title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/1831 (2015. gada 7. oktobris), kurā noteikts, kā piemērojama Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1144/2014 par tādiem informācijas un veicināšanas pasākumiem attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, ko īsteno iekšējā tirgū un trešās valstīs

text:
               13.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 266/14

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2015/1831
   (2015. gada 7. oktobris),
   kurā noteikts, kā piemērojama Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1144/2014 par tādiem informācijas un veicināšanas pasākumiem attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, ko īsteno iekšējā tirgū un trešās valstīs
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 22. oktobra Regulu (ES) Nr. 1144/2014 par tādiem informācijas un veicināšanas pasākumiem attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, ko īsteno iekšējā tirgū un trešās valstīs, un ar kuru atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 3/2008 (1), un jo īpaši tās 4. panta 3. punktu, 13. panta 2. punkta otro daļu, 14. panta 1. punkta otro daļu un 25. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Regulu (ES) Nr. 1144/2014 tika atcelta Padomes Regula (EK) Nr. 3/2008 (2) un tika pieņemti jauni noteikumi par tādiem informācijas un veicināšanas pasākumiem attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, ko īsteno iekšējā tirgū un trešās valstīs. Tajā Komisija tika arī pilnvarota šajā saistībā pieņemt deleģētos un īstenošanas aktus. Lai nodrošinātu jaunā tiesiskā regulējuma netraucētu darbību un vienveidīgu piemērošanu, ar šādiem tiesību aktiem ir jāpieņem konkrēti noteikumi. Šiem aktiem būtu jāaizstāj Komisijas Regula (EK) Nr. 501/2008 (3), kas atcelta ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2015/1829 (4).

               (2)

               Informācijas un veicināšanas pasākumiem nevajadzētu būt vērstiem uz konkrēta produkta izcelsmi. Tomēr saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1144/2014 4. panta 2. punktu produkta izcelsmi var norādīt, ievērojot konkrētus noteikumus. Būtu jāpieņem noteikumi, kas nodrošina, ka atsauce uz izcelsmi nemazina programmas galvenā Savienības vēstījuma nozīmi.

               (3)

               Lai mērķauditorijai neradītu neskaidrības saistībā ar atšķirību starp vispārīgu kampaņu par izcelsmi un kampaņu, kas paredzēta tādu īpašu produktu atbalstam, kuri reģistrēti atbilstoši Savienības kvalitātes shēmām un kuriem ir aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde, atsaucē uz izcelsmi ir jānorāda tikai izcelsmes valsts. Tomēr, ņemot vērā Regulas (ES) Nr. 1144/2014 5. panta 4. punktā norādīto atbilstīgo shēmu sarakstu, attiecībā uz šīm konkrētajām shēmām būtu jāparedz iespēja norādīt izcelsmi, kas nav tikai valsts izcelsme. Turklāt būtu jāparedz iespēja norādīt pārvalstisku izcelsmi, piemēram, ziemeļvalstis, Alpu vai Vidusjūras reģions, jo tā atbilst Eiropas kopējai atsaucei.

               (4)

               Informācijas un veicināšanas pasākumiem nevajadzētu būt vērstiem uz konkrētu preču zīmi. Tomēr saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1144/2014 4. panta 1. punktu produkta preču zīme var būt pamanāma dažu darbību laikā, ievērojot konkrētus noteikumus. Preču zīmes var izrādīt produktu demonstrāciju un degustāciju laikā, proti, pasākumos, kas īpaši paredzēti pārdošanas apjoma palielināšanai, un attiecīgos informācijas un reklāmas materiālos, ko izmanto šo īpašo pasākumu laikā. Būtu vajadzīgi noteikumi, kas nodrošinātu, ka visas preču zīmes ir vienlīdz labi pamanāmas un to grafiskā attēlojuma formāts ir mazāks nekā kampaņas galvenais Savienības vēstījums. Lai garantētu, ka tiek saglabāts tāds pasākumu raksturs, kas nav vērsts uz konkrētu preču zīmi, ir vajadzīgi noteikumi, kas nodrošinātu, ka tiek izrādītas vairākas preču zīmes, izņemot pienācīgi pamatotos apstākļos, un ka preču zīmēm paredzētā virsma nepārsniedz maksimālo procentuāli noteikto saziņas zonas daļu.

               (5)

               Regula (ES) Nr. 1144/2014 paredz iespēju programmu iesniedzējām organizācijām īstenot atsevišķas savu programmu daļas. Būtu vajadzīgi šo nosacījumu piemērošanas noteikumi.

               (6)

               Vienas dalībvalsts programmas ir jāīsteno, piemērojot dalībvalstu un Savienības dalītas pārvaldības principu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 (5), savukārt daudzvalstu programmas jāfinansē atbilstoši tiešās pārvaldības noteikumiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (6). Tā kā viena programmas iesniedzēja organizācija var īstenot gan vienas dalībvalsts, gan daudzvalstu programmu, abu programmu īstenošanas noteikumiem vajadzētu būt pēc iespējas līdzīgākiem. Lai to panāktu, vienas dalībvalsts programmām būtu jāpiemēro noteikumi, kas līdzvērtīgi Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 nosacījumiem par dotācijām, kurus piemēro daudzvalstu programmām, piemēram, nosacījums nepiemērot prasību dot nodrošinājumu, lai garantētu līguma pienācīgu izpildi.

               (7)

               Dalībvalstis atbild par Komisijas atlasīto vienas dalībvalsts programmu pienācīgu īstenošanu. Būtu jāparedz tādu valsts iestāžu norīkošana, kas atbild par šīs regulas īstenošanu. Lai nodrošinātu vienveidīgus nosacījumus, vajadzīgi noteikumi par līgumu slēgšanu ar mērķi īstenot atlasītās vienas dalībvalsts programmas. Lai to panāktu, Komisijai būtu jānodrošina dalībvalstīm līguma paraugs un jānosaka saprātīgs laikposms līgumu slēgšanai. Tomēr, ņemot vērā to, ka programmas ietvaros var īstenot dažāda veida pasākumus, būtu jāparedz elastīgums attiecībā uz programmas īstenošanas sākuma datumu.

               (8)

               Pareizas finanšu pārvaldības nolūkos programmu iesniedzējām organizācijām un izpildstruktūrām būtu jāveic uzskaite un jāglabā citi pamatojuma dokumenti, kas nepieciešami, lai apliecinātu pareizu programmas īstenošanu un tiesības saņemt Savienības finansējumu par deklarētajām izmaksām.

               (9)

               Dalībvalstīm būtu jākontrolē vienas dalībvalsts programmu īstenošana saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1306/2013. Tām arī būtu jānosaka par pienākumu apstiprināt atlasīto izpildstruktūru pirms līguma noslēgšanas ar attiecīgo programmas iesniedzēju organizāciju un pārbaudīt visus maksājuma pieteikumus pirms maksājuma izdarīšanas. Izņemot avansa maksājuma pieteikumu, visos maksājuma pieteikumos būtu jāietver finanšu ziņojums, kurā deklarētas un precizētas attiecināmās izmaksas, kas radušās programmas iesniedzējai organizācijai, ziņojums par programmas tehnisko izpildi un papildus arī izvērtēšanas ziņojums attiecībā uz bilances maksājuma pieteikumiem.

               (10)

               Vienkāršošanas un administratīvā sloga mazināšanas nolūkos būtu jānosaka, ka periods, uz kuru attiecas starpposma ziņojumi un attiecīgie maksājuma pieteikumi, ir viens gads. Turklāt, pieprasot konkrētas summas atmaksu, būtu jāiesniedz neatkarīga un kvalificēta revidenta izdots apliecinājums par finanšu pārskatiem. Apliecinājumam būtu jāsniedz dalībvalstīm pierādījums par deklarēto izmaksu atbilstību.

               (11)

               Lai dalībvalstis varētu pārbaudīt, vai programmas īstenošanas kontekstā sagatavotie materiāli atbilst Savienības tiesību aktiem, kā nosaka Regulas (ES) Nr. 1144/2014 14. panta 1. punkts, it īpaši – vai ir piemēroti nosacījumi par galveno Savienības vēstījumu, izcelsmes norādi un preču zīmju norādi, būtu vajadzīgs noteikums, ka izmantotos materiālus, tostarp uzskates līdzekļus, iesniedz dalībvalsts atbildīgajai iestādei.

               (12)

               Lai sniegtu atbalstu programmu iesniedzējām organizācijām, būtu vajadzīgi noteikumi par avansa maksājumiem. Lai efektīvi aizsargātu Savienības finansiālās intereses, avansa maksājumiem būtu jāparedz nodrošinājums. Šim nodrošinājumam būtu jāpaliek spēkā līdz bilances maksājumam, kad tiek dzēsts avanss. Tā kā dalībvalstīs izveidotajām programmu iesniedzējām organizācijām, kas saņem finansiālu atbalstu, var būt grūti dot nodrošinājumu par visu iespējamā avansa apjomu, būtu vajadzīgs īpašs noteikums, kas tām ļauj saņemt avansu divās daļās.

               (13)

               Pareizas finanšu pārvaldības nolūkos būtu jāparedz nosacījumi, ka avansu un starpposma maksājumu summa ir mazāka par kopējo Savienības ieguldījumu ar drošības rezervi.

               (14)

               Ņemot vērā pieredzi, būtu jānosaka to pārbaužu saturs, kuras dalībvalstis veic uz vietas, it īpaši to biežums, tvērums un vieta. Tāpēc ir atbilstoši prasīt, lai katras programmas īstenošanas laikā tiktu veikta vismaz viena tās pārbaude uz vietas. Ņemot vērā faktu, ka informācijas un veicināšanas pasākumi tiek īstenoti dažādos laikos un bieži vien to ilgums ir ierobežots, un faktu, ka noteiktas programmas tiek īstenotas ārpus programmas iesniedzējas organizācijas izcelsmes dalībvalsts vai ārpus Savienības, pārbaudes uz vietas būtu jāveic programmas iesniedzējas organizācijas telpās un attiecīgā gadījumā izpildstruktūras telpās.

               (15)

               Procentu likme, ko piemēro nepamatotiem maksājumiem, būtu jāsaskaņo ar attiecīgo procentu likmi, ko piemēro daudzvalstu programmām.

               (16)

               Lai novērtētu informācijas un veicināšanas programmu efektivitāti un lietderību, būtu vajadzīgi noteikumi, ka programmu iesniedzējām organizācijām un dalībvalstīm ir atbilstoši jāpārrauga un jāizvērtē programmas, kā arī veicināšanas politikas vispārējā darbība.

               (17)

               Šajā regulā noteiktie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   I NODAĻA

      VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

   1. pants
   Priekšmets
   Šajā regulā izklāstīti īstenošanas noteikumi Regulas (ES) Nr. 1144/2014 piemērošanai attiecībā uz izcelsmes un preču zīmju pamanāmību vienas dalībvalsts un daudzvalstu programmās, kā arī noteikumi, pēc kuriem programmas iesniedzēju organizāciju var pilnvarot īstenot vienas dalībvalsts programmas atsevišķas daļas.
   Tajā izklāstīti arī īpaši noteikumi par vienas dalībvalsts programmām – par līgumu slēgšanu, pārvaldību, pārraudzību un kontrolēm, kā arī rādītāju sistēma informācijas un veicināšanas programmu ietekmes novērtēšanai.
   II NODAĻA

      KOPĪGI NOTEIKUMI PAR VIENAS DALĪBVALSTS UN DAUDZVALSTU PROGRAMMĀM

      1. IEDAĻA

      Izcelsmes norāžu pamanāmība

   2. pants
   Vispārīgas prasības attiecībā uz izcelsmes norādēm visos informācijas un veicināšanas materiālos
   1.   Programmas galvenais vēstījums ir Savienības vēstījums, un tā nav vērsta uz konkrēta produkta izcelsmi.
   2.   Norādot izcelsmi, ievēro šādus kumulatīvus nosacījumus:

               a)

               netiek ierobežota, pārkāpjot Līguma par Eiropas Savienības darbību 34. pantu, lauksaimniecības un pārtikas produktu brīva aprite;

               b)

               patērētāji netiek mudināti iegādāties vietējās preces tikai to izcelsmes dēļ, un tiek norādīts uz produkta īpašajām iezīmēm, nevis tikai uz to izcelsmi; un

               c)

               norāde papildina galveno Savienības vēstījumu.

         3.   Programmas galveno Savienības vēstījumu nedrīkst aizēnot ar materiāliem, kas attiecas uz produkta izcelsmi, piemēram, ar attēliem, krāsām, simboliem vai mūziku. Izcelsmes norādi izvieto zonā, kas ir atsevišķi no galvenajam Savienības vēstījumam paredzētās zonas.
   4.   Informācijas un veicināšanas materiālos izcelsmi var norādīt tikai vizuālos materiālos. Izcelsmi nemin audiomateriālos.
   3. pants
   Īpaša izcelsmes norāde uz informācijas un veicināšanas materiāliem, kā minēts Regulas (ES) Nr. 1144/2014 4. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā
   1.   Izcelsmes norādē uz informācijas un veicināšanas materiāliem, kā minēts Regulas (ES) Nr. 1144/2014 4. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā, min tikai izcelsmes valsti, proti, dalībvalsts nosaukumu, vai kopēju pārvalstisku izcelsmi. Izcelsmes norāde var būt skaidri izteikta vai netieša.
   2.   Jāievēro Regulas (ES) Nr. 1144/2014 4. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkta nosacījumi un jāņem vērā uz izcelsmi attiecināmā teksta vai simbola, arī attēlu un vispārējā attēlojuma, pamanāmība salīdzinājumā ar tā teksta vai simbola būtiskumu, kas attiecas uz programmas galveno Savienības vēstījumu.
   4. pants
   Izcelsmes norāde uz informācijas un veicināšanas materiāliem, kas attiecas uz shēmām, kuras ir atbilstīgas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1144/2014 5. panta 4. punkta c) un d) apakšpunktu
   1.   Informācijas un veicināšanas pasākumos, kuros minētas shēmas, kas ir atbilstīgas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1144/2014 5. panta 4. punkta c) apakšpunktu, attālāko reģionu nosaukumu var minēt saistītos grafiskajos simbolos, ja ir ievēroti Komisijas Deleģētās regulas (EK) Nr. 179/2014 (7) nosacījumi, un saistītos vizuālajos materiālos, ja ir ievēroti Regulas (ES) Nr. 1144/2014 4. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkta nosacījumi.
   2.   Atkāpjoties no 3. panta 1. punkta, informācijas un veicināšanas pasākumos, kuros minētas shēmas, kas ir atbilstīgas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1144/2014 5. panta 4. punkta d) apakšpunktu, un kuru nosaukumā ietverta atsauce uz izcelsmi, var minēt šo īpašo izcelsmi, ja šie pasākumi atbilst Regulas (ES) Nr. 1144/2014 4. panta 2. punkta a) un b) apakšpunkta noteikumiem.

