title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2019/1604 (2019. gada 27. septembris), ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 2568/91 par olīveļļas un olīvu izspaidu eļļas īpašībām un attiecīgajām analīzes metodēm

text:
                  30.9.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 250/14

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2019/1604
         (2019. gada 27. septembris),
         ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 2568/91 par olīveļļas un olīvu izspaidu eļļas īpašībām un attiecīgajām analīzes metodēm
         EIROPAS KOMISIJA,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (1), un jo īpaši tās 91. panta pirmās daļas d) punktu,
         tā kā:

                     (1)

                     Komisijas Regulā (EEK) Nr. 2568/91 (2) ir definētas olīveļļas un olīvu izspaidu eļļas fizikāli ķīmiskās un organoleptiskās īpašības un noteiktas minēto īpašību novērtēšanas metodes.

                     (2)

                     Šīs metodes un eļļu īpašību robežvērtības tiek regulāri atjauninātas, pamatojoties uz ķīmijas ekspertu viedokli un ņemot vērā Starptautiskās Olīvu padomes (IOC) veikto darbu.

                     (3)

                     Lai nodrošinātu, ka jaunākie starptautiskie standarti, kurus noteikusi IOC, tiek īstenoti Savienības līmenī, dažas Regulā (EEK) Nr. 2568/91 noteiktās analīzes metodes būtu jāatjaunina.

                     (4)

                     Lai panāktu konsekvenci ar analīzes metodes precizitātes vērtībām, IOC tirdzniecības standarts ir ticis grozīts attiecībā uz brīvā skābuma robežvērtības izteikšanu, peroksīda skaitļa noteikšanu, organoleptisko novērtējumu (defektu mediāna un augļainuma mediāna) un starpību starp ECN42, kas noteikts ar HPLC, un teorētiski aprēķināto ECN42.

                     (5)

                     Saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2568/91 2.a panta 5. punktu olīveļļas parauga atbilstība deklarētajai kategorijai dalībvalstīm jāverificē, minētās regulas I pielikumā noteiktās īpašības pārbaudot jebkādā secībā vai secībā, kas noteikta minētās regulas Ib pielikumā iekļautajā lēmumu pieņemšanas shēmā.

                     (6)

                     Ņemot vērā nesenas pārmaiņas, ir lietderīgi attiecīgi atjaunināt Regulas (EEK) Nr. 2568/91 Ib pielikumā un tā papildinājumā iekļautās tabulas. Turklāt, ņemot vērā minētā Ib pielikuma saturu, termins “plūsmkarte” šķiet piemērotāks par terminu “lēmumu pieņemšanas shēma”.

                     (7)

                     Regulas (EEK) Nr. 2568/91 XII pielikuma 9.4. punktā defektu mediāna ir definēta kā intensīvākā konstatētā defekta mediāna. Kontrolnovērtējumu kontekstā un ņemot vērā to, ka eļļas atbilstība ir jānovērtē dažādām žūrijām, būtu jākonkretizē, ka lēmums par eļļas atbilstību deklarētās kategorijas īpašībām ir saistīts tikai ar galvenā defekta mediānas vērtību neatkarīgi no galvenā defekta rakstura.

                     (8)

                     Tāpēc Regula (EEK) Nr. 2568/91 būtu attiecīgi jāgroza.

                     (9)

                     Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas komitejas atzinumu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

            1. pants
            Regulu (EEK) Nr. 2568/91 groza šādi:

                        1)

                        regulas 2. pantu groza šādi:

                                    a)

                                    panta 1. punkta l) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                                “l)

                                                sterīnu sastāva un satura noteikšanai un spirtu savienojumu noteikšanai ar kapilārās kolonnas gāzu hromatogrāfiju izmanto XIX pielikumā izklāstīto metodi;”;

                                    b)

                                    panta 2. punkta trešo daļu aizstāj ar šādu:
                                    “Ja žūrija attiecībā uz organoleptiskajām īpašībām deklarēto kategoriju neapliecina, valsts iestādes vai to pārstāvji pēc ieinteresētās personas pieprasījuma nekavējoties organizē divus kontrolnovērtējumus, ko veic citas apstiprinātas žūrijas. Vismaz viena žūrija ir attiecīgās ražotājas dalībvalsts apstiprināta žūrija. Attiecīgās īpašības atzīst par deklarētajām īpašībām atbilstošām, ja abi kontrolnovērtējumi apliecina deklarēto šķiru. Ja tas tā nav, neatkarīgi no kontrolnovērtējumos konstatēto defektu veida šķiru atzīst par attiecīgajām īpašībām neatbilstošu, un ieinteresētā persona sedz kontrolnovērtējumu izmaksas.”;

                        2)

                        regulas 2.a panta 5. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                    “b)

                                    secībā, kas noteikta Ib pielikumā iekļautajā plūsmkartē, līdz tiek sasniegts viens no plūsmkartē norādītajiem lēmumiem.”;

                        3)

                        tabulu “PIELIKUMI Kopsavilkums” aizstāj ar šīs regulas I pielikuma tabulu;

                        4)

                        I pielikumu aizstāj ar šīs regulas II pielikuma tekstu;

                        5)

                        Ia pielikuma 2.1. punktu aizstāj ar šādu:

                                    “2.1.

                                    Katrs primārais paraugs ir jāsadala laboratorijas paraugos saskaņā ar standarta EN ISO 5555 2.5. punktu un jāanalizē Ib pielikumā iekļautajā plūsmkartē noteiktajā secībā vai jebkādā citā nejauši izvēlētā secībā.”;

                        6)

                        Ib pielikumu aizstāj ar šīs regulas III pielikuma tekstu;

                        7)

                        V pielikumu svītro;

                        8)

                        VII pielikuma 4.2. punktu aizstāj ar šādu:

                                    “4.2.

                                    n-heksāns (hromatogrāfijai). Heksānu drīkst aizstāt ar izooktānu (2,2,4-trimetilpentāns, hromatogrāfijai), ja vien tiek sasniegtas salīdzināmas precizitātes vērtības.”;

                        9)

                        XII pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas IV pielikumu;

                        10)

                        XVII pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas V pielikumu;

                        11)

                        XVIII pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas VI pielikumu;

                        12)

                        XIX pielikumu aizstāj ar šīs regulas VII pielikuma tekstu;

                        13)

                        XX pielikuma 4.2. punktu aizstāj ar šādu:

                                    “4.2.

                                    n-heksāns, hromatogrāfijai vai ķīmiski tīrs. Heksānu drīkst aizstāt ar izooktānu (2,2,4-trimetilpentāns, hromatogrāfijai), ja vien tiek sasniegtas salīdzināmas precizitātes vērtības. Šķīdinātāji, kuriem viršanas punkts ir augstāks nekā n-heksānam, iztvaiko lēnāk. Tomēr heksāna toksiskuma dēļ tiem dodama priekšroka. Tīrība ir jāpārbauda, piemēram, var pārbaudīt atlikumu pēc 100 ml šķīdinātāja iztvaicēšanas.
                                    UZMANĪBU – Tvaiki var uzliesmot. Turēt pietiekamā attālumā no siltuma un dzirksteļu avotiem un atklātas uguns. Raudzīties, lai pudeles vienmēr būtu cieši noslēgtas. Lietošanas laikā nodrošināt pienācīgu ventilāciju. Nepieļaut tvaiku veidošanos un novērst iespējamo ugunsgrēka risku, ko rada, piemēram, sildītāji vai elektroaparāti, kas nav izgatavoti no nedegamiem materiāliem. Ļoti kaitīgs ieelpojot, jo var radīt nervu šūnu bojājumus. Neieelpot tvaikus. Vajadzības gadījumā lietot piemērotus elpošanas aparātus. Nepieļaut nokļūšanu acīs un uz ādas.
                                    Izooktāns ir uzliesmojošs šķidrums, kas rada ugunsbīstamību. Sprādzienbīstamības robežas gaisā ir no 1,1 % līdz 6,0 % (tilpuma daļa). Tas ir toksisks norijot un ieelpojot. Strādājot ar šo šķīdinātāju, izmantot velkmes skapi labā darba kārtībā.”

            2. pants
            Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
            Briselē, 2019. gada 27. septembrī

                  Komisijas vārdā –

                  priekšsēdētājs

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  OV L 347, 20.12.2013., 671. lpp.

            (2)  Komisijas 1991. gada 11. jūlija Regula (EEK) Nr. 2568/91 par olīveļļas un olīvu izspaidu eļļas īpašībām un attiecīgajām analīzes metodēm (OV L 248, 5.9.1991., 1. lpp.).

            I PIELIKUMS

                     “PIELIKUMI

                        KOPSAVILKUMS

                                 I pielikums

                                 Olīveļļas īpašības

                                 Ia pielikums

                                 Paraugu ņemšana no olīveļļas vai olīvu izspaidu eļļas, kas piegādāta tiešā iepakojumā

                                 Ib pielikums

                                 Plūsmkarte, ko izmanto, lai verificētu olīveļļas parauga atbilstību deklarētajai kategorijai

                                 II pielikums

                                 Brīvo taukskābju noteikšana pēc aukstās metodes

                                 III pielikums

                                 Peroksīda skaitļa noteikšana

                                 IV pielikums

                                 Vasku satura noteikšana ar kapilārās kolonnas gāzu hromatogrāfiju

                                 VII pielikums

                                 2-glicerilmonopalmitāta satura noteikšana

                                 IX pielikums

                                 Spektrofotometriskā analīze UV spektrā

                                 X pielikums

                                 Taukskābju metilesteru noteikšana ar gāzu hromatogrāfiju

                                 XI pielikums

                                 Gaistošo halogenēto šķīdinātāju noteikšana olīveļļā

                                 XII pielikums

                                 Starptautiskās Olīvu padomes metode, ko piemēro neapstrādātas olīveļļas organoleptiskajai novērtēšanai

                                 XV pielikums

                                 Eļļas saturs olīvu izspaidās

                                 XVI pielikums

                                 Joda skaitļa noteikšana

                                 XVII pielikums

                                 Stigmastadiēnu noteikšanas metode augu eļļās

                                 XVIII pielikums

                                 Faktiskā un teorētiskā triglicerīdu ar ECN 42 satura starpības noteikšana

                                 XIX pielikums

                                 Sterīnu sastāva un satura un spirtu savienojumu noteikšana ar kapilārās kolonnas gāzu hromatogrāfiju

                                 XX pielikums

                                 Vasku, taukskābju metilesteru un taukskābju etilesteru satura noteikšana ar kapilārās kolonnas gāzu hromatogrāfijas metodi

                                 XXI pielikums

                                 Saskaņā ar 8. panta 2. punktu veikto olīveļļas atbilstības pārbaužu rezultāti

               ”

            II PIELIKUMS

                     “I PIELIKUMS

                        OLĪVEĻĻAS ĪPAŠĪBAS

                        Kvalitāte

                                 Taukskābju etilesteri
                                 (mg/kg)

                                 ≤ 35

                                 —

                                 —

                                 —

                                 —

                                 —

                                 —

                                 —

                                 Organoleptiskais novērtējums

                                 Augļainuma mediāna (Mf)

                                 Mf > 0,0

                                 Mf > 0,0

                                 —

                                 —

                                 —

                                 —

                                 —

                                 —

                                 Defektu mediāna (Md) (*)

                                 Md = 0,0

                                 Md ≤ 3,5

                                 Md > 3,5 (1)

                                 Delta-K

                                 ≤ 0,01

                                 ≤ 0,01

                                 —

                                 ≤ 0,16

                                 ≤ 0,15

                                 —

                                 ≤ 0,20

                                 ≤ 0,18

                                 K268 vai K270

                                 ≤ 0,22

                                 ≤ 0,25

                                 —

                                 ≤ 1,25

                                 ≤ 1,15

                                 —

                                 ≤ 2,00

                                 ≤ 1,70

                                 K232

                                 ≤ 2,50

                                 ≤ 2,60

                                 —

                                 —

                                 —

                                 —

                                 —

                                 —

                                 Peroksīda skaitlis
                                 (mekv. O2/kg)

                                 ≤ 20,0

                                 ≤ 20,0

                                 —

                                 ≤ 5,0

                                 ≤ 15,0

                                 —

                                 ≤ 5,0

                                 ≤ 15,0

                                 Skābums
                                 (%) (*)

                                 ≤ 0,80

                                 ≤ 2,0

                                 > 2,0

                                 ≤ 0,30

                                 ≤ 1,00

                                 —

                                 ≤ 0,30

                                 ≤ 1,00

                                 Kategorija

                                             1.

