title: Padomes Īstenošanas regula (ES) Nr. 579/2010 ( 2010. gada 29. jūnijs ), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 367/2006, ar ko Indijas izcelsmes polietilēntereftalāta (PET) plēves importam nosaka galīgo kompensācijas maksājumu

text:
               2.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 168/1

         PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 579/2010
   (2010. gada 29. jūnijs),
   ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 367/2006, ar ko Indijas izcelsmes polietilēntereftalāta (PET) plēves importam nosaka galīgo kompensācijas maksājumu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 597/2009 (2009. gada 11. jūnijs) par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 19. pantu,
   ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija iesniedza pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
   tā kā:
   A.   PROCEDŪRA

   I.   Iepriekšējā izmeklēšana un spēkā esošie kompensācijas pasākumi

               (1)

               Padome 1999. gada decembrī ar Regulu (EK) Nr. 2597/1999 (2) noteica galīgo kompensācijas maksājumu Indijas izcelsmes polietilēntereftalāta (PET) plēves (“attiecīgais ražojums”) importam, kas patlaban atbilst KN kodiem ex 3920 62 19 un ex 3920 62 90. Izmeklēšana, kuras rezultātā pieņēma minēto regulu, turpmāk tekstā ir “sākotnējā izmeklēšana”. Pasākumus noteica kā procentuālo kompensācijas maksājumu 3,8 % līdz 19,1 % apmērā importam no atsevišķi minētiem eksportētājiem, bet attiecīgā ražojuma importam no visiem pārējiem uzņēmumiem noteica atlikušo maksājuma likmi 19,1 % apmērā. Sākotnējās izmeklēšanas periods bija no 1997. gada 1. oktobra līdz 1998. gada 30. septembrim.

               (2)

               Padome 2006. gada martā ar Regulu (EK) Nr. 367/2006 (3) pēc termiņa beigu pārskatīšanas saskaņā ar pamatregulas 18. pantu saglabāja galīgo kompensācijas maksājumu, ko Indijas izcelsmes PET plēves importam noteica ar Regulu (EK) Nr. 2597/1999. Pārskatīšanas izmeklēšanas periods bija no 2003. gada 1. oktobra līdz 2004. gada 30. septembrim.

               (3)

               Padome 2006. gada augustā ar Regulu (EK) Nr. 1288/2006 (4) pēc starpposma pārskatīšanas, kuru veica attiecībā uz Indijas PET plēves ražotāja Garware Polyester Limited (“Garware”) subsidēšanu, grozīja galīgo kompensācijas maksājumu, ko ar Regulu (EK) Nr. 367/2006 noteica uzņēmumam Garware.

               (4)

               Padome 2007. gada septembrī ar Regulu (EK) Nr. 1124/2007 (5) pēc daļējas starpposma pārskatīšanas, kuru veica attiecībā uz cita Indijas PET plēves ražotāja Jindal Poly Films Limited (“Jindal”), agrākais nosaukums Jindal Polyester Ltd, subsidēšanu, grozīja galīgo kompensācijas maksājumu, ko ar Regulu (EK) Nr. 367/2006 noteica uzņēmumam Jindal.

               (5)

               Padome 2009. gada janvārī ar Regulu (EK) Nr. 15/2009 (6) pēc daļējas starpposma pārskatīšanas, kuru sāka pēc Komisijas iniciatīvas attiecībā uz piecu Indijas PET plēves ražotāju subsidēšanu, grozīja galīgo kompensācijas maksājumu, ko ar Regulu (EK) Nr. 367/2006 noteica šiem uzņēmumiem.

         II.   Spēkā esošie antidempinga pasākumi

               (6)

               Jānorāda, ka uzņēmumam Jindal Poly Films Limited piemēro antidempinga maksājumu 0 % apmērā (7).

         III.   Daļējas starpposma pārskatīšanas sākšana

               (7)

               Pieprasījumu daļējai starpposma pārskatīšanai iesniedza Jindal Poly Films Limited (“pieprasījuma iesniedzējs”), kas ir ražotājs eksportētājs Indijā. Pieprasījums attiecas tikai uz subsidēšanas pārbaudi, ciktāl tas skar pieprasījuma iesniedzēju. Pieprasījuma iesniedzējs ir sniedzis sākotnējos pierādījumus tam, ka attiecībā uz subsidēšanu būtiski ir mainījušies apstākļi, uz kuriem pamatojas spēkā esošie pasākumi, un ka šīs pārmaiņas ir ilglaicīgas.

               (8)

               Apspriedusies ar Padomdevēju komiteju un noteikusi, ka ir pietiekami daudz pierādījumu, lai sāktu daļēju starpposma pārskatīšanu, Komisija 2009. gada 9. septembrī ar Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
                   (8) publicētu paziņojumu par pārskatīšanas sākšanu (“paziņojums par pārskatīšanas sākšanu”) paziņoja par daļējas starpposma pārskatīšanas sākšanu saskaņā ar pamatregulas 19. pantu attiecībā uz pieprasītāja subsidēšanas apmēru, lai noteiktu, vai pieprasītājam piemērojamie pasākumi jāatceļ vai jāgroza.

               (9)

               Atkarībā no pārskatīšanas konstatējumiem daļējas starpposma pārskatīšanas izmeklēšanā arī novērtēs, vai ir jāgroza maksājuma likme, kas patlaban piemērojama attiecīgā ražojuma importam, ko veic attiecīgās valsts ražotāji eksportētāji, kuri nav atsevišķi minēti Regulas (EK) Nr. 367/2006 1. panta 2. punktā, t. i., tajā noteiktais maksājums, kas jāpiemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem” Indijā.

         IV.   Izmeklēšanas periods

               (10)

               Izmeklēšana attiecībā uz subsidēšanas apmēru aptvēra laikposmu no 2008. gada 1. aprīļa līdz 2009. gada 31. martam (“pārskatīšanas izmeklēšanas periods” jeb “PIP”).

         V.   Personas, uz kurām attiecas izmeklēšana

               (11)

               Komisija oficiāli informēja pieprasītāju, Indijas valdību (“IV”) un uzņēmumu Du Pont Tejin Films, Luksemburga, Mitsubishi Polyester Film, Vācija, Toray Plastics Europe, Francija, un Nurell, Itālija, kas saražo lielāko daļu no PET plēves produkcijas Savienībā (turpmāk – “Savienības ražošanas nozare”), par daļējas starpposma pārskatīšanas izmeklēšanas sākšanu. Ieinteresētajām personām bija iespēja izteikt savu viedokli rakstiski un lūgt uzklausīšanu termiņā, kas noteikts paziņojumā par pārskatīšanas sākšanu.

               (12)

               Tika uzklausītas visas ieinteresētās personas, kas to pieprasīja un norādīja konkrētus iemeslus, kāpēc tās būtu jāuzklausa.

               (13)

               Personu rakstiski un mutiski sniegtās piezīmes tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.

               (14)

               Lai saņemtu informāciju, kas vajadzīga izmeklēšanai, Komisija nosūtīja pieprasījuma iesniedzējam anketu. Anketu nosūtīja arī Indijas valdībai.

               (15)

               Atbildes uz anketas jautājumiem iesniedza pieprasījuma iesniedzējs un Indijas valdība.

               (16)

               Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu subsidēšanas noteikšanai. Pārbaudes apmeklējumi tika veikta pieprasījuma iesniedzēja telpās un Indijas valdības mītnē Deli.

         VI.   Informācijas nodošana atklātībā un piezīmes par procedūru

               (17)

               Indijas valdība un citas ieinteresētās personas saņēma informāciju par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem plānoja ieteikt pieprasījuma iesniedzējam piemērojamā maksājuma likmes grozījumus. Tiem tika dots pietiekami daudz laika piezīmju iesniegšanai. Visu iesniegto informāciju un piezīmes attiecīgi ņēma vērā, kā tas izklāstīts turpmāk.

         B.   ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS

               (18)

               Šī pārskatīšana attiecas uz to pašu ražojumu, uz kuru attiecas Regula (EK) Nr. 367/2006, proti, Indijas izcelsmes polietilēntereftalāta (PET) plēvi, ko apzīmē ar KN kodiem ex 3920 62 19 un ex 3920 62 90.

         C.   SUBSIDĒŠANA

   1.   Ievads

               (19)

               Pamatojoties uz informāciju, ko iesniedza Indijas valdība un citas ieinteresētās personas, un atbildēm uz Komisijas anketas jautājumiem, izmeklēja šādas shēmas, kuras, kā tika apgalvots, ietver subsīdiju piešķiršanu:

                           a)

                           iepriekšēju atļauju shēma (iepriekš pazīstama kā iepriekšēju licenču shēma);

                           b)

                           piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem;

                           c)

                           ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma;

                           d)

                           eksporta kredītu shēma.

               e)

               Komplekso stimulu shēma (KSS).

               (20)

               Iepriekš a) līdz c) punktā norādītās shēmas pamato ar 1992. gada Ārējās tirdzniecības (attīstības un regulēšanas) likumu (Nr. 22, 1992), kas stājās spēkā 1992. gada 7. augustā (“Ārējās tirdzniecības likums”). Ārējās tirdzniecības likums pilnvaro Indijas valdību sniegt paziņojumus par eksporta un importa politiku. Tie ir apkopoti “Eksporta un importa politikas” dokumentos, kurus Komerclietu ministrija izdod ik pēc pieciem gadiem un kuri tiek regulāri atjaunināti. Viens eksporta un importa politikas dokuments ir saistīts ar šajā gadījumā minēto PIP, t. i., ar piecgadu plānu, kas attiecas uz laikposmu no 2004. gada 1. septembra līdz 2009. gada 31. martam (“EXIM politika 04–09”). Turklāt Indijas valdība arī nosaka EXIM politiku 04–09 regulējošās procedūras“Procedūru rokasgrāmatas laikposmam no 2004. gada 1. septembra līdz 2009. gada 31. martam” I sējumā (“HOP I 04–09 dokuments”). Arī procedūru rokasgrāmatas saturs tiek regulāri atjaunināts.

               (21)

               Eksporta kredītu shēma, kas minēta iepriekš d) punktā, pamatojas uz 1949. gada Banku darbības regulējuma likuma 21. un 35.A iedaļu, kas ļauj Indijas Rezervju bankai (“IRB”) sniegt norādījumus komercbankām eksporta kredītu jomā.

               (22)

               Iepriekš e) punktā minēto shēmu pārvalda Indijas valsts iestādes.

         2.   Iepriekšēju atļauju shēma (“IAS”)

   a)   Juridiskais pamats

               (23)

               Detalizēts shēmas apraksts ir ietverts EXIM politikas 04–09 4.1.1.–4.1.14. punktā un HOP I 04–09 dokumenta 4.1.–4.30. nodaļā. Iepriekšējā pārskatīšanas izmeklēšanā, kuras rezultātā ar Regulu (EK) Nr. 367/2006 piemēroja patlaban spēkā esošo galīgo kompensācijas maksājumu, šo shēmu dēvēja par iepriekšēju licenču shēmu.

         b)   Atbilstības kritēriji

               (24)

               IAS sastāv no sešām apakšshēmām, kas sīkāk aprakstītas 25. apsvērumā. Minētās apakšshēmas, inter alia, atšķiras atbilstības kritēriju darbības jomā. IAS fiziskā eksporta un IAS ikgadējā pieprasījuma iespējas var izmantot ražotāji eksportētāji un eksporta produkcijas tirgotāji, kas “sasaistīti” ar palīgražotājiem. IAS starpproduktu piegādēm var izmantot ražotāji eksportētāji, kas ražojumu piegādā galīgajam eksportētājam. IAS “nosacīto eksportu” var izmantot galvenie darbuzņēmēji, kuri veic piegādes EXIM politikas 04–09 8.2. punktā minētajām “nosacītā eksporta” kategorijām, piemēram, piegādātājiem uz eksportu orientētām ražotnēm (“EOR”). Visbeidzot, “nosacītā eksporta” priekšrocības atbilstīgi iepriekšēja izlaides pasūtījuma (“ARO”) apakšshēmām un kompensācijas iekšzemes akreditīvam var izmantot starpproduktu piegādātāji, kas apgādā ražotājus eksportētājus.

         c)   Īstenošana praksē

               (25)