      2. IEDAĻA

      Preču zīmju pamanāmība

   5. pants
   Vispārīgas prasības
   1.   Regulas (ES) Nr. 1144/2014 4. pantā minētās preču zīmes saprot kā preču zīmes, kas definētas Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 (8) 4. un 66. pantā vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/95/EK (9) 2. pantā.
   2.   Programmu iesniedzēju organizāciju veicināto produktu preču zīmes ir pamanāmas tikai demonstrāciju un degustāciju laikā.
   Piemēro šādas definīcijas:
   a)   “demonstrācija”– visi līdzekļi, ar kuriem gadatirgos vai savstarpējos uzņēmumu pasākumos un tīmekļa vietnēs produkta vai shēmas labās īpašības izrāda potenciālajam pircējam, lai mudinātu viņu iegādāties produktu;
   b)   “degustācija”– katrs pasākums, kurā potenciālais pircējs var nogaršot produktu gadatirgos vai savstarpējos uzņēmumu pasākumos un tirdzniecības vietās.
   3.   Preču zīmes var būt pamanāmas arī informācijas un veicināšanas materiālos, kas izstādīti vai kurus izdala demonstrācijas un degustācijas laikā.
   4.   Programmu iesniedzējas organizācijas, kas izrāda preču zīmes, ievēro šādus nosacījumus:

               a)

               programmas pieteikumā tās pamato, kāpēc ir nepieciešams izrādīt preču zīmes kampaņas mērķu sasniegšanas nolūkos, un apstiprina, ka preču zīmes tiks izrādītas tikai demonstrāciju un degustāciju laikā;

               b)

               tās glabā pierādījumus, ka visiem iesaistītajiem programmas iesniedzējas organizācijas dalībniekiem ir bijusi vienāda iespēja izrādīt savas preču zīmes;

               c)

               tās nodrošina, ka:

                           i)

                           preču zīmes ir izrādītas vienuviet vienlīdz pamanāmā veidā zonā, kas nodalīta no galvenajam Savienības vēstījumam paredzētās zonas;

                           ii)

                           preču zīmju izrādīšana nemazina galvenā Savienības vēstījuma nozīmi;

                           iii)

                           materiālu ar preču zīmēm (piem., attēlu, krāsu, simbolu) izrādīšana neaizēno galveno Savienības vēstījumu;

                           iv)

                           preču zīmes tiek izrādītas tikai vizuālajā materiālā, izslēdzot suvenīrus un talismanus, turklāt mazākā formātā nekā galvenais Savienības vēstījums. Preču zīmes nemin audiomateriālos.

         6. pants
   Īpašas prasības
   1.   Demonstrāciju un degustāciju laikā preču zīmes var izrādīt tikai:

               a)

               vienuviet reklāmplakātā, kas novietots stenda vai tamlīdzīgas konstrukcijas letes priekšpusē. Šāds reklāmplakāts nepārsniedz 5 % no stenda vai tamlīdzīgas konstrukcijas letes priekšpuses kopējā virsmas laukuma; vai

               b)

               individuāli katrai preču zīmei atsevišķos un identiskos galdiņos neitrālā un identiskā veidā galdiņa vai tamlīdzīgas konstrukcijas letes priekšpusē. Šādā gadījumā izrādītā preču zīme nepārsniedz 5 % no galdiņa vai tamlīdzīgas konstrukcijas letes priekšpuses kopējā virsmas laukuma.

         2.   Tīmekļa vietnēs preču zīmes var izrādīt tikai vienuviet kādā no šiem diviem veidiem:

               a)

               tīmekļa vietnes apakšējā daļā izvietotā reklāmkarogā, kas nepārsniedz 5 % no tīmekļa lapas kopējā virsmas laukuma, turklāt katra preču zīme ir mazāka par Savienības emblēmu, kas norāda uz Savienības līdzfinansējumu;

               b)

               tam paredzētā tīmekļa lapā, kas nav mājas lapa, neitrālā un identiskā veidā visām preču zīmēm.

         3.   Demonstrāciju vai degustāciju laikā izplatītajos iespiedmateriālos preču zīmes var izrādīt tikai vienuviet vienā reklāmplakātā lapas apakšējā daļā, nepārsniedzot 5 % no šīs lapas kopējā virsmas laukuma.
   7. pants
   Izrādāmo preču zīmju skaits
   1.   Izrāda vismaz piecas preču zīmes.
   2.   Atkāpjoties no 1. punkta, var izrādīt mazāk nekā piecas preču zīmes, ja ir ievēroti šādi divi nosacījumi:

               a)

               no programmas iesniedzējas organizācijas izcelsmes dalībvalsts attiecībā uz programmā iekļauto produktu vai shēmu ir mazāk par piecām preču zīmēm;

               b)

               pienācīgi pamatotu iemeslu dēļ nav iespējams organizēt daudzproduktu vai daudzvalstu programmu, kurā var izrādīt vairāk preču zīmju.

         3.   Programmas iesniedzēja organizācija pienācīgi pamato 2. punktā minēto nosacījumu izpildi un iesniedz visus nepieciešamos dokumentus, tostarp pierādījumus par to, ka tā sazinājusies ar citām programmu iesniedzējām organizācijām un ierosinājusi tām kopīgi izveidot daudzproduktu vai daudzvalstu programmu, kā arī iemeslus, kāpēc šāda programma nav izveidota.
   4.   Ja tiek izrādītas mazāk nekā piecas preču zīmes, piemēro 6. panta noteikumus un proporcionāli samazina preču zīmēm atvēlēto virsmas laukumu.
   8. pants
   Tādu shēmu minēšana, kas ir atbilstīgas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1144/2014 5. panta 4. punkta d) apakšpunktu un ir reģistrētas kā preču zīme
   Ja programma attiecas uz shēmu, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1144/2014 5. panta 4. punkta d) apakšpunktā, 5., 6. un 7. pantu nepiemēro to shēmu nosaukumiem un logotipiem, kas ir reģistrētas kā preču zīmes.
   III NODAĻA

      VIENAS DALĪBVALSTS PROGRAMMU PĀRVALDĪBA

      1. IEDAĻA

      Programmu īstenošana un finansēšana

   9. pants
   Kompetento iestāžu norīkošana
   Dalībvalstis norīko kompetentās valsts iestādes, kas atbild par šīs regulas īstenošanu.
   Dalībvalstis Komisijai paziņo norīkoto iestāžu nosaukumu un pilnīgu informāciju, kā arī informē Komisiju, ja šie dati mainās.
   Komisija atbilstošā veidā šo informāciju dara publiski pieejamu.
   10. pants
   Līgumu noslēgšana
   1.   Tiklīdz Komisija pieņem Regulas (ES) Nr. 1144/2014 11. panta 2. punktā minēto īstenošanas aktu, tā nosūta izvēlēto programmu kopijas attiecīgajām dalībvalstīm.
   2.   Dalībvalstis nekavējoties informē attiecīgās programmu iesniedzējas organizācijas par to, vai to pieteikumi ir apstiprināti.
   3.   Dalībvalstis 90 kalendārajās dienās no dienas, kad paziņots par Regulas (ES) Nr. 1144/2014 11. panta 2. punktā minēto Komisijas īstenošanas aktu, ar atlasītajām programmu iesniedzējām organizācijām noslēdz līgumus par programmu īstenošanu, ja tās pašas regulas 13. pantā minētās izpildstruktūras ir atlasītas saskaņā ar procedūru, kas paredzēta Deleģētās regulas (ES) 2015/1829 2. pantā. Pēc minētā termiņa nedrīkst slēgt līgumus, ja iepriekš nav saņemta Komisijas atļauja.
   4.   Programmas īstenošanas sākuma datums ir nākamā mēneša pirmā diena pēc mēneša, kurā parakstīts līgums. Tomēr sākuma datumu var atlikt maksimāli uz sešiem mēnešiem, it īpaši, ņemot vērā programmas attiecīgā produkta sezonalitāti vai dalību īpašā pasākumā vai gadatirgū.
   5.   Dalībvalstis izmanto Komisijas sniegtos līgumu paraugus.
   6.   Attiecīgā gadījumā dalībvalstis var grozīt atsevišķus līgumu paraugu noteikumus, lai nodrošinātu atbilstību valsts tiesību aktiem, ja tādējādi netiek pārkāpti Savienības tiesību akti.
   11. pants
   Programmu iesniedzēju organizāciju veikta programmu īstenošana
   Programmas iesniedzēja organizācija var pati īstenot kādas valsts programmas noteiktas daļas, ievērojot šādus nosacījumus:

               a)

               programmas iesniedzējai organizācijai ir vismaz trīs gadu pieredze informācijas un veicināšanas pasākumu īstenošanā; un

               b)

               programmas iesniedzēja organizācija nodrošina, ka tā pasākuma izmaksas, kuru tā plāno īstenot pati, nepārsniedz parasto tirgus līmeni.

         12. pants
   Informēšanas un uzskaites pienākumi
   1.   Programmu iesniedzējas organizācijas pastāvīgi atjaunina informāciju un informē iesaistītās dalībvalstis par pasākumiem un apstākļiem, kas var būtiski ietekmēt programmas īstenošanu vai Savienības finansiālās intereses.
   2.   Programmu iesniedzējas organizācijas un izpildstruktūras veic uzskaiti un glabā citus pamatojuma dokumentus, kas apliecina programmas pareizu īstenošanu un deklarēto izmaksu atbilstību, it īpaši:

               a)

               attiecībā uz faktiskajām izmaksām – atbilstošu uzskaiti un citus pamatojuma dokumentus, lai apliecinātu deklarētās izmaksas, piemēram, līgumus, apakšuzņēmuma līgumus, rēķinus un grāmatvedības dokumentus. Izmaksu uzskaites prakse un iekšējās kontroles procedūras veicina tiešu saskaņošanu starp deklarēto apjomu, grāmatvedības dokumentos ierakstīto apjomu un pamatojuma dokumentos norādīto apjomu.
               Attiecībā uz personāla izmaksām programmas iesniedzēja organizācija un izpildstruktūras veic deklarēto stundu skaita uzskaiti. Ja trūkst uzticamas uzskaites, kurā reģistrēts pasākuma īstenošanā nostrādāto stundu skaits, dalībvalsts var pieņemt citu pierādījumu, kas pamato deklarēto stundu skaitu, ja tā uzskata, ka tas nodrošina atbilstošu ticamības līmeni.
               Attiecībā uz personām, kas strādā tikai programmā, laika uzskaite nav obligāta, taču jāiesniedz parakstīta deklarācija, kas apliecina, ka attiecīgo personu darbs bijis saistīts tikai ar attiecīgo pasākumu;

               b)

               attiecībā uz vienotās likmes izmaksām – atbilstošu uzskaiti un citus pamatojuma dokumentus, lai apliecinātu to izmaksu atbilstību, kas ir vienotās likmes aprēķina pamatā.