                                             Neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa

                                             2.

                                             Neapstrādāta olīveļļa

                                             3.

                                             Spīdīgā olīveļļa

                                             4.

                                             Rafinēta olīveļļa

                                             5.

                                             Olīveļļa, kas sastāv no rafinētas olīveļļas un neapstrādātām olīveļļām

                                             6.

                                             Neattīrīta olīvu izspaidu eļļa

                                             7.

                                             Rafinēta olīvu izspaidu eļļa

                                             8.

                                             Olīvu izspaidu eļļa

                        Tīrība

                                 2-glicerilmonopalmitāts
                                 (%)

                                 ≤ 0,9, ja palmitīnskābes kop. saturs % ≤ 14,00 %

                                 ≤ 1,0, ja palmitīnskābes kop. saturs % > 14,00 %

                                 ≤ 0,9, ja palmitīnskābes kop. saturs % ≤ 14,00 %

                                 ≤ 1,0, ja palmitīnskābes kop. saturs % > 14,00 %

                                 ≤ 0,9, ja palmitīnskābes kop. saturs % ≤ 14,00 %

                                 ≤ 1,1, ja palmitīnskābes kop. saturs % > 14,00 %

                                 ≤ 0,9, ja palmitīnskābes kop. saturs % ≤ 14,00 %

                                 ≤ 1,1, ja palmitīnskābes kop. saturs % > 14,00 %

                                 ≤ 0,9, ja palmitīnskābes kop. saturs % ≤ 14,00 %

                                 ≤ 1,0, ja palmitīnskābes kop. saturs % > 14,00 %

                                 ≤ 1,4

                                 ≤ 1,4

                                 ≤ 1,2

                                 Starpība: ECN42 (HPLC) un ECN42
                                 (teorētiskais aprēķins)

                                 ≤ |0,20|

                                 ≤ |0,20|

                                 ≤ |0,30|

                                 ≤ |0,30|

                                 ≤ |0,30|

                                 ≤ |0,60|

                                 ≤ |0,50|

                                 ≤ |0,50|

                                 Stigmastadiēni
                                 (mg/kg) (3)

                                 ≤ 0,05

                                 ≤ 0,05

                                 ≤ 0,50

                                 —

                                 —

                                 —

                                 —

                                 —

                                 Kopā translinolskābes un translinolēnskābes izomēri
                                 (%)

                                 ≤ 0,05

                                 ≤ 0,05

                                 ≤ 0,10

                                 ≤ 0,30

                                 ≤ 0,30

                                 ≤ 0,10

                                 ≤ 0,35

                                 ≤ 0,35

                                 Kopā transoleīnskābes izomēri
                                 (%)

                                 ≤ 0,05

                                 ≤ 0,05

                                 ≤ 0,10

                                 ≤ 0,20

                                 ≤ 0,20

                                 ≤ 0,20

                                 ≤ 0,40

                                 ≤ 0,40

                                 Taukskābju sastāvs (2)

                                 skābe
                                 (%)

                                 ≤ 0,20

                                 ≤ 0,20

                                 ≤ 0,20

                                 ≤ 0,20

                                 ≤ 0,20

                                 ≤ 0,20

                                 ≤ 0,20

                                 ≤ 0,20

                                 Behenskābe
                                 (%)

                                 ≤ 0,20

                                 ≤ 0,20

                                 ≤ 0,20

                                 ≤ 0,20

                                 ≤ 0,20

                                 ≤ 0,30

                                 ≤ 0,30

                                 ≤ 0,30

                                 Eikozēnskābe
                                 (%)

                                 ≤ 0,50

                                 ≤ 0,50

                                 ≤ 0,50

                                 ≤ 0,50

                                 ≤ 0,50

                                 ≤ 0,50

                                 ≤ 0,50

                                 ≤ 0,50

                                 Arahīnskābe
                                 (%)

                                 ≤ 0,60

                                 ≤ 0,60

                                 ≤ 0,60

                                 ≤ 0,60

                                 ≤ 0,60

                                 ≤ 0,60

                                 ≤ 0,60

                                 ≤ 0,60

                                 Linolēnskābe
                                 (%)

                                 ≤ 1,00

                                 ≤ 1,00

                                 ≤ 1,00

                                 ≤ 1,00

                                 ≤ 1,00

                                 ≤ 1,00

                                 ≤ 1,00

                                 ≤ 1,00

                                 Miristīnskābe
                                 (%)

                                 ≤ 0,03

                                 ≤ 0,03

                                 ≤ 0,03

                                 ≤ 0,03

                                 ≤ 0,03

                                 ≤ 0,03

                                 ≤ 0,03

                                 ≤ 0,03

                                 Kategorija

                                             1.

                                             Neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa

                                             2.

                                             Neapstrādāta olīveļļa

                                             3.

                                             Spīdīgā olīveļļa

                                             4.

                                             Rafinēta olīveļļa

                                             5.

                                             Olīveļļa, kas sastāv no rafinētas olīveļļas un neapstrādātām olīveļļām

                                             6.

                                             Neattīrīta olīvu izspaidu eļļa

                                             7.

                                             Rafinēta olīvu izspaidu eļļa

                                             8.

                                             Olīvu izspaidu eļļa

                                 Vaski (mg/kg)
                                 (**)

                                 C42 + C44 + C46 ≤ 150

                                 C42 + C44 + C46 ≤ 150

                                 C40 + C42 + C44 + C46 ≤ 300 (6)

                                 C40 + C42 + C44 + C46 ≤ 350

                                 C40 + C42 + C44 + C46 ≤ 350

                                 C40 + C42 + C44 + C46 > 350 (7)

                                 C40 + C42 + C44 + C46 > 350

                                 C40 + C42 + C44 + C46 > 350

                                 Eritrodiols un uvaols
                                 (%) (**)

                                 ≤ 4,5

                                 ≤ 4,5

                                 ≤ 4,5 (6)

                                 4,5

                                 ≤ 4,5

                                 > 4,5 (7)

                                 4,5

                                 > 4,5

                                 Kopā sterīni
                                 (mg/kg)

                                 ≥ 1 000

                                 ≥ 1 000

                                 ≥ 1 000

                                 ≥ 1 000

                                 ≥ 1 000

                                 ≥ 2 500

                                 ≥ 1 800

                                 ≥ 1 600

                                 Sterīnu sastāvs

                                 Delta-7-stigmastenols (4)

                                 (%)

                                 ≤ 0,5

                                 ≤ 0,5

                                 ≤ 0,5

                                 ≤ 0,5

                                 ≤ 0,5

                                 ≤ 0,5

                                 ≤ 0,5

                                 ≤ 0,5

                                 Nosac. β-sitosterīns (5)

                                 (%)

                                 ≥ 93,0

                                 ≥ 93,0

                                 ≥ 93,0

                                 ≥ 93,0

                                 ≥ 93,0

                                 ≥ 93,0

                                 ≥ 93,0

                                 ≥ 93,0

                                 Stigmasterīns
                                 (%)

                                 < kamp.

                                 < kamp.

                                 —

                                 < kamp.

                                 < kamp.

                                 —

                                 < kamp.

                                 < kamp.

                                 Kampesterīns (4)

                                 (%)

                                 ≤ 4,0

                                 ≤ 4,0

                                 ≤ 4,0

                                 ≤ 4,0

                                 ≤ 4,0

                                 ≤ 4,0

                                 ≤ 4,0

                                 ≤ 4,0

                                 Brasikasterīns
                                 (%)

                                 ≤ 0,1

                                 ≤ 0,1

                                 ≤ 0,1

                                 ≤ 0,1

                                 ≤ 0,1

                                 ≤ 0,2

                                 ≤ 0,2

                                 ≤ 0,2

                                 Holesterīns
                                 (%)

                                 ≤ 0,5

                                 ≤ 0,5

                                 ≤ 0,5

                                 ≤ 0,5

                                 ≤ 0,5

                                 ≤ 0,5

                                 ≤ 0,5

                                 ≤ 0,5

                                 Kategorija

                                             1.

                                             Neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa

                                             2.

                                             Neapstrādāta olīveļļa

                                             3.

                                             Spīdīgā olīveļļa

                                             4.

                                             Rafinēta olīveļļa

                                             5.

                                             Olīveļļa, kas sastāv no rafinētas olīveļļas un neapstrādātām olīveļļām

                                             6.

                                             Neattīrīta olīvu izspaidu eļļa

                                             7.

                                             Rafinēta olīvu izspaidu eļļa

                                             8.

                                             Olīvu izspaidu eļļa

                           Piezīmes

                                 a)

                                 Analīžu rezultāti jāuzrāda ar tādu pašu decimālzīmju skaitu aiz komata kā attiecīgās īpašības skaitliskā vērtība. Pēdējais cipars jānoapaļo uz augšu, ja nākamais cipars, kas jāatmet, ir lielāks par 4.

                                 b)

                                 Ja kaut viena īpašība norādītajām vērtībām neatbilst, šīs regulas piemērošanas vajadzībām eļļas kategoriju var mainīt vai deklarēt eļļu par kategorijai neatbilstīgu.

                                 c)

                                 Spīdīgās olīveļļas gadījumā abas kvalitātes īpašības, kas apzīmētas ar zvaigznīti (*), drīkst vienlaikus atšķirties no attiecīgajai kategorijai noteiktajām robežvērtībām.

                                 d)

                                 Ja īpašība ir atzīmēta ar divām zvaigznītēm (**), neattīrītas olīvu izspaidu eļļas gadījumā tas nozīmē, ka abas attiecīgās robežvērtības drīkst vienlaikus atšķirties no norādītajām vērtībām. Olīvu izspaidu eļļas un rafinētas olīvu izspaidu eļļas gadījumā tas nozīmē, ka viena no attiecīgajām robežvērtībām drīkst atšķirties no norādītajām vērtībām.

                     Papildinājums

                        Lēmumu pieņemšanas shēmas

                        Kampesterīna lēmumu pieņemšanas shēma attiecībā uz neapstrādātu olīveļļu un neapstrādātu augstākā labuma olīveļļu

                     Pārējie parametri atbilst šajā regulā noteiktajām robežvērtībām.

