjoms sasniedza 11,5 %. Turklāt kopš 2018. gada 25. maija, kad tika sākta importa reģistrācija no Argentīnas, importa apjoms nav samazinājies. Tas kopā ar Argentīnas biodīzeļdegvielas ražotāju neizmantoto jaudu, kas aprakstīta 425. apsvērumā, un Savienības tirgus pievilcīgumu liecina par iespējamību, ka imports nākotnē turpinās būtiski palielināties. Sakarā ar konstatētajām subsīdijām Komisija uzskata, ka šis Argentīnas izcelsmes importa pieaugums atspoguļo negodīgas tirdzniecības apstākļus (pretēji parastiem tirdzniecības apstākļiem, kad nebija iepriekšējo antidempinga pasākumu).

                     (448)

                     Tāpēc Komisija uzskatīja, ka Argentīnas biodīzeļdegvielas subsidētais imports rada būtiska kaitējuma draudus Savienības ražošanas nozarei.

               6.2.   Citi zināmi faktori

                     (449)

                     Komisija arī pārbaudīja, vai citi zināmi faktori atsevišķi vai kopā var ietekmēt cēloņsakarību, kas noteikta starp subsidēto importu un konstatētajiem kaitējuma draudiem.

                     (450)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas CARBIO apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei attiecīgajā periodā, proti, laikā, kad importa no Argentīnas nebija, neizdevās panākt pakāpenisku atgūšanos. CARBIO arī apgalvoja, ka ir pierādījumi par citiem faktoriem, kas ietekmē Savienības ražošanas nozares darbības rādītājus.

                     (451)

                     Komisija 416. apsvērumā secināja, ka Savienības ražošanas nozares rentabilitāte patiešām saglabājās zemā līmenī attiecīgā perioda lielākajā daļā un šī nozare nespēja sasniegt parastu un rentablu darbības līmeni. Tomēr, kā paskaidrots 405. apsvērumā, Komisija norādīja, ka Savienības ražošanas nozare, šķiet, nav pilnībā atguvusies no iepriekšējā dempinga, kas konstatēts iepriekšējā izmeklēšanā. Turklāt tas, ka Savienības ražotāji par izejmateriālu izmanto rapsi (salīdzinājumā ar Argentīnas ražotājiem eksportētājiem, kuri izmanto sojas pupas), neizskaidro cenu atšķirības starp Savienības biodīzeļdegvielu un Argentīnas biodīzeļdegvielu. Ja ražotāji eksportētāji iegādātos sojas pupas par neizkropļotām cenām, to eksporta cenas būtu ļoti līdzīgas Savienības cenām. Tādējādi, kā izklāstīts turpmāk, izmeklēšanā nav konstatēti faktori, kas mazinātu cēloņsakarību starp subsidēto importu un konstatētajiem kaitējuma draudiem. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

               6.3.   Imports no trešām valstīm

                     (452)

                     Importa apjomam no citām trešām valstīm attiecīgajā periodā bija šāda dinamika:

                        21. tabula

                        Imports no trešām valstīm

                                 Valsts

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Izmeklēšanas periods

                                 Ķīnas Tautas Republika

                                 Apjoms (t)

                                 5 395

                                 1 160

                                 38 497

                                 217 313

                                    Indekss

                                    100

                                    22

                                    714

                                    4 028

                                 Tirgus daļa

                                 0,0 %

                                 0,0 %

                                 0,3 %

                                 1,6 %

                                 Vidējā cena (EUR/t)

                                 941

                                 826

                                 763

                                 812

                                 Malaizija

                                 Apjoms (t)

                                 340 240

                                 349 571

                                 273 427

                                 378 395

                                    Indekss

                                    100

                                    103

                                    80

                                    111

                                 Tirgus daļa

                                 2,9 %

                                 2,9 %

                                 2,3 %

                                 2,7 %

                                 Vidējā cena (EUR/t)

                                 883

                                 880

                                 975

                                 1 007

                                 Visas valstis, izņemot Argentīnu, Ķīnu un Malaiziju

                                 Apjoms (t)

                                 197 787

                                 104 765

                                 202 879

                                 207 953

                                    Indekss

                                    100

                                    53

                                    103

                                    105

                                 Tirgus daļa

                                 1,7 %

                                 0,9 %

                                 1,7 %

                                 1,5 %

                                 Vidējā cena (EUR/t)

                                 820

                                 791

                                 762

                                 891

                                    Avots: ES importa statistika no datubāzes Surveillance 2.

                     (453)

                     Izņemot importu no Argentīnas, tirgus daļu 1 % apmērā visos gados pārsniedza imports tikai no divām citām valstīm – Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR”) un Malaizijas.

                     (454)

                     Vienīgais būtiskais imports no ĶTR bija izmeklēšanas periodā, un tas sasniedza tirgus daļu 1,6 % apmērā.

                     (455)

                     Imports no Malaizijas attiecīgajā periodā bija stabils ar tirgus daļu no 2,3 % līdz 2,9 % apmērā.

                     (456)

                     Imports no trešām valstīm, izņemot Argentīnu, ĶTR vai Malaiziju, kopā nekad nepārsniedza tirgus daļu 1,7 % apmērā. Tāpēc neviena no šīm valstīm nevarēja būtiski ietekmēt Savienības ražošanas nozares tirgus daļu, jo īpaši ņemot vērā šā importa stabilo apjomu.

                     (457)

                     No ĶTR importētās biodīzeļdegvielas vidējā cena izmeklēšanas periodā bija 812 EUR par tonnu. Tas bija vienīgais laikposms, kad šis imports bija ievērojamos apjomos. Attiecībā uz Malaiziju vidējā importa cena svārstījās no 883 EUR par tonnu 2014. gadā līdz vairāk nekā 1 000 EUR par tonnu izmeklēšanas periodā. Tajā pašā laikā attiecīgajā periodā apjoms palielinājās tikai par 11 %, kas ir mazāk nekā pieauga pieprasījums, un tādējādi tika zaudēta tirgus daļa.

                     (458)

                     Šajā sakarā vidējā Argentīnas izcelsmes importa cena izmeklēšanas periodā bija 636 EUR par tonnu, kas ir ievērojami mazāk nekā visiem citiem tirgus dalībniekiem. Statistikas informācija precīzi neatspoguļo Savienībā importēto biodīzeļdegvielu īpašību atšķirības. Cenu atšķirības izriet no dažādiem CFPP līmeņiem un no tā, vai importētajai biodīzeļdegvielai var piemērot “dubulto uzskaiti”.

                     (459)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas AV apgalvoja, ka citu faktoru dēļ, proti, importa no citām valstīm dēļ, nepastāv cēloņsakarība starp importu no Argentīnas un kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.

                     (460)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas AV atkal apgalvoja, ka Komisija nav pārbaudījusi visu to iespējamo faktoru sekas, kuri nav biodīzeļdegvielas imports no Argentīnas un kuri varētu radīt kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.

                     (461)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas CARBIO atkārtoja savu apgalvojumu, ka kaitējuma draudus neradīja imports no Argentīnas.

                     (462)

                     Attiecībā uz importu no citām valstīm Komisija sniedza iepriekš minēto detalizēto informāciju. Divas citas valstis, kuras nodrošināja ievērojamu importa apjomu izmeklēšanas periodā, bija Malaizija un ĶTR, un to tirgus daļa Savienībā bija attiecīgi 2,7 % un 1,6 %. Šīs tirgus daļas ir ievērojami mazākas par tirgus daļu, kas tika konstatēta importam no Argentīnas 2017. gada pēdējā ceturksnī – vairāk nekā 10 %. Turklāt importa vidējā cena no Malaizijas un ĶTR bija attiecīgi 1 007 EUR un 812 EUR par tonnu. Šīs cenas salīdzinājumā ar 636 EUR par tonnu biodīzeļdegvielas, kas izmeklēšanas periodā tika importēta no Argentīnas, liecina, ka imports no Malaizijas un ĶTR gan apjoma, gan vērtības ziņā nemazināja cēloņsakarību, kura noteikta starp subsidēto importu un konstatētajiem kaitējuma draudiem.

                     (463)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas CARBIO sniedza piezīmes par importa apjoma palielināšanos no Indonēzijas. Importa apjoms no citām trešām valstīm 2018. gada pirmajos astoņos mēnešos salīdzinājumā ar 335. apsvērumā norādīto importu no Argentīnas tajā pašā periodā bija šāds:

                        22. tabula

                        Imports no trešām valstīm no 2018. gada janvāra līdz augustam

                                 Importa apjoms (t)

                                 Lēstā tirgus daļa

                                 Vidējā cena (EUR)

                                 Argentīna

                                 1 092 024

                                 11,5 %

                                 613

                                 Ķīnas Tautas Republika

                                 173 693

                                 1,9 %

                                 686

                                 Indonēzija

                                 467 769

                                 5,0 %

                                 667

                                 Malaizija

                                 303 421

                                 3,2 %

                                 732

                                 Visas valstis, izņemot Argentīnu, ĶTR un Malaiziju

                                 150 159

                                 1,6 %

                                 542

                                    Avots: ES importa statistika no datubāzes Surveillance 2.