         13. pants
   Avansa maksājums
   1.   Programmas iesniedzēja organizācija 30 dienās no dienas, kad parakstīts 10. pantā minētais līgums, attiecīgajai dalībvalstij var iesniegt avansa maksājuma pieteikumu kopā ar šā panta 2. punktā paredzēto nodrošinājumu.
   2.   Avansu izmaksā ar nosacījumu, ka programmas iesniedzēja organizācija par labu dalībvalstij ir devusi nodrošinājumu, kas līdzvērtīgs šā avansa apmēram, saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 907/2014 (10) IV nodaļu.
   3.   Avansa maksājums nedrīkst pārsniegt 20 % no maksimālā Savienības finansiālā ieguldījuma, kā norādīts Regulas (ES) Nr. 1144/2014 15. pantā.
   4.   Dalībvalsts veic avansa maksājumu vai nu 30 dienās no dienas, kad saņemts 2. punktā paredzētais nodrošinājums, vai 30 dienās no dienas, kas ir 10 dienas pirms programmas īstenošanas sākuma datuma, atkarībā no tā, kura no šīm dienām ir vēlāk.
   5.   Avansu dzēš bilances maksājuma laikā.
   6.   Atkāpjoties no šā panta 1. un 5. punkta, dalībvalstīs izveidotas programmu iesniedzējas organizācijas, kas saņem finansiālu atbalstu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1144/2014 15. panta 3. punktu, var iesniegt pieteikumu par avansa maksājumu divās daļās. Pieteikuma iesniedzēji, kas vēlas izmantot šo iespēju, piesakās uz avansa maksājuma pirmo daļu līdz šā panta 1. punktā noteiktajam termiņam. Pieteikumu par atlikušo avansa daļu var iesniegt tikai pēc tam, kad ir dzēsta avansa pirmā daļa.
   14. pants
   Starpposma maksājumu pieteikums
   1.   Izņemot pēdējo programmas īstenošanas gadu, Savienības finansiālā ieguldījuma starpposma maksājuma pieteikumus programmas iesniedzēja organizācija iesniedz dalībvalstīm 60 dienās no dienas, kad pabeigta programmas gada īstenošana.
   2.   Šādi pieteikumi aptver attiecināmās izmaksas, kas radušās attiecīgajā gadā, un tiem pievieno starpposma ziņojumu, ko veido periodisks finanšu ziņojums un periodisks tehniskais ziņojums.
   3.   Šā panta 2. punktā minētajā periodiskajā finanšu ziņojumā ietver:

               a)

               tādu finanšu pārskatu no katras programmas iesniedzējas organizācijas, kurā detalizēti norādītas programmā iekļautās attiecināmās izmaksas un kuram pievienota deklarācija, kas apliecina, ka:

                           —

                           sniegtā informācija ir pilnīga, uzticama un patiesa,

                           —

                           deklarētās izmaksas ir atbilstīgas saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) 2015/1829 4. pantu,

                           —

                           izmaksas var pamatot ar atbilstošu uzskaiti un pamatojuma dokumentiem, kas tiks sagatavoti pēc pieprasījuma vai šajā regulā paredzēto pārbaužu kontekstā;

               b)

               apliecinājumu par finanšu pārskatiem, ko sagatavojis apstiprināts ārējais revidents par attiecīgo programmas iesniedzēju organizāciju, kur Savienības finansiālais ieguldījums programmas faktiskajās izmaksās ir vismaz EUR 750 000 un Savienības finansiālais ieguldījums faktiskajās izmaksās, kas pieprasīts starpposma maksājuma veidā, ir vismaz EUR 325 000. Apliecinājums sniedz pierādījumus par ierosināto izmaksu atbilstību saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) 2015/1829 4. pantu un par atbilstību šīs regulas 12. panta 2. punktā paredzētajiem pienākumiem;

               c)

               attiecīgo rēķinu un pamatojuma dokumentu kopijas, kas apliecina izmaksu atbilstību, ja nav prasīts b) apakšpunktā minētais apliecinājums.

         4.   Šā panta 2. punktā minētajā periodiskajā tehniskajā ziņojumā ietver:

               a)

               tās visu izmantoto materiālu un uzskates līdzekļu kopijas, kas vēl nav nosūtītas dalībvalstij;

               b)

               to pasākumu aprakstu, kuri veikti periodā, uz ko attiecas starpposma maksājums, un attiecībā uz kuriem izmanto 22. pantā minētos programmas atdeves un rezultātu rādītājus; un

               c)

               gadījumā, ja programmā plānotie pasākumi un to gaidāmā atdeve atšķiras no faktiski īstenoto vai noteikto pasākumu rezultātiem, – pamatojumu, kāpēc tā ir noticis.

         15. pants
   Bilances maksājuma pieteikums
   1.   Bilances maksājuma pieteikumus programmas iesniedzēja organizācija iesniedz dalībvalstij 90 dienās pēc tādas programmas izpildes, uz kuru attiecas 10. pantā minētais līgums.
   2.   Pieteikums uzskatāms par pieņemamu, ja tam pievienots galīgais starpposma ziņojums, galaziņojums un pētījums, kurā izvērtēti informācijas un veicināšanas pasākumu rezultāti.
   3.   Šā panta 2. punktā minētais galīgais starpposma ziņojums attiecas uz programmas pēdējo īstenošanas gadu. Programmu iesniedzējas organizācijas savos finanšu pārskatos apliecina, ka visi ieņēmumi ir deklarēti.
   4.   Šā panta 2. punktā minētajā galaziņojumā ietver:

               a)

               finanšu galaziņojumu, kas ietver programmas iesniedzējas organizācijas sagatavotu finanšu pārskata galīgo kopsavilkumu, konsolidē finanšu pārskatus par visiem starpposma maksājumiem un uzrāda visus radušos izdevumus;

               b)

               tehnisko galaziņojumu, kas ietver:

                           i)

                           pārskatu par īstenotajiem pasākumiem un programmas atdevi un rezultātiem, izmantojot 22. pantā minētos rādītājus; un

                           ii)

                           publicēšanai paredzētu kopsavilkumu.

         5.   Šā panta 2. punktā minēto pētījumu, kurā izvērtē informācijas un veicināšanas pasākumu rezultātus, veic neatkarīga ārējā struktūra. Šī struktūra izmanto 22. pantā minētos rādītājus.
   16. pants
   Dalībvalsts maksājumi
   1.   Šīs regulas 13. un 14. pantā minētie starpposma maksājumi un avansa maksājumi kopā nedrīkst pārsniegt 90 % no Savienības kopējā finansiālā ieguldījuma, kas norādīts Regulas (ES) Nr. 1144/2014 15. pantā.
   2.   Dalībvalstis veic 14. un 15. pantā minētos maksājumus 60 dienās no maksājuma pieteikuma saņemšanas, ja ir veiktas visas pārbaudes saskaņā ar šo regulu.
   3.   Ja ir nepieciešamas turpmākas administratīvas pārbaudes vai pārbaudes uz vietas, kas minētas 19. un 20. pantā, 2. punktā minēto termiņu dalībvalsts var pagarināt, paziņojot par to programmas iesniedzējai organizācijai.
   17. pants
   Neatbilstošu izmaksu noraidīšana un nepamatotu maksājumu atgūšana
   1.   Starpposma maksājuma un galīgā maksājuma laikā vai pēc to veikšanas dalībvalstis noraida jebkādas izmaksas, kas uzskatāmas par neattiecināmām, sevišķi pēc šajā regulā paredzēto pārbaužu izpildes.
   2.   Programmas iesniedzēja organizācija atmaksā nepamatotu maksājumu saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 908/2014 (11) III nodaļas 1. iedaļu.
   Piemēro procentu likmi, kas noteikta Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 1268/2012 (12) 83. panta 2. punkta b) apakšpunktā.

      2. IEDAĻA

      Programmu īstenošanas kontrole un dalībvalstu ziņojumi

   18. pants
   Izpildstruktūru atlases procedūras pārbaudes
   Pirms 10. pantā minētā līguma parakstīšanas dalībvalstis pārbauda, vai izpildstruktūras ir atlasītas saskaņā ar konkursa procedūru, kas noteikta Deleģētās regulas (ES) 2015/1829 2. pantā.
   19. pants
   Vienas dalībvalsts programmu administratīvās pārbaudes
   1.   Administratīvo pārbaužu laikā dalībvalstis sistemātiski pārbauda maksājumu pieteikumus, it īpaši pieteikumiem pievienotos ziņojumus un izmaksu atbilstību saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) 2015/1829 4. pantu.
   2.   Dalībvalstis pieprasa jebkādu papildinformāciju, ko tās uzskata par nepieciešamu, un attiecīgā gadījumā veic turpmākas pārbaudes, it īpaši tad, ja:

               a)

               pieprasītie ziņojumi nav iesniegti vai nav pilnīgi;

               b)

               apliecinājuma par finanšu pārskatiem administratīvais pārskats nesniedz pienācīgus pierādījumus par izmaksu atbilstību saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) 2015/1829 4. pantu un par atbilstību pienākumiem, kas minēti šīs regulas 12. panta 2. punktā; vai

               c)

               rodas šaubas par finanšu pārskatos deklarēto izmaksu atbilstību.

         20. pants
   Vienas dalībvalsts programmu pārbaudes uz vietas
   1.   Dalībvalstis atlasa pārbaudāmos maksājuma pieteikumus, balstoties uz riska analīzi.
   Atlasi veic tā, lai nodrošinātu, ka katrai vienas dalībvalsts programmai vismaz vienu reizi tās īstenošanas laikā tiek veiktas pārbaudes uz vietas laikā starp pirmo starpposma maksājumu un bilances maksājumu.
   2.   Pārbaudes uz vietas ietver tehniskās un grāmatvedības pārbaudes programmas iesniedzējas organizācijas un (attiecīgā gadījumā) izpildstruktūras telpās. Dalībvalstis pārbauda, vai:

               a)

               iesniegtā informācija un dokumenti ir pareizi;

               b)

               izmaksas ir deklarētas saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) 2015/1829 4. pantu un šīs regulas 12. panta 2. punktu;

               c)

               ir ievēroti visi 10. pantā minētajā līgumā noteiktie pienākumi;

               d)

               ir nodrošināta atbilstība Regulas (ES) Nr. 1144/2014 10. un 15. pantam.

         Neskarot Komisijas Regulu (EK) Nr. 1848/2006 (13), dalībvalstis pēc iespējas ātrāk informē Komisiju par visiem pārbaužu laikā konstatētiem pārkāpumiem.
   Pārbaudes uz vietas var veikt tikai paraugam, kas aptver vismaz 30 % no attiecināmajām izmaksām. Paraugam jābūt uzticamam un reprezentatīvam.
   Ja tiek konstatēta neatbilstība, dalībvalsts pārbauda visus ar deklarētajām izmaksām saistītos dokumentus vai ekstrapolē parauga rezultātus.
   3.   Dalībvalstis sagatavo ziņojumu, kas aptver katru uz vietas veikto pārbaudi. Šajā ziņojumā nepārprotami norāda veikto pārbaužu tvērumu un rezultātus.
   21. pants
   Paziņojumi Komisijai par vienas dalībvalsts programmām
   1.   Saistībā ar visiem vienas dalībvalsts programmām izdarītajiem maksājumiem dalībvalstis līdz katra gada 15. jūlijam paziņo Komisijai šādus datus par iepriekšējo kalendāro gadu attiecībā uz:

               a)

               finanšu izpildi un iznākuma rādītājiem, kā norādīts 22. pantā;

               b)

               programmu ietekmi, kas novērtēta, izmantojot 22. pantā minēto rādītāju sistēmu;

               c)

               saskaņā ar 19. un 20. pantu veikto administratīvo pārbaužu un pārbaužu uz vietas rezultātiem.

         2.   Šādu paziņojumu sniedz elektroniski, izmantojot Komisijas nodrošinātās tehniskās specifikācijas par datu nosūtīšanu.
   IV NODAĻA

      NOBEIGUMA NOTEIKUMI

   22. pants
   Informācijas un veicināšanas programmu ietekmes novērtējuma rādītāju sistēma
   1.   Šajā regulā noteikta vienota sistēma, pēc kuras novērtēt informācijas un veicināšanas programmu ietekmi, balstoties uz rādītāju sistēmu. Šī sistēma ietver šādas trīs izpildes rādītāju virknes – atdeves, rezultātu un ietekmes rādītāji:

               a)

               atdeves radītāji mēra katrā programmā paredzēto pasākumu īstenošanas pakāpi;

               b)

               rezultātu rādītāji mēra pasākumu tiešās un tūlītējās sekas;

               c)

               ietekmes rādītāji mēra papildus tūlītējām sekām gūtos ieguvumus.

         2.   Katrā informācijas un veicināšanas programmas priekšlikumā, ko programmas iesniedzēja organizācija iesniedz Komisijai, norāda, kādi rādītāji no katras izpildes rādītāju virknes tiks izmantoti programmas ietekmes novērtēšanā. Attiecīgā gadījumā programmas iesniedzēja organizācija izmanto pielikumā dotos rādītājus, taču tā var izmantot citus rādītājus, ja var pierādīt, ka attiecīgās programmas veida dēļ citi rādītāji ir piemērotāki.
   23. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2015. gada 1. decembra attiecībā uz programmu priekšlikumiem, kas iesniegti no 2015. gada 1. decembra.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2015. gada 7. oktobrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OV L 317, 4.11.2014., 56. lpp.

      (2)  Padomes 2007. gada 17. decembra Regula (EK) Nr. 3/2008 par informācijas un veicināšanas pasākumiem attiecībā uz lauksaimniecības produktiem iekšējā tirgū un trešās valstīs (OV L 3, 5.1.2008., 1. lpp.).

      (3)  Komisijas 2008. gada 5. jūnija Regula (EK) Nr. 501/2008, ar ko nosaka kārtību, kādā piemērojama Padomes Regula (EK) Nr. 3/2008 par informācijas un veicināšanas pasākumiem attiecībā uz lauksaimniecības produktiem iekšējā tirgū un trešās valstīs (OV L 147, 6.6.2008., 3. lpp.).

      (4)  Komisijas 2015. gada 23. aprīļa Deleģētā regula (ES) 2015/1829, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1144/2014 par tādiem informācijas un veicināšanas pasākumiem attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, ko īsteno iekšējā tirgū un trešās valstīs (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 3. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (OV L 347, 20.12.2013., 549. lpp.).

      (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.).

      (7)  Komisijas 2013. gada 6. novembra Deleģētā regula (ES) Nr. 179/2014 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 228/2013 papildināšanu attiecībā uz ekonomikas dalībnieku reģistru, atbalsta summām par produktu tirdzniecību ārpus reģiona, logotipu, atbrīvojumu no ievedmuitas par atsevišķu veidu liellopiem un uz finansējumu dažiem pasākumiem, kas saistīti ar īpašiem pasākumiem lauksaimniecības jomā attālākajos Savienības reģionos (OV L 63, 4.3.2014., 3. lpp.).

      (8)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 24.3.2009., 1. lpp.).

      (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 22. oktobra Direktīva 2008/95/EK, ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm (OV L 299, 8.11.2008., 25. lpp.).