                        Delta-7-stigmastenola lēmumu pieņemšanas shēma attiecībā uz:

                                 —

                                 neapstrādātu augstākā labuma olīveļļu un neapstrādātu olīveļļu

                           Pārējie parametri atbilst šajā regulā noteiktajām robežvērtībām.

                                 —

                                 olīvu izspaidu eļļu (neattīrītu un rafinētu)

                           Pārējie parametri atbilst šajā regulā noteiktajām robežvērtībām.

               ”

               (1)  Defektu mediāna var būt mazāka vai vienāda ar 3,5, ja augļainuma mediāna ir vienāda ar 0,0.

               (2)  Pārējo taukskābju saturs (%): palmitīnskābe: 7,50–20,00; palmitoleīnskābe: 0,30–3,50; heptadekānskābe: ≤ 0,40; heptadecēnskābe: ≤ 0,60; stearīnskābe: 0,50–5,00; oleīnskābe: 55,00–83,00; linolskābe: 2,50–21,00.

               (3)  Kapilārajā kolonnā atdalāmo (vai neatdalāmo) izomēru summa.

               (4)  Skatīt šā pielikuma papildinājumu.

               (5)  Nosacītais β-sitosterīns: delta-5,23-stigmastadienols+klerosterīns+beta-sitosterīns+sitostanols+delta-5-avenasterīns+delta-5,24-stigmastadienols.

               (6)  Eļļas ar vasku saturu no 300 mg/kg līdz 350 mg/kg uzskata par spīdīgajām olīveļļām, ja alifātisko spirtu kopējais saturs ir zemāks par vai vienāds ar 350 mg/kg vai ja eritrodiola un uvaola saturs ir zemāks par vai vienāds ar 3,5 %.

               (7)  Eļļas ar vasku saturu no 300 mg/kg līdz 350 mg/kg uzskata par neattīrītām olīvu izspaidu eļļām, ja alifātisko spirtu kopējais saturs ir augstāks par 350 mg/kg un ja eritrodiola un uvaola saturs ir augstāks par 3,5 %.

            III PIELIKUMS

                     “Ib PIELIKUMS

                        PLŪSMKARTE, KO IZMANTO, LAI VERIFICĒTU OLĪVEĻĻAS PARAUGA ATBILSTĪBU DEKLARĒTAJAI KATEGORIJAI

                        Vispārīgā tabula

                        1. tabula. Neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa: kvalitātes kritēriji

                        2. tabula. Neapstrādāta olīveļļa: kvalitātes kritēriji

                        3. tabula. Neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa un neapstrādāta olīveļļa: tīrības kritēriji

                        4. tabula. Spīdīgā olīveļļa: tīrības kritēriji

                        5. tabula. Rafinēta olīveļļa: kvalitātes kritēriji

                        6. tabula. Olīveļļa, kas sastāv no rafinētas olīveļļas un neapstrādātām olīveļļām: kvalitātes kritēriji

                        7. tabula. Rafinēta olīveļļa un olīveļļa, kas sastāv no rafinētas olīveļļas un neapstrādātām olīveļļām: tīrības kritēriji

                        8. tabula. Neattīrīta olīvu izspaidu eļļa: tīrības kritēriji

                        9. tabula. Rafinēta olīvu izspaidu eļļa: kvalitātes kritēriji

                        10. tabula. Olīvu izspaidu eļļa: kvalitātes kritēriji

                        11. tabula. Rafinēta olīvu izspaidu eļļa un olīvu izspaidu eļļa: tīrības kritēriji

               ”

            IV PIELIKUMS
            Regulas XII pielikumu groza šādi:

                        1)

                        pielikuma 3.3. punktu aizstāj ar šādu:
                        “3.3.   Fakultatīvs terminu lietojums marķējumā

                        Žūrijas priekšsēdētājs pēc pieprasījuma var apliecināt, ka novērtētā eļļa atbilst definīcijām un diapazoniem, kurus raksturo ar turpmāk norādītajiem īpašības vārdiem atkarībā no attiecīgo pazīmju intensitātes un uztveramības.
                        Pozitīvās pazīmes (augļainums, rūgtums un pikantums). Atkarībā no garšas intensitātes:

                                    —

                                       intensīva, ja attiecīgās pazīmes mediāna ir lielāka par 6,0,

                                    —

                                       vidēji izteikta, ja attiecīgās pazīmes mediāna ir lielāka par 3,0 un mazāka vai vienāda ar 6,0,

                                    —

                                       viegla, ja attiecīgās pazīmes mediāna ir mazāka vai vienāda ar 3,0.

                                       Augļainums:

                                    no olīvu šķirnes atkarīgs aromātu kopums, kas raksturīgs eļļām, kuras iegūtas no nebojātām, svaigām olīvām, kur nav ne zaļo, ne gatavo augļu pārsvara. Tas ir uztverams tieši un/vai retronazāli.

                                       Zaļu augļu garša:

                                    no olīvu šķirnes atkarīgs aromātu kopums, kas raksturīgs eļļām, kuras garšo pēc zaļiem augļiem un iegūtas no zaļām, nebojātām, svaigām olīvām. Tas ir uztverams tieši un/vai retronazāli.

                                       Gatavu augļu garša:

                                    no olīvu šķirnes atkarīgs aromātu kopums, kas raksturīgs eļļām, kuras garšo pēc gataviem augļiem un iegūtas no nebojātām, svaigām olīvām. Tas ir uztverams tieši un/vai retronazāli.

                                       Sabalansēta garša:

                                    eļļa, kuras garša nav nesabalansēta, proti, pagaršojot eļļu, nerodas tāda ožas, garšas un kņudinoša sajūta, kurā rūgtuma un/vai pikantuma pazīmes mediāna ir par 2,0 punktiem lielāka par augļainuma mediānu.

                                       Maiga eļļa:

                                    eļļa, kuras rūgtuma un pikantuma pazīmes mediāna ir 2,0 vai mazāka.

                              Garšas intensitātei atbilstīgo terminu saraksts:

                                    Termini, uz kuriem attiecas eļļas organoleptiskā testa sertifikāts

                                    Attiecīgās pazīmes mediāna

                                    Augļainums

                                    —

                                    Gatavu augļu garša

                                    —

                                    Zaļu augļu garša

                                    —

                                    Viegli izteikts augļainums

                                    ≤ 3,0

                                    Vidēji izteikts augļainums

                                    3,0 < Me ≤ 6,0

                                    Stipri izteikts augļainums

                                    > 6,0

                                    Vāji izteikta gatavu augļu garša

                                    ≤ 3,0

                                    Vidēji izteikta gatavu augļu garša

                                    3,0 < Me ≤ 6,0

                                    Stipri izteikta gatavu augļu garša

                                    > 6,0

                                    Vāji izteikta zaļu augļu garša

                                    ≤ 3,0

                                    Vidēji izteikta zaļu augļu garša

                                    3,0 < Me ≤ 6,0

                                    Stipri izteikta zaļu augļu garša

                                    > 6,0

                                    Vāji izteikts rūgtums

                                    ≤ 3,0

                                    Vidēji izteikts rūgtums

                                    3,0 < Me ≤ 6,0

                                    Stipri izteikts rūgtums

                                    > 6,0

                                    Vāji izteikts pikantums

                                    ≤ 3,0

                                    Vidēji izteikts pikantums

                                    3,0 < Me ≤ 6,0

                                    Stipri izteikts pikantums

                                    > 6,0

                                    Līdzsvarotas garšas eļļa

                                    Rūgtuma pazīmes mediāna un pikantuma pazīmes mediāna pārsniedz augļainuma mediānu ne vairāk par 2,0 punktiem.

                                    Maiga eļļa

                                    Rūgtuma un pikantuma pazīmes mediāna ir 2,0 vai mazāka.”;

                        2)

                        pielikuma 9.4. punktu aizstāj ar šādu:
                        “9.4.   Eļļas klasificēšana

                        Eļļas šķiru nosaka, ņemot vērā defektu mediānu un augļainuma mediānu. Defektu mediāna ir intensīvākā konstatētā defekta mediāna. Defektu mediānu un augļainuma mediānu norāda ar vienu zīmi aiz komata.
                        Eļļas šķiru nosaka, defektu mediānu un augļainuma mediānu salīdzinot ar turpmāk norādītajiem atsauces diapazoniem. Diapazonu robežas ir noteiktas, ņemot vērā metodes kļūdu, un tāpēc tiek uzskatītas par absolūtām. Attiecīgas programmatūras pakotnes ļauj iedalījumu šķirās attēlot statistikas datu tabulas vai grafika veidā:

                                    a)

                                    neapstrādāta augstākā labuma olīveļļa: defektu mediāna ir 0,0, augļainuma mediāna ir lielāka par 0,0;

                                    b)

                                    neapstrādāta olīveļļa: defektu mediāna ir lielāka par 0,0, bet nav lielāka par 3,5, augļainuma mediāna ir lielāka par 0,0;

                                    c)

                                    neapstrādāta spīdīgā olīveļļa: vai nu defektu mediāna ir lielāka par 3,5, vai arī defektu mediāna ir mazāka vai vienāda ar 3,5, bet augļainuma mediāna ir 0,0.

                                       1. piezīme.

                                    Ja rūgtuma un/vai pikantuma mediāna ir lielāka par 5,0, žūrijas priekšsēdētājs to norāda eļļas testa sertifikātā.

                              Ja novērtējums vajadzīgs, lai uzraudzītu atbilstību, veic vienu testu. Kontrolnovērtējumu gadījumā analīze jāveic divos savstarpēji nesaistītos atkārtojumos. Atkārtotās analīzes rezultātiem jābūt statistiski viendabīgiem. (Skatīt 9.5. punktu.) Ja tas tā nav, paraugs divas reizes jāanalizē no jauna. Klasifikācijas pazīmju mediānas galīgo vērtību aprēķina kā abu mediānu vidējo vērtību.”

            V PIELIKUMS
            Regulas XVII pielikumu groza šādi:

                        1)

                        pielikuma 5.1. punktu aizstāj ar šādu:

                                    “5.1.

                                    Heksāns vai alkānu maisījums ar viršanas punktu starp 65 un 70 °C, destilēts ar rektifikācijas kolonnu. Heksānu drīkst aizstāt ar izooktānu (2,2,4-trimetilpentāns, hromatogrāfijai), ja vien tiek iegūtas salīdzināmas precizitātes vērtības. Var pārbaudīt atlikumu pēc 100 ml šķīdinātāja iztvaicēšanas. Šķīdinātāji, kuriem ir augstāks viršanas punkts nekā n-heksānam, iztvaiko lēnāk. Tomēr heksāna toksiskuma dēļ tiem dodama priekšroka.”;

                        2)

                        pielikuma 6.3.3. punktam pievieno šādu tekstu:
                        “10. piezīme. Ja stigmastadiēnu koncentrācija ir lielāka par 4 mg/kg un tā jānosaka kvantitatīvi, ir jāizmanto Starptautiskās Olīvu padomes metode sterēnu noteikšanai rafinētā eļļā.”

            VI PIELIKUMS
            Regulas XVIII pielikumu groza šādi:

                        1)

                        pielikuma 4.2.1. punktu aizstāj ar šādu:

                                    “4.2.1.