               Iepriekšējas atļaujas var izsniegt šādiem mērķiem:
               i)   fiziskais eksports: Tā ir galvenā apakšshēma. Tā ļauj bez nodokļiem importēt materiālos ražošanas resursus īpašas eksporta galaprodukcijas ražošanai. “Fizisks” šajā kontekstā nozīmē, ka eksporta ražojums ir jāizved no Indijas teritorijas. Atļaujā ir norādīts ievedmuitas atvieglojums un eksporta saistības, tostarp eksportējamā ražojuma veids;
               ii)   ikgadējais pieprasījums: Šāda atļauja ir saistīta nevis ar konkrētu eksporta ražojumu, bet gan ar plašāku produkcijas grupu (piemēram, ķīmiski produkti un saistīti produkti). Atļaujas turētājs, ievērojot noteiktu robežvērtību, kas noteikta atkarībā no agrākiem eksporta rezultātiem, var bez ievedmuitas importēt jebkurus izejmateriālus, kas tiks izlietoti ražojumu ražošanai, ja tie pieder šādai ražojumu grupai. Tas var izvēlēties eksportēt ikvienu galaprodukcijas veidu, kas iekļauts šajā ražojumu grupā, izmantojot šādu no nodokļa atbrīvotu materiālu;
               iii)   starpproduktu piegāde: Šī apakšshēma ietver gadījumus, kad divi ražotāji ir iecerējuši ražot vienu eksporta produkciju, savstarpēji sadalot ražošanas procesu. Ražotājs eksportētājs, kurš ražo starpproduktu, var bez ievedmuitas importēt izejmateriālus un šim mērķim starpproduktu piegādēm var saņemt atļauju izmantot IAS. Galīgais eksportētājs pabeidz ražošanu, un tā pienākums ir eksportēt gatavo produkciju;
               iv)   “nosacītais eksports”: Šī apakšshēma ļauj galvenajam uzņēmējam bez ievedmuitas importēt izejmateriālus, ja tie ir vajadzīgi tādu preču ražošanai, kuras paredzēts pārdot kā “nosacītu eksportu” to kategoriju klientiem, kas minēti EXIM politikas 04–09 dokumenta 8.2. punkta b)–f), g), i) un j) apakšpunktā. Kā paskaidroja Indijas valdība, “nosacītais eksports” attiecas uz tiem darījumiem, kuros piegādātās preces netiek izvestas no valsts. Vairākas piegādes kategorijas uzskata par nosacītu eksportu ar noteikumu, ka preces ir izgatavotas Indijā, piemēram, preču piegāde EOR vai uzņēmumam, kas atrodas speciālajā ekonomiskajā zonā (“SEZ”);
               v)   ARO: IAS turētājs, kas vēlas iegūt izejmateriālus no vietējiem avotiem, bet ne no tiešā importa, var izvēlēties tos iegūt pret ARO. Tādos gadījumos iepriekšējās atļaujas tiek validētas kā ARO un tajā norādīto resursu piegādes brīdī tiek pilnvarots vietējais piegādātājs. ARO indosaments dod tiesības vietējam piegādātājam izmantot nosacītā eksporta piedāvātās priekšrocības, kā norādīts EXIM politikas 04–09 8.3. punktā (t. i., IAS starpproduktu piegādēm/nosacītajam eksportam, nosacītā eksporta atmaksājumus un galīgā akcīzes nodokļa atmaksu). ARO mehānisms paredz nodokļu un maksājumu atmaksāšanu piegādātājam tā vietā, lai tos atmaksātu galīgajam eksportētājam nodokļu atmaksas vai kompensācijas veidā. Nodokļu/maksājumu atmaksu var saņemt par izejmateriāliem, kas iepirkti iekšzemes tirgū un kas importēti;
               vi)   kompensācijas iekšzemes akreditīvs: Šī apakšshēma atkal attiecas uz vietējo izejmateriālu piegādi iepriekšējas atļaujas turētājam. Iepriekšējas atļaujas turētājs var bankā iesniegt pieprasījumu atvērt iekšzemes akreditīvu par labu vietējam piegādātājam. Banka anulēs atļauju tieša importa veikšanai tikai attiecībā uz to preču vērtību un apjomu, kas iepirktas iekšzemes tirgū, nevis importētas. Vietējais piegādātājs būs tiesīgs izmantot nosacītā eksporta piedāvātās priekšrocības, kā norādīts EXIM politikas 04–09 8.3. punktā (t. i., IAS starpproduktu piegādēm/nosacītajam eksportam, nosacītā eksporta atmaksājumus un galīgā akcīzes nodokļa atmaksu).

               (26)

               Pieprasījuma iesniedzējs PIP laikā saņēma IAS koncesijas saistībā ar attiecīgo ražojumu. Pieprasījuma iesniedzējs izmantoja divas apakšshēmas, t. i., i) IAS fiziskais eksports un iii) IAS nosacītajam eksportam. Tāpēc nav jānosaka atlikušo neizmantoto apakšshēmu kompensējamība.

               (27)

               Lai Indijas iestādes varētu veikt pārbaudes, iepriekšējās atļaujas turētājam ir juridisks pienākums uzturēt “patiesu un pareizu pārskatu par patēriņu un bez nodokļiem importēto/iekšzemē iepirkto preču izmantošanu” norādītajā formātā (HOP I 04–09 4.26. un 4.30. nodaļa un 23. papildinājums), t. i., faktiskā patēriņa reģistru. Šis reģistrs ir jāpārbauda neatkarīgam zvērinātam grāmatvedim/darbu un izmaksu grāmatvedim, kurš izsniedz sertifikātu, kas apliecina, ka noteiktie reģistri un attiecīgie ieraksti ir pārbaudīti un ka atbilstīgi 23. papildinājumam sniegtā informācija visos aspektos ir patiesa un pareiza. Tomēr iepriekšminētie noteikumi attiecas tikai uz iepriekšējām atļaujām, kas izsniegtas, sākot ar 2005. gada 13. maiju. Visi to iepriekšējo atļauju vai iepriekšējo licenču turētāji, kuras izdotas pirms minētā datuma, ievēro iepriekš piemērojamos pārbaudes noteikumus, t. i., uztur patiesu un pareizu pārskatu par licencei atbilstošu importēto preču patēriņu un izmantošanu 18. papildinājumā noteiktajā formātā (HOP I 02–07 4.30. nodaļa un 18. papildinājums).

               (28)

               Attiecībā uz apakšshēmām, ko PIP laikā izmantoja pieprasījuma iesniedzējs, t. i., fiziskā eksporta un nosacītā eksporta shēmām, Indijas valdība nosaka gan ievedmuitas atvieglojumu, gan eksportēšanas saistību apjomu un vērtību, ko norāda atļaujā. Turklāt importēšanas un eksportēšanas laikā valsts amatpersonas attiecīgos darījumus apstiprina atļaujā. IAS atļauto importa apjomu Indijas valdība nosaka, pamatojoties uz izejmateriālu/saražotās produkcijas standartnormām (“IPSN”). IPSN ir noteiktas vairumam ražojumu, tostarp attiecīgajam ražojumam, un tās ir publicētas HOP II 04–09 dokumentā. IPSN jaunākās izmaiņas attiecībā uz PET plēvi un starpproduktu PET granulām tika izdarītas 2005. gada septembrī.

               (29)

               Importētie izejmateriāli turpmāk nav pārvietojami, un tie jāizmanto eksporta galaprodukcijas ražošanai. Eksportēšanas pienākums jāizpilda paredzētajā termiņā pēc atļaujas saņemšanas (24 mēnešu laikā ar iespēju termiņu divreiz pagarināt vēl uz sešiem mēnešiem).

               (30)

               Iepriekš aprakstītā shēma nav mainījusies kopš pēdējās daļējas starpposma pārskatīšanas attiecībā uz pieprasījuma iesniedzēja subsidēšanu, ko pabeidza 2009. gada janvārī. Tomēr guvums no šīs shēmas ir ievērojami samazinājies, kā norādīts 39. apsvērumā.

               (31)

               Pašreizējā starpposma pārskatīšanas izmeklēšanā konstatēja, ka Indijas iestāžu noteiktās pārbaudes prasības netiek ievērotas un nav vēl pārbaudītas praksē. Pieprasījuma iesniedzējam nav sistēmas, kas ļauj pārbaudīt, kādi izejmateriāli un kādā daudzumā ir patērēti eksportētā ražojuma ražošanā, kā paredzēts Ārējās tirdzniecības politikā (ĀTP) 2004.–2009. gadam (23. papildinājums) un saskaņā ar pamatregulas II pielikuma II daļas 4. punktu. Indijas valdība nekad nav veikusi patēriņa reģistra pārbaudi.

               (32)

               2004.–2009. gada ĀTP pārvaldības pārmaiņas, kuras stājās spēkā 2005. gada rudenī (prasība obligāti nosūtīt Indijas iestādēm patēriņa reģistru saistībā ar izpirkšanas procedūru), pieprasījuma iesniedzēja gadījumā pagaidām nav piemērotas. Tādējādi šajā posmā nevarēja pārbaudīt šā noteikuma faktisku īstenošanu.

         d)   Secinājums

               (33)

               Atbrīvojums no ievedmuitas ir subsīdija pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē, t. i., Indijas valdības finansiāls ieguldījums, kas dod labumu izmeklēšanā iesaistītajiem eksportētājiem.

               (34)

               Turklāt IAS fiziskais eksports un IAS nosacītais eksports acīmredzot pēc likuma ir atkarīgs no eksporta rezultātiem, tādēļ saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu to uzskata par īpašu un kompensējamu. Uzņēmums var izmantot šīs shēmas piedāvātās priekšrocības tikai tad, ja tas apņemas ražojumu eksportēt.

               (35)

               Šajā gadījumā divas izmantotās apakšshēmas nevar uzskatīt par pieļaujamām produkcijas nodokļa atmaksāšanas sistēmām vai šīs sistēmas aizvietotājām pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Tās neatbilst pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (nodokļu atmaksas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (nodokļu atmaksas aizvietojuma definīcija un noteikumi) izklāstītajiem noteikumiem. Indijas valdība efektīvi nepiemēroja ne savu jauno, ne veco pārbaudes sistēmu vai procedūru, lai apstiprinātu, vai eksportētās produkcijas ražošanā tika patērēti izejmateriāli un kāds bijis to apjoms (pamatregulas II pielikuma II daļas 4. punkts un attiecībā uz nodokļu atmaksas aizvietojumu shēmām – pamatregulas III pielikuma II daļas 2. punkts). Attiecīgā ražojuma IPSN nebija pietiekami precīzas. IPSN nevar uzskatīt par faktiskā patēriņa pārbaudes sistēmu, jo šo standartnormu struktūra neļauj Indijas valdībai pietiekami precīzi pārbaudīt eksporta produkcijas ražošanā patērēto izejmateriālu apmēru. Turklāt Indijas valdība nav veikusi turpmāku pārbaudi, pamatojoties uz faktiskajiem izmantotajiem izejmateriāliem, lai gan šī pārbaude būtu ierasti jāveic, ja nav efektīvas pārbaudes sistēmas (pamatregulas II pielikuma II daļas 5. punkts un III pielikuma II daļas 3. punkts).

               (36)

               Tādēļ šīs divas apakšshēmas ir kompensējamas.

         e)   Subsīdijas summas aprēķināšana

               (37)

               Ja nav atļautas nodokļu atmaksāšanas sistēmas vai nodokļu atmaksāšanas aizvietojuma sistēmas, kompensējamais labums ir atbrīvojums no ievedmuitas kopumā, kas parasti jāmaksā, importējot izejmateriālus. Šajā ziņā jānorāda, ka pamatregula ne tikai paredz to, ka tiek kompensēta maksājumu “pārsniegtā” atmaksa. Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu un I pielikuma i) punktu pārsniegto nodokļu atmaksu var kompensēt, tikai ievērojot pamatregulas II un III pielikuma nosacījumus. Tomēr šajā gadījumā šie nosacījumi nebija izpildīti. Tādēļ, ja netiek pierādīts, ka bijusi pienācīga uzraudzība, nodokļu atmaksas shēmām minēto izņēmumu nepiemēro, bet piemēro parasto noteikumu par to, ka kompensē nesamaksāto nodokļu summu (nesaņemtie ieņēmumi), nevis kādu apliecinātu ievedmuitas pārsnieguma atmaksu. Kā izklāstīts pamatregulas II pielikuma II daļā un III pielikuma II daļā, izmeklēšanas iestādei nav jāaprēķina šāda pārmērīga nodokļu atlaišana. Gluži otrādi, saskaņā ar pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punktu izmeklēšanas iestādei tikai jāsniedz pietiekami pierādījumi, lai atspēkotu šķietamās pārbaudes sistēmas atbilstību.