      (10)  Komisijas 2014. gada 11. marta Deleģētā regula (ES) Nr. 907/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 attiecībā uz maksājumu aģentūrām un citām iestādēm, finanšu pārvaldību, grāmatojumu noskaidrošanu, nodrošinājumu un euro izmantošanu (OV L 255, 28.8.2014., 18. lpp.).

      (11)  Komisijas 2014. gada 6. augusta Īstenošanas regula (ES) Nr. 908/2014, ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 piemēro attiecībā uz maksājumu aģentūrām un citām struktūrām, finanšu pārvaldību, grāmatojumu noskaidrošanu, noteikumiem par pārbaudēm, nodrošinājumu un pārredzamību (OV L 255, 28.8.2014., 59. lpp.).

      (12)  Komisijas 2012. gada 29. oktobra Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV L 362, 31.12.2012., 1. lpp.).

      (13)  Komisijas 2006. gada 14. decembra Regula (EK) Nr. 1848/2006 par pārkāpumiem un par tādu summu atgūšanu, kas nepareizi izmaksātas saistībā ar kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu un informācijas sistēmas organizēšanu šajā jomā, kā arī par Regulas (EEK) Nr. 595/91 atcelšanu (OV L 355, 15.12.2006., 56. lpp.).

      PIELIKUMS

         Informācijas un veicināšanas programmu ietekmes novērtējuma rādītāju saraksts (minēts 22. pantā)

      Rādītāju sistēma saistībā ar pasākumiem, ko programmu iesniedzējas organizācijas veic informācijas un veicināšanas programmu ietvaros, ne vienmēr aptver visus faktorus, kas var iespaidot darbības programmas atdevi, rezultātus un ietekmi. Šajā kontekstā rādītāju sniegtā informācija būtu jāinterpretē, ņemot vērā kvantitatīvu un kvalitatīvu informāciju, kas saistīta ar citiem galvenajiem faktoriem, kuri veicina programmas īstenošanas panākumus vai neveiksmi.

                  1.

                     Atdeves rādītāji ietver, piemēram:

                              —

                              organizēto pasākumu skaitu,

                              —

                              televīzijas/radio pārraižu vai publicēto drukāto vai tiešsaistes reklāmu skaitu,

                              —

                              presei sniegto paziņojumu skaitu,

                              —

                              tās mērķgrupas apmēru, kurai paredzēti konkrēti pasākumi (piem., to profesionāļu skaits, kuriem uz e-pastu tika nosūtīti reklāmas materiāli),

                              —

                              to personu skaitu, kuras ir abonējušas e-pasta biļetenus.

                  2.

                     Rezultātu rādītāji ietver, piemēram:

                              —

                              to profesionāļu/ekspertu/importētāju/patērētāju skaitu, kuri piedalījušies pasākumos (piem., semināros, darbsemināros, degustācijās),

                              —

                              to profesionāļu/ekspertu/importētāju/patērētāju skaitu, kurus sasniegusi televīzijas/radio pārraide vai drukāta/tiešsaistes reklāma,

                              —

                              to profesionāļu/ekspertu/importētāju/patērētāju skaitu, kuri piedalījušies pasākumos un sazinājušies ar ražotāju organizāciju/ražotājiem,

                              —

                              presē publicēto neapmaksāto rakstu skaitu periodā, ko aptver informācijas kampaņas ziņojums,

                              —

                              tīmekļa vietnes apmeklētāju skaitu vai Facebook vietnēs saņemto vērtējumu “Patīk” skaitu,

                              —

                              atspoguļojumu plašsaziņas līdzekļos.

                  3.

                     Ietekmes rādītāji ietver, piemēram:

                              —

                              nozares tirdzniecības tendences gadā pēc veicināšanas kampaņu īstenošanas reģionā, kurā tās notika, salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu un salīdzinājumā ar vispārīgajām tirdzniecības tendencēm attiecīgajā tirgū,

                              —

                              produkta patēriņa tendences šajā valstī,

                              —

                              veicinātā produkta eksporta vērtību un apmēru Savienībā,

                              —

                              Savienības produktu tirgus daļas izmaiņas,

                              —

                              eksportētā produkta vidējās tirdzniecības cenas tendences valstī, kurā notika kampaņas,

                              —

                              Savienības kvalitātes shēmu logotipu pazīstamības izmaiņas,

                              —

                              Savienības kvalitātes produktu tēla izmaiņas,

                              —

                              labāku informētību par Savienības lauksaimniecības produktu raksturīgajām īpašībām/citām īpašībām, kas uzskaitītas Regulas (ES) Nr. 1144/2014 3. panta a) punktā,

                              —

                              patērētāju uzticības pieaugumu pēc programmas īstenošanas,

                              —

                              ienākumu no ieguldījumiem.


title: Padomes Īstenošanas regula (ES) Nr. 260/2013 ( 2013. gada 18. marts ), ar ko galīgo antidempinga maksājumu, kas ar Regulu (EK) Nr. 1458/2007 noteikts Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu importam, attiecina uz tādu ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu importu, ko nosūta no Vjetnamas Sociālistiskās Republikas un kam ir vai nav deklarēta Vjetnamas Sociālistiskās Republikas izcelsme

text:
               22.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 82/10

         PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 260/2013
   (2013. gada 18. marts),
   ar ko galīgo antidempinga maksājumu, kas ar Regulu (EK) Nr. 1458/2007 noteikts Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu importam, attiecina uz tādu ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu importu, ko nosūta no Vjetnamas Sociālistiskās Republikas un kam ir vai nav deklarēta Vjetnamas Sociālistiskās Republikas izcelsme
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1), un jo īpaši tās 13. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu un pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
   tā kā:
   1.   PROCEDŪRA

   1.1.   Vispārīga informācija

               (1)

               Padome 1991. gadā ar Regulu (EEK) Nr. 3433/91 (2) uzlika galīgo antidempinga maksājumu 16,9 % apmērā, tostarp Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR”) izcelsmes ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu (“izmeklējamais ražojums”) importam.

               (2)

               Saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1006/95 (3) sākotnējo ad valorem nodokli 1995. gadā aizstāja ar īpašu nodokli ECU 0,065 apmērā par vienu šķiltavu.

               (3)

               Papildus izmeklēšanai, kas veikta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1225/2009 (“pamatregula”) 13. pantu, ar Padomes Regulu (EK) Nr. 192/1999 (4) iepriekš minētie pasākumi tika attiecināti arī uz 1) no Taivānas sūtītu vai Taivānas izcelsmes ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu importu un 2) tādu ĶTR izcelsmes vai no Taivānas sūtītu vai Taivānas izcelsmes uzpildāmu kabatas krama šķiltavu importu, kuru cena, ieskaitot piegādi līdz Kopienas robežai, ir mazāka nekā EUR 0,15 par vienību pirms nodokļa nomaksas.

               (4)

               Ar Regulu (EK) Nr. 1824/2001 (5) Padome 2001. gadā apstiprināja galīgos antidempinga maksājumus, kas uzlikti ar Regulu (EK) Nr. 1006/95 un kas pagarināti saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 192/1999 (“pašreizējie pasākumi”), atbilstoši pamatregulas 11. panta 2. punktam.

               (5)

               Ar Regulu (EK) Nr. 1458/2007 (6) (“sākotnējā regula”) Padome 2007. gadā apstiprināja galīgo antidempinga maksājumu, kas uzlikts ar Regulu (EK) Nr. 1824/2001 atbilstoši pamatregulas 11. panta 2. punktam. Šie pasākumi turpmāk tekstā būs minēti kā “sākotnējie pasākumi”, un izmeklēšana, kuras rezultātā ar sākotnējo regulu noteica pasākumus, turpmāk tekstā būs minēta kā “sākotnējā izmeklēšana”.

               (6)

               Komisija 2012. gada 12. decembrī (7) publicēja paziņojumu par antidempinga pasākumu izbeigšanos.

               (7)

               Līdz ar pasākumu termiņa izbeigšanos 2012. gada 13. decembrī ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 1192/2012 (8) no tās pašas dienas tika izbeigta no Vjetnamas nosūtītu ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu, kam ir vai nav deklarēta Vjetnamas izcelsme, importa reģistrēšana (skatīt arī 14. apsvērumu).

         1.2.   Pieprasījums

               (8)

               Komisija 2012. gada 17. aprīlī saskaņā ar pamatregulas 13. panta 3. punktu un 14. panta 5. punktu saņēma pieprasījumu (“pieprasījums”) izmeklēt to antidempinga pasākumu iespējamo apiešanu, kas noteikti ĶTR izcelsmes ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu importam, un attiecināt reģistrāciju uz tādu ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu importu, ko veic, tās nosūtot no Vjetnamas Sociālistiskās Republikas (“Vjetnama”), un kam ir vai nav deklarēta Vjetnamas izcelsme.

               (9)

               Pieprasījumu iesniedza Société BIC, kas ir ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu ražotājs Savienībā.

               (10)

               Pieprasījumā bija iekļauti pietiekami pirmšķietami pierādījumi tam, ka sākotnējie pasākumi tika apieti, veicot montāžas darbības Vjetnamā.

               (11)

               Pieprasījums liecināja, ka pēc sākotnējo pasākumu noteikšanas ir ievērojami mainījies tirdzniecības modelis saistībā ar eksportu no ĶTR un Vjetnamas uz Savienību un tam nav bijis cita pamatota iemesla vai ekonomiska izskaidrojuma kā vien sākotnējo pasākumu ieviešana. Tika apgalvots, ka šā tirdzniecības modeļa pārmaiņu pamatā ir šķiltavu montāžas darbības Vjetnamā, izmantojot šķiltavu detaļas, kuru izcelsme ir ĶTR.

               (12)

               Turklāt pirmšķietami pierādījumi liecināja par to, ka spēkā esošo pasākumu koriģējošā ietekme tika mazināta gan daudzuma, gan cenas izteiksmē. Pierādījumi jo īpaši liecināja, ka šo palielināto importa daudzumu no Vjetnamas pārdeva par cenām, kas bija zemākas nekā sākotnējā izmeklēšanā noteiktā cena, kas nerada zaudējumus.

               (13)

               Visbeidzot, bija pirmšķietami pierādījumi tam, ka no Vjetnamas nosūtītu ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu imports tika pārdots par dempinga cenām salīdzinājumā ar sākotnējā izmeklēšanā noteikto attiecīgā ražojuma normālo vērtību.

         1.3.   Procedūras sākšana

               (14)

               Apspriedusies ar Padomdevēju komiteju un konstatējusi, ka ir pietiekami daudz pirmšķietamu pierādījumu, lai sāktu izmeklēšanu saskaņā ar pamatregulas 13. pantu, Komisija ar Regulu (ES) Nr. 548/2012 (9) (“izmeklēšanas uzsākšanas regula”) sāka izmeklēšanu. Saskaņā ar pamatregulas 13. panta 3. punktu un 14. panta 5. punktu Komisija ar izmeklēšanas uzsākšanas regulu arī uzdeva muitas iestādēm reģistrēt no Vjetnamas nosūtītu ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu importu, kam ir vai nav deklarēta Vjetnamas izcelsme.

         1.4.   Izmeklēšana

               (15)

               Par izmeklēšanas sākšanu Komisija oficiāli informēja ĶTR un Vjetnamas iestādes, ražotājus eksportētājus šajās valstīs, zināmos iesaistītos importētājus Savienībā un Société BIC (“pieprasījuma iesniedzējs”), kā arī Savienības ražotāju, kas saražo vairāk nekā 75 % ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu Eiropas Savienībā.

               (16)

               Anketas nosūtīja 70 ražotājiem eksportētājiem ĶTR un 15 ražotājiem eksportētājiem Vjetnamā, kuri Komisijai bija zināmi no pieprasījuma. Anketas nosūtīja arī 59 pieprasījumā minētajiem importētājiem Savienībā. Ieinteresētajām personām tika dota iespēja rakstiski izteikt viedokli un izmeklēšanas uzsākšanas regulā noteiktajā termiņā pieprasīt uzklausīšanu. Visām ieinteresētajām personām tika paziņots, ka nesadarbošanās gadījumā varētu piemērot pamatregulas 18. pantu un ka konstatējumi tiktu izdarīti, pamatojoties uz pieejamiem faktiem.

               (17)

               Pieteicās astoņi no 15 Vjetnamā zināmajiem ražotājiem eksportētājiem, no kuriem viens apgalvoja, ka nevēlas, lai to uzskatītu par ieinteresēto pusi, jo tas neražo izmeklējamo ražojumu un neeksportē uz Savienību.

               (18)

               Uz aptaujas jautājumiem atbildēja turpmāk minētie septiņi uzņēmumi, un to telpās pēc tam veica pārbaudes apmeklējumus:

                           —

                              Viet Giai Thanh Co. Ltd, Ho Chi Minh City,

                           —

                              Hoa Hung Co. Ltd, Tay Ninh Province,

                           —

                              Trung Lai Gas Lighter Manufacture Co. Ltd, Nghe An Province,

                           —

                              Textion Plastic Co. Ltd, Binh Duong Province,

                           —

                              Cherry Year Vietnam Lighter Manufacture Co. Ltd, Tay Ninh Province,

                           —

                              Huaxing Vietnam Manufacture Co. Ltd, Tay Ninh Province,

                           —

                              Top Field Enterprises Co. Ltd, Tay Ninh Province.

               (19)

               Neviens no zināmajiem ĶTR ražotājiem eksportētājiem nepieteicās vai nesniedza atbildes uz anketas jautājumiem.

               (20)

               Atbildes uz anketas jautājumiem sniedza astoņi importētāji, bet seši uzņēmumi pieteicās un apgalvoja, ka nevēlas, lai tos uzskatītu par ieinteresētajām pusēm, jo tie Savienībā neimportēja ar gāzi pildītas, neuzpildāmas kabatas krama šķiltavas no Vjetnamas (“ražojums, uz kuru attiecas izmeklēšana”). Pārējie zināmie uzņēmumi neatsaucās vispār.

