title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 276/2013 ( 2013. gada 19. marts ) par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā

text:
               23.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 84/9

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 276/2013
   (2013. gada 19. marts)
   par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (1) un jo īpaši tās 9. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               Lai nodrošinātu Regulai (EEK) Nr. 2658/87 pievienotās kombinētās nomenklatūras vienveidīgu piemērošanu, ir nepieciešams pieņemt noteikumus par šīs regulas pielikumā minēto preču klasifikāciju.

               (2)

               Regulā (EEK) Nr. 2658/87 ir izklāstīti vispārīgie kombinētās nomenklatūras interpretācijas noteikumi. Lai piemērotu tarifu un citus pasākumus, kas saistīti ar preču tirdzniecību, minētie noteikumi attiecas arī uz visām citām nomenklatūrām, kas pilnīgi vai daļēji balstās uz KN vai pievieno tai papildu apakšnodaļas un ir izveidotas ar īpašiem Savienības noteikumiem.

               (3)

               Šīs regulas pielikuma tabulas 1. slejā aprakstītās preces saskaņā ar minētajiem vispārīgajiem noteikumiem būtu jāklasificē saskaņā ar minētās tabulas 2. slejā norādīto KN kodu atbilstīgi 3. slejā noteiktajam pamatojumam.

               (4)

               Ir lietderīgi noteikt, ka saistošo izziņu par tarifu, ko attiecībā uz preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā izdevušas dalībvalstu muitas iestādes, bet kas neatbilst šīs regulas noteikumiem, izziņas turētājs var turpināt izmantot trīs mēnešus saskaņā ar 12. panta 6. punktu Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (2).

               (5)

               Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Muitas kodeksa komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Pielikuma tabulas 1. slejā aprakstītās preces kombinētajā nomenklatūrā klasificē ar tabulas 2. slejā norādīto KN kodu.
   2. pants
   Saistošo izziņu par tarifu, ko izdevušas dalībvalstu muitas iestādes, bet kas neatbilst šīs regulas noteikumiem, saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2913/92 12. panta 6. punktu var turpināt izmantot trīs mēnešus.
   3. pants
   Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2013. gada 19. martā

            Komisijas un tās priekšsēdētāja vārdā –

            Komisijas loceklis

         Algirdas ŠEMETA

      (1)  OV L 256, 7.9.1987., 1. lpp.

      (2)  OV L 302, 19.10.1992., 1. lpp.

      PIELIKUMS

                  Preču apraksts

                  Klasifikācija
                  (KN kods)

                  Pamatojums

                  (1)

                  (2)

                  (3)

                  Koksnes kompozītmateriāla terases seguma dēlis, kura izmēri ir aptuveni 0,15 × 0,02 × 3,7 m un kurš sastāv no koksnes šķiedras atlikumiem (60 %), pārstrādātas plastmasas (HDPE) (30 %), neplastmasas piedevām, inertām pildvielām, UV stabilizatoriem un pigmentiem (10 %). Dēlis ir izgatavots ar ekstrūzijas metodi. Tam ir taisnstūra profila forma un blīvums 1,20 g/cm3.
                  Augšējā virsma ir graudaina un teksturēta, savukārt apakšējā virsma – rievota. Gar dēļa malu visā garumā ir gropes.
                  Tam ir cieta, neelastīga plastmasas izstrādājuma īpašības, un tā pildījums ir koksnes atlikumi. Tas ir koka aizstājējs, un to izmanto, piemēram, terases segumu un celiņu izveidei.

                  3918 90 00

                  Klasifikācija noteikta, ievērojot 1., 3.b) un 6. vispārīgo kombinētās nomenklatūras interpretācijas noteikumu un KN kodu 3918 un 3918 90 00 formulējumu.
                  Ņemot vērā, ka koksnes šķiedras ir tikai pildījums un ka plastmasa satur koksnes šķiedras un nosaka izstrādājuma pamatīpašības, klasificēšana 44. nodaļā pie koka izstrādājumiem nav iespējama (sk. arī HS skaidrojumus par 44. nodaļu). Tādējādi izstrādājumu uzskata par plastmasu, ko izmanto terases segumam.
                  Tāpēc izstrādājums ir klasificējams pie plastmasas grīdas segumiem ar KN kodu 3918 90 00.


title: Padomes Īstenošanas regula (ES) Nr. 282/2011 ( 2011. gada 15. marts ), ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu

text:
               23.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 77/1

         PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 282/2011
   (2011. gada 15. marts),
   ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu
   (pārstrādāta versija)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes Direktīvu 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) un jo īpaši tās 397. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padomes Regulā (EK) Nr. 1777/2005 (2005. gada 17. oktobris), ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Direktīvai 77/388/EEK par kopēju pievienotās vērtības nodokļu sistēmu (2), jāizdara vairāki būtiski grozījumi. Skaidrības un racionalizācijas nolūkā būtu vēlams attiecīgos noteikumus pārstrādāt.