               (38)

               Subsīdijas summu pieprasījuma iesniedzējam, kurš izmantoja IAS, aprēķināja, pamatojoties uz nepiemēroto ievedmuitu (muitas pamatnodoklis un īpašais muitas papildnodoklis) par materiāliem, kas importēti saskaņā ar divām apakšshēmām, kuras PIP laikā izmantoja importētajam materiālam (skaitītājs). Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktu maksas, kas neizbēgami bija radušās, lai saņemtu subsīdiju, atskaitīja no subsīdijas summas, ja par to tika saņemti pamatoti pieprasījumi. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šo subsīdijas summu kā atbilstošu saucēju pieskaitīja attiecīgā ražojuma eksporta apgrozījumam PIP laikā, jo subsīdija ir atkarīga no eksporta rezultātiem un netika piešķirta atkarībā no izgatavotajiem, ražotajiem, eksportētajiem vai transportētajiem daudzumiem.

               (39)

               Subsīdijas likme, ko PIP laikā attiecībā uz šo shēmu noteica pieprasījuma iesniedzējam, bija 0,7 %.

         3.   Piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem (“DEPBS”)

   a)   Juridiskais pamats

               (40)

               Sīkāks DEPBS apraksts sniegts EXIM politikas 04–09 4.3. punktā un HOP I 04–09 dokumenta 4. nodaļā.

         b)   Atbilstības kritēriji

               (41)

               Jebkuram ražotājam eksportētājam vai eksporta produkcijas tirgotājam ir tiesības šo shēmu izmantot.

         c)   DEPBS īstenošana praksē

               (42)

               Eksportētājs, kam ir tiesības izmantot DEPBS, var lūgt DEPBS kredītu, ko aprēķina procentos no šajā shēmā ietverto eksportēto ražojumu vērtības. Šādas DEPBS procentu likmes Indijas iestādes ir noteikušas lielākajai daļai ražojumu, arī attiecīgajam ražojumam. Likmes pamatojas uz IPSN, ņemot vērā paredzēto importēto izejmateriālu daļu eksportējamās produkcijas sastāvā un muitas nodokļa piekritību šādam paredzētam importam neatkarīgi no tā, vai ievedmuita faktiski ir vai nav maksāta.

               (43)

               Lai varētu izmantot šīs shēmas piedāvātās priekšrocības, uzņēmumam ir jāeksportē. Eksporta darījuma veikšanas laikā eksportētājam jāsagatavo deklarācija Indijas iestādēm, kurā jānorāda, ka eksports tiek veikts saskaņā ar DEPBS. Lai eksportētu preces, Indijas muitas iestādes nosūtīšanas procedūras laikā izdod eksporta nosūtīšanas rēķinu. Šajā dokumentā cita starpā norādīta DEPBS kredīta summa, kas piešķirama šim eksporta darījumam. Šajā brīdī eksportētājs zina, kādu priekšrocību tas iegūs. Tiklīdz muitas iestādes izsniedz eksporta nosūtīšanas rēķinu, Indijas valdība vairs nevar lemt par DEPBS kredīta izsniegšanu. Attiecīgā DEPBS kredīta likme, no kā aprēķina iegūto labumu, ir tā, kas tiek piemērota eksporta deklarācijas noformēšanas brīdī.

               (44)

                  DEPBS kredīti ir brīvi pārvedami, un tie ir spēkā 12 mēnešus pēc izsniegšanas dienas. Tos var izmantot, lai nomaksātu muitas nodokļus par tādu preču turpmāko importu, kuras var importēt bez ierobežojumiem, izņemot ražošanas līdzekļus. Preces, kas importētas par šādiem kredīta līdzekļiem, var pārdot iekšējā tirgū (maksājot mazumtirdzniecības nodokli) vai izmantot citādi.

               (45)

               Pieteikumi DEPBS kredītiem tiek iesniegti elektroniski un var attiekties uz neierobežotu skaitu eksporta darījumu. Faktiski DEPBS kredītiem nav stingru termiņu. Elektroniskajā sistēmā, ko izmanto DEPBS pārvaldībā, eksporta darījumi netiek automātiski izslēgti, ja tie pārsniedz HOP I 04-09 4.47. nodaļā minētos iesniegšanas termiņus. Turklāt, kā skaidri norādīts HOP I 04-09 9.3. nodaļā, pieteikumus, kuri iesniegti pēc iesniegšanas termiņa beigām, var vienmēr ņemt vērā, ja tiek samaksāta neliela soda nauda (proti, 10 % no summas, uz ko ir tiesības).

               (46)

               Tika konstatēts, ka pieprasījuma iesniedzējs šo shēmu izmantoja PIP laikā.

         d)   Secinājumi attiecībā uz DEPBS

               (47)

                  DEPBS nodrošina subsīdijas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē. DEPBS kredīts ir Indijas valdības finansiāls atbalsts, jo šo kredītu izmantos, lai atlīdzinātu ievedmuitu, tādējādi samazinot Indijas valdības ieņēmumus no nodokļiem, kas citādi būtu jāiekasē. Turklāt DEPBS kredīts sniedz priekšrocības eksportētājam, jo šis kredīts uzlabo tā likviditāti.

               (48)

               Turklāt DEPBS ir juridiski atkarīga no eksporta izpildes, un tādēļ to uzskata par īpašu un kompensējamu saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu.

               (49)

               Šo shēmu nevar uzskatīt par pieļaujamu nodokļu atmaksāšanas sistēmu vai nodokļu atmaksāšanas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Tā neatbilst stingrajiem noteikumiem, kas izklāstīti pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (atmaksāšanas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (aizvietojumu atmaksāšanas definīcija un noteikumi). Eksportētājam nav pienākuma faktiski ražošanas procesā patērēt ar muitas nodokli neapliktās importētās preces, un kredīta apjoms netiek aprēķināts atkarībā no faktiski izmantotajiem izejmateriāliem. Turklāt nepastāv sistēma vai procedūra, kas apstiprinātu, kuri izejmateriāli tika patērēti eksportētā ražojumu ražošanas procesā un vai bija pārsniegti ievedmuitas maksājumi pamatregulas I pielikuma i) punkta, II un III pielikuma nozīmē. Visbeidzot, eksportētājam ir tiesības iegūt DEPBS priekšrocības neatkarīgi no tā, vai tas importē izejmateriālus. Lai gūtu labumu, pietiek, ka eksportētājs vienkārši eksportē preces, nepierādot, ka ir importēti izejmateriāli. Tātad DEPBS piedāvātās priekšrocības var izmantot pat tie eksportētāji, kas visus vajadzīgos izejmateriālus sagādā uz vietas un neimportē preces, kuras var izmantot kā izejmateriālus.

         e)   Subsīdijas summas aprēķināšana

               (50)

               Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. punktu un 5. pantu un aprēķina metodiku, ko izmantoja šai shēmai Regulā (EK) Nr. 367/2006, kompensējamās subsīdijas apjomu aprēķināja kā saņēmējam piešķirtas priekšrocības, ko konstatēja PIP. Šajā ziņā tika uzskatīts, ka saņēmējs gūst labumu tajā brīdī, kad saskaņā ar šo shēmu notiek eksporta darījums. Tajā brīdī Indijas valdībai ir tiesības atcelt muitas nodokli, un tas ir finansiāls ieguldījums pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Tiklīdz muitas iestādes ir izdevušas eksporta nosūtīšanas rēķinu, kurā, cita starpā, norādīta DEPBS kredīta summa, kas piešķirama šim eksporta darījumam, Indijas valdība vairs nevar lemt, vai piešķirt vai nepiešķirt subsīdiju. Turklāt ražotājs eksportētājs, kas sadarbojās, pamatojoties uz uzkrāšanas principu, eksporta darījumu posmā grāmatoja DEPBS kredītus kā ienākumus.

               (51)

               Ja tika saņemti pamatoti pieprasījumi, atbilstīgi pamatregulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktam nodevas, kas noteikti jāsamaksā, lai saņemtu subsīdiju, tika atskaitītas no apstiprinātās kredīta summas un subsidētā summa izmantota kā skaitītājs. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šo subsīdijas summu pieskaitīja attiecīgā ražojuma eksporta apgrozījumam pārskatīšanas izmeklēšanas periodā kā atbilstīgu saucēju, jo subsīdija ir atkarīga no eksporta rezultātiem un netika piešķirta atkarībā no izgatavotajiem, ražotajiem, eksportētajiem vai transportētajiem daudzumiem.

               (52)

               Subsīdijas likme, ko PIP laikā attiecībā uz šo shēmu noteica pieprasījuma iesniedzējam, bija 5,1 %.

         4.   Ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma (“EPCGS”)

   a)   Juridiskais pamats

               (53)

               Detalizētāks EPCGS apraksts ir iekļauts EXIM politikas 04–09 5. nodaļā un HOP I 04–09 dokumenta 5. nodaļā.

         b)   Atbilstības kritēriji

               (54)

               Ražotājiem eksportētājiem, eksporta produkcijas tirgotājiem, kas ir “sasaistīti” ar palīgražotājiem, un pakalpojumu sniedzējiem ir tiesības izmantot šo shēmu.

         c)   Īstenošana praksē

               (55)

               Saskaņā ar nosacījumu par pienākumu eksportēt uzņēmumam ir atļauts ar samazinātu nodokļa likmi importēt ražošanas līdzekļus (jaunus un – kopš 2003. gada aprīļa – arī lietotus ražošanas līdzekļus, kas nav vecāki par 10 gadiem). Šim nolūkam Indijas valdība pēc iesnieguma saņemšanas un maksājuma veikšanas izdod EPCGS atļauju. Šī shēma kopš 2000. gada aprīļa paredz 5 % ievedmuitas likmes samazinājumu, kas piemērojams visiem ražošanas līdzekļiem, kuri importēti saskaņā ar šo shēmu. Līdz 2000. gada 31. martam piemēroja spēkā esošo nodokļa likmi 11 % apmērā (ieskaitot 10 % piemaksu) un augstas vērtības importa gadījumos piemēroja nulles nodokļa likmi. Lai izpildītu eksporta saistības, importētie ražošanas līdzekļi noteiktā laikposmā ir jāizmanto zināma daudzuma eksporta preču ražošanai.

               (56)

                  EPCGS atļaujas turētājs var iegūt ražošanas līdzekļus arī iekšzemes tirgū. Šādā gadījumā ražošanas līdzekļu vietējais ražotājs var izmantot priekšrocību veikt tādu ar muitas nodokli neapliekamu sastāvdaļu importu, kuras vajadzīgas minēto ražošanas līdzekļu izgatavošanai. Vai arī vietējais ražotājs var pieprasīt nosacītā eksporta piedāvātās priekšrocības saistībā ar ražošanas līdzekļu piegādi EPCGS atļaujas turētājam.

               (57)

               Tika konstatēts, ka pieprasījuma iesniedzējs šo shēmu izmantoja PIP laikā.

         d)   Secinājums par EPCGS shēmu

               (58)

                  EPCGS nodrošina subsīdijas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē. Nodokļa likmju pazemināšana ir Indijas valdības finansiāls ieguldījums, jo ar šo koncesiju samazina tādus Indijas valdības ieņēmumus no nodokļiem, kas citādi būtu jāiekasē. Turklāt nodokļa samazinājums dod labumu eksportētājam, jo nodokļi, kas tiek uzkrāti importējot, uzlabo tā likviditāti.

               (59)

               Turklāt EPCGS juridiskais nosacījums ir eksporta izpilde, jo šādu atļauju nevar iegūt bez saistībām eksportēt. Tādēļ to uzskata par īpašu un kompensējamu saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu.

               (60)

               Šo shēmu nevar uzskatīt par pieļaujamu nodokļu atmaksāšanas sistēmu vai nodokļu atmaksāšanas aizvietojuma sistēmu pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē. Šādas pieļaujamas sistēmas nav attiecināmas uz ražošanas līdzekļiem, kā norādīts pamatregulas I pielikuma i) punktā, jo ražošanas līdzekļi netiek patērēti eksporta produkcijas ražošanā.

         e)   Subsīdijas summas aprēķināšana

               (61)

               Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 3. punktu subsīdijas summu aprēķināja, pamatojoties uz nesamaksāto muitas nodokli importētiem ražošanas līdzekļiem, sadalot subsīdiju par laikposmu, kas atbilst parastam šādu ražošanas līdzekļu nolietojuma laikposmam attiecīgajā nozarē. Atbilstīgi ieviestajai praksei tādā veidā aprēķinātā summa, ko var attiecināt uz PIP, ir pielāgota, pieskaitot šajā periodā gūtos procentus, lai atspoguļotu laika gaitā gūtā labuma pilno vērtību. Uzskatīja, ka pārskatīšanas izmeklēšanas periodā Indijā šim nolūkam bija piemērota komerciālā procentu likme. Ja tika iesniegti atbilstīgi pieprasījumi, saskaņā ar pamatregulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktu tika atskaitītas nodevas, kas noteikti jāsamaksā, lai saņemtu subsīdiju.