                     (464)

                     Kā sīkāk analizēts 336.–338. apsvērumā, imports no Argentīnas izmeklēšanas periodā turpinājās, neraugoties uz importa reģistrāciju. Tā lēstā tirgus daļa, pieņemot, ka patēriņa līmenis nemainās, un skatot skaitļus gada griezumā, ir 11,5 %. Imports no ĶTR saglabājās ļoti līdzīgā līmenī, sasniedzot tirgus daļu 1,9 % apmērā salīdzinājumā ar 1,6 % izmeklēšanas periodā. Ir būtiski, ka Savienībā atkal ienāca biodīzeļdegvielas imports no Indonēzijas un laikposmā no 2018. gada janvāra līdz augustam sasniedza lēsto tirgus daļu 5 % apmērā. Tajā pašā laikā šā importa apjoms bija mazāks par pusi no Argentīnas izcelsmes importa apjoma. Importa apjoms no Malaizijas nedaudz palielinājās, sasniedzot lēsto tirgus daļu 3,2 % apmērā salīdzinājumā ar 2,7 % izmeklēšanas periodā.

                     (465)

                     Attiecībā uz importa no trešām valstīm vidējo cenu par tonnu, no Argentīnas importētās biodīzeļdegvielas cena par tonnu joprojām ir zemākā starp četrām valstīm, kuras ir nodrošinājušas ievērojamu importa apjomu. 2018. gada pirmajos astoņos mēnešos samazinājās arī vidējās cenas importam no ĶTR un Malaizijas.

                     (466)

                     Pamatojoties uz to, Komisija secināja, ka eksports no trešām valstīm, lai arī tas varētu būt veicinājis Savienības ražošanas nozares nespēju atgūties, nemazina cēloņsakarību starp subsidēto importu un konstatētajiem kaitējuma draudiem. Komisija secināja – ir maz ticams, ka eksports no trešām valstīm būs galvenais kaitējuma iemesls tuvākajā nākotnē.

               6.4.   Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāji

                     (467)

                     Neviens no atlasītajiem Savienības ražotājiem attiecīgajā periodā biodīzeļdegvielu neeksportēja. Tāpēc eksporta statistikas dati 23. tabulā ir balstīti uz publiski pieejamu avotu un sniedz informāciju par visu Savienības ražošanas nozari.

                        23. tabula

                        Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāji

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Izmeklēšanas periods

                                 Eksporta apjoms (t)

                                 98 552

                                 111 884

                                 190 633

                                 217 146

                                    Indekss

                                    100

                                    114

                                    193

                                    220

                                    Avots: Eurostat eksporta statistika.

                     (468)

                     Savienības ražošanas nozares biodīzeļdegvielas eksporta līmenis bija ierobežots. Nevienā attiecīgā perioda gadā tas nepārsniedza 3,5 % no šīs nozares kopējā pārdošanas apjoma Savienības tirgū. Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāji nevar būt bijuši par cēloni iekšzemes ražošanas nozares nespējai atgūties un tās trauslajam ekonomiskajam stāvoklim izmeklēšanas periodā.

                     (469)

                        CARBIO savā izklāstā norādīja, ka zemais importa līmenis nevar būt Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma cēlonis, un atkārtoja šo argumentu pēc informācijas dokumenta izpaušanas. Šajā sakarā Komisija norāda, ka pat mazāk nozīmīgs attiecīgā ražojuma imports var radīt lejupēju spiedienu uz cenām Savienības tirgū. Imports no Argentīnas ievērojami pārsniedz pamatregulas 10. panta 9. punktā un 14. panta 4. punktā minēto neliela kaitējuma robežvērtību, un izmeklēšanas perioda pēdējā ceturksnī pat pārsniedza 10 %.

                     (470)

                        CARBIO apgalvoja arī, ka importam nav kaitējumu radošas ietekmes, jo tas ir atkarīgs no sezonālām svārstībām, dīzeļdegvielas cenas un izejvielu pieejamības. Informācija, kuru Komisija saņēma no ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, no Savienības ražotājiem un no publiskiem avotiem, arī ietvēra informāciju par sezonālām svārstībām, dīzeļdegvielas cenu un izejvielu pieejamību. Tas ļāva Komisijai savā analīzē ņemt vērā arī šos faktorus.

                     (471)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas CARBIO atkārtoja piezīmi, ka Savienības ražošanas nozare nesaskaras ar būtiska kaitējuma draudiem un ka apgalvoto būtisko kaitējumu nav radījis imports no Argentīnas. Turklāt CARBIO atsaucās uz konstatējumiem Komisijas Regulā (ES) 2018/1570 (121), kura minēta 347. apsvērumā un kurā Komisija secināja, ka nav iespējams noteikt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām no Argentīnas un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu.

                     (472)

                     Par atsauci uz Regulu (ES) 2018/1570 Komisija norādīja, ka regulas konstatējums attiecas uz būtisku kaitējumu, nevis uz kaitējuma draudiem un ka Komisijas atkārtoti vērtētais izmeklēšanas periods bija no 2011. gada 1. jūlija līdz 2012. gada 30. jūnijam, savukārt šīs regulas izmeklēšanas periods – no 2017. gada janvāra līdz decembrim. Ņemot vērā dažādos laikposmus un atšķirīgos juridiskos standartus, minētās regulas konstatējumi nav būtiski Komisijas konstatējumiem šajā izmeklēšanā.

               6.5.   Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoma samazināšanās

                     (473)

                     Importa reģistrācijas analīzes gaitā Komisija arī pieņēma zināšanai, ka divi uzņēmumi 2018. gada martā paziņoja par biodīzeļdegvielas ražošanas apjoma samazināšanu – tie bija Saipol, lielākais Eiropas biodīzeļdegvielas ražotājs, un ADM (122).

                     (474)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas EBP sniedza papildu informāciju par negatīvo ietekmi, ko sešiem Savienības ražošanas nozares uzņēmumiem radīja importa pieaugums no Argentīnas. Informācijā par pieciem uzņēmumiem bija norādīts, ka minētais negatīvi ietekmēja to rentabilitāti. Argentīnas izcelsmes importa dēļ viens no sešiem uzņēmumiem būtiski samazinās ražošanas apjomu. Viens no sešiem uzņēmumiem arī norādīja, ka Argentīnas importam ir bijusi būtiski negatīva ietekme uz tā ienākumiem. Šie uzņēmumi kopā veido vairāk nekā 10 % no Savienības ražošanas apjoma un ražošanas jaudas.

               6.6.   Secinājums

                     (475)

                     Komisija konstatēja, ka pastāv cēloņsakarība starp draudiem, ka Savienības ražošanas nozarei varētu tikt nodarīts kaitējums, un biodīzeļdegvielas subsidēto importu no Argentīnas. Pastāv laika sakritība jo īpaši starp straujo pieaugumu, ko piedzīvoja subsidētā importa apjoms par zemām cenām, kuras bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām, un Savienības ražošanas nozares darbības rādītāju pasliktināšanos, sevišķi no 2017. gada pēdējā ceturkšņa. Savienības ražošanas nozare nespēja gūt labumu no lielāka Savienības patēriņa, un tai bija jāierobežo ražošanas apjoma pieaugums, tā zaudēja tirgus daļu un nespēja gūt peļņu. Šīs negatīvās tendences turpinājās laikposmā pēc izmeklēšanas perioda. Savienības ražošanas nozarei nebija citas izvēles, kā vien sekot cenu līmenim, kādu noteica subsidētais imports, lai novērstu vēl lielāku savas tirgus daļas sarukumu. Tādējādi radās zaudējumi, un stāvoklis, visticamāk, turpinās pasliktināties.

                     (476)

                     Komisija nošķīra un nodalīja visu zināmo faktoru sekas attiecībā uz Savienības ražošanas nozares stāvokli no kaitējuma, ko izraisīja subsidētais imports.

                     (477)

                     Citi konstatētie faktori, piemēram, eksports no citām trešām valstīm, Savienības ražošanas nozares eksporta pārdošanas rādītāji un Savienības ražošanas nozares jaudas samazināšanās šo cēloņsakarību nemazināja.

               7.   SAVIENĪBAS INTERESES

                     (478)

                     Komisija saskaņā ar pamatregulas 31. pantu pārbaudīja, vai tā var nepārprotami secināt, ka pasākumu noteikšana šajā konkrētajā gadījumā nebūtu Savienības interesēs, kaut arī ir konstatēta subsidēšana, kas izraisa kaitējumu. Komisija noteica Savienības intereses, ņemot vērā visas dažādās saistītās intereses, ieskaitot Savienības ražošanas nozares, importētāju un patērētāju intereses.

               7.1.   Savienības ražošanas nozares intereses

                     (479)

                     Biodīzeļdegviela ir svarīgs elements centienos samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas un uzlabot energoapgādi Savienībā.

                     (480)

                     Savienības ražošanas nozare izmanto galvenokārt Savienības lauksaimniecībā ražotas izejvielas. Augšupējā lauksaimniecības produktu eļļas ražošanas nozare ir lielā mērā atkarīga no biodīzeļdegvielas nozares. Tādējādi biodīzeļdegvielas imports no Argentīnas ne tikai ietekmētu biodīzeļdegvielas nozari, bet arī lauksaimniecības nozari Savienībā.

                     (481)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas EBP iesniedza papildu pierādījumus par Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, piemēram, par negatīvo ietekmi uz tās rentabilitāti un būtisku ražošanas apjoma samazinājumu (sk. 362. un 474. apsvērumu).

                     (482)

                     Komisija konstatēja, ka Savienības ražošanas nozares stāvoklis ir nestabils, jo tā nav pilnībā atguvusies no iepriekšējā dempinga. Tādēļ Komisija secināja, ka kompensācijas maksājumu noteikšana būtu Savienības ražošanas nozares interesēs.

               7.2.   Nesaistīto importētāju intereses

                     (483)

                     Kā minēts 30. apsvērumā, tikai viens nesaistīts importētājs, proti, Gunvor International BV, atbildēja uz Komisijas nosūtītās anketas jautājumiem. Savā atbildē importētājs norāda, ka tas iestājas pret pasākumu noteikšanu un ka Savienības ražošanas nozares stāvokli ir izraisījusi neefektīva ražošanas sistēma un pārvaldība.