               (21)

               Pēc izmeklēšanas sākšanas divi importētāji lūdza tos uzklausīt, un šāda uzklausīšana notika 2012. gada septembrī. Šie importētāji iesniedza savus apsvērumus arī rakstiski. Savos apsvērumos tie apšaubīja izmeklēšanas sākšanas pamatu attiecībā uz ražojuma definīciju, importa apjomu, tirdzniecības modeļa maiņas ekonomisko izskaidrojumu, pieprasījuma motivāciju un Savienības ražotāja, kas iesniedza pieprasījumu, finansiālo situāciju. Minēto divu importētāju ieskatā, izmeklēšanas sākšanai nebija pietiekama pamata.

               (22)

               Komisija sniedza detalizētu atbildi uz minētajiem apsvērumiem un deva iespēju pusēm iesniegt savus komentārus. Komisija izskaidroja, kādēļ tā uzskata, ka pieprasījumā bija iekļauti pietiekami pirmšķietami pierādījumi, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu. Iesniegtie importētāju komentāri neparādīja, ka pieprasījumā nebūtu iekļauti pietiekami pirmšķietami pierādījumi, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu.

         1.5.   Izmeklēšanas periods

               (23)

               Izmeklēšanu veica par laikposmu no 2008. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. martam (izmeklēšanas periods, turpmāk “IP”). Informācija par IP tika vākta, lai cita starpā izmeklētu tirdzniecības modeļa iespējamās pārmaiņas.Par ziņošanas periodu no 2011. gada 1. aprīļa līdz 2012. gada 31. martam (ziņošanas periods, turpmāk “ZP”) tika vākta detalizētāka informācija, lai pārbaudītu pasākumu koriģējošās ietekmes iespējamo samazināšanos un to, vai bijis dempings.

         2.   IZMEKLĒŠANAS REZULTĀTI

   2.1.   Vispārīgi apsvērumi

               (24)

               Lai novērtētu, vai pasākumi tiek apieti, saskaņā ar pamatregulas 13. panta 1. punktu tika secīgi analizēts, vai ir vērojamas pārmaiņas tirdzniecības modelī starp ĶTR, Vjetnamu un Savienību; vai šīs pārmaiņas izraisījusi kāda prakse, process vai darbs, kam nav cita pamatota iemesla vai ekonomiska izskaidrojuma kā vien maksājuma uzlikšana; vai ir pierādījumi par kaitējumu vai to, ka maksājuma koriģējošā ietekme tiek mazināta izmeklējamā ražojuma cenas un/vai daudzumu ziņā; un vai ir pierādījumi par dempingu attiecībā pret normālajām vērtībām, kas iepriekš noteiktas sākotnējā izmeklēšanā, vajadzības gadījumā saskaņā ar pamatregulas 2. pantu.

         2.2.   Attiecīgais ražojums un izmeklējamais ražojums

               (25)

               Attiecīgais ražojums ir ražojums, kā definēts sākotnējā izmeklēšanā: ar gāzi pildītas, neuzpildāmas kabatas krama šķiltavas, ko patlaban klasificē ar KN kodu ex 9613 10 00 un kuru izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā (“attiecīgais ražojums”).

               (26)

               Izmeklējamais ražojums ir tāds pats kā iepriekšējā apsvērumā definētais ražojums, taču tas ir sūtīts no Vjetnamas, tam ir vai nav deklarēta Vjetnamas izcelsme, un to pašlaik klasificē ar tādu pašu KN kodu, ar kādu klasificē attiecīgo ražojumu (“ražojums, uz kuru attiecas izmeklēšana”).

               (27)

               Izmeklēšanā atklājās, ka ar gāzi pildītām, neuzpildāmām kabatas krama šķiltavām, kas definētas iepriekš un kuras no ĶTR eksportēja uz Savienību, un tām, kuras uz Savienību nosūtīja no Vjetnamas, ir vienas un tās pašas galvenās fizikālās īpašības, tehniskie parametri un lietošanas veids, un tādējādi tās ir uzskatāmas par līdzīgām precēm pamatregulas 1. panta 4. punkta nozīmē.

         2.3.   Sadarbības pakāpe un tirdzniecības apjoma noteikšana

               (28)

               Kā minēts 18. apsvērumā, septiņi uzņēmumi iesniedza atbildes uz anketas jautājumiem. Minētajā ZP kopējais paziņotais uz Savienību pārdoto šķiltavu apjoms saskaņā ar šīm atbildēm bija vairāk nekā 100 % no kopējā paziņotā Savienībā importēto šķiltavu apjoma saskaņā ar Eurostat Comext datubāzi. Neraugoties uz to, ka atbildēs iekļautā informācija par pārdošanas apjomiem netika uzskatīta par ticamu, kā turpmāk paskaidrots 29. apsvērumā, ir uzskatāms, ka tas tomēr liecina par augstu sadarbības līmeni un to, ka uzņēmumi, uz kuriem attiecas izmeklēšana, ir reprezentatīvi.

               (29)

               Pārbaudes apmeklējumu laikā, ko veica septiņu Vjetnamas ražotāju eksportētāju telpās, tika secināts, ka tie visi bija iesnieguši informāciju, ko nevar uzskatīt par ticamu attiecībā uz izmeklēšanai būtisku konstatējumu izdarīšanu. Konkrēti, tika noskaidrots, ka septiņi uzņēmumi ir kļūdaini norādījuši savu ražošanas apjomu, šķiltavu detaļu importu un kopējo pārdošanas apjomu. Tika arī konstatēts, ka daļa no saimnieciskās darbības, kas saistīta ar ražojumu, uz kuru attiecas izmeklēšana, nebija iekļauta oficiālajā grāmatvedībā un ka dažas montāžas darbības veica neoficiāli apakšuzņēmēji. Turklāt ievērojams daudzums detaļu, ko importēja no ĶTR, nebija deklarētas vai arī uzrādītas kļūdaini, un daļa no pārdošanas apjoma netika iekļauta uzņēmumu pārskatos. Līdz ar to nebija iespējams droši noteikt jo īpaši kopējās ražošanas un kopējās pārdošanas apjomu attiecīgajos uzņēmumos vai salīdzināt ražojuma, uz kuru attiecas izmeklēšana, faktiskās pārdošanas cenas un izmaksas, kas saistītas ar galvenajām izejvielām, piemēram, gāzi, ar datiem, kas sniegti atbildēs uz anketas jautājumiem.

               (30)

               Ņemot vērā 29. apsvērumā raksturoto situāciju, ražotājus eksportētājus informēja, ka saskaņā ar pamatregulas 18. pantu izmeklēšanas konstatējumi un secinājumi jāpamato ar labākajiem pieejamajiem faktiem. Pusēm tika dota iespēja sniegt komentārus, un tās tika uzklausītas, ja izteica attiecīgu lūgumu. Katra puse saņēma atsevišķu vēstuli, kurā izklāstīti konkrēti un detalizēti konstatējumi, kas bija pamatā secinājumam, ka sniegtos datus nevarēja uzskatīt par ticamiem un tie nebija piemēroti, lai konstatētu izmeklēšanai vajadzīgos faktus.

               (31)

               Divi ražotāji eksportētāji nesniedza nekādus komentārus attiecībā uz nodomu piemērot pamatregulas 18. pantu. Pārējie pieci ražotāji eksportētāji, ko veido divi atsevišķi uzņēmumi un viena grupa ar trīs uzņēmumiem, lūdza tos uzklausīt, un šāda uzklausīšana tika atļauta un notika 2012. gada novembrī. Šie ražotāji eksportētāji iesniedza savus apsvērumus arī rakstiski. Tie apstrīdēja Komisijas nodomu neņemt vērā to sniegtos datus un iespējamo pasākumu apiešanas pastāvēšanas izbeigšanu, pamatojoties uz labākajiem pieejamajiem faktiem.

               (32)

               Četri ražotāji eksportētāji neapstrīdēja to, ka viņu sniegtā informācija bija nepilnīga vai nebija ticama, un atzina neatbilstības savos pārskatos, kā arī to, ka ne visas darbības tika izpaustas un reģistrētas to grāmatvedības dokumentos. Tomēr tie apgalvoja, ka šīs atšķirības bija saistītas tikai ar to iekšzemes tirdzniecības apjomu un nekādi neietekmēja to eksporta tirdzniecības apjomu. Viena puse apgalvoja, ka tās grāmatvedības ieraksti, kas izskaidro pieejamās informācijas nepilnības, tika iznīcināti ugunsgrēkā. Turklāt tie apgalvoja, ka Komisija nepareizi aprēķinājusi gāzes daudzumu šķiltavās un tādēļ konstatējumi attiecībā uz ražošanas apjomu bijuši kļūdaini. Viens uzņēmums apgalvoja, ka atšķirības attiecībā uz gāzes patēriņu ir skaidrojamas ar apzinātu gāzes noplūdināšanu siltākajos mēnešos. Šīs puses tomēr nevarēja sniegt nekādus vērā ņemamus pierādījumus, kas pamatotu šos apgalvojumus.

               (33)

               Uzņēmumi arī paziņoja, ka tie pilnībā sadarbojās un sniedza visu informāciju par savu uzņēmējdarbību. Tie atzina, ka ir snieguši nepilnīgas atbildes, bet noteikti iebilda tam, ka būtu snieguši nepatiesu vai maldinošu informāciju. To ieskatā, slēpti un nepārbaudāmi dati paši par sevi nepierāda pasākumu apiešanu, un, viņuprāt, Komisija nav arī pierādījusi, pamatojoties uz apstiprinošiem pierādījumiem, ka ir notikusi pasākumu apiešana.

               (34)

               Lai gan paši uzņēmumi nav snieguši pilnīgu un precīzu savu darbību uzskaiti, Komisija ir izmantojusi alternatīvas metodes, piemēram, aprēķinu metodi, kas balstās uz izejvielu patēriņu, lai salīdzinātu galvenos datus no atbildēm uz anketas jautājumiem ar sniegto informāciju un to, kas iegūta uz vietas. Šādas alternatīvas metodes, pat ja neizbēgami ir neprecīzākas nekā faktiskā dokumentācija, parādīja, ka sniegtā informācija nebija ticama. Piemēram, rezultāti attiecībā uz ražošanas apjomu parādīja, ka uzņēmumu deklarētais ražošanas daudzums neatbilda to izejvielu patēriņam.

               (35)

               Komisija uzskata, ka ticamu grāmatvedības ierakstu trūkums, informācijas, kas ir būtiska izmeklēšanā, neizpaušana, kā arī nepatiesas vai maldinošas informācijas sniegšana bija pamatā tam, ka dati pēc pārbaudes procesa nav ticami.

               (36)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, konstatējumi par ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu importu no Vjetnamas Savienībā bija jāizdara, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 18. panta 1. punktu. Tādēļ, lai nodrošinātu, ka pusēm prasītās informācijas nesniegšana nekavē izmeklēšanu, Komisija ir aizstājusi nepārbaudāmos datus, ko iesnieguši Vjetnamas ražotāji, ar citiem pieejamiem datiem, piemēram, no Eurostat Comext datubāzes, lai noteiktu kopējo importa apjomu no Vjetnamas Savienībā, kā arī pieprasījumā minētos datus par izmaksām, lai noteiktu Ķīnas detaļu īpatsvaru (skatīt 50. apsvērumu turpmāk).

               (37)

               Ķīnas ražotāji eksportētāji izmeklēšanā nesadarbojās. Tādēļ secinājumi par attiecīgā ražojuma importu Savienībā un ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu eksportu no ĶTR uz Vjetnamu bija jāizdara, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem saskaņā ar pamatregulas 18. panta 1. punktu. Tika izmantota pieprasījumā sniegtā UN Comtrade statistika, lai noteiktu kopējo eksporta apjomu no ĶTR uz Vjetnamu.

         2.4.   Tirdzniecības modeļa pārmaiņas

               (38)

               Attiecīgā ražojuma imports no ĶTR samazinājās 1991. gadā pēc tam, kad pirmo reizi ieviesa pasākumus. Imports saglabājās neliels pasākumu secīgu grozījumu un pagarinājumu laikā 1995., 1999., 2001. un 2007. gadā.

               (39)

               Laikposmā no 2008. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. martam šķiltavu imports apjoma ziņā no ĶTR bija diezgan stabils, aptuveni 50 miljoni vienību 2008. un 2009. gadā, 70 miljoni vienību 2010. gadā un 60 miljoni vienību 2011. gadā un ZP. Tomēr to veidoja tikai atkārtoti uzpildāmie modeļi un elektriskās pjezo šķiltavas, kam nepiemēroja pasākumus.

               (40)

               Ražojuma, uz kuru attiecas izmeklēšana, imports no Vjetnamas ir palielinājies laika gaitā. Lai arī 1997. gadā praktiski nepastāvēja ražojuma, uz kuru attiecas izmeklēšana, imports no Vjetnamas Savienībā, tomēr kopš 2007. gada tā importa apjoms ir strauji pieaudzis.

               (41)

               Imports no Vjetnamas ZP veidoja 84 % no kopējā importa Savienībā.

                  Neuzpildāmu šķiltavu imports no Vjetnamas uz Savienību, kas izteikts % no kopējā importa apjoma

                           2008

                           2009

                           2010

                           2011

                           ZP

                           Tirgus daļa

                           80 %

                           84 %

                           83 %

                           84 %

                           84 %

                              Avots: pieprasījumā sniegtie statistikas dati.