                                    Hromatogrāfijai paredzēts petrolēteris ar viršanas temperatūru 40–60 °C vai heksāns. Heksānu drīkst aizstāt ar izooktānu (2,2,4-trimetilpentāns, hromatogrāfijai), ja vien tiek iegūtas salīdzināmas precizitātes vērtības. Šķīdinātāji, kuriem ir augstāks viršanas punkts nekā n-heksānam, iztvaiko lēnāk. Tomēr heksāna toksiskuma dēļ tiem dodama priekšroka.”;

                        2)

                        pievieno šādu 4.2.12. punktu:

                                    “4.2.12.

                                    Heptāns, hromatogrāfijas kvalitātes. Heptānu drīkst aizstāt ar izooktānu (2,2,4-trimetilpentāns, hromatogrāfijai).”

            VII PIELIKUMS

                     “XIX PIELIKUMS

                        STERĪNU SASTĀVA UN SATURA NOTEIKŠANA UN SPIRTU SAVIENOJUMU NOTEIKŠANA AR KAPILĀRĀS KOLONNAS GĀZU HROMATOGRĀFIJU

                     1.   DARBĪBAS JOMA
                     Šī metode apraksta procedūru, kā nosakāms atsevišķu spirtu savienojumu saturs un kopējais spirtu savienojumu saturs olīveļļās un olīvu izspaidu eļļās, kā arī abu minēto eļļu maisījumos.
                     Spirtu savienojumi olīveļļās un olīvu izspaidu eļļās ir alifātiskie spirti, sterīni un triterpēndioli.
                     2.   PRINCIPS
                     Eļļas, kurām kā iekšējais standarts ir pievienots α-holestanols un 1-eikozanols, pārziepjo ar kālija hidroksīda šķīdumu etanolā, un nepārziepjoto vielu pēc tam ekstrahē ar etilēteri.
                     Dažādās spirtu savienojumu frakcijas no nepārziepjojamās vielas atdala ar plānslāņa hromatogrāfiju uz bāziskas silikagela plates (standartmetode) vai ar HPLC, kurā izmanto silikagela kolonnu. Atdalīšanā ar silikagelu reģenerēto frakciju pārveido trimetilsililēteros un analizē ar kapilārās kolonnas gāzu hromatogrāfiju.

                        1. DAĻA

                        NEPĀRZIEPJOJAMĀS VIELAS SAGATAVOŠANA

                     1.   DARBĪBAS JOMA
                     Šajā daļā aprakstīta nepārziepjojamās vielas sagatavošana un ekstrakcija. Tā aptver nepārziepjojamās vielas sagatavošanu un ekstrakciju no olīveļļām un olīvu izspaidu eļļām.
                     2.   PRINCIPS
                     Testējamo daudzumu pārziepjo, vārot ar atteces dzesinātāju kālija hidroksīda šķīdumā etanolā. Nepārziepjojamo vielu ekstrahē ar dietilēteri.
                     3.   APARATŪRA
                     Parastais laboratorijas aprīkojums, jo īpaši turpmāk nosauktais.

                                 3.1.

                                 Apaļkolba, kas ar pieslīpēta stikla savienojumu savienota ar atteces dzesinātāju, 250 ml.

                                 3.2.

                                 Dalāmā piltuve, 500 ml.

                                 3.3.

                                 Kolbas, 250 ml.

                                 3.4.

                                 Mikrošļirces, 100 μl un 500 μl.

                                 3.5.

                                 Cilindrisks poraina stikla filtrtīģelis G3 (poru lielums 15–40 μm), diametrs aptuveni 2 cm, augstums aptuveni 5 cm, piemērots filtrēšanai vakuumā, ar stikla savienojumu ar ārējo pieslīpējumu.

                                 3.6.

                                 Koniskā kolba (Erlenmeiera kolba), 50 ml, ar stikla savienojumu ar iekšējo pieslīpējumu, izmantojama kopā ar filtrtīģeli (3.5. punkts).

                                 3.7.

                                 Mēģene ar sašaurinātu konusveida galu un blīvi noslēdzošu stikla aizbāzni, 10 ml.

                                 3.8.

                                 Kalcija dihlorīda eksikators.

                           4.   REAĢENTI

                                 4.1.

                                 Kālija hidroksīds ar 85 % minimālo titru.

                                 4.2.

                                 Kālija hidroksīds, aptuveni 2 M šķīdums etanolā.
                                 130 g kālija hidroksīda (4.1. punkts) dzesējot izšķīdina 200 ml destilēta ūdens, pēc tam uzpilda ar etanolu (4.7. punkts) līdz vienam litram. Šķīdumu glabā cieši noslēgtās tumša stikla pudelēs ne ilgāk kā divas dienas.

                                 4.3.

                                 Etilēteris, analīzes kvalitātes.

                                 4.4.

                                 Bezūdens nātrija sulfāts, analīzes kvalitātes.

                                 4.5.

                                 Acetons, hromatogrāfijas kvalitātes.

                                 4.6.

                                 Etilēteris, hromatogrāfijas kvalitātes.

                                 4.7.

                                 Etanols, analītiskas kvalitātes.

                                 4.8.

                                 Etilacetāts, analītiskas kvalitātes.

                                 4.9.

                                 Iekšējais standarts, α-holestanols, vairāk nekā 99 % tīrība (tīrība jāpārbauda ar gāzu hromatogrāfijas analīzi).

                                 4.10.

                                 α-holestanola iekšējais standartšķīdums, 0,2 % šķīdums (masa/tilp.) etilacetātā (4.8. punkts).

                                 4.11.

                                 Fenolftaleīna šķīdums etanolā, 10 g/l (4.7. punkts).

                                 4.12.

                                 0,1 % (masa/tilp.) 1-eikozanola šķīdums etilacetātā (iekšējais standarts).

                           5.   PROCEDŪRA
                     Ar 500 μl mikrošļirci (3.4. punkts) 250 ml tilpuma kolbā (3.1. punkts) ievada tādu daudzumu α-holestanola iekšējā standartšķīduma (4.10. punkts) un tādu daudzumu 1-eikozanola (4.12. punkts), kas satur, attiecīgi, tādu holestanola un eikozanola daudzumu, kurš atbilst aptuveni 10 % no sterīnu un spirtu satura paraugā. Piemēram, 5 g olīveļļas parauga pievieno 500 μl α-holestanola šķīduma (4.10. punkts) un 250 μl 1-eikozanola šķīduma (4.12. punkts). Olīvu izspaidu eļļām pievieno 1 500 μl α-holestanola šķīduma (4.10. punkts) un identisku daudzumu 1-eikozanola (4.12. punkts). Silta ūdens vannā, mērenā slāpekļa plūsmā ietvaicē sausu. Pēc kolbas atdzesēšanas tajā pašā kolbā iesver 5,00 ± 0,01 g sausā nofiltrētā parauga.

                                    1. piezīme.

                                 Dzīvnieku vai augu eļļas un tauki, kas satur lielākus daudzumus holesterīna, var uzrādīt smaili ar aiztures laiku, kas ir identisks holestanola aiztures laikam. Tādā gadījumā sterīnu frakcija jāanalizē divreiz – ar iekšējo standartu un bez tā.

                           Pievieno 50 ml 2 M kālija hidroksīda šķīduma etanolā (4.2. punkts) un nedaudz pumeka, pievieno atteces dzesinātāju un uzsilda līdz lēnai viršanai, līdz notiek pārziepjošanās (šķīdums kļūst dzidrs). Turpina sildīt vēl 20 minūtes, tad caur dzesinātāja augšgalu pievieno 50 ml destilēta ūdens, atvieno dzesinātāju un atdzesē kolbu aptuveni līdz 30 °C.
                     Kolbas saturu kvantitatīvi pārnes 500 ml dalāmajā piltuvē (3.2. punkts), vairākas reizes skalojot ar destilētu ūdeni (50 ml). Pievieno aptuveni 80 ml etilētera (4.6. punkts), enerģiski krata aptuveni 60 sekundes, periodiski atbrīvo spiedienu, dalāmo piltuvi apvēršot otrādi un atverot krānu. Ļauj nostāties, līdz abas fāzes ir pilnībā atdalījušās (2. piezīme). Tad pēc iespējas pilnīgāk atdala ziepju šķīdumu, savācot to citā dalāmajā piltuvē. Ūdens-spirta fāzi tieši tādā pašā veidā ekstrahē vēl divas reizes, katrai ekstrakcijai izlietojot 60–70 ml etilētera (4.6. punkts).

                                    2. piezīme.

                                 Radušos emulsiju var likvidēt, pievienojot nedaudz etanola (4.7. punkts).

                           Trīs ētera ekstraktus apvieno vienā dalāmajā piltuvē, kurā ir 50 ml ūdens. Turpina mazgāt ar ūdeni (50 ml), līdz mazgājamais ūdens pēc fenolftaleīna šķīduma (4.11. punkts) piliena pievienošanas vairs neiekrāsojas sārts. Kad mazgājamais ūdens ir aizvadīts, filtrē uz bezūdens nātrija sulfāta (4.4. punkts) iepriekš nosvērtā 250 ml tilpuma kolbā, mazgājot piltuvi un filtru ar maziem daudzumiem etilētera (4.6. punkts).
                     Šķīdinātāju ietvaicē, destilējot vakuumā rotācijas ietvaicētājā 30 °C temperatūrā. Pievieno 5 ml acetona (4.5. punkts) un ar mērenu slāpekļa plūsmu likvidē pilnīgi visu gaistošo šķīdinātāju. Atlikumu 15 minūtes žāvē žāvēšanas skapī 103 ± 2 °C temperatūrā. Atdzesē eksikatoros un nosver ar 0,1 mg precizitāti.

                        2. DAĻA

                        SPIRTU SAVIENOJUMU FRAKCIJU ATDALĪŠANA

                     1.   DARBĪBAS JOMA
                     Nepārziepjojamo vielu, kas sagatavota saskaņā ar 1. daļu, sadala frakcijās, iegūstot dažādus spirtu savienojumus, alifātiskos spirtus, sterīnus un triterpēndiolus (eritrodiolu un uvaolu).
                     2.   PRINCIPS
                     Izmantojot parasto plānslāņa hromatogrāfiju (atsauces metode), nepārziepjojamo vielu var sadalīt frakcijās, atsegt, un pēc tam noskrāpēt un ekstrahēt atbilstošās joslas. Alternatīva atdalīšanas metode ir HPLC, kurā izmanto silikagela kolonnu ar UV starojuma detektoru un savāc dažādās frakcijas. Alifātiskos spirtus un triterpēnspirtus, kā arī sterīnus un triterpēndiolus atdala kopā.
                     3.   APARATŪRA
                     Parastais laboratorijas aprīkojums, jo īpaši turpmāk nosauktais.

                                 3.1.

                                 Komplekts analīzei ar plānslāņa hromatogrāfiju, kurā izmanto 20 × 20 cm stikla plates.

                                 3.2.

                                 Ultravioletā spuldze ar viļņu garumu 366 vai 254 nm.

                                 3.3.

                                 Mikrošļirces, 100 μl un 500 μl.

                                 3.4.

                                 Cilindrisks poraina stikla filtrtīģelis G3 (poru lielums 15–40 μm), diametrs aptuveni 2 cm, augstums aptuveni 5 cm, piemērots filtrēšanai vakuumā, ar stikla savienojumu ar ārējo pieslīpējumu.

                                 3.5.

                                 Koniskā kolba (Erlenmeiera kolba), 50 ml, ar stikla savienojumu ar iekšējo pieslīpējumu, izmantojama kopā ar filtrtīģeli (3.4. punkts).

                                 3.6.