                     (484)

                     Komisija norāda, ka biodīzeļdegvielas importētāji Savienības tirgū ļoti bieži ir tirgotāji, kuri ne tikai importē, bet arī tirgojas ar biodīzeļdegvielu, kas iepirkta no Savienības ražotājiem. Tomēr Savienības ražotāji, īpaši lielākie ražotāji, lielā mērā paļaujas uz saviem izplatīšanas kanāliem. Tāpēc Komisija nesagaida, ka importētāji varētu pilnībā aizstāt pasākumu skarto importa apjomu ar biodīzeļdegvielu, kura iepirkta no Savienības ražotājiem. Tomēr iespējamo negatīvo ietekmi uz importētājiem var daļēji līdzsvarot ar tādas biodīzeļdegvielas tirdzniecības apjoma pieaugumu, kura iegādāta no Savienības ražošanas nozares.

               7.3.   Lietotāju/patērētāju intereses

                     (485)

                     Dīzeļdegvielas ražotāji, kas ir pārstrādes rūpnīcas, iegādājas biodīzeļdegvielu, ko importē vai ražo Savienības ražošanas nozare. Sakarā ar likumā noteiktu prasību pārstrādes rūpnīcām ir jāpievieno biodīzeļdegviela fosilajai degvielai, ko pārdod tirgū.

                     (486)

                     Tādējādi cenu pieaugums pēc pasākumu noteikšanas ietekmētu galapatērētāju. Fosilo degvielu cena ar retiem izņēmumiem ir zemāka nekā biodīzeļdegvielas cena, taču, tā kā biodīzeļdegvielas saturs tajās parasti nepārsniedz 10 %, biodīzeļdegvielas cenu pieauguma negatīvā ietekme tiek nodota patērētājiem tikai daļēji.

               7.4.   Secinājums

                     (487)

                     Komisija konstatēja, ka maksājumu noteikšanas negatīvā ietekme būtu patēriņa cenu pieaugums. Tomēr, ņemot vērā biodīzeļdegvielas ierobežoto saturu gala produktā, ko pērk patērētāji (parasti mazāk par 10 %), šī negatīvā ietekme uz dīzeļdegvielas cenu būtu neliela, salīdzinot ar biodīzeļdegvielas cenas tiešajām izmaiņām Savienības tirgū.

                     (488)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas EBP norādīja, ka Komisija ir rīkojusies neatbilstīgi saviem pienākumiem, konstatējot, ka tā nespēj izdarīt secinājumus par Savienības interesēm, neraugoties uz to, ka nav nekādu pārliecinošu iemeslu, kas liecinātu, ka pasākumu noteikšana būtu pretrunā Savienības interesēm.

                     (489)

                     Komisija savā informācijas dokumentā konstatēja, ka ir obligāti jāpārbauda to izmaiņu sekas, kuras bija notikušas īsi pirms informācijas dokumenta izdošanas un pēc izmeklēšanas perioda beigām.

                     (490)

                     EBP turklāt norādīja, ka Komisija nav skaidri norādījusi iemeslus, uz kuriem ir pamatots tās galīgais konstatējums, ka joprojām nav skaidrs, vai pasākumu noteikšana būtu Savienības interesēs.

                     (491)

                     Kā paskaidrots 489. apsvērumā, Komisija konstatēja, ka ir obligāti jāturpina izskatīt papildu informācija saistībā ar Savienības interesēm, un tas ir iemesls lēmumam nepiemērot pagaidu pasākumus.

                     (492)

                     Komisija pārbaudīja visu papildu informāciju, kas iegūta pēc informācijas dokumenta izpaušanas un cita starpā ietvēra atbildes uz papildu anketām, kuras tika saņemtas no EBP un atlasītajiem Savienības ražotājiem, statistikas datus par biodīzeļdegvielas importu Savienībā pēc izmeklēšanas perioda un citus datus, ko ieinteresētās personas sniedza pēc informācijas dokumenta nodošanas atklātībā. Pamatojoties uz šīs papildu informācijas pārbaudi un turpmākiem pierādījumiem par Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, piemēram, negatīvo ietekmi uz rentabilitāti un ievērojamu ražošanas apjoma samazinājumu, kā paskaidrots 363., 366. un 473. apsvērumā, Komisija secināja, ka saskaņā ar pamatregulas 31. pantu nav pārliecinošu iemeslu secināt, ka pasākumu noteikšana nebūtu Savienības interesēs.

               8.   GALĪGIE KOMPENSĀCIJAS PASĀKUMI

                     (493)

                     Ņemot vērā Komisijas secinājumus par subsidēšanu, kaitējuma draudiem, cēloņsakarību un Savienības interesēm, būtu jānosaka galīgs kompensācijas maksājums, lai novērstu to, ka īstenojas subsidēta importa radīti nenovēršami būtiska kaitējuma draudi Savienības ražošanas nozarei.

               8.1.   Kaitējuma novēršanas līmenis

                     (494)

                     Lai noteiktu pasākumu līmeni, Komisija vispirms noteica maksājuma apjomu, kas vajadzīgs, lai novērstu būtiska kaitējuma draudus Savienības ražošanas nozarei.

                     (495)

                     Aprēķinot kaitējuma novēršanas līmeni, Komisija uzskatīja, ka šim līmenim vajadzētu būt tādam, lai Savienības ražošanas nozare varētu segt savas ražošanas izmaksas un gūt tādu peļņu pirms nodokļu samaksas, kādu šāda ražošanas nozare šajā jomā varētu pienācīgi gūt, pārdodot līdzīgo ražojumu Savienībā parastos konkurences apstākļos, t. i., ja nebūtu subsidēta importa.

                     (496)

                     Kaitējuma novēršanas līmenis tika aprēķināts, subsidētā importa vidējo svērto cenu, kas 354. apsvērumā noteikta cenu starpības aprēķinos, salīdzinot ar līdzīgā ražojuma Savienības ražošanas nozares cenu, kura nerada kaitējumu. Cena, kas nerada kaitējumu, tika noteikta, ražošanas izmaksām pieskaitot pienācīgu peļņas līmeni. Mērķa peļņas procents tika noteikts 11 % apmērā – tas ir līmenis, kuru Komisija izmantoja savā iepriekšējā izmeklēšanā, 2013. gada 26. novembrī nosakot pasākumus.

                     (497)

                     Pēc informācijas dokumenta izpaušanas CARBIO apgalvoja, ka mērķa peļņai jābūt peļņai laikposmā no 2015. gada līdz 2017. gada septembrim, nevis 11 % mērķa peļņai, kas izmantota iepriekšējā izmeklēšanā. CARBIO atkārtoja šo apgalvojumu pēc informācijas galīgās izpaušanas.

                     (498)

                     Komisija izmantoja iepriekšējās izmeklēšanas mērķa peļņu, jo neatkarīgi no kaitējuma noteikšanas vai nenoteikšanas Komisija konstatēja, ka Savienības ražošanas nozare, šķiet, nav pilnībā atguvusies no iepriekšējā dempinga sekām un tāpēc attiecīgā perioda peļņas līmenis nav reprezentatīvs. Šajā ziņā Komisija joprojām uzskata, ka tās iepriekšējā izmeklēšanā izmantotā peļņa ir atbilstoša un dominējoša situācijā, kad subsidētā importa apjoms ir neliels.

                     (499)

                     Kaitējuma novēršanas līmenis “citiem uzņēmumiem, kas sadarbojās” un “visiem pārējiem uzņēmumiem” 304. apsvērumā ir definēts tādā pašā veidā kā subsīdijas likme minētajiem uzņēmumiem.

               8.2.   Kompensācijas maksājumu noteikšana ar atpakaļejošu spēku

                     (500)

                     Kā norādīts 10. apsvērumā, Komisija ar reģistrācijas regulu noteica, ka uz Argentīnas izcelsmes attiecīgā ražojuma importu jāattiecina reģistrācija, ņemot vērā kompensācijas pasākumu iespējamu piemērošanu ar atpakaļejošu spēku atbilstīgi pamatregulas 24. panta 5. punktam.

                     (501)

                     Saskaņā ar pamatregulas 16. panta 4. punktu maksājumus var piemērot ar atpakaļejošu spēku “izstrādājumiem, kas ievesti patēriņam ne vairāk kā 90 dienas pirms datuma, kad tika piemēroti pagaidu pasākumi”. Komisija atzīmē, ka šajā gadījumā netika noteikti pagaidu pasākumi.

                     (502)

                     Tādējādi Komisija uzskata, ka viens no pamatregulas 16. panta 4. punkta juridiskajiem nosacījumiem nav izpildīts, tādēļ attiecībā uz reģistrēto importu maksājumi ar atpakaļejošu spēku nav jāpiemēro.

                     (503)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas EBP norādīja, ka maksājumi par reģistrēto importu būtu jāpiemēro ar atpakaļejošu spēku, jo tiek izpildīti visi četri pamatregulas 16. panta 4. punkta nosacījumi maksājumu iekasēšanai ar atpakaļejošu spēku. Konkrētāk, EBP norādīja, ka šajā konkrētajā gadījumā būtu jāpiemēro 16. panta 4. punkta otrā puse, kurā minēts “ne pirms izmeklēšanas sākuma”, jo tā būtu jālasa atsevišķi no teksta “ne vairāk kā 90 dienas pirms datuma, kad tika piemēroti pagaidu pasākumi”.