               (42)

               No ĶTR uz Vjetnamu ZP tika eksportētas krama šķiltavu detaļas. Vjetnama ir visnozīmīgākais ĶTR eksportēto krama šķiltavu detaļu galamērķis. Saskaņā ar pieprasījumā sniegtajiem statistikas datiem šķiltavu daļu eksports no ĶTR uz Vjetnamu ir būtiski palielinājies kopš 1999. gada. Šķiltavu daļu eksports no ĶTR uz Vjetnamu 1999. gadā bija mazāk par 3 % no kopējā eksporta apjoma, bet 2010. gadā Vjetnama kļuva par šķiltavu daļu pirmo eksporta galamērķi, sasniedzot 26 % importa tirgus daļu. Apjoma izteiksmē tas atbilstu pieaugumam no mazāk nekā 50 miljoniem līdz 200 miljoniem gatavu šķiltavu vienību.

               (43)

               Tā kā Vjetnamas ražotāju sniegto informāciju nevarēja ņemt vērā, tad nevarēja iegūt arī pārbaudāmu informāciju par patieso ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu ražošanas apjomu.

         2.5.   Secinājums par tirdzniecības modeļa pārmaiņām

               (44)

               Kopējā eksporta apjoma no ĶTR uz Savienību samazinājums un eksporta apjoma pieaugums no Vjetnamas uz Savienību kopš 2007. gada, kā arī ievērojams šķiltavu daļu eksporta apjoma pieaugums no ĶTR uz Vjetnamu kopš 1999. gada radīja tirdzniecības modeļa pārmaiņas starp ĶTR un Vjetnamu, no vienas puses, un Savienību, no otras puses.

         2.6.   Apiešanas darbību raksturs

               (45)

               Pamatregulas 13. panta 1. punktā noteikts, ka pārmaiņas tirdzniecības modelī izriet no prakses, procesa vai darba, kam bez maksājuma uzlikšanas nav cita pietiekama cēloņa vai ekonomiskā pamatojuma. Prakse, process vai darbs cita starpā ietver detaļu montāžu, veicot montāžas darbības trešā valstī. Šim nolūkam tika noskaidrots, vai notiek montāžas darbības saskaņā ar pamatregulas 13. panta 2. punktu.

               (46)

               Kā minēts iepriekš, ticamas dokumentācijas trūkums un izmeklēšanai būtiskas informācijas neizpaušana ir bijis par pamatu tam, lai piemērotu pamatregulas 18. pantu. Tas, vai montāžas darbības Vjetnamā bija uzskatāmas par tādām, ar kurām apiet pasākumus, bija jānosaka, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem.

               (47)

               Izmeklēšanā noskaidrots, ka apiešanu īsteno, montāžas darbības veicot Vjetnamas uzņēmumos, kas darbojas ciešā sadarbībā ar Ķīnā un Honkongā reģistrētiem uzņēmumiem. To Vjetnamas ražotāju, kas sadarbojās, īpašnieki lielākoties ir ĶTR un Honkongas uzņēmumi. Arī Vjetnamas uzņēmumu vadības lielu daļu veido profesionāļi no Ķīnas, kuri ir iepriekš nodarbināti pie ĶTR šķiltavu ražotājiem.

               (48)

               Vjetnamas ražotāji importē tiem vajadzīgās šķiltavu detaļas no ĶTR, izmantojot saistītus uzņēmumus, kas reģistrēti Honkongā. Daži no Vjetnamas ražotājiem darbojas saskaņā ar pārstrādes nolīgumiem, kas noslēgti ar pasūtītājiem Ķīnā un/vai Honkongā. Saskaņā ar šiem nolīgumiem pasūtītājs no Ķīnas piegādā Vjetnamas ražotnei šķiltavu detaļas un plastmasu un pārdod gatavas šķiltavas. Arī tad, ja šādi pārstrādes nolīgumi nav noslēgti, Vjetnamā saražotās šķiltavas parasti pārdod Honkongas uzņēmumiem, kas ir atbildīgi par komerciālajām attiecībām ar Savienības importētājiem.

               (49)

               Ņemot vērā to, ka Vjetnamas ražotāju sniegtā informācija nav ticama, nav bijis iespējams noteikt, vai pamatregulas 13. panta 2. punktā noteiktās procentuālās robežvērtības ir vai nav izpildītas. Nav bijis iespējams pārbaudīt, vai ĶTR izcelsmes šķiltavu detaļas veido vairāk vai mazāk nekā 60 % no kopējās samontēto šķiltavu vērtības, kā arī to, vai ievesto detaļu pievienotā vērtība ir bijusi lielāka vai mazāka par 25 % no ražošanas izmaksām.

               (50)

               Tā kā no Vjetnamas ražotājiem nav iegūta ticama informācija, tad noteikšana jāveic, balstoties uz pieejamajiem faktiem. Pieprasījumā sniegtā informācija liecina, ka ĶTR izcelsmes šķiltavu detaļas veido 60 % līdz 70 % no kopējās vērtības un ka ievesto detaļu pievienotā vērtība atbilst 12 % no ražošanas izmaksām. Šīs vērtības ir balstītas uz salīdzināmām ražošanas izmaksām, kādas ir ražotājam ĶTR. Attiecīgie aprēķini uzskatāmi par pietiekami precīziem, atspoguļojot izmaksu sadalījumu Vjetnamā, jo izmantotās šķiltavu detaļas un izejvielas ir vienādas gan ĶTR, gan Vjetnamā. Jebkuri pielāgojumi saistībā ar zemākām vietējām izmaksām Vjetnamā radītu vēl lielāku Ķīnas vērtības īpatsvaru gatavās šķiltavās.

         2.7.   Tādu pamatotu iemeslu vai ekonomiska izskaidrojuma trūkums, kas nav antidempinga maksājuma uzlikšana

               (51)

               Izmeklēšanā netika konstatēts, ka montāžas darbībām būtu cits pamatots iemesls vai ekonomisks izskaidrojums kā vien izvairīšanās no attiecīgajam ražojumam noteiktajiem sākotnējiem pasākumiem. Vjetnamas ražotāji apgalvoja, ka ražošanas pārvietošanas iemesls bija zemākas darbaspēka izmaksas Vjetnamā, tomēr šis apgalvojums netika pamatots. Jebkurā gadījumā vispārējas darba izmaksu atšķirības neizskaidro, kāpēc ražošana konkrētā nozarē (šķiltavas) būtu jāpārvieto uz Vjetnamu, lai gan ražošana citās nozarēs, tostarp šķiltavu detaļu ražošana, turpinās ĶTR.

         2.8.   Kaitējuma vai antidempinga maksājuma koriģējošās ietekmes mazināšana

               (52)

               Kaitējuma esamība, kas aplūkota sākotnējā regulā, pašreizējās izmeklēšanas darbības jomā likusi iekļaut izvērtējumu par to, vai uzlikto maksājumu koriģējošo ietekmi mazina līdzīga ražojuma cena un/vai daudzums.

               (53)

               Lai noteiktu, vai ievestais ražojums, uz kuru attiecas izmeklēšana, daudzuma un cenas ziņā ir mazinājis sākotnējo pasākumu koriģējošo ietekmi attiecībā uz attiecīgā ražojuma importu, tika izmantota Eurostat Comext datubāze kā labākais pieejamais datu avots par daudzumu un cenu attiecībā uz importa apjomu no Vjetnamas. Šādi noteiktās cenas tika salīdzinātas ar kaitējuma novēršanas līmeni, kas Savienības ražotājiem noteikts Regulas (EK) Nr. 1006/95 63. apsvērumā.

               (54)

               Importa pieaugums no Vjetnamas Savienībā no 0,6 % 1998. gadā līdz 80 % 2008. gadā (IP sākums) un līdz 84 % ZP (IP beigas) – skatīt tabulu 2.4. punktā – tika uzskatīts par būtisku daudzuma ziņā. Tajā pašā laikposmā imports no ĶTR Savienībā būtiski samazinājās – no 30 % līdz 10 % no visa importa apjoma.

               (55)

               Salīdzinot kaitējuma novēršanas līmeni, kas konstatēts sākotnējā izmeklēšanā, ar vidējo svērto eksporta cenu Vjetnamas deklarētajam eksportam, konstatēja ievērojamu mērķa cenas samazinājumu. Tādēļ tika secināts, ka šā maksājuma koriģējošā ietekme, kas noteikta sākotnējā regulā, tikusi samazināta gan attiecībā uz daudzumu, gan cenu.

         2.9.   Dempinga pierādījumi

               (56)

               Visbeidzot, saskaņā ar pamatregulas 13. panta 1. un 2. punktu Komisija pārbaudīja, vai pastāv dempinga pierādījumi, salīdzinot normālo vērtību, kas iepriekš noteikta sākotnējā izmeklēšanā, ar eksporta cenu no Vjetnamas.

               (57)

               Sākotnējā izmeklēšanā normālo vērtību noteica, pamatojoties uz cenām Brazīlijā, kas minētajā izmeklēšanā tika atzīta par piemērotu tirgus ekonomikas analogo valsti ĶTR.

               (58)

               Eksporta cenas no Vjetnamas tika pamatotas, balstoties uz pieejamajiem faktiem, t. i., uz vidējo eksporta cenu ar gāzi pildītām, neuzpildāmām kabatas krama šķiltavām ZP, kā ziņots Eurostat Comext datubāzē. Tika izmantoti pieejamie fakti, jo Vjetnamas ražotāji par ražojumu, uz kuru attiecas izmeklēšana, sniedza informāciju, kas nav ticama.

               (59)

               Lai nodrošinātu taisnīgu normālās vērtības un eksporta cenas salīdzinājumu, saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu tika veiktas atšķirību korekcijas, kas attiecas uz cenām un to salīdzināmību. Attiecīgi tika veiktas korekcijas saistībā ar atšķirībām transporta, apdrošināšanas un iepakošanas izmaksās. Ņemot vērā to, ka nebija ticamas informācijas, kas iegūta no Vjetnamas un ĶTR ražotājiem, korekcijas bija jāveic, pamatojoties uz labākajiem pieejamajiem faktiem. Tādējādi minētās korekcijas tika balstītas uz procentuālo daudzumu, kas tika aprēķināts kā proporcionāla daļa no kopējām transporta, apdrošināšanas un iepakošanas izmaksām šo uz Savienību veikto tirdzniecības darījumu vērtībā ar CIF piegādes noteikumiem, kuru sākotnējā izmeklēšanā sniedza Ķīnas ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās.

               (60)

               Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktu dempings tika aprēķināts, salīdzinot sākotnējā regulā noteikto vidējo svērto normālo vērtību ar attiecīgajām šīs izmeklēšanas ZP noteiktajām Vjetnamas deklarētā eksporta vidējām svērtajām eksporta cenām saskaņā ar Comext datubāzi, kuras izteiktas procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas.

               (61)

               Salīdzinot vidējo svērto normālo vērtību ar vidējo svērto eksporta cenu, pēc korekciju veikšanas, kā iepriekš izskaidrots 59. apsvērumā, tika konstatēts ievērojams dempings.

         2.10.   Komentāri pēc informācijas izpaušanas

               (62)

               Pēc informācijas izpaušanas ieinteresēto personu grupa, kurā bija Vjetnamas ražotāji un Savienības importētāji, pat atzīstot, ka pasākumi to tieši neskar, izteica komentārus par izmeklēšanas konstatējumiem. Tās atkārtoti norādīja, ka neviena maldinoša informācija netika iesniegta ar nodomu un ka Komisija nav atklājusi nekādus apstiprinošus pierādījumus pasākumu apiešanai, kā arī to, ka, nosakot pasākumus ar atpakaļejošu datumu, nevar panākt koriģējošu ietekmi, par ko liecina arī lēmums nepagarināt termiņu sākotnējiem pasākumiem pret ĶTR. Tās uzskata, ka lēmums nepagarināt termiņu sākotnējiem pasākumiem pret ĶTR tika pieņemts, balstoties uz konstatējumiem, kas izdarīti vienā laikposmā ar secinājumiem par to, ka apiešanas prakse mazina sākotnējo pasākumu koriģējošo ietekmi. Visbeidzot, tās arī apšaubīja plānoto ietekmi un to, kāda Savienībai varētu būt interese pagarināt termiņu pasākumiem, kas beidzās 2012. gada decembrī. Viņuprāt, pasākumu termiņa pagarināšana tikai sodītu Savienības importētājus, nesniedzot nekādu labumu Savienības rūpniecības nozarei.

               (63)

               Pēc tam, kad tika iesniegts un pieņemts derīgs pieprasījums sākt izmeklēšanu, lai novērstu pasākumu apiešanu, Komisijai ir juridiski saistošs pienākums pilnībā izmeklēt lietu un atbilstoši rīkoties, ja tas ir pamatoti. Konkrētajā lietā tika noskaidrots, ka visi pamatregulas 13. pantā minētie nosacījumi, lai konstatētu, ka notiek apiešana, ir izpildīti. Līdz ar to pasākumi bija piemērotā veidā jāattiecina uz importu no Vjetnamas.