               (62)

               Pieprasījuma iesniedzējs apgalvoja, ka saskaņā ar EPCG shēmu bez nodokļa importētie ražošanas līdzekļi izmantošanai Khanvel filiālē vairs netiek izmantoti un ka skaitītājā nebūtu jāiekļauj labums saistībā ar šiem līdzekļiem. Attiecībā uz šo jānorāda, ka pieprasījuma iesniedzējs jau ir saņēmis labumu saistībā ar šiem ražošanas līdzekļiem. Turklāt, tā kā nebija pierādījumu tam, ka pieprasījuma iesniedzējam vairs nav šādu līdzekļu vai ka tas šādus līdzekļus vairs neizmantos, šis pieprasījums ir jānoraida.

               (63)

               Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. un 3. punktu šo subsīdiju summu kā atbilstīgu saucēju iedalīja visam attiecīgā ražojuma eksporta apgrozījumam pārskatīšanas izmeklēšanas periodā, jo subsīdijas nosacījums ir eksporta saistību izpilde un tā netika piešķirta atkarībā no izgatavotajiem, ražotajiem, eksportētajiem vai transportētajiem daudzumiem.

               (64)

               Subsīdijas likme, ko PIP laikā attiecībā uz šo shēmu noteica pieprasījuma iesniedzējam, bija 2,3 %.

         5.   Eksporta kredītu shēma (“ECS”)

   a)   Juridiskais pamats

               (65)

               Šī shēma ir sīkāk izklāstīta Indijas Rezervju bankas (“IRB”) galvenajā apkārtrakstā DBOD Nr. DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (Eksporta kredīts rūpijās/ārvalstu valūtā) un galvenajā apkārtrakstā DBOD Nr. DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (Eksporta kredīts rūpijās/ārvalstu valūtā), kas adresēts visām Indijas komercbankām.

         b)   Atbilstības kritēriji

               (66)

               Ražotāji eksportētāji un tirgotāji eksportētāji ir tiesīgi izmantot šo shēmu.

         c)   Īstenošana praksē

               (67)

               Saskaņā ar šo shēmu IRB nosaka obligāto maksimālo procentu likmju vērtību, kas piemērojama eksporta kredītiem gan Indijas rūpijās, gan ārvalstu valūtā, ko bankas var pieprasīt eksportētājam. ECS ietilpst divas apakšshēmas, proti, eksporta kredītu shēma pirms preču nosūtīšanas (tā sauktais “iepakošanas kredīts”), kas attiecas uz eksportētājam izsniegtajiem kredītiem preču iepirkšanas, apstrādes, ražošanas, iepakošanas un/vai transportēšanas finansēšanai pirms eksportēšanas, un eksporta kredītu shēma pēc preču nosūtīšanas, kas paredz apgrozāmā kapitāla aizdevumus, lai finansētu debitoru parādus eksporta darījumos. IRB arī norāda, cik lielu neto kreditēšanas apjomu katra banka var piešķirt eksporta darbības finansēšanai.

               (68)

               Kā norādīts IRB galvenajos apkārtrakstos, eksportētāji var saņemt eksporta kredītus ar izdevīgākām procentu likmēm, kuras, salīdzinot ar parastiem komerckredītiem (“skaidras naudas kredīti”), ir zemākas un kuras nosaka tikai atbilstīgi tirgus apstākļiem. Atšķirība starp likmēm var samazināties, ja uzņēmumam ir labs kredītreitings. Faktiski uzņēmumi ar augstu reitingu var iegūt eksporta kredītus un skaidras naudas kredītus ar vienādiem nosacījumiem.

               (69)

               Tika konstatēts, ka pieprasījuma iesniedzējs šo shēmu izmantoja PIP laikā.

         d)   Secinājums par ECS

               (70)

                  ECS kredīta preferenciālās procentu likmes, ko nosaka 65. apsvērumā minētie IRB galvenie apkārtraksti, var samazināt eksportētāja procentu izdevumus salīdzinājumā ar kredīta izmaksām, kuras nosaka tikai pēc tirgus apstākļiem, un šajā gadījumā labums pamatregulas 3. panta 2. punkta nozīmē tiek piešķirts šādam eksportētājam. Eksporta finansēšana per se nav drošāka par iekšzemes finansēšanu. Faktiski to parasti uzskata par riskantāku, un nodrošinājums, kāds nepieciešams kādam kredītam neatkarīgi no finanšu objekta, ir tikai komerciāls lēmums, kuru pieņem attiecīgā komercbanka. Atšķirīgas likmes attiecībā uz dažādām bankām ir IRB metodikas rezultāts, lai noteiktu maksimālo aizdevuma likmi katrai komercbankai atsevišķi.

               (71)

               Neraugoties uz to, ka saskaņā ar ECS piedāvātos preferenciālos kredītus izsniedz komercbankas, iegūtais labums ir valdības finansiāls atbalsts pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē. Šajā kontekstā jāatgādina, ka ne pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkts, ne Nolīgums par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem (ASCM) nenosaka maksu par publiskiem kontiem, piemēram, Indijas valdības veiktu atmaksāšanu bankām, lai noteiktu subsīdiju, bet tikai valdības rīkojumu veikt pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i), ii) vai iii) punktā minētās funkcijas. IRB ir valsts struktūra, un uz to attiecināms termins “valdība”, kas definēts pamatregulas 2. panta b) punktā. Šīs bankas vienīgais īpašnieks ir valsts, un tā īsteno valsts politikas mērķus, piemēram, monetāro politiku, un tās vadību ieceļ Indijas valdība. IRB dod norādījumus privātām struktūrām pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē, jo komercbankām ir saistoši tās pieņemtie nosacījumi, cita starpā, arī par maksimālajām procentu likmēm eksporta kredītiem, kas noteikti IRB galvenajos apkārtrakstos un IRB noteikumos par to, ka komercbankām zināma neto kredītu summa jānovirza eksporta finansēšanai. Saskaņā ar šo norādījumu komercbanku pienākums ir veikt darbības, kas minētas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punktā, šajā gadījumā sniegt aizdevumus preferenciāla eksporta finansējuma veidā. Pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta iv) punkta nozīmē šādu aizdevumu veidā piešķirtu naudas līdzekļu tiešu pārskaitīšanu konkrētos apstākļos parasti uztic valdībai, un praksē tā būtībā atšķiras no valdības parastās prakses. Šo subsīdiju saskaņā ar pamatregulas 4. panta 4. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu uzskata par īpašu un kompensējamu, jo preferenciālas procentu likmes ir pieejamas tikai attiecībā uz eksporta darījumu finansēšanu un tādēļ tās ir atkarīgas no eksporta rezultātiem.

         e)   Subsīdijas summas aprēķināšana

               (72)

               Subsīdijas summa ir aprēķināta, pamatojoties uz starpību starp procentiem, kuri samaksāti par eksporta kredītiem, kas izmantoti PIP laikā, un summu, kura būtu maksājama par parastiem komerckredītiem, ko izmantotu pieprasījuma iesniedzējs. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu PIP subsīdijas summu (skaitītājs) pieskaitīja kopējam eksporta apgrozījumam kā atbilstīgu saucēju, jo subsīdija ir atkarīga no eksporta rezultātiem un tā netika piešķirta atkarībā no izgatavotajiem, ražotajiem, eksportētajiem vai transportētajiem daudzumiem.

               (73)

               Subsīdijas likme, ko PIP laikā attiecībā uz šo shēmu noteica pieprasījuma iesniedzējam, bija 0,2 %.

         6.   Komplekso stimulu shēma (KSS)

   a)   Juridiskais pamats

               (74)

               Iepriekšējās izmeklēšanās attiecībā uz PET plēvi, tostarp pārskatīšanas izmeklēšanā, kuras rezultātā ar Regulu (EK) Nr. 367/2006 noteica pašreiz spēkā esošo galīgo kompensācijas maksājumu, pārbaudīja vairākas Indijas valsts shēmas, kas bija saistītas ar stimulu piešķiršanu vietējiem uzņēmumiem. Valsts shēmas dēvējamas par “komplekso stimulu shēmām” (KSS), jo tās var būt saistītas ar dažādiem stimuliem. Izmeklēšanā konstatēja, ka uzņēmuma tiesības gūt labumu no shēmas ir paredzētas sertifikātā par tiesībām uz atbalstu.

               (75)

               Maharaštras valdības (“GOM”) kompleksā stimulēšanas shēma (“KSS”) kopš tās ieviešanas ir grozīta vairākas reizes. Pieprasījuma iesniedzējs joprojām izmanto priekšrocības, ko sniedz 1993. gada KSS, nevis nomainītās shēmas. Tādējādi novērtēja tikai 1993. gada KSS saistībā ar šo gadījumu.

               (76)

               Rietumbengālijas tirdzniecības nodokļa atlaišanas shēma paredz centrālā tirdzniecības nodokļa atlaišanu. Izmeklēšanā atklāja, ka pieprasījuma iesniedzējs attiecībā uz iepirkumiem izmantojis atbrīvojumu no tirdzniecības nodokļa (centrālā tirdzniecības nodokļa) atbilstoši Rietumbengālijas KSS. Šie nodokļu noteikumi atbrīvo uzņēmuma pārdevumus iekšzemes tirgū no tirdzniecības nodokļa (gan no vietējā tirdzniecības nodokļa, gan centrālā tirdzniecības nodokļa).

         b)   Atbilstības kritēriji

               (77)

               Lai iegūtu tiesības uz atbalstu, uzņēmumiem parasti jāiegulda kāda štata mazāk attīstītajās teritorijās, izveidojot tajās jaunu rūpniecības uzņēmumu vai veicot liela apjoma kapitālieguldījumus kāda rūpniecības uzņēmuma paplašināšanā vai diversifikācijā. Galvenais kritērijs stimulu summu noteikšanai ir tās teritorijas klasifikācija, kurā atrodas vai tiks izveidots uzņēmums, un ieguldījumu apjoms.

         c)   Īstenošana praksē

               (78)

               Izmantojot shēmas atbrīvojumam no tirdzniecības nodokļa, no konkrētām ražotnēm vairs nav jāiekasē tirdzniecības nodoklis par pārdevumiem. Līdzīgi šīs konkrētās ražotnes atbrīvoja no tirdzniecības nodokļa par preču iegādi no piegādātājiem, kuri ir tiesīgi piedalīties minētajās shēmās. Lai gan attiecībā uz pārdevumiem konkrētās pārdošanas ražotnes negūst labumu no atbrīvojuma, tomēr labumu no atbrīvojuma attiecībā uz iepirkumiem gūst konkrētas pircējas ražotnes.

               (79)

               Maharaštras štatā (kuram iepriekš piešķīra atbrīvojumu saskaņā ar Maharaštras tirdzniecības nodokļa atbrīvojuma stimulu shēmu) vairs nevar saņemt atbrīvojumu no tirdzniecības nodokļa. 2005. gada aprīlī tirdzniecības nodokļa tiesību aktus, ko Maharaštrā piemēroja tirdzniecības darījumos starp štatiem, aizstāja ar pievienotās vērtības nodokļa (PVN) sistēmu. No 2005. gada aprīļa pieprasījuma iesniedzējam kā ražotnei, uz kuru neattiecas atbrīvojums, jāiepērk materiāli, maksājot PVN.

         d)   Secinājums

               (80)

               Attiecībā uz Maharaštras valdības 1993. gada KSS pieprasījuma iesniedzējam radās tiesības tikai uz tirdzniecības nodokļa atlaišanu, kuru PIP laikā maksāja par gatavu preču pārdošanu un kurš agrāk nedeva saņēmējam labumu (Regulas (EK) Nr. 367/2006 114. apsvērums). Tādēļ netika konstatētas kompensējams labums saskaņā ar GOM 1993. gada KSS.