                     (504)

                     Pamatregulas 16. panta 4. punktā noteikts, ka maksājumus var piemērot ar atpakaļejošu spēku vienīgi “izstrādājumiem, kas ievesti patēriņam ne vairāk kā 90 dienas pirms datuma, kad tika piemēroti pagaidu pasākumi, bet ne pirms izmeklēšanas sākuma”. Minēto tekstu 16. panta 4. punkta otrajā pusē, proti, “ne pirms izmeklēšanas sākuma”, nevar lasīt atsevišķi no pārējā panta teksta, jo pants to neatļauj.

                     (505)

                     Tādējādi, tā kā nav pagaidu maksājumu, kuri, ja tādi būtu, nozīmētu galīgo maksājumu piemērošanu ar atpakaļejošu spēku, kā izklāstīts 502. apsvērumā, tad Komisija uzskata, ka nav izpildīti juridiskie nosacījumi atbilstīgi pamatregulas 16. panta 4. punktam un tādēļ maksājumi par reģistrēto importu nebūtu jāpiemēro ar atpakaļejošu spēku.

               8.3.   Galīgie pasākumi

                     (506)

                     Atbilstīgi iepriekšminētajam un saskaņā ar pamatregulas 15. panta 1. punktu galīgais kompensācijas maksājums būtu jānosaka tādā līmenī, kas būtu pietiekams, lai novērstu subsidētā importa radītos kaitējuma draudus, nepārsniedzot konstatēto subsidēšanas apjomu.

                     (507)

                     Ņemot vērā Argentīnas ražotāju eksportētāju augsto sadarbības pakāpi, “visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamais maksājums tika noteikts tādā apmērā, kas atbilst lielākajam maksājumam, kurš noteikts atlasītajiem uzņēmumiem. “Visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamais maksājums tiks attiecināts uz tiem uzņēmumiem, kas izmeklēšanā nesadarbojās.

                     (508)

                     Pārējiem Argentīnas ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, bet netika atlasīti, un ir uzskaitīti 24. tabulā, galīgā maksājuma likme tiek noteikta vidējas svērtās likmes apmērā no tām likmēm, kuras noteiktas atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās.

                     (509)

                     Pamatojoties uz to, piemērojamās galīgā maksājuma likmes ir šādas:

                        24. tabula

                        Galīgais kompensācijas maksājums

                                 Uzņēmums/grupa

                                 Kaitējuma novēršanas līmenis

                                 Subsidēšanas apjoms

                                 Kompensācijas maksājuma likme

                                    LDC Argentina SA

                                 31,7 %

                                 26,2 %

                                 26,2 %

                                    Group Renova

                                 25,0 %

                                 27,2 %

                                 25,0 %

                                    Group T6

                                 33,9 %

                                 33,4 %

                                 33,4 %

                                 Citi uzņēmumi, kas sadarbojās – COFCO Argentina SA un Cargill SACI

                                 29,6 %

                                 28,2 %

                                 28,2 %

                                 Visi pārējie uzņēmumi

                                 33,9 %

                                 33,4 %

                                 33,4 %

                     (510)

                     Individuālās uzņēmumu kompensācijas maksājuma likmes, kas norādītas šajā regulā, tika noteiktas, pamatojoties uz šīs izmeklēšanas konstatējumiem. Tāpēc individuālās kompensācijas maksājuma likmes atspoguļo stāvokli, kāds attiecīgajiem uzņēmumiem tika konstatēts šajā izmeklēšanā. Tādējādi šīs individuālās maksājuma likmes (pretēji “visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamajam valsts mēroga maksājumam) ir piemērojamas vienīgi to attiecīgās valsts izcelsmes ražojumu importam, kurus saražojuši attiecīgie uzņēmumi. Importētajiem ražojumiem, kurus ražojis kāds cits uzņēmums, kas nav konkrēti minēts šīs regulas rezolutīvajā daļā, ieskaitot struktūras, kuras ir saistītas ar konkrēti minētajām struktūrām, nevar piemērot šīs likmes, un tām piemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem” piemērojamo maksājuma likmi.

                     (511)

                     Uzņēmums var pieprasīt, lai tam turpmāk tiktu piemērotas minētās individuālās maksājuma likmes, neraugoties uz to, ka tas vai kāda no tā struktūrām vēlāk maina nosaukumu. Šāds pieprasījums ir adresējams Komisijai. Pieprasījumā jāietver visa attiecīgā informācija, ar ko var parādīt, ka šāda maiņa neietekmē uzņēmuma tiesības izmantot tam piemērojamo individuālo maksājuma likmi. Ja uzņēmuma nosaukuma maiņa neietekmē tā tiesības izmantot tam piemērojamo maksājuma likmi, paziņojumu par nosaukuma maiņu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                     (512)

                     Ja pēc izmeklēšanas perioda notiek pārmaiņas, kurām ir pastāvīgs raksturs, saskaņā ar antisubsidēšanas pamatregulas 19. pantu var tikt veikti attiecīgi pasākumi.

                     (513)

                     Ņemot vērā Tiesas judikatūru (123), ir lietderīgi paredzēt nokavējuma procentu likmi, kas maksājama galīgo maksājumu atmaksas gadījumā, jo attiecīgajos spēkā esošajos noteikumos par muitas nodokļiem šāda procentu likme nav paredzēta un valsts noteikumu piemērošana radītu pārmērīgu konkurences kropļošanu starp tirgus dalībniekiem atkarībā no tā, kura dalībvalsts ir izvēlēta muitošanai.

               9.   INFORMĀCIJAS IZPAUŠANA

                     (514)

                     Ieinteresētās personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata tika plānots ieteikt galīgā kompensācijas maksājuma noteikšanu Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam.

                     (515)

                     Pēc šīs informācijas izpaušanas ieinteresētajām personām tika dots arī laiks, kurā tās varēja paust viedokli. Ieinteresēto personu sniegtās piezīmes tika pienācīgi ņemtas vērā, un vajadzības gadījumā konstatējumi tika attiecīgi grozīti.

               10.   PASĀKUMU VEIDS

                     (516)

                     Pēc informācijas galīgās izpaušanas astoņi ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, tostarp to saistītie uzņēmumi Urugvajā un Šveicē, kopā ar CARBIO piedāvāja cenu saistības saskaņā ar pamatregulas 13. panta 1. punktu.

                     (517)

                     Komisija piekrita šiem saistību piedāvājumiem ar Īstenošanas lēmumu (ES) 2019/245 (124), jo tā uzskata, ka tie novērš subsidētā importa kaitējumu radošo ietekmi un pietiekamā mērā ierobežo pasākumu apiešanas risku.

                     (518)

                     Ja Komisija saskaņā ar pamatregulas 13. panta 9. punktu pēc saistību neizpildes atsauc savu piekrišanu saistībām attiecībā uz konkrētiem darījumiem un pasludina attiecīgos saistību rēķinus par nederīgiem, tad, attiecībā uz šiem darījumiem pieņemot deklarāciju par laišanu brīvā apgrozībā, rodas muitas parāds.

                     (519)

                     Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kura izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1036 (125) 15. panta 1. punktu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

            1. pants

               1.   Tiek noteikts galīgais kompensācijas importētiem Argentīnas izcelsmes nefosilas izcelsmes taukskābju monoalkilesteriem un/vai parafīna gāzeļļām, kuri iegūti sintēzes un/vai destilācijas procesā, tīrā veidā vai maisījumā un kurus patlaban klasificē ar KN kodiem ex 1516 20 98 (Taric kodi 1516209821, 1516209829 un 1516209830), ex 1518 00 91 (Taric kodi 1518009121, 1518009129 un 1518009130), ex 1518 00 95 (Taric kods 1518009510), ex 1518 00 99 (Taric kodi 1518009921, 1518009929 un 1518009930), ex 2710 19 43 (Taric kodi 2710194321, 2710194329 un 2710194330), ex 2710 19 46 (Taric kodi 2710194621, 2710194629 un 2710194630), ex 2710 19 47 (Taric kodi 2710194721, 2710194729 un 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 99 92 (Taric kodi 3824999210, 3824999212 un 3824999220), 3826 00 10 un ex 3826 00 90 (Taric kodi 3826009011, 3826009019 un 3826009030).

               2.   Galīgā kompensācijas maksājuma likmes, kas piemērojamas turpmāk minēto uzņēmumu 1. punktā aprakstītā ražojuma neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu nomaksas, ir šādas:

                           Uzņēmums

                           Galīgais kompensācijas maksājums

                              Taric papildu kods

                              Aceitera General Deheza S.A.

                           33,4 %

                           C493

                              Bunge Argentina S.A.

                           33,4 %

                           C494

                              LDC Argentina S.A.

                           26,2 %

                           C495

                              Molinos Agro S.A.

                           25,0 %

                           C496

                              Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.C.I.F. y A

                           25,0 %

                           C497

                              Vicentin S.A.I.C.

                           25,0 %

                           C498

                              COFCO International Argentina S.A.

                           28,2 %

                           C490

                              Cargill S.A.C.I.

                           28,2 %

                           C491

                           Visi pārējie uzņēmumi

                           33,4 %

                           C999

               3.   Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem. Nokavējuma procents, kas maksājams tādas atmaksas gadījumā, kura rada tiesības uz nokavējuma procenta maksājumu, ir Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā publicētā likme, ko Eiropas Centrālā banka piemēro savām galvenajām refinansēšanas operācijām un kas ir spēkā tā mēneša pirmajā kalendārajā dienā, kurā beidzas maksājuma termiņš, palielināta par vienu procentu punktu.