               (64)

               Novērtējot to, vai apiešanas darbības mazina sākotnējo pasākumu koriģējošo ietekmi, Komisijai jābalsta savs vērtējums uz notikumu attīstību pēc šo pasākumu ieviešanas, un tā ņem vērā sākotnējā izmeklēšanā izdarītos konstatējumus, pamatojoties uz kuriem ir noteikta koriģējoša ietekme. Turpretim izvērtējumu par vajadzību sākt termiņa beigu pārskatu veic, pamatojoties uz varbūtību, ka dempings un kaitējums turpināsies vai atkārtosies nākotnē, ņemot vērā konstatējumus attiecībā uz dažādiem laikposmiem. Līdz ar to – pretēji ieinteresēto personu apgalvojumam – šie divi konstatējumi neattiecas uz vienu un to pašu laika periodu. Attiecībā uz apgalvojumu, ka tiks ietekmēti tikai Savienības importētāji un ka Savienības rūpniecības nozarei netiks sniegts nekāds labums, Savienības intereses pasākumu ieviešanā tika apstiprinātas sākotnējā izmeklēšanā. Saskaņā ar pamatregulas 13. pantu sākotnējo pasākumu koriģējošās ietekmes pret apiešanu paplašināšana ir šajā ziņā pamatota, kamēr vien sākotnējie pasākumi ir spēkā. Jebkurā gadījumā pasākumu paplašināšanas mērķis nav sodīt personas, bet gan labot kropļojošu ietekmi, ko attiecībā uz Savienības tirgu rada apiets imports no Vjetnamas par dempinga cenām, ieviešot godīgas konkurences apstākļus attiecībā uz šāda importa cenu un daudzumu. Katrā ziņā apgalvojums par to, ka pasākumi ietekmē tikai importētājus, nav pamatots ne ar kādiem pierādījumiem vai analīzi.

               (65)

               Vēl viena ieinteresētā puse, kas ir importētājs, iesniedza komentārus par izmeklēšanas gaitu, norādot, ka netika informēta par sākto izmeklēšanu saistībā ar apiešanu. Šajā sakarā jāatzīmē, ka par šo pusi Komisijai nebija informācijas pirms izmeklēšanas sākšanas un ka paziņojums par sākšanu tika publiskots, to publicējot Oficiālajā Vēstnesī.

               (66)

               Cits importētājs reaģēja, paziņojot, ka tas sešu mēnešu laikā iesniegs pierādījumus tam, ka tā šķiltavu imports nav saistīts ar pasākumu apiešanu. Komisija atzīmē, ka visas ieinteresētās puses ar sākšanas paziņojumu tika uzaicinātas izmeklēšanas laikā iesniegt pierādījumus (skatīt jo īpaši Regulas (ES) Nr. 548/2012 10., 19. un 20. apsvērumu un 3. panta 2. punktu). Komisijai jānoslēdz izmeklēšana, ievērojot tiesību aktos noteikto termiņu – deviņi mēneši, un tādēļ tā pašreizējā posmā nevar gaidīt papildu informāciju.

         3.   PASĀKUMI

               (67)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, tika secināts, ka galīgais antidempinga maksājums, kas bija uzlikts ĶTR izcelsmes ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu importam, tika apiets caur Vjetnamu, izmantojot montāžas darbības pamatregulas 13. panta 1. punkta un 13. panta 2. punkta nozīmē.

               (68)

               Saskaņā ar pamatregulas 13. panta 1. punkta pirmo teikumu sākotnējie pasākumi, kas ir spēkā attiecībā uz konkrētā ražojuma importu, būtu jāattiecina uz ražojuma, uz kuru attiecas izmeklēšana, importu, proti, uz to pašu ražojumu, bet kuru nosūta no Vjetnamas un kam ir vai nav deklarēta Vjetnamas izcelsme.

               (69)

               Ievērojot nesadarbošanos šajā izmeklēšanā, paplašinātiem pasākumiem jābūt pasākumiem, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 1458/2007 1. panta 2. punktā, proti, galīgajam antidempinga maksājumam EUR 0,065 apmērā par vienu šķiltavu.

               (70)

               Saskaņā ar pamatregulas 13. panta 3. punktu un 14. panta 5. punktu, kas paredz, ka visi paplašinātie pasākumi jāattiecina uz importu, kas nonāk Savienībā, ievērojot prasību par reģistrāciju, kuru noteica ar izmeklēšanas uzsākšanas regulu, maksājumi ir jāiekasē par to ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu reģistrēto importu, kas nosūtīts no Vjetnamas. Ņemot vērā to, ka sākotnējo pasākumu termiņš ir beidzies 2012. gada 13. decembrī un šajā pašā dienā ir pārtraukta reģistrācija, maksājumu iekasēšana būtu veicama tikai līdz minētajai dienai.

         4.   ATBRĪVOJUMA PIEPRASĪJUMI

               (71)

               Septiņi Vjetnamas uzņēmumi, kas iesniedza atbildes uz anketas jautājumiem, ir lūguši tos atbrīvot no iespējamajiem paplašinātajiem pasākumiem saskaņā ar pamatregulas 13. panta 4. punktu.

               (72)

               Noskaidrots, ka visi šie septiņi uzņēmumi sniedza nepatiesu vai maldinošu informāciju. Saskaņā ar pamatregulas 18. panta 4. punktu šos uzņēmumus informēja par nodomu neņemt vērā to iesniegto informāciju un noteica termiņu, kurā tie var sniegt sīkākus paskaidrojumus.

               (73)

               Šo uzņēmumu sniegtie paskaidrojumi nebija tādi, lai mainītu izdarītos secinājumus. Tāpēc saskaņā ar pamatregulas 18. panta 1. punktu konstatējumi par šiem uzņēmumiem tika izdarīti, pamatojoties uz pieejamajiem faktiem.

               (74)

               Ņemot vērā nepatiesās un/vai maldinošās informācijas raksturu, kas izklāstīta iepriekš, šo septiņu uzņēmumu pieprasīto atbrīvojumu saskaņā ar pamatregulas 13. panta 4. punktu nevarēja piešķirt.

         5.   INFORMĀCIJAS IZPAUŠANA

               (75)

               Visas ieinteresētās puses ir informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, kas ir iepriekš minēto secinājumu pamatā, un tām bija iespēja izteikt komentārus. Tika izskatīti pušu izteiktie mutvārdu un rakstveida komentāri. Neviens no minētajiem argumentiem nebija pietiekams, lai mainītu konstatējumus,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   1.   Galīgo antidempinga maksājumu, kuru uzliek ar Regulas (EK) Nr. 1458/2007 1. panta 2. punktu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu importam, ar šo attiecina uz tādu ar gāzi pildītu, neuzpildāmu kabatas krama šķiltavu importu, ko nosūta no Vjetnamas un kam ir vai nav deklarēta Vjetnamas izcelsme, un ko patlaban klasificē ar KN kodu ex 9613 10 00.
   2.   Maksājumu, kas ir attiecināts saskaņā ar šā panta 1. punktu, iekasē par importu, kas nosūtīts no Vjetnamas laikposmā no 2012. gada 27. jūnija līdz 2012. gada 13. decembrim un kam ir vai nav deklarēta Vjetnamas izcelsme, un kas reģistrēts saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 548/2012 2. pantu un Regulas (EK) Nr. 1225/2009 13. panta 3. punktu un 14. panta 5. punktu.
   3.   Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2013. gada 18. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         S. COVENEY

      (1)  OV L 343, 22.12.2009., 51. lpp.

      (2)  OV L 326, 28.11.1991., 1. lpp.

      (3)  OV L 101, 4.5.1995., 38. lpp.

      (4)  OV L 22, 29.1.1999., 1. lpp.

      (5)  OV L 248, 18.9.2001., 1. lpp.

      (6)  OV L 326, 12.12.2007., 1. lpp.

      (7)  OV C 382, 12.12.2012., 12. lpp.

      (8)  OV L 340, 13.12.2012., 37. lpp.

      (9)  OV L 165, 26.6.2012., 37. lpp.


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2016/1930 (2016. gada 4. novembris), ar ko hlorkrezolu apstiprina par 1., 2., 3., 6. un 9. produkta veida biocīdos lietojamu esošu aktīvo vielu (Dokuments attiecas uz EEZ )

text:
               5.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 299/29

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2016/1930
   (2016. gada 4. novembris),
   ar ko hlorkrezolu apstiprina par 1., 2., 3., 6. un 9. produkta veida biocīdos lietojamu esošu aktīvo vielu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 22. maija Regulu (ES) Nr. 528/2012 par biocīdu piedāvāšanu tirgū un lietošanu (1) un jo īpaši tās 89. panta 1. punkta trešo daļu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 1062/2014 (2) izveidots to esošo aktīvo vielu saraksts, kuras jānovērtē, lai lemtu par to iespējamu apstiprināšanu lietošanai biocīdos. Hlorkrezols ir minētajā sarakstā.

               (2)

               Hlorkrezols ir novērtēts lietošanai biocīdos, kas pieder pie Regulas (ES) Nr. 528/2012 V pielikumā aprakstītā 1. produkta veida “Cilvēka higiēnai paredzētie”, 2. produkta veida “Dezinfekcijas līdzekļi un algicīdi, kas nav paredzēti tiešai piemērošanai cilvēkiem un dzīvniekiem”, 3. produkta veida “Veterinārā higiēna”, 6. produkta veida “Konservanti, kas paredzēti produktiem uzglabāšanas laikā” un 9. produkta veida “Šķiedru, ādas, gumijas un polimerizētu materiālu konservanti”.

               (3)

               Par kompetento novērtētājiestādi tika izraudzīta Francija, un 2013. gada 8. oktobrī, 2013. gada 15. novembrī un 2013. gada 18. decembrī tā iesniedza novērtējuma ziņojumus kopā ar saviem ieteikumiem.

               (4)

               Saskaņā ar Deleģētās regulas (ES) Nr. 1062/2014 7. panta 2. punktu, ņemot vērā kompetentās novērtētājiestādes secinājumus, Biocīdu komiteja 2016. gada 13. aprīlī formulēja Eiropas Ķimikāliju aģentūras atzinumus.

               (5)

               Saskaņā ar minētajiem atzinumiem 1., 2., 3., 6. un 9. produkta veida biocīdi, kas satur hlorkrezolu, varētu atbilst Regulas (ES) Nr. 528/2012 19. panta 1. punkta b) apakšpunkta prasībām, ja attiecībā uz to lietošanu tiek ievērotas noteiktas specifikācijas un nosacījumi.

               (6)

               Tāpēc ir lietderīgi hlorkrezolu apstiprināt lietošanai 1., 2., 3., 6. un 9. produkta veida biocīdos ar noteikumu, ka tiek ievērotas noteiktas specifikācijas un nosacījumi.

               (7)

               Pirms aktīvo vielu apstiprina, būtu jāpaiet saprātīgi ilgam laikam, lai ieinteresētās personas varētu veikt jauno prasību izpildei nepieciešamos sagatavošanās pasākumus.

               (8)

               Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Biocīdu pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU:
   1. pants
   Hlorkrezolu apstiprina par aktīvo vielu lietošanai 1., 2., 3., 6. un 9. produkta veida biocīdos ar noteikumu, ka tiek ievērotas pielikumā noteiktās specifikācijas un nosacījumi.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2016. gada 4. novembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OV L 167, 27.6.2012., 1. lpp.

      (2)  Komisijas 2014. gada 4. augusta Deleģētā regula (ES) Nr. 1062/2014 par darba programmu visu to esošo aktīvo vielu sistemātiskai pārbaudei, kuras satur Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 528/2012 minētie biocīdi (OV L 294, 10.10.2014., 1. lpp.).

      PIELIKUMS

                  Vispārpieņemtais nosaukums

                     IUPAC nosaukums
                  Identifikācijas numuri

                  Aktīvās vielas minimālā tīrības pakāpe (1)

                  Apstiprināšanas datums

                  Apstiprinājuma beigu datums

                  Produkta veids

                  Īpaši nosacījumi

                  Hlorkrezols

                     IUPAC nosaukums:
                  4-hlor-3-metilfenols
                  EK Nr.: 200-431-6

                     CAS Nr.: 59-50-7

                  99,8 masas %

                  2018. gada 1. maijs

                  2028. gada 30. aprīlis

                  1

                  Lai attiecībā uz biocīdiem saņemtu atļauju, jāizpilda šāds nosacījums:
                  produkta novērtēšanā īpašu uzmanību pievērš tām ekspozīcijām [“iedarbībai”], riskiem un iedarbīgumam, kuri saistīti ar katru atļaujas pieteikuma aptverto lietojuma veidu, bet kuri Savienības līmeņa novērtējumā par aktīvās vielas risku nav aplūkoti.

                  2

                  Lai attiecībā uz biocīdiem saņemtu atļauju, jāizpilda šādi nosacījumi:

                              1)

                              produkta novērtēšanā īpašu uzmanību pievērš tām ekspozīcijām [“iedarbībai”], riskiem un iedarbīgumam, kuri saistīti ar katru atļaujas pieteikuma aptverto lietojuma veidu, bet kuri Savienības līmeņa novērtējumā par aktīvās vielas risku nav aplūkoti;

                              2)

                              ņemot vērā attiecībā uz novērtētajiem lietojuma veidiem apzinātos riskus, produkta novērtēšanā īpašu uzmanību pievērš:

                                          a)

                                          rūpnieciskajiem un profesionālajiem lietotājiem;

                                          b)

                                          attiecībā uz produktiem, ko lieto privātās un valsts iestādēs, – bērniem.

                  3

                  Lai attiecībā uz biocīdiem saņemtu atļauju, jāizpilda šādi nosacījumi:

                              1)

                              produkta novērtēšanā īpašu uzmanību pievērš tām ekspozīcijām [“iedarbībai”], riskiem un iedarbīgumam, kuri saistīti ar katru atļaujas pieteikuma aptverto lietojuma veidu, bet kuri Savienības līmeņa novērtējumā par aktīvās vielas risku nav aplūkoti;

                              2)

                              ņemot vērā attiecībā uz novērtētajiem lietojuma veidiem apzinātos riskus, produkta novērtēšanā īpašu uzmanību pievērš:

                                          a)

                                          profesionāliem lietotājiem;

                                          b)

                                          augsnes videi;

                              3)

                              attiecībā uz produktiem, kuru atliekas var nonākt pārtikā vai dzīvnieku barībā, pārliecinās, vai nav nepieciešams saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 470/2009 (2) vai Eiropas Parlamenta vai Padomes Regulu (EK) Nr. 396/2005 (3) noteikt jaunus vai grozīt esošos maksimālos atlieku līmeņus (MAL), un veic visus attiecīgos riska mazināšanas pasākumus, kas nodrošina, ka piemērojamie MAL netiek pārsniegti.