               (81)

               Tomēr attiecībā uz pieprasījuma iesniedzēja izejmateriālu iepirkumiem no uzņēmumiem, kuri neatrodas Maharaštras štatā, nemaksājot centrālo tirdzniecības nodokli, KSS paredz subsīdijas pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta un 3. panta 2. punkta nozīmē. Atbrīvojums no tirdzniecības nodokļiem par iepirkumiem ir finansiāls ieguldījums, jo ar šo koncesiju samazina Indijas valdības ieņēmumus no nodokļiem, kas citādi būtu jāiekasē. Turklāt no šā atbrīvojuma uzņēmumi gūst labumu, jo tas uzlabo to likviditāti.

               (82)

               KSS ir pieejama tikai tiem uzņēmumiem, kuri ir investējuši noteiktās ģeogrāfiskās teritorijās kāda Indijas štata jurisdikcijā. Tā nav pieejama uzņēmumiem, kas atrodas ārpus šīm teritorijām. Ieguvumu līmenis atšķiras atbilstīgi attiecīgajai teritorijai. Tādēļ šī shēma atbilstīgi pamatregulas 4. panta 2. punkta pirmās daļas a) apakšpunktam un 4. panta 3. punktam ir īpaša, un tādēļ tā ir kompensējama.

         e)   Subsīdijas summas aprēķināšana

               (83)

               Attiecībā uz atbrīvojumu no tirdzniecības nodokļa subsīdijas summu aprēķināja, pamatojoties uz tirdzniecības nodokļa summu, kas būtu parasti jāmaksā, bet kas netika samaksāta PIP laikā.

               (84)

               Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu šī subsīdijas summa (skaitītājs) pārskatīšanas izmeklēšanas periodā bija piešķirta par uzņēmuma kopējo eksporta un iekšzemes pārdevumu apgrozījumu kā atbilstīgs saucējs, jo subsīdija nav atkarīga no eksporta rezultātiem un tā netika piešķirta atkarībā no izgatavotajiem, ražotajiem, eksportētajiem vai transportētajiem daudzumiem.

               (85)

               Subsīdijas likme, ko PIP laikā attiecībā uz šo shēmu noteica pieprasījuma iesniedzējam, bija 0,1 %.

         7.   Kompensējamu subsīdiju apmērs

               (86)

               Jāatgādina, ka ar Regulu (EK) Nr. 1124/2007, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 367/2006, pieprasījuma iesniedzējam noteica kompensējamās subsīdijas apmēru, kas izteikts atbilstīgi preču vērtībai, un tas ir 17,1 %.

               (87)

               Šīs daļējās starpposma pārskatīšanas laikā tika konstatēts, ka pieprasījuma iesniedzējam kompensējamo subsīdiju apmērs, kas izteikts atbilstīgi preču vērtībai, ir 8,4 %, kā norādīts turpmāk.

                           SHĒMA→

                           IAS (9)

                              DEPBS
                               (9)

                              EPCGS
                               (9)

                              ECS
                               (9)

                           KSS

                           Kopā

                           UZŅĒMUMS ↓

                           %

                           %

                           %

                           %

                           %

                           %

                              Jindal Poly Films Limited

                           0,7

                           5,1

                           2,3

                           0,2

                           0,1

                           8,4

               (88)

               Ņemot vērā iepriekšminēto, jāsecina, ka attiecīgā ražotāja eksportētāja subsidēšanas apjoms ir samazinājies.

         8.   Kompensācijas pasākumi

               (89)

               Tika arī pārbaudīts, vai varētu pamatoti uzskatīt, ka mainīgie apstākļi attiecībā uz izskatītajām shēmām ir ilglaicīgi. Šajā gadījumā uz to norāda vairāki elementi.

               (90)

               Pirmkārt, jāņem vērā, ka šīs daļējās starpposma pārskatīšanas konstatējumi ir saskaņā ar subsīdiju summām, kas 2009. gada janvārī publicētajā daļējā starpposma pārskatīšanā noteiktas pieciem PET plēves ražotājiem Indijā, un kompensējamo subsīdiju summa, izteikta atbilstīgi preču vērtībai, konstatēta no 5,4 % līdz 8,6 %. Tas liecina par zināmu subsidēšanas apjomu noturību Indijā attiecībā uz šo ražojumu.

               (91)

               Otrkārt, iepriekšējā izmeklēšanā konstatēja, ka lielāko labumu gūst no IAS, tomēr ieguvumi no šīs shēmas ir ievērojami samazinājušies PIP laikā un ir gūti pierādījumi, ka tas turpinājās arī pēc PIP.

               (92)

               Pamatojoties uz iepriekšminēto, šķiet, ka pieprasījuma iesniedzējs arī turpmāk saņems subsīdijas apmērā, kas ir mazāks par to, kas noteikts iepriekšējā daļējas starpposma pārskatīšanas izmeklēšanā.

               (93)

               Tā kā ir pierādīts, ka pieprasījuma iesniedzējs saņem daudz mazākas subsīdijas nekā iepriekš un, iespējams, ka arī turpmāk tas saņems subsīdijas apmērā, kas ir mazāks par to, kas noteikts iepriekšējā daļējas starpposma pārskatīšanas izmeklēšanā, pasākumu apjoms jākoriģē, lai ņemtu vērā jaunos konstatējumus.

               (94)

               Ņemot vērā iepriekšminēto, koriģētā kompensācijas maksājuma likme jānosaka atbilstīgi jaunajai subsidēšanas likmei, kas tika konstatēta šajā daļējā starpposma pārskatīšanā, jo sākotnējā antisubsidēšanas izmeklēšanā aprēķinātā kaitējuma starpība joprojām ir lielāka.

               (95)

               Saskaņā ar pamatregulas 24. panta 1. punkta otro daļu un 14. panta 1. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (10), nevienai precei nepiemēro abus – gan antidempinga, gan kompensācijas – maksājumus, lai risinātu vienu un to pašu situāciju, kas izriet no dempinga vai no eksporta subsīdijām. Tomēr, kā minēts 6. apsvērumā, tā kā pieprasījuma iesniedzējam piemēro 0 % antidempinga maksājumu par attiecīgo ražojumu, šos noteikumus šajā gadījumā nepiemēro.

               (96)

               Attiecībā uz maksājuma likmi, kas piemērojama attiecīgā ražojuma importam, ko veic Regulas (EK) Nr. 367/2006 1. panta 2. punktā atsevišķi neminētie ražotāji eksportētāji, proti, tajā noteikto maksājumu, kas jāpiemēro “visiem pārējiem uzņēmumiem” Indijā, jāatgādina, ka faktiskie izmeklēto shēmu veidi un to kompensējamība nav mainījusies salīdzinājumā ar iepriekšējo izmeklēšanu. Tādējādi nav iemeslu pārrēķināt šo uzņēmumu subsīdijas un maksājuma likmes. Tādēļ maksājuma likme, kas piemērojama visiem pārējiem uzņēmumiem, kas nav pieprasījuma iesniedzēji, netiek mainīta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Regulas (EK) Nr. 367/2006 1. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:

      “2.   Galīgā kompensācijas maksājuma likme, ko piemēro turpmāk norādīto uzņēmumu izgatavoto ražojumu neto cenai, ieskaitot piegādi līdz Savienības robežai, pirms nodokļa nomaksas, ir šāda:

                  Uzņēmums

                  Galīgais maksājums (%)

                     TARIC papildkods

                     Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, Indija

                  7,2

                  A026

                     Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, Indija

                  5,4

                  A028

                     Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, Indija

                  8,4

                  A030

                     MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, Indija

                  8,7

                  A031

                     Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, Indija

                  8,6

                  A032

                     SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122003, Haryana, Indija

                  5,4

                  A753

                     Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), Indija

                  6,4

                  A027

                  Visi pārējie uzņēmumi

                  19,1

                  A999”

   2. pants
   Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Luksemburgā, 2010. gada 29. jūnijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         E. ESPINOSA

      (1)  OV L 188, 18.7.2009., 93. lpp.

      (2)  OV L 316, 10.12.1999., 1. lpp.

      (3)  OV L 68, 8.3.2006., 15. lpp.

      (4)  OV L 236, 31.8.2006., 1. lpp.

      (5)  OV L 255, 29.9.2007., 1. lpp.

      (6)  OV L 6, 10.1.2009., 1. lpp.

      (7)  OV L 288, 6.11.2007., 1. lpp.

      (8)  OV C 215, 9.9.2009., 17. lpp.

      (9)  Subsīdijas, kas apzīmētas ar zvaigznīti, ir eksporta subsīdijas.

      (10)  OV L 343, 22.12.2009., 51. lpp.


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 711/2012 ( 2012. gada 3. augusts ), ar kuru attiecībā uz metodēm tādu personu pārbaudēm, kas nav pasažieri, un līdzi paņemtu priekšmetu pārbaudēm groza Regulu (ES) Nr. 185/2010, ar ko nosaka sīki izstrādātus pasākumus kopīgu pamatstandartu īstenošanai aviācijas drošības jomā  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               4.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 209/1

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 711/2012
   (2012. gada 3. augusts),
   ar kuru attiecībā uz metodēm tādu personu pārbaudēm, kas nav pasažieri, un līdzi paņemtu priekšmetu pārbaudēm groza Regulu (ES) Nr. 185/2010, ar ko nosaka sīki izstrādātus pasākumus kopīgu pamatstandartu īstenošanai aviācijas drošības jomā
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 11. marta Regulu (EK) Nr. 300/2008 par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas drošības jomā un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 2320/2002 (1), un jo īpaši tās 4. panta 3. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2009. gada 2. aprīļa Regulā (EK) Nr. 272/2009, ar ko papildina vispārējos civilās aviācijas drošības pamatstandartus, kas izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 300/2008 pielikumā (2), ir paredzēts, ka īstenošanas noteikumos, kas jāpieņem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 300/2008 4. panta 3. punktu, tādu personu pārbaudēs, kas nav pasažieri, un līdzi paņemtu priekšmetu pārbaudēs drīkst ļaut izmantot sprāgstvielu palieku detektorus (ETD) un suņus, kas apmācīti pazīt sprāgstvielas.

               (2)

               Ir jāpieņem sīki izstrādāti noteikumi attiecībā uz sprāgstvielu palieku detektoru (ETD) un suņu, kas apmācīti pazīt sprāgstvielas, izmantošanu tādu personu pārbaudēs, kas nav pasažieri, un līdzi paņemtu priekšmetu pārbaudēs.

               (3)

               Ja tādu personu pārbaudēs, kas nav pasažieri, un līdzi paņemtu priekšmetu pārbaudēs izmanto sprāgstvielu palieku detektorus (ETD) un suņus, kas apmācīti pazīt sprāgstvielas, vajadzētu ņemt vērā personāla pārmeklēšanas specifiku; šo detektoru un suņu izmantošana var nodrošināt un uzlabot pārbaudes procesa efektivitāti.

               (4)

               Noteikumi, kas attiecas uz arkveida metālu detektoriem (WTMD) un kas ir paredzēti Komisijas 2010. gada 4. marta Regulā (ES) Nr. 185/2010, ar ko nosaka sīki izstrādātus pasākumus kopīgu pamatstandartu īstenošanai aviācijas drošības jomā (3), būtu jāpārskata atbilstoši civilās aviācijas apdraudējumu tendencēm un tiem riskiem, ko rada dažādas personu kategorijas.

               (5)

               Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Regula (ES) Nr. 185/2010.

               (6)

               Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Civilās aviācijas drošības komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Regulas (ES) Nr. 185/2010 pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2012. gada 3. augustā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 97, 9.4.2008., 72. lpp.

      (2)  OV L 91, 3.4.2009., 7. lpp.

      (3)  OV L 55, 5.3.2010., 1. lpp.

      PIELIKUMS
      Regulas (ES) Nr. 185/2010 pielikumu groza šādi:

                  1)

                  1.3.1. punktu aizstāj ar šādu:
                  “1.3.1.   Tādu personu pārbaudes, kas nav pasažieri, un līdzi paņemtu priekšmetu pārbaudes

                              1.3.1.1.

                              Personas, kas nav pasažieri, pārbauda, izmantojot vienu no šādām metodēm:

                                          a)

                                          pārmeklēšanu ar rokām;

                                          b)

                                          arkveida metālu detektorus (WTMD);

                                          c)

                                          suņus, kas apmācīti pazīt sprāgstvielas;

                                          d)

                                          sprāgstvielu palieku detektorus (ETD);

                                          e)

                                          drošības skenerus, kuros neizmanto jonizējošo starojumu.

                              1.3.1.2.

                              Šīs nodaļas 4.1.1.3.–4.1.1.6. un 4.1.1.10. punkts attiecas uz tādu personu pārbaudēm, kas nav pasažieri.