            2. pants

               1.   Importu, kas deklarēts laišanai brīvā apgrozībā, atbrīvo no kompensācijas maksājuma, kuru uzliek ar 1. pantu, ja minēto importēto ražojumu ir ražojuši, piegādājuši un par to rēķinu izrakstījuši uzņēmumi, kā saistībām ir piekritusi Komisija un kā nosaukumi uzskaitīti Īstenošanas lēmumā (ES) 2019/245, kurš laiku pa laikam tiek grozīts, un ja tas ir ticis importēts atbilstīgi tam pašam Komisijas īstenošanas lēmumam.

               2.   Importu, kas minēts 1. punktā, atbrīvo no kompensācijas maksājuma, ja:

                           a)

                           šim importam ir pievienots saistību rēķins, kas ir komercrēķins, kurā norādīta vismaz tā informācija un deklarācija, kas minēta šīs regulas 1. pielikumā; un

                           b)

                           šim importam ir pievienots eksporta saistību sertifikāts saskaņā ar šīs regulas 2. pielikumu; un

                           c)

                           muitā deklarētās un uzrādītās preces precīzi atbilst saistību rēķinā sniegtajam aprakstam.

               3.   Pieņemot deklarāciju ražojuma laišanai brīvā apgrozībā, rodas muitas parāds:

                           a)

                           ja attiecībā uz 1. punktā minēto importu konstatē, ka nav izpildīts viens vai vairāki minētajā punktā un 2. punktā paredzētie nosacījumi; vai

                           b)

                           ja saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1037 13. panta 9. punktu Komisija ar regulu vai lēmumu, kurā norādīti konkrēti darījumi, atsauc piekrišanu saistībām un paziņo, ka attiecīgie saistību rēķini nav derīgi.

            3. pants
            Uzņēmumi, kuru saistībām Komisija ir piekritusi un kuru nosaukumi iekļauti Īstenošanas lēmumā (ES) 2019/245 un tā turpmākajos grozījumos, un uz kuriem attiecas konkrēti minētajā lēmumā precizētie nosacījumi, arī izrakstīs rēķinu par darījumiem, kas nav atbrīvoti no kompensācijas maksājuma. Šis rēķins ir komercrēķins, kurā norādīta vismaz šīs regulas 3. pielikumā minētā informācija.

            4. pants
            Tiek pārtraukta importa reģistrācija, kura izriet no Īstenošanas regulas (ES) 2018/756, ar ko nosaka, ka jāreģistrē Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas imports. Par reģistrēto importu galīgais kompensācijas maksājums ar atpakaļejošu spēku piemērots netiks.

            5. pants
            Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
            Briselē, 2019. gada 11. februārī

                  Komisijas vārdā –

                  priekšsēdētājs

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  OV L 176, 30.6.2016., 55. lpp.

            (2)  OV C 34, 31.1.2018., 37. lpp.

            (3)  Apzīmējumu “AV” šajā regulā izmanto plašā nozīmē, ietverot visas ministrijas, departamentus, aģentūras un pārvaldes iestādes centrālā, reģionālā vai vietējā līmenī.

            (4)  1 664 145 tonnas 2016. gadā un 1 650 312 tonnas 2017. gadā.

            (5)  Amerikas Savienoto Valstu Lauksaimniecības departamenta Globālā lauksaimniecības informācijas tīkla (GAIN) ziņojums.

            (6)  Komisijas 2018. gada 23. maija Īstenošanas regula (ES) 2018/756, ar ko nosaka, ka jāreģistrē Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas imports (OV L 128, 24.5.2018., 9. lpp.).

            (7)  Tās bija AAPRESID (Asociación Argentina de Productores en Siembra Directa) un CIARA (Cámara de la Industria Aceitera de la República Argentina).

            (8)  YPF (Yacimientos Petrolíferos Fiscales) ir 2012. gadā nacionalizēts vertikāli integrēts Argentīnas enerģētikas uzņēmums. https://www.ypf.com/LaCompania/Paginas/Todo-sobre-YPF.aspx

            (9)  Sk. memorandu par pierādījumu pietiekamību, 2018. gada 30. janvāris, 6. lpp.

            (10)  Līdzīga analīze atrodama Komisijas 2016. gada 17. marta Īstenošanas regulā (ES) 2016/387, ar ko nosaka galīgo kompensācijas maksājumu Indijas izcelsmes plastiskā čuguna (saukta arī par čugunu ar lodveida grafītu) cauruļu un caurulīšu importam (OV L 73, 18.3.2016., 1. lpp.).

            (11)  Ekspertu grupas 2001. gada 29. jūnija ziņojums DS194 United States – Measures treating export restraints as subsidies, 8.29. punkts.

            (12)  Ekspertu grupas ziņojums DS 194, 8.44. punkts.

            (13)  Apelācijas institūcijas 2005. gada 21. februāra ziņojums DS 296 United States – Countervailing duty investigation on Dynamic Random Access Memory (DRAMS) from Korea, 110.–111. punkts.

            (14)  Apelācijas institūcijas ziņojums DS 296, 116. punkts.

            (15)  Apelācijas institūcijas ziņojums DS 296, 116. punkts.

            (16)  Apelācijas institūcijas ziņojums DS 296, 115. punkts.

            (17)  Apelācijas institūcijas ziņojums DS 296, 114. punkts, konkrētajā jautājumā piekrīt Ekspertu grupas ziņojuma DS 194 8.31. punktā ietvertajam.

            (18)  Apelācijas institūcijas ziņojums DS 296, 115. punkts.

            (19)  Ekspertu grupas ziņojums DS 296, 7.38. punkts. Šis secinājums netika pārsūdzēts.

            (20)  Ekspertu grupas ziņojums US – Export Restraints (WT/DS194/R), kas izplatīts 2001. gada 29. jūnijā, 8.33.-8.34. punkts.

            (21)  Ekspertu grupas ziņojums US – Export Restraints, 8.29.-8.31. punkts.

            (22)  Apelācijas institūcijas ziņojums US – DRAMS (WT/DS296/AB/R), kas izplatīts 2005. gada 27. jūnijā, 116. punkts.

            (23)  Apelācijas institūcijas ziņojums US –DRAMS, 115. punkts.

            (24)  Apelācijas institūcijas ziņojums US –DRAMs, 112. punkts.

            (25)  Sk. Ekspertu grupas ziņojumu Korea – Commercial Vessels (WT/DS273/R), kas izplatīts 2005. gada 7. maijā, 7.373. punkts.

            (26)  Apelācijas institūcijas ziņojums US – DRAMS (WT/DS296/A/R), 114. punkts.

            (27)  Apelācijas institūcijas ziņojums US – DRAMS (WT/DS296/A/R), 124. punkts.

            (28)  Bijušā ekonomikas ministra Axel Kicillof paziņojumi, piemēram, http://www.telam.com.ar/notas/201410/82669-kicillof-productores-venta-de-granos.php, http://www.lavoz.com.ar/politica/nueva-advertencia-de-kicillof-productores-que-retienen-granos, https://www.minutouno.com/notas/341839-kicillof-advirtio-los-sojeros-que-se-apuren-porque-el-precio-va-caer, skatīts 2018. gada 3. septembrī

            (29)  Nomenclatura Comun Del Mercosur, Decreto Nacional 2275/1994, 7. pants un VI pielikums.

            (30)  The Economic Impact of Export Restrictions on Raw Materials, publicēts 2010. gadā, 18. lpp., pieejams: http://www.oecd.org/publications/the-economic-impact-of-export-restrictions-on-raw-materials-9789264096448-en.htm, skatīts 2018. gada 13. jūlijā.

            (31)  Renewable Energy Policy Brief Argentina, 2015. gada jūnijs, pieejams: http://www.iberglobal.com/files/2016/argentina_renewable_energy.pdf, skatīts 2018. gada 13. jūlijā, 4. lpp.

            (32)  Liquid Biofuels: Background Brief for the World Bank Group Energy Sector Strategy, Background Paper for the World Bank Group Energy sector strategy, 2010. gada marts, pieejams http://siteresources.worldbank.org/EXTESC/Resources/Biofuel_brief_Web_version.pdf, skatīts 2018. gada 13. jūlijā, 9. lpp.

            (33)  Ley 25.561 Declárase la emergencia pública en materia social, económica, administrativa, financiera y cambiaria. Régimen cambiario. Modificaciones a la Ley de Convertibilidad. Reestructuración de las obligaciones afectadas por el régimen de la presente ley. Obligaciones vinculadas al sistema financiero.

            (34)  Ministerio de Economía y Infraestructura, Comercio Exterior, Resolucion 11/2002 Fíjanse derechos a la exportación para consumo de diversas mercaderías comprendidas en la Nomenclatura Común del Mercosur. Alcances and Ministerio de Economía, Comercio Exterior.

            (35)  Ministerio de Economía y Infraestructura, Comercio Exterior, Resolucion 35/2002 Fíjase un derecho a la exportación para consumo de determinadas mercaderías comprendidas en posiciones arancelarias de la Nomenclatura Común del Mercosur.

            (36)  Ministerio de Agroindustria, Decreto 133/2015 Derecho de exportación. Alícuota.

            (37)  Ministerio de Economía y Producción, Nomenclatura Común del Mercosur, Resolución 10/2007 Fijase un derecho de exportación adicional para mercaderías comprendidas en determinadas posiciones arancelarias.

            (38)  Ministerio de Economía y Producción, Comercio Exterior, Resolución 369/2007 Nomenclatura Común del Mercosur (NCM). Sustituyese en el Anexo XIV del Decreto No 509/2007 y sus modificaciones, el derecho de exportación para determinados productos.

            (39)  Ministerio de Economía y Producción, Nomenclatura comun del Mercosur, Resolución 10/2007, Fíjase un derecho de exportación adicional para mercaderías comprendidas en determinadas posiciones arancelarias, 11.01.2007.