               (2)

               Direktīvā 2006/112/EK paredzēti noteikumi par pievienotās vērtības nodokli (PVN), kurus dažos gadījumos dalībvalstis interpretē dažādi. Pieņemot kopējus Direktīvas 2006/112/EK īstenošanas pasākumus, būtu jānodrošina PVN sistēmas piemērošanas pilnīgāka atbilstība iekšējā tirgus mērķim gadījumā, ja rodas vai var rasties piemērošanas atšķirības, kas nav saderīgas ar iekšējā tirgus pareizu darbību. Šie īstenošanas pasākumi ir juridiski saistoši tikai no šīs regulas spēkā stāšanās dienas un neskar dalībvalstu iepriekš pieņemto tiesību aktu un interpretācijas spēkā esību.

               (3)

               Šajā regulā būtu jāatspoguļo izmaiņas, kuras ieviestas ar Padomes Direktīvu 2008/8/EK (2008. gada 12. februāris), ar ko groza Direktīvu 2006/112/EK attiecībā uz pakalpojumu sniegšanas vietu (3).

               (4)

               Šīs regulas mērķis ir nodrošināt pašreizējās PVN sistēmas vienādu piemērošanu, pieņemot Direktīvas 2006/112/EK īstenošanas noteikumus, jo īpaši attiecībā uz nodokļa maksātājiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu un to darījumu vietu, par kuriem uzliek nodokli. Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. panta 4. punktā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai. Vienādu piemērošanu vislabāk nodrošinātu regula, kas uzliek saistības un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

               (5)

               Šie īstenošanas pasākumi ietver īpašus noteikumus, kuri atbilst noteiktiem piemērošanas jautājumiem, un to mērķis ir nodrošināt vienādu režīmu visā Savienībā vienīgi attiecībā uz šiem konkrētajiem gadījumiem. Tāpēc tie nav attiecināmi uz citiem gadījumiem, un attiecībā uz to formulējumu tie ir jāpiemēro ierobežojoši.

               (6)

               Ja persona, kas nav nodokļa maksātāja, mainot dzīvesvietu, pārvieto jaunu transportlīdzekli vai ja jauns transportlīdzeklis tiek atgriezts dalībvalstī, no kuras tas tika sākotnēji piegādāts, piemērojot PVN atbrīvojumu personai, kas nav nodokļa maksātāja un kas atgriež transportlīdzekli, būtu jāprecizē, ka šāda pārvietošana nav uzskatāma par jauna transportlīdzekļa iegādi Kopienas iekšienē.

               (7)

               Dažos pakalpojumu sniegšanas gadījumos pietiek ar to, ka pakalpojumu sniedzējs pierāda, ka šo pakalpojumu saņēmējs, nodokļa maksātājs vai persona, kas nav nodokļa maksātāja, atrodas ārpus Kopienas, lai minēto pakalpojumu sniegšana neietilptu PVN darbības jomā.

               (8)

               Būtu jāprecizē, ka PVN identifikācijas numura piešķiršana nodokļa maksātājam, kas sniedz pakalpojumus citai dalībvalstij vai saņem pakalpojumus no citas dalībvalsts, par kuriem PVN maksā vienīgi pakalpojumu saņēmējs, nedrīkst ietekmēt minētā nodokļa maksātāja tiesības gūt labumu no nodokļu neuzlikšanas viņa preču iegādēm Kopienas iekšienē. Taču, ja nodokļa maksātājs savu PVN identifikācijas numuru paziņo piegādātājam saistībā ar preču iegādi Kopienas iekšienē, jebkurā gadījumā tiek uzskatīts, ka viņš ir izvēlējies minētajiem darījumiem piemērot PVN.