                              1.3.1.3.

                              Suņus, kas apmācīti pazīt sprāgstvielas, un EDT drīkst izmantot tikai kā pārbaudes papildu metodes vai neparedzamā kārtā kombinējot ar pārmeklēšanu ar rokām, WTMD vai drošības skeneriem.

                              1.3.1.4.

                              Personu, kas nav pasažieri, līdzi paņemtos priekšmetus pārbauda, izmantojot vienu no šādām metodēm:

                                          a)

                                          pārmeklēšanu ar rokām;

                                          b)

                                          rentgena iekārtas;

                                          c)

                                          sprāgstvielu atklāšanas sistēmas (EDS);

                                          d)

                                          suņus, kas apmācīti pazīt sprāgstvielas;

                                          e)

                                          sprāgstvielu palieku detektorus (ETD).

                              1.3.1.5.

                              Šīs nodaļas 4.1.2.4.–4.1.2.7. punkts attiecas uz personu, kas nav pasažieri, līdzi paņemto priekšmetu pārbaudēm.

                              1.3.1.6.

                              Suņus, kas apmācīti pazīt sprāgstvielas, un EDT drīkst izmantot tikai kā pārbaudes papildu metodes vai neparedzamā kārtā kombinējot ar pārmeklēšanu ar rokām, rentgena iekārtām vai EDS iekārtām.

                              1.3.1.7.

                              Priekšmetus, kas minēti 4.C papildinājumā, var ņemt līdzi tikai tad, ja attiecīgajai personai tas ir atļauts, lai veiktu ar lidostas iekārtu vai gaisa kuģu ekspluatāciju saistītus būtiski svarīgus uzdevumus vai pienākumus lidojumā.

                              1.3.1.8.

                              Ja personas, kas nav pasažieri, un līdzi paņemti priekšmeti jāpārbauda pastāvīgi izlases kārtā, pārbaužu biežumu nosaka pilnvarotā iestāde, pamatojoties uz riska novērtējumu.

                              1.3.1.9.

                              Uz tādu personu pārbaudēm, kas nav pasažieri, un līdzi paņemtu priekšmetu pārbaudēm attiecas arī atsevišķā Komisijas lēmumā paredzētie papildu noteikumi.”;

                  2)

                  12.1.2. punktu aizstāj ar šādu:
                  “12.1.2.
                        WTMD standarti

                              12.1.2.1.

                              Ir divi WTMD standarti. Sīki izklāstītas šo standartu prasības ir paredzētas atsevišķā Komisijas lēmumā.

                              12.1.2.2.

                              Visi WTMD, ko izmanto tikai to personu pārbaudēm, kas nav pasažieri, atbilst 1. standartam.

                              12.1.2.3.

                              Visi WTMD, ko izmanto pasažieru pārbaudēm, atbilst 2. standartam.”


title: Padomes Īstenošanas regula (ES) Nr. 792/2011 ( 2011. gada 5. augusts ), ar kuru nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts konkrētu Taizemes izcelsmes gredzenveida stiprinājuma mehānismu importam

text:
               9.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 204/11

         PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 792/2011
   (2011. gada 5. augusts),
   ar kuru nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts konkrētu Taizemes izcelsmes gredzenveida stiprinājuma mehānismu importam
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1), (“pamatregula”) un jo īpaši tās 9. panta 4. punktu,
   ņemot vērā priekšlikumu, ko Eiropas Komisija (“Komisija”) iesniedza pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
   tā kā:
   1.   PAGAIDU PASĀKUMI

               (1)

               Komisija ar Regulu (ES) Nr. 118/2011 (2) (“pagaidu regula”) noteica pagaidu antidempinga maksājumu konkrētu Taizemes izcelsmes gredzenveida stiprinājuma mehānismu importam.

               (2)

               Procedūru sāka, jo ražotājs Ring Alliance Ringbuchtechnik GmbH (“sūdzības iesniedzējs”) to ražotāju vārdā, kuri ražo nozīmīgu daļu no konkrētu gredzenveida stiprinājuma mehānismu (“GSM”) kopējās produkcijas Savienībā, šajā gadījumā vairāk nekā 50 %, 2010. gada 6. aprīlī iesniedza sūdzību. Sūdzībā bija sniegti pirmšķietami pierādījumi par minētā ražojuma dempingu un no tā izrietošo būtisko kaitējumu, un šos pierādījumus atzina par pietiekamiem, lai pamatotu procedūras sākšanu.

               (3)

               Jāatgādina, ka, kā jau norādīts pagaidu regulas 7. apsvērumā, dempinga un kaitējuma izmeklēšana ilga no 2009. gada 1. aprīļa līdz 2010. gada 31. martam (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma noteikšanai būtisko tendenču pārbaude attiecās uz laikposmu no 2006. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām (“kaitējuma izmeklēšanas periods”).

         2.   TURPMĀKĀ PROCEDŪRA

               (4)

               Pēc tam, kad tika paziņoti būtiskie fakti un apsvērumi, pamatojoties uz kuriem tika nolemts noteikt antidempinga pagaidu pasākumus (“pagaidu paziņojuma sniegšana”), vairākas ieinteresētās personas iesniedza rakstiskus iesniegumus, kuros izteica savu viedokli par pagaidu konstatējumiem. Ieinteresētajām personām, jo īpaši diviem importētājiem un Taizemes ražotājam, pēc to pieprasījuma tika dota iespēja būt uzklausītām.

               (5)

               Komisija turpināja vākt un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai izdarītu galīgos konstatējumus par dempingu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm. Papildus pagaidu regulas 6. apsvērumā minētajām pārbaudēm tika veikta pārbaude uzņēmumā Rima Benelux Holding BV – tas bija vienīgais lietotājs, kurš, atbildot uz lietotāja aptaujas jautājumiem, sadarbojās izmeklēšanā.

               (6)

               Visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem plānoja ieteikt galīgo antidempinga maksājumu uzlikšanu konkrētu Taizemes izcelsmes gredzenveida stiprinājuma mehānismu importam un to summu galīgo iekasēšanu, kas nodrošinātas ar pagaidu maksājumu. Turklāt tika noteikts termiņš, kurā minētās personas pēc attiecīgās informācijas saņemšanas varēja izteikt iebildumus.

               (7)

               Mutiskās un rakstveida piezīmes, ko bija iesniegušas ieinteresētās personas, tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.

         3.   ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS

               (8)

               Par attiecīgo ražojumu un līdzīgo ražojumu nav saņemtas piezīmes, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 8. līdz 11. apsvērums.

         4.   DEMPINGS

   4.1.   Normālā vērtība

               (9)

               Kā jau norādīts pagaidu regulas 14. apsvērumā, izmeklēšanā sadarbojās tikai viens Taizemes ražotājs eksportētājs un tas izmeklēšanas periodā pārstāvēja visu Taizemes eksportu uz Savienību. Ražotājs eksportētājs un viens nesaistīts importētājs, kurš sadarbojās, apgalvoja, ka neatkarīgais ārējais eksperts, kurš piedalījās Komisijas pārbaudes apmeklējumos ražotāja eksportētāja uzņēmumā, savā ziņojumā ir pieļāvis dažas aprēķinu kļūdas. Viens no eksperta uzdevumiem bija novērtēt niķeļa pārklājuma veidošanas procesu un izejmateriālu apjomu, ko ražotājs eksportētājs patērē dažādos ražošanas posmos. Kā norādīts pagaidu regulas 15. apsvērumā, izmeklēšanā tika konstatēts, ka ražotājs eksportētājs ir sniedzis nepilnīgu un nepatiesu informāciju par savu ražošanas izmaksu un citu izejmateriālu būtiskiem elementiem. Komisija pārbaudīja ražotāja eksportētāja un importētāja apgalvojumus par aprēķinu kļūdām eksperta ziņojumā un konstatēja, ka tie nav pamatoti. Tāpēc tiek apstiprināti pagaidu regulas 15. apsvērumā izklāstītie konstatējumi.

               (10)

               Ražotājs eksportētājs un importētājs apstrīdēja pagaidu regulas 19. līdz 20. apsvērumā izklāstītos pagaidu konstatējumus. Jo īpaši tie apgalvoja, ka metodoloģija, kas lietota, lai noteiktu pagaidu normālo vērtību tiem ražojuma veidiem, kam nav noteikta konkrēta normālā vērtība, bija pārspīlēta, jo tās pamatā kļūdaini izmantota normālās vērtības vidējā aritmētiskā vērtība. Komisija sūdzību pieņēma, pielāgoja metodoloģiju un pārskatīja normālās vērtības aprēķinus šādiem ražojuma veidiem, ņemot vērā Taizemes ražotāja ražojumu sortimentu, kas precīzāk demonstrē viņa situāciju.

               (11)

               Turklāt ražotājs eksportētājs iebilda, ka likmes, ko piemēro pārdošanas, vispārējām un administratīvajām izmaksām (PVA) un peļņas normām, attiecīgi 16 % un 8 %, ir pārāk lielas. Ražotājs eksportētājs iebilda, ka PVA likme nedrīkstētu pārsniegt 12,59 %, kas demonstrē viņa paša PVA, neieskaitot iekšzemes kravas pārvadājumu izmaksas.

               (12)

               Kā jau uzsvērts pagaidu regulas 15. līdz 17. apsvērumā, ražotājs eksportētājs nesadarbojās izmeklēšanā un nesniedza ziņas par savām pilnajām PVA izmaksām. Ņemot vēro šos apstākļus un to, ka netika iesniegta cita informācija par uzņēmuma pilnajām PVA izmaksām, tika nolemts arī turpmāk pamatoties uz iesniegumā sniegto informāciju. Turklāt, ņemot vērā pieejamo informāciju un ciktāl to varēja novērtēt, konstatēja, ka PVA likme 16 % apmērā ir saprātīga. Tāpēc šo apgalvojumu noraidīja.

               (13)

               Ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka pagaidu aprēķinos lietotais 8 % peļņas līmenis ir pārāk liels un ka būtu bijis jālieto 5 % peļņas līmenis. Izvirzītie argumenti bija tādi, ka, pirmkārt, kaitējuma analīzē mērķa peļņas noteikšanai lietotais peļņas līmenis bija 5 % un, otrkārt, 5 % peļņas līmenis būtu saskaņā ar iepriekšējām izmeklēšanām attiecībā uz šo pašu ražojumu. Attiecībā uz pirmo argumentu Komisija norādīja, ka Savienības ražošanas nozares mērķa peļņas noteikšana un peļņas līmenis, ko lieto, lai noteiktu normālo vērtību, nav loģiski saistāmi un tādējādi tiem nav jābūt vienādiem. Attiecībā uz otro argumentu Komisija piekrita, ka ir daži pamatoti iemesli, lai lietotu to pašu peļņas līmeni kā iepriekšējās izmeklēšanās attiecībā uz to pašu ražojumu, un nolēma piekrist šim apgalvojumam un attiecīgi mainīt peļņas līmeni uz to, kas lietots normālās vērtības aprēķināšanai.

               (14)

               Pēc galīgās paziņošanas Savienības ražošanas nozare un ražotāji eksportētāji iesniedza dažas piezīmes. Savienības ražošanas nozare nepiekrita labojumiem attiecībā uz peļņas normu, to pamatojot ar to, ka 5 % peļņas likme nebūtu pietiekama, lai izpildītu trīs attiecīgā ražojuma ražošanā un pārdošanā iesaistīto savstarpēji saistīto uzņēmumu rentabilitātes prasības, bet nenorādot citus vērā ņemamus argumentus. Tāpēc šo apgalvojumu noraidīja.

               (15)

               Ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka nolietojuma, būvniecības un apdrošināšanas izmaksas, kas lietotas normālās vērtības aprēķināšanai vienam ražojuma veidam, nebija tādas pašas kā tās, kas lietotas attiecībā uz citiem ražojuma veidiem, un ka attiecībā uz visiem ražojuma veidiem būtu jāpiemēro vienādas izmaksas. Komisija pārbaudīja apgalvojumu un patiešām atrada kļūdu aprēķinā. Tomēr pretēji ražotāja eksportētāja apgalvojumam tika konstatēts, ka kļūda pieļauta, aprēķinot normālo vērtību citiem ražojuma veidiem. Tādēļ tika labota normālā vērtība citiem ražojuma veidiem.