            (40)  Ministerio de Economía y Producción, Comercio exterior, Resolución 369/2007, Nomenclatura Común del Mercosur (NCM). Sustitúyese en el Anexo XIV del Decreto No 509/2007 y sus modificaciones, el derecho de exportación para determinados productos, 07.11.2007.

            (41)  Ministerio de Economía y Producción, Nomenclatura Comun del Mercosur, Resolución 125/2008, 10/3/2008, Derechos de exportación. Fórmula de determinación aplicable a determinadas posiciones arancelarias correspondientes a cereales y oleaginosas (“Izvedmuitas nodokļi. Formula, ko izmanto, lai aprēķinātu izvedmuitas nodokļus, kurus piemēro dažiem tarifa kodiem, kas ietver labības graudus un eļļas augus”).

            (42)  Ministerio de Economía y Producción, Nomenclatura Comun del Mercosur, Resolución Resolución 64/2008, 30/5/2008, Cereales y Oleaginosas. Fíjanse para diversas variedades de trigo, maíz, soja y girasol, comprendidas en determinadas posiciones arancelarias de la Nomenclatura Común del Mercosur (N.C.M.), derechos de exportación para distintos precios FOB (“Labība un eļļas augi. Izvedmuitas nodokļu noteikšana kviešu, kukurūzas, sojas pupu un saulespuķu šķirnēm, kas iekļautas Mercosur kopējās nomenklatūras (NCM) tarifa kodos attiecībā uz FOB cenām”).

            (43)  Ministerio de Economía y Finanzas Públicas, Ministerio de Industria y Ministerio de Planificación Federal, Inversión Pública y Servicios, Comercio Exterior, Resolución Conjunta (Joint Resolution) No. 438/2012, 269/2012, 1001/2012 créanse el Registro de Operadores de Soja Autorizados (ROSA) y la “Unidad Ejecutiva Interdisciplinaria de Monitoreo”. Derógase la Resolución No 109/09.

            (44)  Ministerio de Agroindustria, Decreto 133/2015 Derecho de exportación. Alícuota.

            (45)  Oficina Nacional de Control Comercial Agropecuario, Comercio Exterior, Resolución 543/2008, Establécense los requisitos a que deberán sujetarse los exportadores de granos y/o sus derivados, que soliciten su inscripción en el “Registro de Declaraciones Juradas de Ventas al Exterior”, denominado “R.O.E. Verde”, al que se refiere la Ley No 21.453.

            (46)  Ministerio de Agroindustria, Ministerio de Hacienda y finanzas publicas y Ministerio de produccion, Resolución Conjunta 4/2015, 7/2015 y 7/2015, 28.12.2015.

            (47)  Ministerio de Producción, Resolución 109/2009, Exclúyese del Régimen de Importación Temporaria para Perfeccionamiento Industrial a ciertas mercaderías que se clasifican en la posición arancelaria de la Nomenclatura Común del Mercosur.

            (48)  Ministerio de Economía y Finanzas Públicas, Ministerio de Industria y Ministerio de Planificación Federal, Inversión Pública y Servicios, Comercio Exterior, Resolución Conjunta (Joint Resolution) No. 438/2012, 269/2012, 1001/2012 créanse el Registro de Operadores de Soja Autorizados (ROSA) y la “Unidad Ejecutiva Interdisciplinaria de Monitoreo”. Derógase la Resolución No 109/09.

            (49)  Ministerio de Producción y Ministerio de Hacienda y Finanzas Públicas, Resolución Conjunta 5/2016 y 7/2016, modificación Resolución Conjunta No 438/2012, No 269/2012 y No 1001/2012.

            (50)  https://www.lanacion.com.ar/1492219-sojizacion-de-nuestra-agricultura

            (51)  Ar Kopīgajām rezolūcijām 4/2015 un 7/2015.

            (52)  Ministerio de Agroindustria y Administración Federal de Ingresos Públicos, Estimulo Agricola Plan Belgrano, Resolución General Conjunta 3993-E/2017, 15.02.2017.

            (53)  Jefatura de Gabinete de Ministros, Modifícase la distribución del Presupuesto General de la Administración Nacional – Recursos Humanos – Ejercicio 2016, Decreta 435/2016, 01.03.2016.

            (54)  Salta, Jujuy, Formosa, Santiago del Estero, Tucuman, Corrientes, Misiones, Catamarca, La Rioja un Chaco provinces.

            (55)  Apelācijas institūcijas ziņojums DS 296, 115. punkts.

            (56)  Ekonomikas un valsts finanšu ministrijas, Rūpniecības ministrijas un Federālās plānošanas, publisko ieguldījumu un pakalpojumu ministrijas Kopīgā rezolūcija 438/2012, 269/2012 un 1001/2012.

            (57)  W. Deese and J. Reeder, Export Taxes on Agricultural Products: Recent History and Economic Modeling of Soybean Export Taxes in Argentina, USITC Journal of International Commerce and Economics, 2007.

            (58)  A. Bouet, C. Estrades, and D. Laborde, Differential Export Taxes along the Oilseeds Value Chain: A Partial Equilibrium Analysis, American Journal of Agricultural Economics, 2014, 924. lpp. https://academic.oup.com/ajae/article/96/3/924/2737494

            (59)  http://datosestimaciones.magyp.gob.ar/reportes.php?reporte=Estimaciones

            (60)  Ekspertu grupas ziņojums DS 296, 7.38. punkts. Lai gan ekspertu grupas ziņojums tika pārsūdzēts, šis konkrētais secinājums pārsūdzēts netika.

            (61)  Ekspertu grupa, DS 194, 8.59. punkts.

            (62)  Ekspertu grupa, DS 194, 8.59. punkts, kurā tiek noraidīts Kanādas arguments, kas izvirzīts 8.56. punktā.

            (63)  Ekspertu grupa, Review Pursuant to Article XVI.5, L/1160, pieņemts 1960. gada 24. maijā (BISD 9S/188), 12. punkts.

            (64)  WT/DS257/AB/R, 52. punkts.

            (65)  Apelācijas institūcijas ziņojums, US – Carbon Steel (DS213), 73. punkts, 65. zemsvītras piezīme.

            (66)  Oxford English Dictionary online, I.5.b un I.10.

            (67)  Oxford English Dictionary online, I.3.b.

            (68)  SKP nolīguma 15.4. pants (“[..] vai ir bijis lielāks slogs valdības atbalsta programmām”); sk. arī Nolīguma par lauksaimniecību 6. pantu un II un III pielikumu (“iekšzemes atbalsts”).

            (69)  “Potenciālas” sekas attiecas uz sekām, kas dabiskā ceļā izriet no pasākuma vispārējās uzbūves, koncepcijas un struktūras, un nav nepieciešamas “novērotas” vai faktiskas sekas tirgū.

            (70)  Apelācijas institūcijas ziņojums, US – Carbon Steel (DS213), 73. punkts, 65. zemsvītras piezīme.

            (71)  Ekspertu grupas ziņojums, US – GOES (WT/DS414/R), 7.85. punkts.

            (72)  Ekspertu grupas ziņojums, China – GOES, 7.85.–7.87. apsvērums.

            (73)  Turpat.

            (74)  Régimen de Regulación y Promoción para la Producción y Uso Sustentables de Biocombustibles. Autoridad de aplicación. Funciones. Comisión Nacional Asesora. Habilitación de plantas productoras. Mezclado de Biocombustibles con Combustibles Fósiles. Sujetos beneficiarios del Régimen Promolial. Infracciones y sanciones.

            (75)  2006. gada 12. maija Likuma 26.093 4. panta a) punkts.

            (76)  Likuma 26.093 15. panta 5., 6. un 7. punkts.

            (77)  Decreto 1396/2001, 04.11.2001., Plan de Competitividad para el Combustible Biodiesel. Modificaciones al Impuesto sobre los Combustibles Líquidos y el Gas Natural. Normas Complementarias.

            (78)  Bijušā degvielas nozares ministra vietnieka Cristian Folgar paziņojumi, sk. https://www.lanacion.com.ar/326725-el-gobierno-apoyo-los-proyectos-de-biodiesel, skatīts 4.9.2018.

            (79)  Resolution 1156/2004, 10.11.2004., Secretaría de Agricultura, Ganadería, Pesca y Alimentos, BIOCOMBUSTIBLES, Créase el Programa Nacional de Biocombustibles. Principales objetivos. Misiones y funciones.

            (80)  Sk. citus pētījumus: Georges Gérard Flexor, Karina Yoshie Martins Kato and Marina Yesica Recalde, El mercado del biodiésel y las políticas públicas: Comparación de los casos argentino y brasileño, CEPAL review, 2012 (pieejams https://www.researchgate.net/publication/262960724_El_mercado_del_biodiesel_y_las_politicas_publicas_Comparacion_de_los_casos_Argentino_y_Brasileno_The_biodiesel_market_and_public_policy_Comparison_of_Argentine_and_Brazilian_cases, skatīts 4.9.2018.) un Dr. Cesar Petrusansky, El Desarrollo del Mercado de Biocombustibles en Argentina, Ejecutivos de Finanzas, 2008 (pieejams http://www.iaef.org.ar/files/revista/212/desarrollo.pdf, skatīts 4.9.2018.).

            (81)  Secretaría de Política Económica, Ministerio de Economía y Finanzas Públicas, Instrumentos para el Desarrollo Productivo en la Argentina, 2011 (pieejams https://www.economia.gob.ar/peconomica/basehome/instrumentos_desarrollo_prod_argentina.pdf, skatīts 4.9.2018.).