               (9)

               Lielāka iekšējā tirgus integrācija ir radījusi vajadzību pēc arvien pieaugošas pārrobežu sadarbības starp saimnieciskās darbības subjektiem, kas veic uzņēmējdarbību dažādās dalībvalstīs, un vajadzību attīstīt Eiropas Ekonomisko interešu grupas (EEIG), kas izveidotas saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 2137/85 (1985. gada 25. jūlijs) par Eiropas Ekonomisko interešu grupām (4). Tādēļ būtu jāprecizē, ka gadījumos, kad EEIG par atlīdzību piegādā preces vai sniedz pakalpojumus, tie ir nodokļa maksātāji.

               (10)

               Būtu skaidri jādefinē restorānu un ēdināšanas pakalpojumi, atšķirība starp abiem pakalpojumu veidiem un atbilstošs nodokļu režīms minētajiem pakalpojumiem.

               (11)

               Skaidrības labad darbības, kas uzskatāmas par elektroniski sniegtiem pakalpojumiem, būtu jāiekļauj sarakstos, pat ja tās nav noteiktas un izsmeļošas.

               (12)

               Ir jānosaka, no vienas puses, ka darījums, kas sastāv vienīgi no pakalpojumu saņēmēja piegādātu iekārtas dažādu detaļu montāžas, ir uzskatāms par pakalpojumu sniegšanu un, no otras puses, ir jānosaka šādas pakalpojumu sniegšanas vieta, ja tas sniegts personai, kas nav nodokļa maksātāja.

               (13)

               Opcijas kā finanšu instrumenta pārdošana būtu jāuzskata par pakalpojumu sniegšanu atsevišķi no tās pamatā esošajiem darījumiem, uz kuriem opcija attiecas.

               (14)

               Lai nodrošinātu, ka noteikumi attiecībā uz to darījumu vietām, par kuriem uzliek nodokli, tiek piemēroti vienādi, būtu jāprecizē tādi jēdzieni kā saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta, pastāvīga iestāde, pastāvīga adrese un vieta, kur persona parasti uzturas. Nosakot pēc iespējas skaidrākus un objektīvākus kritērijus, tajā pašā laikā ņemot vērā Tiesas judikatūru, būtu jāveicina šo jēdzienu praktiskā piemērošana.

               (15)

               Būtu jāpieņem noteikumi, lai nodrošinātu vienotu režīmu preču piegādei, ja piegādātājs ir pārsniedzis tālpārdošanas robežvērtību, kas noteikta piegādēm citā dalībvalstī.

               (16)

               Būtu jāprecizē, ka, nosakot pasažieru pārvadājuma posmu, kas notiek Kopienā, jāņem vērā transportlīdzekļa nobrauktais posms, nevis pasažieru nobrauktais posms.

               (17)

               Preču iegādes Kopienas iekšienē gadījumā tās dalībvalsts tiesības uzlikt nodokli iegādei, kuras teritorijā tā notiek, būtu jāsaglabā neatkarīgi no PVN režīma, kas darījumam ir piemērots nosūtīšanas sākumpunkta dalībvalstī.

               (18)

               Lai pareizi piemērotu noteikumus, kas reglamentē pakalpojumu sniegšanas vietu, svarīgākais ir noskaidrot pakalpojumu saņēmēja statusu – vai tas ir vai nav nodokļa maksātājs –, kā arī tā rīcības raksturojumu. Lai noteiktu pakalpojumu saņēmēja nodokļa maksātāja statusu, ir jānosaka, kādi pierādījumi pakalpojumu sniedzējam būtu jāsaņem no pakalpojumu saņēmēja.

               (19)

               Būtu jāprecizē, ka gadījumā, ja nodokļa maksātājam sniegtie pakalpojumi paredzēti nodokļa maksātāja, tostarp pircēja vai pakalpojumu saņēmēja personāla, privātām vajadzībām, nedrīkst uzskatīt, ka minētais nodokļa maksātājs rīkojas nodokļa maksātāja statusā. Lai noteiktu, vai pakalpojumu saņēmējs rīkojas kā nodokļa maksātājs, pietiek ar to, ka pakalpojumu saņēmējs paziņo pakalpojumu sniedzējam savu PVN identifikācijas numuru, ja vien nav informācijas, kas liecina par pretējo. Būtu jānodrošina arī tas, ka vienam pakalpojumam, kas saņemts saimnieciskai darbībai, bet tiek izmantots arī privātām vajadzībām, nodoklis tiek uzlikts tikai vienā vietā.