               (16)

               Tāpat ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka, nosakot normālās vērtības tiem ražojuma veidiem, kam nav noteikta konkrēta normālā vērtība, nav pilnībā ņemts vērā ražotāja eksportētāja ražojumu sortiments. Šajā sakarā ražotājs eksportētājs turpināja apgalvot, ka noteikto normālo vērtību vidējā svērtā vērtība būtu jālieto attiecībā uz citiem ražojuma veidiem, tādējādi ņemot vērā ražotāja eksportētāja faktisko ražojumu sortimentu. Kā norādīts 10. apsvērumā, Komisija piekrita pārskatīt normālās vērtības aprēķinu attiecībā uz citiem ražojuma veidiem, lai ņemtu vērā Taizemes ražotāja faktisko ražojumu sortimentu, un tika aprēķināta mazu, vidēju un lielu GSM normālā vērtība, neņemot vērā katra veida faktisko pārdošanas apjomu. Tomēr Komisija noraidīja argumentu par to, ka papildus būtu jāņem vērā svēruma koeficients, kura pamatā ir eksportētāja pārdevumi Savienībā, jo nebija pienācīga pamatojuma.

               (17)

               Turklāt ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisijas lietotā metode normālās vērtības aprēķināšanai, kuras pamatā ir gredzenveida stiprinājuma mehānismu garums, bijusi neprecīza un nepilnīga, un tas ieteica jaunu vidējās vērtības aprēķināšanas metodi, kurā precīzāk tiktu ņemts vērā GSM atšķirīgais garums. Kā paskaidrots 16. apsvērumā, Komisija aprēķināja normālo vērtību tiem ražojuma veidiem, kam nav noteikta konkrēta normālā vērtība, un aprēķināja normālās vērtības maziem, vidējiem un lieliem GSM. Tika noskaidrots, ka ražotāja aprēķins bijis kļūdains un vērsts uz rezultātu. Tāpēc šo apgalvojumu noraidīja.

               (18)

               Neņemot vērā iepriekš minētās izmaiņas un to, ka nav iesniegtas piezīmes, ar šo galīgi tiek apstiprināts pagaidu regulas 15. līdz 20. apsvēruma saturs attiecībā uz normālās vērtības noteikšanu.

         4.2.   Eksporta cena un salīdzināšana

               (19)

               Ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka valūta, kas dempinga aprēķinos izmantota transporta izmaksu aprēķināšanai nav pareiza. Komisija tam piekrita.

               (20)

               Citas piezīmes nav iesniegtas, tāpēc ar šo tiek galīgi apstiprināts pagaidu regulas 21. līdz 24. apsvēruma saturs attiecībā uz eksporta cenu noteikšanu un eksporta cenu salīdzināšanu ar attiecīgo normālo vērtību.

         4.3.   Dempinga starpība

               (21)

               Ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka, aprēķinot dempinga starpību, nav ņemtas vērā divu ražojuma veidu konkrētās normālās vērtības. Apgalvojums tika pieņemts, un tika izdarīti attiecīgi labojumi.

               (22)

               Ņemot vērā iepriekš minētās izmaiņas normālās vērtības aprēķināšanā un salīdzināšanā un pēc dažu aprēķina kļūdu izlabošanas attiecībā uz iepriekš minēto eksporta cenu, noteica galīgo dempinga summu, kuru izteica procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļu nomaksas, un tā ir šāda:

                           Ražotājs eksportētājs

                           Dempinga starpība

                              Thai Stationery Industry Co. Ltd., Bangkoka, Taizeme

                           16,3 %

               (23)

               Ražotājs eksportētājs, kas sadarbojās, pārstāvēja visu attiecīgā ražojuma eksportu no Taizemes uz Savienību, tāpēc tiek uzskatīts, ka atlikusī dempinga starpība būtu jānosaka tās dempinga starpības līmenī, ko konstatēja šim ražotājam eksportētājam, t. i., 16,3 %.

         5.   SAVIENĪBAS RAŽOŠANAS NOZARES DEFINĪCIJA

               (24)

               Piezīmes par Savienības ražošanas nozares definīciju netika saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināti pagaidu regulas 28. līdz 32. apsvērumā izklāstītie konstatējumi.

         6.   KAITĒJUMS

   6.1.   Patēriņš Savienībā un imports no Taizemes

               (25)

               Taizemes ražotājs un daži importētāji apšaubīja pagaidu regulā noteiktā patēriņa izmaiņas Savienībā. Jo īpaši tie apgalvoja, ka patēriņa samazinājums ir lielāks nekā provizoriski noteiktais (par apm. 30 %). Tie arī lūdza izskaidrot metodoloģiju, ko Komisija lietoja, lai noteiktu patēriņu, jo GSM ir iekļauts muitas tarifa grupā, kurā iekļauti arī citi ražojumi.

               (26)

               Tāpat būtu jāpiemin, ka, lai arī ieinteresētās personas apstrīdēja konstatējumus attiecībā uz patēriņu, netika iesniegti pierādījumi vai fakti, kas pamatotu viņu argumentus. Tāpat viņi nenorādīja uz metodoloģijas kļūdām.

               (27)

               Attiecībā uz metodoloģiju būtu jāatgādina, ka, kā norādīts pagaidu regulas 33. apsvērumā, patēriņš tika noteikts, pamatojoties uz pārbaudītiem datiem, ko aptaujas lapās norādījušas personas, kas sadarbojās (divi Savienības ražotāji un Taizemes eksportētājs par laikposmu no 2008. gada līdz IP), un Eurostat datiem par pārējo importu. Ņemot vērā to, ka uz citas izcelsmes GSM attiecas antidempinga pasākumi, importu (no visiem avotiem) reģistrē muitas tarifa datubāzē (Taric) atbilstoši apakšgrupu kodiem, kas ir ļoti specifiski attiecībā uz ražojumu, uz kuru attiecas izmeklēšana. Šīs apakšgrupas tika lietotas, lai nodrošinātu, ka tiek ņemts vērā tikai attiecīgā ražojuma imports, kaut arī šajā izmeklēšanā ražojuma definīcijā izdarītas nenozīmīgas izmaiņas.

               (28)

               Turklāt, tā kā Eurostat dati ir izteikti kilogramos, savukārt patēriņš ir aprēķināts gabalos, viens importētājs pieprasīja izskaidrot metodoloģiju, kā kilogramus izteikt gabalos. Tāpēc būtu jāprecizē, ka ir lietots 50 g/gab. pārrēķina koeficients, kas atbilst iepriekšējām izmeklēšanām un, salīdzinot ar Taizemes ražotāja eksportētāja sniegto informāciju, tika atzīts par samērīgu. Tāpat būtu jāpiebilst, ka, ja Komisija būtu lietojusi precīzu gabala vidējo svaru, kas iegūts, pamatojoties uz Taizemes ražotāja eksportētāja sniegto informāciju, imports no Taizemes visā kaitējuma izmeklēšanas periodā būtu straujāk pieaudzis gan absolūtā apjoma (par 25 % salīdzinājumā ar pagaidu regulā noteiktajiem 19 %), gan tirgus daļu izteiksmē (no 11,8 % uz 15,5 % salīdzinājumā ar 12,0 % uz 15,0 %, kā noteikts pagaidu regulā).

               (29)

               Viens importētājs arī apgalvoja, ka imports no Taizemes kaitējuma izmeklēšanas periodā ir faktiski samazinājies par 40 %, bet šo datu pamatā bija importa vērtība, uz kuru attiecas muitas tarifa kods kopumā, nevis importa apjoms. Šis apgalvojums bija jānoraida.

               (30)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, ar šo tiek apstiprināti pagaidu regulas 33. līdz 40. apsvērumā izklāstītie konstatējumi par patēriņu Savienībā (no 2008. gada līdz IP samazinājies vairāk nekā par 15 %) un importu no Taizemes.

         6.2.   Ekonomiskā situācija Savienības ražošanas nozarē

               (31)

               Viens importētājs atbildēja, ka kaitējuma analīze nav objektīva, jo Savienības ražošanas vājais finansiālais stāvoklis būtu jāskata kopā ar viena tās saistītā uzņēmuma situāciju, kurš, iespējams, gūst peļņu GSM nozarē. Šajā sakarā ir norādīts, ka kaitējuma analīzei būtu jāraksturo tikai Savienības ražošanas nozares Savienībā ražotu attiecīgā ražojuma noiets Savienības tirgū. Tā kā attiecīgais saistītais uzņēmums, kā norādīts pagaidu regulas 69. apsvērumā, nav Savienības ražotājs un tas pārsvarā tirgo ražojumus, kuru izcelsme nav Savienība, tas nebūtu jāņem vērā, veicot kaitējuma analīzi.

               (32)

               Neskarot iepriekš minēto, ir jāuzsver, ka importētājs nav iesniedzis informāciju, kas liecina, ka iepriekš minētā saistītā uzņēmuma finansiālais stāvoklis ir labs. Gluži pretēji, izmeklēšanas laikā iegūtie dati liecina, ka arī šā uzņēmuma GSM pārdošanas apjoms izmeklēšanas periodā ir ievērojami samazinājies.

               (33)

               Ņemot vērā iepriekš minēto un to, ka nav izteiktas citas piezīmes par kaitējuma analīzi, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 41. līdz 57. apsvērums, un tiek secināts, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts kaitējums pamatregulas 3. panta 5. punkta nozīmē.

         7.   CĒLOŅSAKARĪBA

   7.1.   Importa par dempinga cenām ietekme

               (34)

               Kaut arī dažas ieinteresētās personas apstrīdēja pagaidu konstatējumus par citu faktoru ietekmi (skatīt turpmāk), neviena no tām neapstrīdēja pagaidu secinājumus par to, ka imports no Taizemes par dempinga cenām ir nodarījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 58. līdz 64. apsvērums.

         7.2.   Citu faktoru ietekme

               (35)

               Dažas ieinteresētās personas apstrīdēja pagaidu konstatējumus par citu faktoru ietekmi un apgalvoja, ka galvenie kaitējuma rašanās iemesli ir pieprasījuma samazināšanās, Savienības ražotāju savstarpējā konkurence, imports no Indijas un pašu izraisīts kaitējums.

               (36)

               Attiecībā uz pieprasījuma samazināšanos tiek izdarīta atsauce uz šīs regulas 25. līdz 30. apsvērumu, kas apstiprina pagaidu regulā noteikto patēriņa tendenci. Tāpēc būtu jānoraida apgalvojumi par to, ka nav pietiekami novērtēta pieprasījuma samazināšanās radītā ietekme. Tomēr būtu jāatgādina, ka pagaidu regulas 67. apsvērumā ir secināts, ka patēriņa samazinājums patiešām varētu būt veicinājis Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu, kaut arī to ievērojami pastiprināja imports par dempinga cenām. Tomēr patēriņa samazinājuma radītais efekts nebija tik liels, lai varētu uzskatīt, ka tas izjaucis cēloņsakarību, kas konstatēta starp importu par dempinga cenām un nodarīto kaitējumu.

               (37)

               Tāpat Taizemes eksportētājs apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu izraisījusi arī Savienības ražotāju savstarpējā konkurence. Tas galvenokārt pamatojams ar to, ka Savienības ražošanas nozares tirgus daļas samazināšanās notika vienlaicīgi ar Savienības ražotāju tirgus daļas palielināšanos.

               (38)

               Šajā sakarā, pat ja Taizemes eksportētāja sniegtie aprēķini nav pilnīgi precīzi, kopumā otrā ražotāja tirgus daļa izmeklēšanas periodā palielinājās. Tomēr būtu jāatgādina, ka, kā norādīts pagaidu regulas 30. apsvērumā, šis ražotājs importē ievērojamu daudzumu GSM no Taizemes. Interesanti, ka tajā pašā gadā, kad šim ražotājam izdevās palielināt Savienībā ražoto ražojumu pārdošanas apjomu un savu tirgus daļu, ievērojami palielinājās arī tā pārdoto Taizemes izcelsmes GSM apjoms. Patiesībā tas, attiecīgajā gadā iegādājoties lielāko daļu Taizemes eksporta, pat kļuva par ievērojamu Taizemes izcelsmes GSM importētāju. Tāpēc, pat ja otrais Savienības ražotājs patiešām pārņēma kādu Savienības ražošanas nozares tirgus daļu, nevar nesecināt, ka attiecīgajam uzņēmumam tas izdevās, jo tas guva labumu no Taizemes GSM importa par dempinga cenu. Jāatgādina, ka attiecīgais ražotājs tika izslēgts no Savienības ražošanas nozares definīcijas, pamatojoties uz tā ievērojamām importa darbībām salīdzinājumā ar paša ražošanas apjomu.