            (82)  Centro de Economia Internacional (CEI) – Ministry of foreign affairs of Argentina, Los biocombustibles ya froman parte de las agendas global y hemisférica, 2011 (pieejams http://www.cei.gob.ar/userfiles/cei%20NOTA%2012.pdf, skatīts 4.9.2018.).

            (83)  To atkārto Marcelo Regunaga un Agustin Tejeda Rodriguez, La politica de Comercio Agricola de Argentina y el Desarrollo Sustentable, International Centre for Trade and Sustainable Development – ICTSD, 2015, (pieejams https://www.ictsd.org/sites/default/files/research/La%20Politica%20de%20Comercio%20Agricola%20de%20Argentina%20y%20el%20Desarrollo%20Sustentable.pdf, skatīts 4.9.2018.), Maria Marta Di Paola, La producción de biocombustibles en Argentina, Informe ambiental anual – FARN (Fundation ambiente y recursos naturales), 2013, (pieejams http://www.farn.org.ar/wp-content/uploads/2014/07/informe2013-1.186-209.pdf, skatīts 4.9.2018.), Evelina Goldstein un Graciela Gutman, Biocombustibles y biotecnologia. Contexto internacional, situation en Argentina, CEUR (Urban and regional centre of studies), 2010 (pieejams http://www.ceur-conicet.gov.ar/archivos/publicaciones/biocombustibles2.pdf, skatīts 4.9.2018.), kā arī Ricardo Rozemberg un Martina Chidiak, Biocombustibles en la Argentina, Integration y Comercio (Interamerican Development Bank), 2015 (pieejams http://www19.iadb.org/intal/icom/data/Biocombustibles%20en%20la%20Argentina.pdf, skatīts 4.9.2018.).

            (84)  Jorge A. Hilbert, Rodrigo Sbarra, Martin Lopez Amoros, Produccion de biodiesel a partir de aceite de soja – Context y Evolucion Reciente, Istituto Nacional de Tecnologia Agropecuaria – Ministerio de Agricultura, Ganaderia y Pesca, 2011, 124. lpp. (pieejams https://inta.gob.ar/sites/default/files/script-tmp-inta_biodiesel_de_aceite_de_soja_en_argentina.pdf, skatīts 4.9.2018.).

            (85)  Raksts vietnē Clarin2.2.2018., Acuerdan crear una mesa de trabajo para potenciar la cadena del biodiésel (pieejams https://www.clarin.com/rural/acuerdan-crear-mesa-trabajo-potenciar-cadena-biodiesel_0_BJ3nrSfIf.html, skatīts 4.9.2018.).

            (86)  Secretaria de Energia, Ratifícase el Acuerdo de Abastecimiento de Biodiesel para su Mezcla con Combustibles Fósiles en el Territorio Nacional del 20 de enero de 2010. Pautas a cumplir para el abastecimiento de Biodiesel al mercado de combustibles fósiles, Resolucion 7/2010, 4.2.2010.

            (87)  Secretaría de Energía, Ratifícase el Acuerdo de Abastecimiento de Biodiesel para su Mezcla con Combustibles Fósiles en el Territorio Nacional del 20 de enero de 2010. Pautas a cumplir para el abastecimiento de Biodiesel al mercado de combustibles fósiles, Resolucion 7/2010, 4.2.2010.

            (88)  Secretaría de Energía, Ratifícase la Addenda al Acuerdo de Abastecimiento de Biodiesel para su mezcla con combustibles fósiles en el Territorio Nacional, suscripta el 5 de julio de 2010. Modifícase la Resolución No 7/2010, Resolución 554/2010 from 06.07.2010., repeated in Secretaría de Energía, Resolución 450/2013 from 06.08.2013. and Secretaría de Energía, Acuerdo de Abastecimiento de Biodiesel para su Mezcla con Combustibles Fósiles en el Territorio Nacional. Ratificación, Resolución 660/2015, 20.8.2015.

            (89)  http://www.energia.gob.ar/contenidos/verpagina.php?idpagina=3818, skatīts 4.9.2018.

            (90)  2006. gada Likums 26.093.

            (91)  Ekonomikas un valsts finanšu ministrijas, Rūpniecības ministrijas un Federālās plānošanas, publisko ieguldījumu un pakalpojumu ministrijas Kopīgā rezolūcija 438/2012, 269/2012 un 1001/2012.

            (92)  Sk. 2006. gada Likuma 26.093 II nodaļu, kas pieejama http://servicios.infoleg.gob.ar/infolegInternet/anexos/115000-119999/116299/norma.htm.

            (93)  Jorge A. Hilbert, Rodrigo Sbarra, Martin Lopez Amoros, Produccion de biodiesel a partir de aceite de soja – Context y Evolucion Reciente, Istituto Nacional de Tecnologia Agropecuaria – Ministerio de Agricultura, Ganaderia y Pesca, 2011. gada augusts, 124. lpp. (pieejams https://inta.gob.ar/sites/default/files/script-tmp-inta_biodiesel_de_aceite_de_soja_en_argentina.pdf, skatīts 4.9.2018.).

            (94)  Jorge A. Hilbert, Rodrigo Sbarra, Martin Lopez Amoros, Produccion de biodiesel a partir de aceite de soja – Context y Evolucion Reciente, Istituto Nacional de Tecnologia Agropecuaria – Ministerio de Agricultura, Ganaderia y Pesca, 2011. gada augusts, 131. lpp. (pieejams https://inta.gob.ar/sites/default/files/script-tmp-inta_biodiesel_de_aceite_de_soja_en_argentina.pdf, skatīts 4.9.2018.).

            (95)  Centro de Economia Internacional (CEI) – Ministry of foreign affairs of Argentina, Los biocombustibles ya froman parte de las agendas global y hemisférica, 2.2011. (pieejams http://www.cei.gob.ar/userfiles/cei%20NOTA%2012.pdf, skatīts 4.9.2018.).

            (96)  Sk. WT/DS436/AB/R United States – Countervailing Measures on Certain Hot-Rolled Carbon Steel Flat Products From India, 2014. gada 8. decembris, 4.244. punkts.

            (97)  Šajā sakarā sk. Apelācijas institūcijas konstatējumus lietā WT/DS436/AB/R United States – Countervailing Measures on Certain Hot-Rolled Carbon Steel Flat Products From India, 2014. gada 8. decembris, 4.292.–4.322. punkts.

            (98)  Agrorūpniecības ministrijas Dekrēts 1343/2016, Derecho de exportación. Alícuota – Modificación, 02.01.2017.

            (99)  Dekrēts 793/2018, Poder Ejecutivo Nacional, Derechos de exportación – Modificación, 03.09.2018.

            (100)  https://www.minhacienda.gob.ar/onp/presupuestos/2019, Proyecto de Ley, Articulo 83.

            (101)  Ekspertu grupas ziņojums, United States – Final Countervailing Duty Determination with Respect to Certain Softwood Lumber from Canada, WT/DS257/R un 1. labojums, pieņemts 2004. gada 17. februārī, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Apelācijas institūcijas ziņojumu WT/DS257/AB/R, 7.116. punkts. Sk. arī Apelācijas institūcijas ziņojumu WT/DS436/AB/R United States – Countervailing Measures on Certain Hot-Rolled Carbon Steel Flat Products From India, 2014. gada 8. decembris, 4398. punkts.

            (102)  Sk. memorandu par pierādījumu pietiekamību, 2018. gada 30. janvāris, 6. lpp. (“Šie elementi tiks izskatīti izmeklēšanas laikā. Tomēr šajā posmā Komisija uzskata, ka ir pietiekami pierādījumi, kas norāda uz kompensējamas subsīdijas esību. Jo īpaši šķiet, ka izvedmuitas nodokļi ir viens no instrumentiem, ko AV ir izveidojusi, lai norīkotu sojas pupu un sojas pupu eļļas ražotājus nodrošināt to saražotās izejvielas biodīzeļdegvielas ražotājiem. Turklāt šķiet, ka AV rada stimulus izejvielu piegādātājiem mākslīgi uzturēt augsto ražošanas apjomu biodīzeļdegvielas ražotāju interesēs”) un 14. lpp. (“Ja sūdzībā nav sniegti pietiekami pierādījumi par konkrētu subsīdiju vai subsīdiju programmu, Komisija patur tiesības to izmeklēt šajā procedūrā saskaņā ar pamatregulas 10. panta 7. punktu”).

            (103)  Apelācijas institūcijas ziņojums US –DRAMs, 154. punkts.

            (104)  2006. gada 12. maija Likums 26.093. Régimen de Regulación y Promoción para la Producción y Uso Sustentables de Biocombustibles. Autoridad de aplicación. Funciones. Comisión Nacional Asesora. Habilitación de plantas productoras. Mezclado de Biocombustibles con Combustibles Fósiles. Sujetos beneficiarios del Régimen Promolial. Infracciones y sanciones.

            (105)  BIOCOMBUSTIBLES Ley 26.093 Régimen de Regulación y Promoción para la Producción y Uso Sustentables de Biocombustibles. Autoridad de aplicación. Funciones. Comisión Nacional Asesora. Habilitación de plantas productoras. Mezclado de Biocombustibles con Combustibles Fósiles. Sujetos beneficiarios del Régimen Promolial. Infracciones y sanciones.

            (106)  Ley no 9397 Adhesion de la provincial a ley nacional no 26.093, y declaracion de interes public de la promocion de la produccion, procesamiento y uso sustentable de biocombustibles.

            (107)  Ordenanza 26/2016, General Lagos, 2016. gada 16. jūnijs.

            (108)  Ordenanza 26/2016, 2. pants, General Lagos, 2016. gada 16. jūnijs. Pārbaudes apmeklējumā uzņēmuma telpās Komisijas dienesti pārbaudīja vienošanās spēkā esību, pārliecinoties par attiecīgajiem maksājumiem.