                  6

                  Lai attiecībā uz biocīdiem saņemtu atļauju, jāizpilda šādi nosacījumi:

                              1)

                              produkta novērtēšanā īpašu uzmanību pievērš tām ekspozīcijām [“iedarbībai”], riskiem un iedarbīgumam, kuri saistīti ar katru atļaujas pieteikuma aptverto lietojuma veidu, bet kuri Savienības līmeņa novērtējumā par aktīvās vielas risku nav aplūkoti;

                              2)

                              ņemot vērā attiecībā uz novērtētajiem lietojuma veidiem apzinātos riskus, produkta novērtēšanā īpašu uzmanību pievērš:

                                          a)

                                          profesionāliem lietotājiem (kad tie saskaņā ar formulu izgatavo konservējamo produktu un papīra ražošanas procesa gaitā veic konservētā produkta uzklāšanu);

                                          b)

                                          zīdaiņiem (kuri rāpo pa virsmām, kas ir tīrītas ar konservēto produktu).

                  9

                  Lai attiecībā uz biocīdiem saņemtu atļauju, jāizpilda šādi nosacījumi:

                              1)

                              produkta novērtēšanā īpašu uzmanību pievērš tām ekspozīcijām [“iedarbībai”], riskiem un iedarbīgumam, kuri saistīti ar katru atļaujas pieteikuma aptverto lietojuma veidu, bet kuri Savienības līmeņa novērtējumā par aktīvās vielas risku nav aplūkoti;

                              2)

                              ņemot vērā attiecībā uz novērtētajiem lietojuma veidiem apzinātos riskus, produkta novērtēšanā īpašu uzmanību pievērš profesionālajiem lietotājiem.

         (1)  Šajā slejā norādītā tīrības pakāpe ir saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 528/2012 89. panta 1. punktu veiktajā novērtēšanā izmantotās aktīvās vielas minimālā tīrības pakāpe. Ja ir pierādīts, ka aktīvā viela tirgū laistajā produktā ir tehniski līdzvērtīga novērtētajai aktīvajai vielai, tās tīrības pakāpe var būt gan tāda pati, gan citāda.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Regula (EK) Nr. 470/2009, ar ko nosaka Kopienas procedūras farmakoloģiski aktīvo vielu atlieku pieļaujamo daudzumu noteikšanai dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktos, ar ko atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 2377/90 un groza Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/82/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 726/2004 (OV L 152, 16.6.2009., 11. lpp.).

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 23. februāra Regula (EK) Nr. 396/2005, ar ko paredz maksimāli pieļaujamos pesticīdu atlieku līmeņus augu un dzīvnieku izcelsmes pārtikā un barībā un ar ko groza Padomes Direktīvu 91/414/EEK (OV L 70, 16.3.2005., 1. lpp.).


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2016/1430 (2016. gada 26. augusts), ar ko 251. reizi groza Padomes Regulu (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kuras saistītas ar organizācijām ISIL (Da'esh) un Al-Qaida

text:
               27.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 232/6

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2016/1430
   (2016. gada 26. augusts),
   ar ko 251. reizi groza Padomes Regulu (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kuras saistītas ar organizācijām ISIL (Da'esh) un Al-Qaida

   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 27. maija Regulu (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kuras saistītas ar organizācijām ISIL (Da'esh) un Al-Qaida
       (1), un jo īpaši tās 7. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 7.a panta 5. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Regulas (EK) Nr. 881/2002 I pielikumā uzskaitītas personas, grupas un organizācijas, uz kurām saskaņā ar minēto regulu attiecas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana.

               (2)

               Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Sankciju komiteja 2016. gada 22. augustā nolēma grozīt vienu ierakstu to personu, grupu un organizāciju sarakstā, uz kurām jāattiecina līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana. Tādēļ attiecīgi būtu jāatjaunina Regulas (EK) Nr. 881/2002 I pielikums,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Regulas (EK) Nr. 881/2002 I pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā nākamajā diena pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2016. gada 26. augustā

            Komisijas

            un tās priekšsēdētāja vārdā –

            Ārpolitikas instrumentu dienesta vadītājs

      (1)  OV L 139, 29.5.2002., 9. lpp.

      PIELIKUMS
      Regulas (EK) Nr. 881/2002 I pielikuma sadaļā “Fiziskas personas” ierakstu: “Dawood Ibrahim Kaskar (alias a) Dawood Ebrahim, b) Sheikh Dawood Hassan, c) Abdul Hamid Abdul Aziz, d) Anis Ibrahim, e) Aziz Dilip, f) Daud Hasan Shaikh Ibrahim Kaskar, g) Daud Ibrahim Memon Kaskar, h) Dawood Hasan Ibrahim Kaskar, i) Dawood Ibrahim Memon, j) Dawood Sabri, k) Kaskar Dawood Hasan, l) Shaikh Mohd Ismail Abdul Rehman, m) Dowood Hassan Shaikh Ibrahim, n) Ibrahim Shaikh Mohd Anis, o) Shaikh Ismail Abdul, p) Hizrat). Nosaukums: a) Sheikh, b) Shaikh. Adrese: a) White House, Near Saudi Mosque, Clifton, Karachi, Pakistan, b) House Nu 37 – 30th Street – defence, Housing Authority, Karachi Pakistan. Dzimšanas datums: 26.12.1955. Dzimšanas vieta: a) Bombeja, b) Ratnagiri, Indija. Valstspiederība: Indijas. Pases Nr.: a) A-333602 (Indijas pase izdota 4.6.1985. Bombejā, Indijā), b) M110522 (Indijas pase izdota 13.11.1978. Bombejā, Indijā), c) R841697 (Indijas pase izdota 26.11.1981. Bombejā), d) F823692 (DŽIDA) (Indijas pase, ko izdevis CGI Džidā, 2.9.1989.), e) A501801 (BOMBEJA) (Indijas pase izdota 26.7.1985.), f) K560098 (BOMBEJA) (Indijas pase izdota 30.7.1975.), g) V57865 (BOMBEJA) (izdota 3.10.1983.), h) P537849 (BOMBEJA) (izdota 30.7.1979.), i) A717288 (ĻAUNPRĀTĪGA IZMANTOŠANA) (izdota 18.8.1985. Dubaijā, j) G866537 (ĻAUNPRĀTĪGA IZMANTOŠANA) (Pakistānas pase izdota 12.8.1991. Ravalpindi), k) C-267185 (izdota Karači 1996. gada jūlijā), l) H-123259 (izdota Ravalpindi 2001. gada jūlijā), m) G-869537 (izdota Ravalpindi), n) KC-285901. Cita informācija: Indijas valdība ir anulējusi pasi Nr. A-333602. 2.a panta 4. punkta b) apakšpunktā minētais paziņošanas datums: 3.11.2003.” aizstāj ar šādu:

         “Dawood Ibrahim Kaskar (alias a) Dawood Ebrahim, b) Sheikh Dawood Hassan, c) Abdul Hamid Abdul Aziz, d) Anis Ibrahim, e) Aziz Dilip, f) Daud Hasan Shaikh Ibrahim Kaskar, g) Daud Ibrahim Memon Kaskar, h) Dawood Hasan Ibrahim Kaskar, i) Dawood Ibrahim Memon, j) Dawood Sabri, k) Kaskar Dawood Hasan, l) Shaikh Mohd Ismail Abdul Rehman, m) Dowood Hassan Shaikh Ibrahim, n) Ibrahim Shaikh Mohd Anis, o) Shaikh Ismail Abdul, p) Hizrat), q) Dawood Bhai, r) Sheikh Farooqi, s) Bada Seth, t) Bada Bhai, u) Iqbal Bhai, v) Mucchad, w) Haji Sahab). Tituls: a) Sheikh. Adrese: a) White House, Near Saudi Mosque, Clifton, Karachi, Pakistan, b) House Nu 37 – 30th Street – defence, Housing Authority, Karachi Pakistan, c) Palatial bungalow in the hilly area of Noorabad in Karachi. Dzimšanas datums: 26.12.1955. Dzimšanas vieta: Kher, Ratnagiri, Maharashtra, Indija. Valstspiederība: Indijas. Pases Nr.: a) A-333602 (Indijas pase izdota 4.6.1985. Bombejā Indijā), b) M110522 (Indijas pase izdota 13.11.1978. Bombejā Indijā), c) R841697 (Indijas pase izdota 26.11.1981. Bombejā), d) F823692 (DŽIDA) (Indijas pase, ko izdevis CGI Džidā, 2.9.1989.), e) A501801 (BOMBEJA) (Indijas pase izdota 26.7.1985.), f) K560098 (BOMBEJA) (Indijas pase izdota 30.7.1975.), g) V57865 (BOMBEJA) (izdota 3.10.1983.), h) P537849 (BOMBEJA) (izdota 30.7.1979.), i) A717288 (ĻAUNPRĀTĪGA IZMANTOŠANA) (izdota 18.8.1985. Dubaijā), j) G866537 (ĻAUNPRĀTĪGA IZMANTOŠANA) (Pakistānas pase izdota 12.8.1991. Ravalpindi), k) C-267185 (izdota Karači 1996. gada jūlijā), l) H-123259 (izdota Ravalpindi 2001. gada jūlijā), m) G-869537 (izdota Ravalpindi), n) KC-285901. Cita informācija: a) Indijas valdība ir anulējusi pasi Nr. A-333602. b) Tēva vārds ir Sheikh Ibrahim Ali Kaskar, mātes vārds ir Amina Bi, sievas vārds ir Mehjabeen Shaikh. 7.d panta 2. punkta i) apakšpunktā minētais paziņošanas datums: 3.11.2003.”


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/26 ( 2015. gada 7. janvāris ), ar kuru nosaka piešķīruma koeficientus, kas piemērojami daudzumiem, kuri norādīti no 2015. gada 1. janvāra līdz 2. janvārim iesniegtajos importa licenču pieteikumos, saskaņā ar tarifa kvotām, kas ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 416/2014 atvērtas Ukrainas izcelsmes labībai

text:
               8.1.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 4/22

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2015/26
   (2015. gada 7. janvāris),
   ar kuru nosaka piešķīruma koeficientus, kas piemērojami daudzumiem, kuri norādīti no 2015. gada 1. janvāra līdz 2. janvārim iesniegtajos importa licenču pieteikumos, saskaņā ar tarifa kvotām, kas ar Īstenošanas regulu (ES) Nr. 416/2014 atvērtas Ukrainas izcelsmes labībai
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (1), un jo īpaši tās 188. panta 1. un 3. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) Nr. 416/2014 (2) ir atvērtas tarifa kvotas Ukrainas izcelsmes labības importēšanai.

               (2)

               Ar Īstenošanas regulas (ES) Nr. 416/2014 1. panta 1. punktu ir noteikts, ka laikposmam no 2015. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim ar kārtas numuru 09.4308 apzīmētās kvotas daudzums ir 400 000 tonnu.

               (3)

               Daudzumi, kuri norādīti importa licenču pieteikumos, kas attiecībā uz kvotu ar kārtas numuru 09.4308 iesniegti no 2015. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 2. janvārim pulksten 13.00 pēc Briseles laika, ir lielāki par pieejamajiem daudzumiem. Tāpēc būtu jānosaka, par kādu apjomu importa licences var izdot, nosakot piešķīruma koeficientu, kas piemērojams pieprasītajiem daudzumiem par attiecīgo kvotu un ir aprēķināts saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1301/2006 (3) 7. panta 2. punktu.

               (4)

               Turklāt par kārtējo kvotas periodu būtu jāpārtrauc izdot importa licences par to kvotu ar kārtas numuru 09.4308, kura minēta Īstenošanas regulā (ES) Nr. 416/2014.

               (5)

               Lai nodrošinātu pasākuma efektīvu pārvaldību, šai regulai būtu jāstājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   1.   Daudzumiem, kas norādīti importa licenču pieteikumos, kuri attiecas uz Īstenošanas regulas (ES) Nr. 416/2014 pielikumā minēto kvotu ar kārtas numuru 09.4308 un kuri iesniegti no 2015. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 2. janvārim pulksten 13.00 pēc Briseles laika, piemēro piešķīruma koeficientu 7,385870 % attiecībā uz pieteikumiem, kas iesniegti saskaņā ar tarifa kvotu ar kārtas numuru 09.4308.
   2.   No 2015. gada 2. janvāra pulksten 13.00 pēc Briseles laika aptur tādu jaunu importa licenču pieteikumu pieņemšanu par kārtējo kvotas periodu, kuri attiecas uz Īstenošanas regulas (ES) Nr. 416/2014 pielikumā minēto kvotu ar kārtas numuru 09.4308.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2015. gada 7. janvārī

            Komisijas

            un tās priekšsēdētāja vārdā –

            lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektors

         Jerzy PLEWA

      (1)  OV L 347, 20.12.2013., 671. lpp.

      (2)  Komisijas 2014. gada 23. aprīļa Īstenošanas regula (ES) Nr. 416/2014, ar ko atver Savienības importa tarifu kvotas Ukrainas izcelsmes labībai un paredz šo kvotu pārvaldību (OV L 121, 24.4.2014., 53. lpp.).

      (3)  Komisijas 2006. gada 31. augusta Regula (EK) Nr. 1301/2006, ar ko nosaka kopīgus noteikumus lauksaimniecības produktu importa tarifu kvotu administrēšanai, izmantojot ievešanas atļauju sistēmu (OV L 238, 1.9.2006., 13. lpp.).