               (39)

               Turklāt ieinteresētās personas atkārtoja jau pagaidu regulas 69. apsvēruma apgalvojumu par to, ka arī eksports no Indijas ir radījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Tas tika pamatots ar to, ka Indija kontrolē aptuveni 50 % lielu Savienības tirgus daļu, t. i., trīs reizes lielāku tirgus daļu nekā Taizeme, un ka attiecīgās vidējās cenas laikposmā no 2009. gada līdz IP samazinājās par 3 %, tādējādi samazinot Savienības cenas par 24 %. Tāpat tika uzsvērts, ka nozīmīgu Indijas izcelsmes importa daļu iegādājās ar Savienības ražošanas nozari saistīts uzņēmums.

               (40)

               Tomēr šajā sakarā netika iesniegti jauni argumenti, un šie apgalvojumi jau ir minēti pagaidu regulā. Pat ja Indijas izcelsmes importa kopapjoms patiešām bija lielāks nekā Taizemei, pagaidu regulā norādīts, ka importa dinamika bija atšķirīga: imports no Taizemes kaitējuma izmeklēšanas periodā kopumā palielinājās gan absolūtā, gan relatīvā izteiksmē, savukārt Indijas izcelsmes imports samazinājās (gandrīz par 10 %), un arī Indijas tirgus daļa nedaudz samazinājās. Turklāt arī Indijas vidējā cena bija lielāka par Taizemes izcelsmes importa cenu. Turklāt, pat ja ar Savienības ražošanas nozari saistītais uzņēmums importē GSM no Indijas, izmeklēšanā konstatēja, ka šā importa apjoms, kā norādīts 32. apsvērumā, gadu laikā ir ievērojami samazinājies.

               (41)

               Visbeidzot, dažas ieinteresētās personas arī apgalvoja, ka sūdzības iesniedzējs savus klientus zaudēja tāpēc, ka tas, izmantojot savu mātes uzņēmumu Ring International Holding (RIH), sāka darboties pārkārtotajā tirgū, un ka būtu rūpīgi jāizskata GSM pārdevumi saistītajiem uzņēmumiem, jo tie nav veikti par tirgus cenām. Tomēr šos apgalvojumus noraidīja, jo tiem nebija pamatojuma un izmeklēšanā tika noskaidrots, ka pārdevumi saistītajiem uzņēmumiem salīdzinājumā ar pārdošanas kopapjomu ir nenozīmīgi.

         7.3.   Secinājums par cēloņsakarību

               (42)

               Pamatojoties uz iepriekš minēto, ar šo tiek apstiprināti pagaidu secinājumi, kas izklāstīti pagaidu regulas 65. līdz 76. apsvērumā. Pat ja bez importa arī citi faktori ir ietekmējuši Savienības ražošanas nozares situāciju, pamatojoties uz analīzi, kurā visu zināmo faktoru ietekme ir pienācīgi noteikta un nodalīta no kaitējumu radošas ietekmes, ko izraisīja imports par dempinga cenām, tika secināts, ka imports no Taizemes par dempinga cenām ir radījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei pamatregulas 3. panta 6. punkta nozīmē.

         8.   SAVIENĪBAS INTERESES

               (43)

               Divi no pieciem importētājiem, kas sadarbojās izmeklēšanā, pēc pagaidu konstatējumu paziņošanas iesniedza rakstveida piezīmes. Viens no šiem importētājiem un vēl viens importētājs lūdza, lai tos uzklausa. Turklāt Komisija nolēma veikt pārbaudes apmeklējumu vienīgā lietotāja telpās, kurš piedalījās izmeklēšanā.

               (44)

               Attiecībā uz pagaidu regulas 79. līdz 90. apsvērumu par tirgus aprakstu un iedaļu par Savienības ražošanas nozares interesēm netika izteiktas piezīmes.

         8.1.   Importētāji un tirgotāji

               (45)

               Pirmkārt, jāatgādina, ka pagaidu regulā ir secināts, ka pasākumu noteikšana varētu ievērojami negatīvi ietekmēt tikai viena ražotāja situāciju, kurš arī Savienībā ražo GSM. Šis importētājs nereaģēja uz pagaidu pasākumu noteikšanu.

               (46)

               Cits importētājs, kurš arī lūdza, lai to uzklausa uzklausīšanas amatpersona, galvenokārt apšaubīja dempinga starpības aprēķinu, kaitējuma analīzi un Savienības patēriņa aprēķinu. Tomēr tas nesniedza jaunas piezīmes par Savienības interešu analīzi.

               (47)

               Trešais importētājs, kas pārstāvēja 20 % no kopējā importa no Taizemes, lūdza, lai to uzklausa, un uzklausīšanā tas paskaidroja, ka pretēji izmeklēšanas laikā iesniegtajai informācijai tas ar GSM saistīto darbību nevis pārtrauca, kā norādīts pagaidu regulas 92. apsvērumā, bet gan pārkārtoja to uz citu filiāli. Uzklausīšanā šis importētājs paskaidroja, ka tas ar GSM saistīto uzņēmējdarbību veic papildus pamatdarbībai, kas saistīta ar citiem ražojumiem, un neizslēdz GSM importēšanu no Taizemes, pat ja tiktu noteikti pasākumi. Tomēr tas, pamatojoties uz sava plašā izplatītāju tīkla pieskaitāmajām izmaksām, būs atkarīgs no antidempinga maksājuma apmēra un iespējas palielināt cenas, ko pircēji būs ar mieru maksāt. Šis importētājs, pārtraucot ar GSM saistīto darbību, neizjustu ievērojamas negatīvas sekas, jo ar GSM saistītās darbības salīdzinājumā ar tā vispārējo darbību ir maznozīmīgas.

         8.2.   Lietotāji

               (48)

               Kā norādīts 5. apsvērumā, vienīgā lietotāja, kurš sadarbojās, anketā sniegtās atbildes tika pārbaudītas, apmeklējot tā telpas pēc pagaidu pasākumu noteikšanas. Šis lietotājs iepērk no dažādiem avotiem, tostarp no Savienības, Indijas un Taizemes. Tas arī importēja no Ķīnas, bet pēc antidempinga maksājumu noteikšanas nomainīja piegādes avotu.

               (49)

               Taizemes izcelsmes imports ir apmēram 10 % no kopējiem iegādātajiem GSM, un pēc pagaidu pasākumu noteikšanas uzņēmums nolēma neimportēt ražojumus no Taizemes. Pat ja līdz šim nešķita, ka pasākumu ieviešana būtiski ietekmē šā uzņēmuma ekonomisko situāciju, tas tomēr pauda nožēlu par ierobežojumiem attiecībā uz tā piegādes avotiem un jo īpaši par faktu, ka tagad tas nevar vienmēr paļauties uz GSM īstermiņa piegādi.

               (50)

               Ieinteresētās personas atkārtoti izteica jau pagaidu regulā minēto apgalvojumu par to, ka pasākumu noteikšana mazinās to piegādātāju skaitu, kas piegādā Savienības tirgum. Tāpēc ir vērts atgādināt, ka izmeklēšana patiešām liecināja, ka Eiropas tirgus dalībnieku skaits ir neliels: viens ražotājs Indijā, viens Taizemē, divi ražotāji Savienībā un daži Ķīnā. Antidempinga pasākumu mērķis ir atjaunot taisnīgu konkurenci Savienības tirgū, nevis kavēt importu. Kaut gan pasākumi neitralizē šāda importa kropļojošo dabu, to ietekmē patiešām varētu samazināties importa apjoms. Tomēr tas nav pietiekams iemesls, lai apšaubītu pasākumu noteikšanu attiecībā uz importu par dempinga cenām. Var apgalvot, ka Savienības tirgū būtu jānodrošina taisnīga konkurence, lai ilgtermiņā nodrošinātu visu piegādes avotu turpmāku pastāvēšanu.

               (51)

               Gaidāms, ka, nosakot šāda apmēra galīgo maksājumu, kas ir mazāks par pagaidu maksājumu, Taizemes izcelsmes imports joprojām varētu ienākt Savienības tirgū, lai gan izmeklēšana liecināja, ka ir arī citi piegādes avoti, kaut arī to ir tikai nedaudz.

         8.3.   Secinājums par Savienības interesēm

               (52)

               Ņemot vērā iepriekš minēto un to, ka netika iesniegtas citas piezīmes, ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 77. līdz 110. apsvērums un tiek secināts, ka kopumā, pamatojoties uz pieejamo informāciju par Savienības interesēm, nav pārliecinošu iemeslu, lai nenoteiktu galīgos pasākumus attiecībā uz Taizemes izcelsmes GSM importu.

         9.   GALĪGIE ANTIDEMPINGA PASĀKUMI

   9.1.   Kaitējuma novēršanas līmenis

               (53)

               Piezīmes par kaitējuma novēršanas pakāpi nav saņemtas, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 111. līdz 114. apsvērums.

         9.2.   Galīgie pasākumi

               (54)

               Attiecībā uz maksājuma apmēru, kas vajadzīgs, lai novērstu kaitējumu radījušā dempinga ietekmi, tika izteikta piezīme, ka antidempinga maksājums būtu jāsamazina līdz 6 %, jo imports no Indijas, iespējams, nav par dempinga cenām un ir par 6 % lielāks nekā imports no Taizemes. Šajā sakarā tika norādīts, ka antidempinga maksājumu mērķis nav pielīdzināt cenas citu piegādātāju cenām, bet gan novērst kaitējumu radošā dempinga kropļojošo ietekmi.

               (55)

               Ņemot vērā secinājumus, kas izdarīti attiecībā uz dempingu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, saskaņā ar pamatregulas 9. panta 4. punktu un mazākā maksājuma noteikumu būtu jānosaka galīgais antidempinga maksājums zemākās konstatētās dempinga un kaitējuma starpības līmenī. Šajā gadījumā maksājuma likme attiecīgi būtu jānosaka konstatētā dempinga līmenī. To aprēķināja 16,3 % apmērā, un tas pēc sākuma posma ir ievērojami samazinājies.

               (56)

               Pamatojoties uz iepriekš minēto, galīgā antidempinga maksājuma likme attiecībā uz eksportētājju, kas sadarbojās, ir 16,3 %.

         10.   PAGAIDU MAKSĀJUMA GALĪGĀ IEKASĒŠANA

               (57)

               Ņemot vērā konstatētās dempinga starpības apmēru un Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma līmeni, tiek uzskatīts, ka būtu galīgi jāiekasē summas, kas nodrošinātas ar pagaidu regulā noteikto pagaidu antidempinga maksājumu, ievērojot šajā regulā noteiktā galīgā maksājuma apmēru. Galīgais maksājums ir mazāks par pagaidu maksājumu, tāpēc būtu jāatmaksā nodrošinājuma summas, kas pārsniedz galīgo maksājumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   1.   Ar šo nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Taizemes izcelsmes gredzenveida stiprinājuma mehānismu importam, uz kuriem šobrīd attiecas KN kods ex 8305 10 00 (Taric kodi 8305100011, 8305100013, 8305100019, 8305100021, 8305100023, 8305100029, 8305100034, 8305100035 un 8305100036). Šajā regulā gredzenveida stiprinājuma mehānismi ir mehānismi, kurus veido vismaz divas tērauda plāksnes vai stieples, uz kurām nostiprināti vismaz četri no tērauda stieples izgatavoti pusgredzeni un kuras satur kopā tērauda pārsegs. Tos var atvērt, atvelkot pusgredzenus vienu no otra vai izmantojot šim mehānismam piestiprinātu nelielu tērauda atsperes ierīci.
   2.   Antidempinga galīgā maksājuma likme, kas piemērojama neto cenai, ieskaitot piegādi līdz Savienības robežai, pirms nodokļu nomaksas, par 1. punktā raksturoto ražojumu ir 16,3 %.
   3.   Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
   2. pants
   Summas, kas nodrošinātas ar pagaidu antidempinga maksājumu atbilstoši Regulai (ES) Nr. 118/2011, galīgi iekasē atbilstoši galīgajai likmei, kas noteikta saskaņā ar šīs regulas 1. pantu. Atbrīvo nodrošinājuma summas, kas pārsniedz noteiktās likmes galīgo antidempinga maksājumu.
   3. pants
   Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2011. gada 5. augustā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. DOWGIELEWICZ

      (1)  OV L 343, 22.12.2009., 51. lpp.

      (2)  OV L 37, 11.2.2011., 2. lpp.