                                 Mēģene ar sašaurinātu konusveida galu un blīvi noslēdzošu stikla aizbāzni, 10 ml.

                                 3.7.

                                 Kalcija dihlorīda eksikators.

                                 3.8.

                                    HPLC sistēma, kurā ir:

                                             3.8.1.

                                             binārais sūknis;

                                             3.8.2.

                                             manuāls vai automātisks inžektors, kuram ir 200 μl inžektora cilpa;

                                             3.8.3.

                                             integrēts atgāzētājs;

                                             3.8.4.

                                                UV-VIS vai IR detektors.

                                 3.9.

                                    HPLC kolonna (25 cm x 4 mm iekš. diam.) ar silikagelu 60 (daļiņu lielums 5 μm).

                                 3.10.

                                 Šļirces filtrs, 0,45 μm.

                                 3.11.

                                 Koniskā kolba (Erlenmeiera kolba), 25 ml.

                           4.   REAĢENTI

                                 4.1.

                                 Kālija hidroksīds ar 85 % minimālo titru.

                                 4.2.

                                 Kālija hidroksīds, aptuveni 2 M šķīdums etanolā.
                                 130 g kālija hidroksīda (4.1. punkts) dzesējot izšķīdina 200 ml destilēta ūdens, pēc tam uzpilda ar etanolu (4.9. punkts) līdz vienam litram. Šķīdumu glabā cieši noslēgtās tumša stikla pudelēs ne ilgāk kā 2 dienas.

                                 4.3.

                                 Etilēteris, analīzes kvalitātes.

                                 4.4.

                                 Kālija hidroksīds, aptuveni 0,2 M šķīdums etanolā.
                                 13 g kālija hidroksīda (4.1. punkts) izšķīdina 20 ml destilēta ūdens un uzpilda ar etanolu (4.9. punkts) līdz vienam litram.

                                 4.5.

                                 20 × 20 cm stikla plates ar silikagela pārklājumu, bez fluorescences indikatora, 0,25 mm biezas (nopērkamas lietošanai gatavas).

                                 4.6.

                                 Acetons, hromatogrāfijas kvalitātes.

                                 4.7.

                                 n-heksāns, hromatogrāfijas kvalitātes.

                                 4.8.

                                 Etilēteris, hromatogrāfijas kvalitātes.

                                 4.9.

                                 Etanols, analītiskas kvalitātes.

                                 4.10.

                                 Etilacetāts, analītiskas kvalitātes.

                                 4.11.

                                 Standartšķīdums plānslāņa hromatogrāfijai: holesterīns, fitosterīni, spirti un eritrodiola šķīdums (5 %) etilacetātā (4.10. punkts).

                                 4.12.

                                 2,7-dihlorfluoresceīna šķīdums (0,2 %) etanolā. To padara viegli bāzisku, pievienojot dažus pilienus 2 M kālija hidroksīda šķīduma spirtā (4.2. punkts).

                                 4.13.

                                 n-heksāna (4.7. punkts)/etilētera (4.8. punkts) maisījums 65:35 (tilp./tilp.).

                                 4.14.

                                    HPLC kustīgā fāze, n-heksāna (4.7. punkts)/etilētera (4.8. punkts) maisījums 1:1 (tilp./tilp.).

                           5.   ATSAUCES METODE: SPIRTU SAVIENOJUMU ATDALĪŠANA AR BĀZISKO PLĀNSLĀŅA HROMATOGRĀFIJAS (TLC) PLATI
                     Bāzisko plānslāņa hromatogrāfijas plašu sagatavošana. Silikagela plates (4.5. punkts) uz 10 sekundēm iegremdē vai iemērc 0,2 M kālija hidroksīda šķīdumā etanolā (4.4. punkts) aptuveni 4 cm dziļumā, tad divas stundas žāvē velkmes skapī un pēc tam uz vienu stundu ievieto žāvēšanas skapī 100 °C temperatūrā.
                     Izņem no žāvēšanas skapja un līdz lietošanai glabā eksikatorā (3.7. punkts) virs kalcija hlorīda (šādi apstrādātas plates jāizlieto 15 dienu laikā).
                     Attīstīšanas kamerā pārnes heksāna/etilētera maisījumu (4.13. punkts) (3. piezīme), izveidojot aptuveni 1 cm biezu slāni. Kameru noslēdz ar piemērotu vāku un vismaz uz pusstundu atstāj vēsā vietā, lai iestātos šķidruma un tvaika līdzsvars. Kameras iekšējām virsmām var piestiprināt filtrpapīra sloksnes, kas iegremdētas eluentā. Tas aptuveni par trešdaļu samazina attīstīšanas laiku, un komponentu eluēšanās notiek vienmērīgāk.

                                    3. piezīme.

                                 Lai eluēšanas apstākļi būtu pilnībā atkārtojami, attīstīšanas maisījums pirms katras analīzes jānomaina. Par šķīdinātāju var lietot arī n-heksāna/etilētera maisījumu 50:50 (tilp./tilp.).

                           Sagatavo saskaņā ar 1. daļu sagatavotās nepārziepjojamās vielas aptuveni 5 % šķīdumu etilacetātā (4.10. punkts) un ar 100 μl mikrošļirci (3.3. punkts) 0,3 ml šā šķīduma tievā un vienādā svītrā uznes uz hromatogrāfijas plates (4.5. punkts) apakšējās malas (2 cm attālumā). Vienādā attālumā ar šo svītru uznes 2–3 μl materiāla standartšķīduma (4.11. punkts), lai pēc attīstīšanas varētu identificēt sterīnu, triterpēndiolu un spirtu joslas.
                     Plati ievieto attīstīšanas kamerā (3.1. punkts). Apkārtējās vides temperatūrai jābūt no 15 līdz 20 °C (4. piezīme). Kameru tūlīt noslēdz ar vāku un atstāj eluēties, līdz šķīdinātāja fronte sasniedz aptuveni 1 cm no plates augšējās malas. Plati izņem no attīstīšanas kameras un šķīdinātāju iztvaicē, izmantojot karsta gaisa plūsmu vai plati uz neilgu laiku atstājot velkmē.

                                    4. piezīme.

                                 Augstāka temperatūra varētu pasliktināt atdalīšanos.

                           Uz plates vienmērīgi uzsmidzina nedaudz 2,7-dihlorfluoresceīna šķīduma (4.12. punkts) un tad atstāj nožūt. Novērojot plati zem ultravioletās spuldzes (3.2. punkts), sterīnu, triterpēndiolu un spirtu joslas var identificēt pēc tā, ka tās ir vienādā attālumā ar standartšķīdumam (4.11. punkts) atbilstošajiem plankumiem. Joslu robežas apkārt fluorescējošajam plankumam apvelk ar melnu zīmuli (sk. TLC plati 1. attēlā).
                     No apvilktā laukuma ar metāla lāpstiņu noskrāpē silikagelu. Sīki sasmalcinātu no plates noņemto materiālu pārvieto uz filtrtīģeli (3.4. punkts). Pievieno 10 ml karsta etilacetāta (4.10. punkts), rūpīgi samaisa ar metāla lāpstiņu un filtrē (vajadzības gadījumā vakuumā), filtrātu uztver filtrtīģelim pievienotajā koniskajā kolbā (3.5. punkts).
                     Nogulsnes kolbā trīs reizes mazgā ar etilēteri (4.3. punkts) (katru reizi aptuveni 10 ml), filtrātu savācot tajā pašā filtrtīģelim pievienotajā kolbā; filtrātu ietvaicē, līdz iegūst no 4–5 ml tilpuma, atlikušo šķīdumu pārnes iepriekš nosvērtā 10 ml mēģenē (3.6. punkts), uzmanīgi sildot, lēnā slāpekļa straumē ietvaicē sausu, vēlreiz uzpilina dažus pilienus acetona (4.6. punkts), atkal ietvaicē sausu. Mēģenē iegūtais atlikums sastāv no sterīnu un triterpēndiolu vai spirtu un triterpēnspirtu frakcijām.
                     6.   SPIRTU FRAKCIJAS ATDALĪŠANA AR HPLC

                     Saskaņā ar 1. daļu sagatavoto nepārziepjojamo vielu izšķīdina 3 ml kustīgās fāzes (4.14. punkts), šķīdumu filtrē ar šļirces filtru (3.10. punkts) un uzglabā.
                     200 μl filtrētā nepārziepjojamā šķīduma ievada HPLC (3.8. punkts).
                     Sāk HPLC atdalīšanas procesu ar ātrumu 0,8 ml/min, pirmajās 5 minūtēs iegūto rezultātu izmet un 25 ml koniskajās kolbās (3.11. punkts) laikā no 5. līdz 10. minūtei savāc alifātiskos spirtus un triterpēnspirtus, bet laikā no 11. līdz 25. minūtei sterīnus, eritrodiolu un uvaolu (5. piezīme).
                     Atdalīšanu var novērot ar UV detektoru 210 nm viļņu garumā vai ar refrakcijas koeficienta detektoru (sk. 6. attēlu).
                     Frakcijas ietvaicē sausas un sagatavo hromatogrāfiskajai analīzei.

                                    5. piezīme.

                                 HPLC sūkņa spiediens ir rūpīgi jākontrolē, etilēteris var paaugstināt spiedienu; lai kontrolētu spiedienu, ir jākoriģē plūsma.

                        3. DAĻA

                        SPIRTU SAVIENOJUMU FRAKCIJU GĀZU HROMATOGRĀFISKĀ ANALĪZE

                     1.   DARBĪBAS JOMA
                     Šajā daļā doti vispārīgi norādījumi par to, kā kapilārās kolonnas gāzu hromatogrāfija izmantojama, lai noteiktu tādu spirtu savienojumu kvalitatīvo un kvantitatīvo sastāvu, kas atdalīti saskaņā ar šīs metodes 2. daļā izklāstīto metodi.
                     2.   PRINCIPS
                     Frakcijas, kas iegūtas no nepārziepjojamās vielas, izmantojot TLC vai HPLC, derivatizē trimetilsililēteros un analizē ar kapilārās kolonnas gāzu hromatogrāfiju, kurā izmanto inžektoru ar plūsmas sadalītāju un liesmas jonizācijas detektoru.
                     3.   APARATŪRA
                     Parastais laboratorijas aprīkojums, jo īpaši turpmāk nosauktais.

                                 3.1.

                                 Mēģene ar sašaurinātu konusveida galu un blīvi noslēdzošu stikla aizbāzni, 10 ml.

                                 3.2.

                                 Gāzu hromatogrāfs, kurā var izmantot kapilāro kolonnu plūsmas dalīšanas režīmā un kura sastāvdaļas ir šādas:

                                             3.2.1.

                                             termostatējama kamera kolonnām vēlamās temperatūras uzturēšanai ar precizitāti līdz ± 1 °C;

                                             3.2.2.

                                             termoregulējams inžektors ar persilanizētu stikla iztvaicētāju un plūsmas sadalītāju;

                                             3.2.3.

                                             liesmas jonizācijas detektors (FID);

                                             3.2.4.

                                             datu ieguves sistēma, kas piemērota izmantošanai ar FID (3.10.3. punkts) un ko iespējams manuāli integrēt.

                                 3.3.

                                 20–30 m gara kvarca kapilārā kolonna ar iekšējo diametru no 0,25 līdz 0,32 mm, vienmērīgi pārklāta ar difenilu (5 %) un dimetilpolisiloksānu (95 %) (SE-52 vai SE-54 stacionārā fāze vai līdzvērtīga fāze), kuru slāņa biezums ir 0,10–0,30 μm.