            (109)  Ley no 8478 Santa Fe, and Registrada bajo el no 12.692 la Legislatura de la Provincia de Santa Fe.

            (110)  Sk. arī mutatis mutandis WT/DS294/AB/RW, US – Zeroing (VSI 21.5. pants), Apelācijas institūcijas 2009. gada 14. maija ziņojums, 453. punkts.

            (111)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/28/EK par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 2001/77/EK un 2003/30/EK (OV L 140, 5.6.2009., 16. lpp.).

            (112)  Datubāze par konkrētiem ražojumiem, uz kuriem attiecas uzraudzība vai novērošana un kurus importē Savienības muitas teritorijā kārtējā un iepriekšējos gados; šo datubāzi uztur Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorāts.

            (113)  Padomes 2013. gada 19. novembra Īstenošanas regula (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam (OV L 315, 26.11.2013., 2. lpp.).

            (114)  Komisijas 2017. gada 18. septembra Īstenošanas regula (ES) 2017/1578, ar kuru groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1194/2013, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam (OV L 239, 19.9.2017., 9. lpp.).

            (115)  Komisijas 2018. gada 18. oktobra Īstenošanas regula (ES) 2018/1570, ar ko izbeidz procedūru attiecībā uz Argentīnas un Indonēzijas izcelsmes biodīzeļdegvielas importu un atceļ Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1194/2013 (OV L 262, 19.10.2018., 40. lpp.).

            (116)  Importēšanas izmaksas tika izteiktas EUR. Ņemot vērā ļoti zemo inflācijas līmeni (Eurostat publicētais saskaņotais patēriņa cenu indekss no 2012. gada līdz izmeklēšanas periodam palielinājās kopumā par 4 %), importēšanas izmaksas nebija jāatjaunina.

            (117)  Eiropas Komisija, Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāts, Tirgus novērošanas centrs: https://ec.europa.eu/agriculture/market-observatory/crops_en, skatīts 2018. gada 27. novembrī, rapsis – ES Rouen (EUR/t).

            (118)  Avots: Pasaules Banka, importēto izejvielu starptautiskās cenas – rapša eļļa.

            (119)  OECD-FAO Agricultural Outlook 2016-2025 – © OECD 2016, https://www.oecd-ilibrary.org/agriculture-and-food/data/oecd-agriculture-statistics_agr-data-en, skatīts 2018. gada 10. septembrī.

            (120)  Starptautiskās tirdzniecības administrācija: “Biodiesel From Argentina: Final Determination of Sales at Less Than Fair Value and Final Affirmative Determination of Critical Circumstances”, dokumenta numurs 2018-04137.

            (121)  OV L 262, 19.10.2018., 40. lpp.

            (122)  Ieinteresētajām personām lietā ir pieejama informācija par Saipol un ADM biodīzeļdegvielas ražošanas samazināšanu.

            (123)  Spriedums Wortmann, C-365/15, EU:C:2017:19, 35.–39. punkts.

            (124)  Komisijas 2019. gada 11. februāra Īstenošanas lēmums 2019/245, ar ko pēc galīgo kompensācijas maksājumu noteikšanas Argentīnas izcelsmes biodīzeļdegvielas importam pieņem saistību piedāvājumus (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 71. lpp.).

            (125)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regula (ES) 2016/1036 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV L 176, 30.6.2016., 21. lpp.).

            1. PIELIKUMS
            Komercrēķinā, ko pievieno precēm, kuras uzņēmums pārdod uz Eiropas Savienību un uz kurām attiecas saistības, norāda šādu informāciju:

                        1.

                        Virsraksts “KOMERCRĒĶINS, KO PIEVIENO PRECĒM, UZ KURĀM ATTIECAS SAISTĪBAS”.

                        2.

                        Tā uzņēmuma nosaukums, kurš izrakstījis komercrēķinu, un preces ražojušā uzņēmuma nosaukums.

                        3.

                        Komercrēķina numurs.

                        4.

                        Komercrēķina izrakstīšanas datums.

                        5.

                           Taric papildu kods, ar kuru rēķinā norādītās preces ir jāmuito pie Eiropas Savienības robežas.

                        6.

                        Precīzs un skaidri formulēts preču apraksts un:

                                    —

                                    uzņēmuma ražojuma koda (URK) tehniskās specifikācijas,

                                    —

                                    uzņēmuma ražojuma kods (URK),

                                    —

                                    KN kods,

                                    —

                                    daudzums (norādīt vienībās, kas izteiktas metriskajās tonnās).

                        7.

                        Pārdošanas noteikumu apraksts, tostarp:

                                    —

                                    vienības (metriskajās tonnās) cena,

                                    —

                                    piemērojamie samaksas noteikumi,

                                    —

                                    piemērojamie piegādes noteikumi,

                                    —

                                    visas atlaides un rabati.

                        8.

                        Tā uzņēmuma nosaukums, kas ir importētājs un kam uzņēmums ir tieši izrakstījis rēķinu.

                        9.

                        Tās uzņēmuma amatpersonas vārds un uzvārds, kura izrakstījusi komercrēķinu, un šāds parakstīts paziņojums:
                        “Es, apakšā parakstījies, apliecinu, ka šajā rēķinā norādītās preces, kas pārdotas eksportam uz Eiropas Savienību, ir ražotas (uzņēmuma nosaukums un adrese) (Taric papildu kods) Argentīnā saskaņā ar saistībām, kurām piekritusi Eiropas Komisija ar Īstenošanas lēmumu (ES) 2019/245, un ievērojot saistību tvērumu. Es apliecinu, ka šajā rēķinā sniegtā informācija ir pilnīga un pareiza.”

            2. PIELIKUMS

               Eksporta saistību sertifikāts

            Eksporta saistību sertifikātā, kuru CARBIO izdod attiecībā uz katru komercrēķinu, ko pievieno precēm, kuras uzņēmums pārdod Eiropas Savienībai un uz kurām attiecas saistības, norāda šādu informāciju:

                        1.

                           Cámara Argentina de Biocombustibles (“CARBIO”) nosaukums, adrese un tālruņa numurs.

                        2.

                        Tā uzņēmuma nosaukums, kurš minēts Īstenošanas lēmumā (ES) 2019/245 un kurš izrakstījis komercrēķinu, kā arī preces ražojušā uzņēmuma nosaukums.

                        3.

                        Komercrēķina numurs.

                        4.

                        Komercrēķina izrakstīšanas datums.

                        5.

                           Taric papildu kods, ar kuru rēķinā norādītās preces ir jāmuito pie Eiropas Savienības robežas.

                        6.

                        Precīzs preču apraksts, tostarp:

                                    —

                                    preču tehniskā specifikācija, uzņēmuma ražojuma kods (URK) (attiecīgā gadījumā),

                                    —

                                    KN kods.

                        7.

                        Precīzs eksportēto vienību daudzums metriskajās tonnās.

                        8.

                        Sertifikāta numurs un beigu termiņš (trīs mēneši pēc izdošanas).

                        9.

                        Tās CARBIO amatpersonas vārds un uzvārds, kura izdevusi sertifikātu, un šāds parakstīts paziņojums:
                        “Es, apakšā parakstījies, apliecinu, ka šis sertifikāts ir izsniegts tādu preču tiešam eksportam uz Eiropas Savienību, kuras norādītas komercrēķinā, ko pievieno pārdotajām precēm, uz kurām attiecas saistības, un ka sertifikāts ir izdots saskaņā ar saistībām, ko piedāvājis [uzņēmums] un kam piekritusi Eiropas Komisija ar Īstenošanas lēmumu (ES) 2019/245, un ievērojot saistību tvērumu. Es apliecinu, ka šajā sertifikātā sniegtā informācija ir pareiza un ka daudzums, uz kuru attiecas šis sertifikāts, nepārsniedz saistību robežvērtību.”

                        10.

                        Datums.

                        11.

                        Paraksts un CARBIO zīmogs.

            3. PIELIKUMS
            Komercrēķinā, ko pievieno precēm, kuras uzņēmums pārdod uz Eiropas Savienību un uz kurām attiecas kompensācijas maksājumi, norāda šādu informāciju:

                        1.

                        Virsraksts “KOMERCRĒĶINS, KO PIEVIENO PRECĒM, UZ KURĀM ATTIECAS KOMPENSĀCIJAS MAKSĀJUMI”.

                        2.

                        Tā uzņēmuma nosaukums, kurš izrakstījis komercrēķinu, un preces ražojušā uzņēmuma nosaukums.

                        3.

                        Komercrēķina numurs.

                        4.

                        Komercrēķina izrakstīšanas datums.

                        5.

                           Taric papildu kods, ar kuru rēķinā norādītās preces ir jāmuito pie Eiropas Savienības robežas.

                        6.

                        Precīzs un skaidri formulēts preču apraksts un:

                                    —

                                    uzņēmuma ražojuma koda (URK) tehniskās specifikācijas,

                                    —

                                    uzņēmuma ražojuma kods (URK),

                                    —

                                    KN kods,

                                    —

                                    daudzums (norādīt vienībās, kas izteiktas metriskajās tonnās).

                        7.

                        Pārdošanas noteikumu apraksts, tostarp:

                                    —

                                    vienības (metriskajās tonnās) cena,

                                    —

                                    piemērojamie samaksas noteikumi,

                                    —

                                    piemērojamie piegādes noteikumi,

                                    —

                                    visas atlaides un rabati.

                        8.

                        Komercrēķina izrakstītāja uzņēmuma amatpersonas vārds, uzvārds un paraksts.