                                 3.4.

                                 Gāzu hromatogrāfijai paredzēta mikrošļirce ar 10 μl tilpumu un rūdītu adatu, kas piemērota ievadīšanai plūsmas dalīšanas režīmā.

                           4.   REAĢENTI

                                 4.1.

                                 Bezūdens piridīns, hromatogrāfijas kvalitātes.

                                 4.2.

                                 Heksametildisilazāns, analītiskas kvalitātes.

                                 4.3.

                                 Trimetilhlorsilāns, analītiskas kvalitātes.

                                 4.4.

                                 Sterīnu trimetilsililēteru parauga šķīdumi. Pagatavo lietošanas gaitā no sterīniem un eritrodiola, kas iegūti no sterīnus un eritrodiolu saturošām eļļām.

                                 4.5.

                                 C20 līdz C28 alifātisko spirtu trimetilsililēteru standartšķīdumi. Vajadzības gadījumā tos var pagatavot no tīru spirtu maisījumiem.

                                 4.6.

                                 Nesējgāze: ūdeņradis vai hēlijs, gāzu hromatogrāfijas tīrības.

                                 4.7.

                                 Palīggāzes: ūdeņradis, hēlijs, slāpeklis un gaiss, gāzu hromatogrāfijas tīrības.

                                 4.8.

                                 Sililēšanas reaģents, kas ir piridīna/heksametildisilazāna/trimetilhlorsilāna maisījums 9:3:1 (tilp./tilp./tilp.).

                                 4.9.

                                 n-heksāns, hromatogrāfijas kvalitātes.

                           5.   TRIMETILSILILĒTERU IEGŪŠANA
                     Mēģenē (3.1. punkts), kurā ir spirtu savienojuma frakcija, pievieno sililēšanas reaģentu (4.8. punkts) (6. piezīme) proporcijā 50 μl uz katru miligramu spirtu savienojuma, novēršot mitruma absorbciju (7. piezīme).

                                    6. piezīme.

                                 Tirdzniecībā ir pieejami lietošanai gatavi šķīdumi. Ir pieejami arī citi sililēšanas reaģenti, piemēram, bis-trimetilsililtrifluoracetamīds ar 1 % trimetilhlorsilānu, kas ir jāatšķaida ar vienādu tilpumu bezūdens piridīna. Piridīnu var aizstāt ar tādu pašu daudzumu acetonitrila.

                                    7. piezīme.

                                 Var veidoties viegla opalescence, kas nerada traucējumus. Baltu pārslu veidošanās vai sārta krāsojuma parādīšanās norāda uz mitruma klātbūtni vai reaģenta bojāšanos. Ja tā notiek, analīze ir jāatkārto (tikai tad, ja izmanto heksametildisilazānu/trimetilhlorsilānu).

                           Mēģeni (3.1. punkts) noslēdz ar aizbāzni, uzmanīgi krata (neapvēršot otrādi), līdz savienojumi ir pilnībā izšķīduši. Ļauj nostāties vismaz 15 minūtes istabas temperatūrā, pēc tam dažas minūtes centrifugē. Dzidrais šķīdums ir gatavs gāzu hromatogrāfiskajai analīzei.
                     6.   GĀZU HROMATOGRĀFISKĀ ANALĪZE
                     6.1.   Sagatavošanas operācijas, kapilārās kolonnas kondicionēšana
                     Kolonnu (3.3. punkts) iemontē gāzu hromatogrāfā, tās ieeju pievienojot inžektoram ar plūsmas sadalītāju, bet izeju – detektoram.
                     Izdara gāzu hromatogrāfijas iekārtas vispārējo pārbaudi (noplūdes no gāzu kontūriem, detektora, plūsmas sadalīšanas un reģistrējošās sistēmas efektivitāte utt.).
                     Ja kolonnu lieto pirmoreiz, to ieteicams kondicionēt. Lēnu gāzes plūsmu laiž cauri kolonnai, pēc tam ieslēdz gāzu hromatogrāfu un pakāpeniski uzsilda līdz temperatūrai, kas ir vismaz 20 °C virs darba temperatūras (8. piezīme). Šo temperatūru uztur vismaz divas stundas, pēc tam iekārtu noregulē darba režīmā (noregulē gāzu plūsmas un sadali, liesmas aizdedzi, savienojumu ar datošanas sistēmu, kā arī noregulē kolonnas, detektora un inžektora temperatūru utt.), pēc tam reģistrē signālu, izvēloties jutību, kas ir vismaz divas reizes augstāka par analīzei paredzēto jutību. Nulles līnijai ir jābūt lineārai, bez smailēm, un tā nedrīkst nobīdīties. Negatīva taisnvirziena nobīde norāda uz noplūdēm kolonnas savienojumu vietās; pozitīva nobīde norāda uz nepareizu kolonnas kondicionēšanu.

                                    8. piezīme.

                                 Kondicionēšanas temperatūrai vienmēr jābūt vismaz par 20 °C zemākai nekā maksimālā temperatūra, kas norādīta lietojamajai stacionārajai fāzei.

                           6.2.   Darba apstākļi
                     Optimizē temperatūras programmu un nesējgāzes plūsmu, lai iegūtu hromatogrammas, kas ir līdzīgas 3.–6. attēlā redzamajām.
                     Turpinājumā norādītie parametri ir testēti un atzīti par lietderīgiem.
                     6.2.1.   Alifātiskie spirti

                                 Žāvēšanas skapja programma

                                 180 °C (8 min) → 260 °C (ar kāpumu 5 °C/min) → 260 °C (15 min)

                                 Inžektora temperatūra

                                 280 °C

                                 Detektora temperatūra

                                 290 °C

                                 Nesējgāzes lineārais ātrums

                                 Hēlijs (20–30 cm/s); ūdeņradis (30–50 cm/s)

                                 Dalījuma attiecība

                                 1:50 līdz 1:100

                                 Ievadītais tilpums

                                 0,5 līdz 1 μl TMSE šķīduma

                           6.2.2.   Sterīni un triterpēndioli

                                 Žāvēšanas skapja programma

                                 260 ± 5 °C, izotermiska

                                 Inžektora temperatūra

                                 280–300 °C

                                 Detektora temperatūra

                                 280–300 °C

                                 Nesējgāzes lineārais ātrums

                                 Hēlijs (20–30 cm/s); ūdeņradis (30–50 cm/s)

                                 Dalījuma attiecība

                                 1:50 līdz 1:100

                                 Ievadītais tilpums

                                 0,5 līdz 1 μl TMSE šķīduma

                           Atbilstīgi kolonnas un gāzu hromatogrāfa īpašībām norādītos apstākļus var mainīt, lai iegūtu hromatogrammas, kas atbilst šādiem nosacījumiem:

                                 —

                                 spirta C26 aiztures laiks ir 18 ± 5 min,

                                 —

                                 spirta C22 smaile ir 80 ± 20 % no skalas pilnas vērtības olīveļļai un 40 ± 20 % no skalas pilnas vērtības olīvu izspaidu eļļai,

                                 —

                                 β-sitosterīna smailes aiztures laikam jābūt 20 ± 5 minūtēm,

                                 —

                                 kampesterīna smailei jābūt: olīveļļai (vidējais saturs 3 %) 20 ± 5 % no pilnas skalas,

                                 —

                                 visiem klātesošajiem sterīniem jābūt atdalītiem. Turklāt atdalītajām smailēm ir jābūt arī pilnībā nošķirtām, t. i., smailes līnijai ir jāatgriežas uz nulles līnijas, pirms sāk veidoties jauna smaile. Tomēr nepilnīga nošķiršana ir pieņemama, ja smailes ar relatīvo aiztures laiku RRT 1,02 (sitostanols) var kvantitatīvi noteikt, izmantojot perpendikulu.

                           6.3.   Analītiskā procedūra.
                     10 μl mikrošļircē (3.4. punkts) vispirms ievelk 1 μl heksāna, tad 0,5 μl gaisa un pēc tam 0,5–1 μl parauga šķīduma. Pavelk šļirces virzuli, lai iztukšotu adatu. Adatu izdur cauri inžektora membrānai un pēc vienas vai divām sekundēm strauji ievada šļirces saturu, tad aptuveni pēc piecām sekundēm lēnām izvelk adatu. Var izmantot arī automātisku inžektoru.
                     Turpina reģistrēt, līdz atbilstošo klātesošo spirtu savienojumu TMSE ir pilnībā eluēti. Nulles līnijai visu laiku ir jāatbilst attiecīgo darba apstākļu prasībām (6.2.1. vai 6.2.2. punkts).
                     6.4.   Smaiļu identificēšana
                     Atsevišķās smailes identificē pēc aiztures laikiem, salīdzinot ar alifātisko spirtu un triterpēnspirtu vai sterīnu un triterpēndiolu TMSE maisījumiem, kas analizēti tādos pašos apstākļos. Alifātisko spirtu un triterpēnspirtu frakcijas hromatogramma ir redzama 3. attēlā, un attiecīgās sterīnu un triterpēndiolu hromatogrammas ir redzamas 2. attēlā.
                     Alifātiskie spirti eluējas šādā secībā: C20-ols (I.S.), C22-ols, C23-ols, C24-ols, C25-ols, C26-ols, C27-ols un C28-ols.
                     Sterīni un triterpēndioli eluējas šādā secībā: holesterīns, brasikasterīns, ergosterīns, 24-metilēnholesterīns, kampesterīns, kampestanols, stigmasterīns, Δ7-kampesterīns, Δ5,23-stigmastadienols, klerosterīns, β-sitosterīns, sitostanols, Δ5-avenasterīns, Δ5,24-stigmastadienols, Δ7-stigmastenols, Δ7-avenasterīns, eritrodiols un uvaols.
                     6.5.   Kvantitatīvā novērtēšana
                     Alifātisko spirtu C22, C24, C26 un C28 un 1-eikozanola smaiļu laukumus aprēķina datu ieguves sistēmā. Uzskata, ka 1-eikozanola atbildes koeficients ir vienāds ar 1.
                     Izmantojot datošanas sistēmu, aprēķina α-holestanola, sterīnu un triterpēndiolu smaiļu laukumus. To savienojumu smailes, kas nav ietverti 1. tabulā, neņem vērā (ergosterīns nav jāaprēķina). Uzskata, ka α-holestanola atbildes koeficients ir vienāds ar 1.
                     Katra atsevišķā spirtu savienojuma koncentrāciju, kas izteikta mg/kg taukvielas, aprēķina šādi:

                     kur:

                                 Ax

                                 =

                                 spirtu savienojuma x smailes laukums datošanas sistēmas uzskaites vienībās;

                                 As

                                 =

                                 1-eikozanola/α-holestanola smailes laukums datošanas sistēmas uzskaites vienībās;

                                 ms

                                 =

                                 pievienotā 1-eikozanola/α-holestanola masa miligramos;

                                 m

                                 =

                                 noteikšanai ņemtā parauga masa gramos.

                           7.   REZULTĀTU IZTEIKŠANA
                     Atsevišķo alifātisko spirtu un triterpēnspirtu koncentrāciju izsaka mg/kg taukvielas, un to summu norāda kā “kopējo alifātisko spirtu saturu”. Kopējais saturs ir C22, C24, C26 un C28 summa.
                     Katra atsevišķā spirtu savienojuma sastāvu izsaka ar skaitli līdz vienai zīmei aiz komata.
                     Kopējā sterīnu koncentrācija ir jāizsaka veselā skaitlī.
                     Katra atsevišķā sterīna procentus aprēķina pēc attiecīgā smailes laukuma attiecības pret sterīnu smaiļu kopējo laukumu:

                     kur:

                                 Ax

                                 =

                                 sterīna x smailes laukums;

                                    ΣA

                                 =

                                 sterīnu smaiļu kopējais laukums.

                           Nosacītais β-sitosterīns: Δ5,23-stigmastadienols + klerosterīns + β-sitosterīns + sitostanols + Δ5-avenasterīns + Δ5,24-stigmastadienols.
                     Aprēķina eritrodiola un uvaola procentus:

                     kur:

                                 AEr

                                 =

                                 eritrodiola laukums datošanas sistēmas uzskaites vienībās;

                                 AUv

                                 =

                                 uvaola laukums datošanas sistēmas uzskaites vienībās;

                                    Σ
                                    AT

                                 =

                                 sterīna + eritrodiola + uvaola kopējais laukums datošanas sistēmas uzskaites vienībās.

                           Līdztekus atsevišķu sterīnu un triterpēndiolu relatīvajiem procentiem un sterīnu kopējai koncentrācijai ir jāaprēķina eritrodiola un uvaola koncentrācija un to summa mg/kg taukvielas, izmantojot šādas formulas:

                     kur:

                                 AEr

                                 =

                                 eritrodiola smailes laukums datošanas sistēmas uzskaites vienībās;

                                 AUv

                                 =

                                 uvaola laukums datošanas sistēmas uzskaites vienībās;

                                 As

                                 =

                                 α-holestanola smailes laukums datošanas sistēmas uzskaites vienībās;

                                 ms

                                 =

                                 pievienotā α-holestanola masa miligramos;

                                 m

                                 =

                                 noteikšanai ņemtā parauga masa gramos.

                     Papildinājums

                                             1.

                                             Ogļūdeņraži

                                             2.

                                             α-tokoferols

                                             3.

                                             Prenoli

                                             4.

                                             Triterpēnspirti

                                             5.

                                             Alifātiskie spirti

                                             6.

                                             Metilsterīni

                                             7.

                                             Sterīni

                                             8.

                                             Triterpēndioli

                        1. attēls.
                        TLC, kas iegūta no olīvu izspaidu eļļas nepārziepjojamās frakcijas, kura divreiz elutēta ar heksānu:dietilēteri (65:35), attīstīta ar SO4H2 (50 %) un karsēta. Noskrāpējamās joslas atrodas taisnstūrī, 1. taisnstūrī ir alifātisko spirtu joslas, bet 2. taisnstūrī sterīnu un triterpēndiolu joslas.

                        I tabula. Sterīnu relatīvie aiztures laiki

                                 Smaile

                                 Identifikācija

                                 Relatīvie aiztures laiki

                                 SE 54 kolonna

                                 SE 52 kolonna

                                 1.

                                 Holesterīns

                                 Δ-5-holesten-3β-ols

                                 0,67

                                 0,63

                                 2.

                                 Holestanols

                                 5α-holestan-3β-ols

                                 0,68

                                 0,64

                                 3.

                                 Brasikasterīns

                                 [24S]-24-metil-Δ-5,22-holestadien-3β-ols

                                 0,73

                                 0,71

                                 *

                                 Ergosterīns

                                 [24S]-24-metil-Δ-5,7,22 holestatrien-3β-ols

                                 0,78

                                 0,76

                                 4.

                                 24-metilēnholesterīns

                                 24-metilēn-Δ-5,24-holestadien-3β-ols

                                 0,82

                                 0,80

                                 5.

                                 Kampesterīns

                                 (24R)-24-metil-Δ-5-holesten-3β-ols

                                 0,83

                                 0,81

                                 6.

                                 Kampestanols

                                 (24R)-24-metil-holestan-3β-ols

                                 0,85

                                 0,82

                                 7.

                                 Stigmasterīns

                                 [24S]-24-etil-Δ-5,22-holestadien-3β-ols

                                 0,88

                                 0,87

                                 8.

                                 Δ-7-kampesterīns

                                 (24R)-24-metil-Δ-7-holesten-3β-ols

                                 0,93

                                 0,92

                                 9.

                                 Δ-5,23-stigmastadienols

                                 (24R)-24-etil-Δ-5,23-holestadien-3β-ols

                                 0,95

                                 0,95

                                 10.

                                 Klerosterīns

                                 [24S]-24-etil-Δ-5,25-holestadien-3β-ols

                                 0,96

                                 0,96

                                 11.

                                 Betasitosterīns

                                 (24R)-24-etil-Δ-5-holesten-3β-ols

                                 1,00

                                 1,00

                                 12.

                                 Sitostanols

                                 24-etil-holestan-3β-ols

                                 1,02

                                 1,02

                                 13.

                                 Δ-5-avenasterīns

                                 (24Z)-24-etiliden-Δ-holesten-3β-ols

                                 1,03

                                 1,03

                                 14.

                                 Δ-5,24-stigmastadienols

                                 (24R,S)-24-etil-Δ-5,24-holestadien-3β-ols

                                 1,08

                                 1,08

                                 15.

                                 Δ-7-stigmastenols

                                 (24R,S)-24-etil-Δ-7-holesten-3β-ols

                                 1,12

                                 1,12

                                 16.

                                 Δ-7-avenasterīns

                                 (24Z)-24-etiliden-Δ-7-holesten-3β-ols

                                 1,16

                                 1,16

                                 17.

                                 Eritrodiols

                                 5α-olean-12-en-3β,28-diols

                                 1,41

                                 1,41

                                 18.

                                 Uvaols

                                 Δ12-ursen-3β,28-diols

                                 1,52

                                 1,52

                        2. attēls. Rafinētas olīveļļas sterīnu un triterpēndiolu GC-FID hromatogrāfiskais profils. (1) Holesterīns, (2) α-holestanols (I.S.), (3) 24-metilēnholesterīns, (4) kampesterīns, (5) kampestanols, (6) stigmasterīns, (7) Δ5,23-stigmastadienols, (8) klerosterīns, (9) betasitosterīns, (10) sitostanols, (11) Δ5-avenasterīns, (12) Δ5,24-stigmastadienols, (13) Δ7-stigmastenols, (14) Δ7-avenasterīns, (15) eritrodiols, (16) uvaols.

                        3. attēls. Spīdīgās olīveļļas sterīnu un triterpēndiolu GC-FID hromatogrāfiskais profils. (1) Holesterīns, (2) α-holestanols, (3) brasikasterīns, (4) 24-metilēnholesterīns, (5) kampesterīns, (6) kampestanols, (7) stigmasterīns, (8) Δ7-kampesterīns, (9) Δ5,23-stigmastadienols, (10) klerosterīns, (11) betasitosterīns, (12) sitostanols, (13) Δ5-avenasterīns, (14) Δ5,24-stigmastadienols, (15) Δ7-stigmastenols, (16) Δ7-avenasterīns, (17) eritrodiols, (18) uvaols.

                        4. attēls. Olīveļļas alifātisko spirtu un triterpēnspirtu GC-FID hromatogrāfiskais profils. (I.S.) C20-ols, (1) C22-ols, (2) C24-ols, (3) C26-ols, (4) C28-ols, (5) triterpēnspirti.

                        5. attēls. Rafinētas olīveļļas un otrās centrifugēšanas olīveļļas alifātisko spirtu un triterpēnspirtu GC-FID hromatogrāfiskais profils. (I.S.) C20-ols, (1) C22-ols, (2) C24-ols, (3) C26-ols, (4) C28-ols, (5) triterpēnspirti.

                        6. attēls.
                        HPLC hromatogramma, kas iegūta no olīveļļas nepārziepjojamās vielas, kura atdalīta ar HPLC, izmantojot UV detektoru. (1) Alifātiskie spirti un triterpēnspirti; (2) sterīni un triterpēndioli.

               ”


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2019/66 (2019. gada 16. janvāris) par noteikumiem par vienotu praktisko kārtību, kādā veicamas oficiālās kontroles augiem, augu produktiem un citiem objektiem, lai pārbaudītu atbilstību minētajām precēm piemērojamajiem Savienības noteikumiem par aizsardzības pasākumiem pret augiem kaitīgajiem organismiem

text:
                  17.1.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 15/1

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2019/66
         (2019. gada 16. janvāris)
         par noteikumiem par vienotu praktisko kārtību, kādā veicamas oficiālās kontroles augiem, augu produktiem un citiem objektiem, lai pārbaudītu atbilstību minētajām precēm piemērojamajiem Savienības noteikumiem par aizsardzības pasākumiem pret augiem kaitīgajiem organismiem
         EIROPAS KOMISIJA,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2017. gada 15. marta Regulu (ES) 2017/625 par oficiālajām kontrolēm un citām oficiālajām darbībām, kuras veic, lai nodrošinātu, ka tiek piemēroti pārtikas un barības aprites tiesību akti, noteikumi par dzīvnieku veselību un labturību, augu veselību un augu aizsardzības līdzekļiem, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 999/2001, (EK) Nr. 396/2005, (EK) Nr. 1069/2009, (EK) Nr. 1107/2009, (ES) Nr. 1151/2012, (ES) Nr. 652/2014, (ES) 2016/429 un (ES) 2016/2031, Padomes Regulas (EK) Nr. 1/2005 un (EK) Nr. 1099/2009 un Padomes Direktīvas 98/58/EK, 1999/74/EK, 2007/43/EK, 2008/119/EK un 2008/120/EK un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 854/2004 un (EK) Nr. 882/2004, Padomes Direktīvas 89/608/EEK, 89/662/EEK, 90/425/EEK, 91/496/EEK, 96/23/EK, 96/93/EK un 97/78/EK un Padomes Lēmumu 92/438/EEK (Oficiālo kontroļu regula) (1), un jo īpaši tās 22. panta 3. punktu,
         tā kā:

                     (1)

                     Vismaz reizi gadā būtu jāveic oficiālās kontroles telpās un attiecīgā gadījumā citās vietās, kuras izmanto profesionālie operatori, kuriem atļauts izsniegt augu pases atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/2031 (2) 84. panta 1. punktam. Tas vajadzīgs, lai nodrošinātu regulāru un saskanīgu kontroli, kas aptver attiecīgo augu ražīgos ciklus un arī visu attiecīgo kaitīgo organismu un to vektoru dzīves ciklu.

                     (2)

                     Nosakot minēto kontroļu biežumu, vērā būtu jāņem Regulas (ES) 2016/2031 92. panta 1. punktā minētās pārbaudes, kuras veic vismaz reizi gadā, un attiecīgā gadījumā turpat minētā paraugu ņemšana un testēšana, lai pārbaudes un paraugu ņemšana un testēšana, kas veikta saskaņā ar minēto regulu, netiktu veikta vēlreiz saskaņā ar šo regulu.

                     (3)

                     Ja vajadzīgs, pamatojoties uz kritērijiem, kas saistīti ar risku, oficiālās kontroles telpās un attiecīgā gadījumā citās vietās, kuras izmanto profesionālie operatori, kuriem atļauts izsniegt augu pases atbilstoši Regulas (ES) 2016/2031 84. panta 1. punktam, kompetentās iestādes drīkst veikt biežāk.

                     (4)

                     Profesionālie operatori, kuri vismaz divus gadus pēc kārtas ir pildījuši kaitīgo organismu riska pārvaldības plānu atbilstoši Regulas (ES) 2016/2031 91. pantam, sniedz uzticamākas garantijas par fitosanitāro aizsardzību viņu telpās un attiecīgā gadījumā citās vietās. Tāpēc ir lietderīgi ļaut kompetentajām iestādēm šo operatoru oficiālās kontroles veikt retāk – vismaz reizi divos gados.

                     (5)

                     Telpai un attiecīgā gadījumā citām vietām, kuras izmanto profesionālie operatori, kuriem atļauts izsniegt augu pases atbilstoši Regulas (ES) 2016/2031 84. panta 1. punktam, būtu jāveic vismaz viena oficiālā kontrole papildus tai, kas minēta 1. apsvērumā, ja tās ir izcelsmes vieta augiem, augu produktiem un citiem objektiem, kuru definīcija sniegta Regulas (ES) 2016/2031 2. panta 1., 2. un 5. punktā un kuri vismaz daļu savas dzīves audzēti vai ir atradušies saskaņā ar minētās regulas 18. panta 1. punktu izveidotā norobežotā teritorijā, un par kuriem var sagaidīt, ka tos ir invadējis kaitīgais organisms, kura dēļ norobežotā teritorija izveidota. Šī oficiālā papildkontrole būtu jāveic pēc iespējas drīzāk pēc tam, kad minētie augi, augu produkti un citi objekti ir izvesti no norobežotās teritorijas vai norobežotajā teritorijā no invadētās zonas pārvietoti uz buferzonu. Tas vajadzīgs, lai nodrošinātu, ka nerodas nekādi fitosanitārie riski pēc parastas oficiālās kontroles un pirms augu, augu produktu un citu objektu izvešanas no norobežotās teritorijas vai pārvietošanas no invadētās zonas uz buferzonu.

                     (6)

                     Lai nodrošinātu pietiekamu fitosanitārās aizsardzības līmeni un efektīvu pārskatu par augu importu Savienībā un ar to saistītajiem riskiem, kompetentajām iestādēm, kad Regulas (ES) 2016/2031 73. panta pirmajā daļā minētie augi tiek importēti Savienības teritorijā, vismaz 1 % minēto augu sūtījumu būtu jāveic oficiālās kontroles, kad tos ieved Savienībā.

                     (7)

                     Vismaz reizi gadā būtu jāveic oficiālās kontroles telpās un attiecīgā gadījumā citās vietās, kuras izmanto Regulas (ES) 2016/2031 98. panta 1. punktā minētie profesionālie operatori, kuriem atļauts uzlikt marķējumu koksnes iepakojamajam materiālam. Tas vajadzīgs, lai nodrošinātu regulāru un saskanīgu kontroli, kas aptver fitosanitāros riskus, kuri saistīti ar minētā veida materiāla ražošanu un tirdzniecību. Ja vajadzīgs, pamatojoties uz kritērijiem, kas saistīti ar risku, oficiālās kontroles telpās un attiecīgā gadījumā citās vietās, kuras izmanto Regulas (ES) 2016/2031 98. panta 1. punktā minētie profesionālie operatori, kuriem atļauts uzlikt marķējumu koksnes iepakojamajam materiālam, kompetentās iestādes var veikt biežāk.

                     (8)

                     Regula (ES) 2016/2031 un (ES) 2017/625 tiek piemērota no 2019. gada 14. decembra, tāpēc arī šī regula būtu jāpiemēro no tā paša datuma.

                     (9)

                     Šajā regulā noteiktie pasākumi ir saskaņā ar Augu, dzīvnieku, pārtikas aprites un dzīvnieku barības pastāvīgās komitejas atzinumu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

            1. pants
            Vienots oficiālo kontroļu biežums profesionālajiem operatoriem, kuriem atļauts izsniegt augu pases
            Kompetentās iestādes vismaz vienreiz gadā veic oficiālās kontroles telpās un attiecīgā gadījumā citās vietās, kuras izmanto profesionālie operatori, kuriem atļauts izsniegt augu pases atbilstoši Regulas (ES) 2016/2031 84. panta 1. punktam.
            Minētajās kontrolēs iekļauj Regulas (ES) 2016/2031 92. panta 1. punktā minētās pārbaudes un, ja ir aizdomas par riskiem augu veselībai, – turpat minēto paraugu ņemšanu un testēšanu.
            Kontroles veic vispiemērotākajā laikā attiecībā uz iespēju konstatēt attiecīgu kaitīgo organismu klātbūtni vai pazīmes vai simptomus, kas par to liecina.

            2. pants
            Oficiālo kontroļu biežuma palielināšana profesionālajiem operatoriem, kuriem atļauts izsniegt augu pases
            Kompetentās iestādes drīkst palielināt 1. pantā minēto oficiālo kontroļu biežumu, ja tas vajadzīgs riska dēļ, ņemot vērā vismaz šādus elementus:

                        a)

                        palielinātus fitosanitāros riskus konkrētas dzimtas, ģints vai sugas augiem vai augu produktiem, kas ražoti minētajās telpās un attiecīgā gadījumā citās vietās, kur kaitīgā organisma bioloģijas vai vides apstākļu dēļ vajadzīga vairāk nekā viena kontrole;

                        b)

                        fitosanitāros riskus, kas saistīti ar konkrētu augu, augu produktu vai citu objektu izcelsmi vai izcelsmes vietu Savienībā;

                        c)

                        ražošanas ciklu skaitu gadā;

                        d)

                        to, kā profesionālais operators ir ievērojis Regulas (ES) 2016/2031 un Regulas (ES) 2017/625 piemērojamos noteikumus;

                        e)

                        pieejamo infrastruktūru un to, kur atrodas telpas un attiecīgā gadījumā citas vietas, kuras profesionālais operators izmanto.

            3. pants
            Oficiālo kontroļu biežuma samazināšana profesionālajiem operatoriem, kuriem atļauts izsniegt augu pases
            Kompetentās iestādes 1. pantā minēto oficiālo kontroļu biežumu drīkst samazināt līdz vismaz vienai reizi divos gados, ja risks to pieļauj un ir izpildīti šādi nosacījumi:

                        a)

                        profesionālais operators vismaz divus gadus pēc kārtas ir pildījis kaitīgo organismu riska pārvaldības plānu atbilstoši Regulas (ES) 2016/2031 91. pantam;

                        b)

                        kompetentā iestāde ir secinājusi, ka minētais plāns ir bijis efektīvs attiecīgu fitosanitāro risku samazināšanā un ka attiecīgais profesionālais operators ir ievērojis Regulas (ES) 2016/2031 un Regulas (ES) 2017/625 piemērojamos noteikumus.

            4. pants
            Vienots minimālais oficiālo kontroļu biežums augiem, augu produktiem un citiem objektiem ar konkrētu izcelsmes vai izcelšanās vietu Savienībā

               1.   Telpai un attiecīgā gadījumā citām vietām, kuras izmanto profesionālie operatori, kuriem atļauts izsniegt augu pases atbilstoši Regulas (ES) 2016/2031 84. panta 1. punktam, veic vismaz vienu oficiālo kontroli papildus tai, kas minēta 1. punktā, ja tās ir izcelsmes vieta augiem, augu produktiem un citiem objektiem, kuru definīcija sniegta Regulas (ES) 2016/2031 2. panta 1., 2. un 5. punktā un kuri vismaz daļu savas dzīves audzēti vai ir atradušies saskaņā ar minētās regulas 18. panta 1. punktu izveidotā norobežotā teritorijā, un par kuriem var sagaidīt, ka tos ir invadējis kaitīgais organisms, kura dēļ norobežotā teritorija izveidota. Šo oficiālo papildkontroli veic pēc iespējas drīzāk pēc tam, kad minētie augi, augu produkti un citi objekti ir izvesti no norobežotās teritorijas vai norobežotajā teritorijā no invadētās zonas pārvietoti uz buferzonu.

               2.   Veicot 1. punktā minētās oficiālās kontroles, kompetentās iestādes novērtē šādus elementus:

                           a)

                           risku, ka augi, augu produkti un citi objekti invadējušies ar attiecīgo kaitīgo organismu;

                           b)

                           kaitīgā organisma potenciālo vektoru klātbūtnes risku, ņemot vērā sūtījumu izcelsmi vai izcelšanās vietu Savienībā, augu uzņēmīgumu pret invadēšanos un to, vai par pārvietošanu atbildīgais profesionālais operators ir piemērojis citus pasākumus, kas noteikti, lai kaitīgo organismu izskaustu vai ierobežotu.

            5. pants
            Vienots oficiālo kontroļu minimālais biežums Regulas (ES) 2016/2031 73. panta pirmajā daļā minētajiem augiem
            Regulas (ES) 2016/2031 73. panta pirmajā daļā minēto un Savienībā ievesto augu identitātes kontrolpārbaudes un fiziskas kontrolpārbaudes veic vismaz 1 % minēto augu sūtījumu.

            6. pants
            Vienots oficiālo kontroļu biežums profesionālajiem operatoriem, kuriem atļauts uzlikt marķējumu koksnes iepakojamam materiālam
            Kompetentās iestādes vismaz vienreiz gadā veic oficiālās kontroles telpās un attiecīgā gadījumā citās vietās, kuras izmanto Regulas (ES) 2016/2031 98. panta 1. punktā minētie profesionālie operatori, kuriem atļauts uzlikt marķējumu koksnes iepakojamajam materiālam.
            Minētajās kontrolēs iekļauj Regulas (ES) 2016/2031 98. panta 3. punktā minēto uzraudzību.

            7. pants
            Oficiālo kontroļu biežuma palielināšana profesionālajiem operatoriem, kuriem atļauts uzlikt marķējumu koksnes iepakojamam materiālam
            Kompetentās iestādes drīkst palielināt 6. pantā minēto oficiālo kontroļu biežumu, ja tas vajadzīgs riska dēļ, ņemot vērā vienu vai vairākus šādus elementus:

                        a)

                        palielinātus fitosanitāros riskus, kas saistīti ar kaitīgo organismu klātbūtni Savienības teritorijā;

                        b)

                        koksnes iepakojamo materiālu, citus augus, augu produktus vai citus objektus, kuri aizturēti saistībā ar kaitīgo organismu klātbūtni;

                        c)

                        to, kā profesionālais operators ir pildījis Regulas (ES) 2016/2031 un Regulas (ES) 2017/625 piemērojamos noteikumus;

                        d)

                        pieejamo infrastruktūru un to, kur atrodas telpas un attiecīgā gadījumā citas vietas, kuras profesionālais operators izmanto.

            8. pants
            Stāšanās spēkā un piemērošana
            Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
            To piemēro no 2019. gada 14. decembra.

            Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
            Briselē, 2019. gada 16. janvārī

                  Komisijas vārdā –

                  priekšsēdētājs

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  OV L 95, 7.4.2017., 1. lpp.

            (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 26. oktobra Regula (ES) 2016/2031 par aizsardzības pasākumiem pret augiem kaitīgajiem organismiem, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 228/2013, (ES) Nr. 652/2014 un (ES) Nr. 1143/2014 un atceļ Padomes Direktīvas 69/464/EEK, 74/647/EEK, 93/85/EEK, 98/57/EK, 2000/29/EK, 2006/91/EK un 2007/33/EK (OV L 317, 23.11.2016., 4. lpp.).