               (20)

               Lai precīzi noteiktu pakalpojumu saņēmēja saimnieciskās darbības pastāvīgo vietu, pakalpojumu sniedzējam ir pienākums pārbaudīt pakalpojumu saņēmēja sniegto informāciju.

               (21)

               Neskarot vispārējo noteikumu pakalpojumu sniegšanas vietā, kurā pakalpojumi sniegti nodokļa maksātājam, ja pakalpojumi tiek sniegti pakalpojumu saņēmējam, kas veic uzņēmējdarbību vairākās vietās, vajadzētu paredzēt noteikumus, kas palīdzētu pakalpojumu sniedzējam noteikt pakalpojumu saņēmēja pastāvīgo iestādi, kurai pakalpojums tiek sniegts, ņemot vērā attiecīgos apstākļus. Ja pakalpojumu sniedzējs nespēj noteikt minēto vietu, vajadzētu paredzēt noteikumus, kas precizētu pakalpojumu sniedzēja pienākumus. Minētie noteikumi nedrīkstētu radīt traucējumus vai mainīt pakalpojumu saņēmēja pienākumus.

               (22)

               Tāpat būtu jāprecizē brīdis, kad pakalpojumu sniedzējam ir jānosaka pakalpojumu saņēmēja statuss, rīcības raksturojums un atrašanās vieta, neatkarīgi no tā, vai viņš ir vai nav nodokļa maksātājs.

               (23)

               Neskarot principa vispārējo piemērošanu attiecībā uz ļaunprātīgu rīcību šīs regulas noteikumos, būtu lietderīgi īpašu uzmanību pievērst tā piemērošanai attiecībā uz dažiem konkrētiem šīs regulas noteikumiem.

               (24)

               Daži īpaši pakalpojumi – piemēram, futbola spēļu televīzijas apraides tiesību piešķiršana, tekstu tulkošana, pakalpojumi, kas saistīti ar PVN atmaksas pieprasījumiem, un starpnieku pakalpojumi, kas sniegti personai, kas nav nodokļa maksātāja, – ir saistīti ar pārrobežu darbībām vai pat tādu saimnieciskās darbības subjektu dalību, kas veic uzņēmējdarbību ārpus Kopienas. Lai nodrošinātu lielāku juridisko noteiktību, būtu skaidri jānosaka šo pakalpojumu sniegšanas vieta.

               (25)

               Būtu jāprecizē, ka pakalpojumus, ko starpnieks sniedz citas personas vārdā un interesēs, kura piedalās izmitināšanas pakalpojumu sniegšanā viesnīcu nozarē, nereglamentē īpašais noteikums par tādu pakalpojumu sniegšanu, kas saistīti ar nekustamo īpašumu.

               (26)

               Ja dažādi pakalpojumi, kas sniegti, organizējot bēres, veido viena pakalpojuma daļu, būtu jāparedz noteikums par pakalpojuma sniegšanas vietas noteikšanu.

               (27)

               Lai nodrošinātu vienotu režīmu attiecībā uz kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides un līdzīgu pakalpojumu sniegšanu, jādefinē biļešu iegāde šādiem pasākumiem un ar to saistītie papildpakalpojumi.

               (28)

               Ir jāprecizē nodokļu režīms restorānu pakalpojumiem un ēdināšanas pakalpojumiem, kas sniegti transportlīdzeklī gadījumos, kad pasažieru pārvadājumi tiek veikti vairāku valstu teritorijā.

               (29)

               Tā kā konkrētu transportlīdzekļa nomas noteikumu saturs ir atkarīgs no tā, cik ilgi tas ir valdījumā vai izmantošanā, ir jānosaka ne tikai tas, kuri transportlīdzekļi jāuzskata par transportlīdzekļiem, bet arī jāprecizē nodokļu režīms tāda pakalpojuma sniegšanai, kura pamatā ir vairāki secīgi līgumi. Ir arī jānosaka vieta, kur transportlīdzekli faktiski nodod pakalpojumu saņēmēja rīcībā.

               (30)

               Dažos skaidri noteiktos gadījumos kredītkartes vai debetkartes komisijas maksai saistībā ar darījumu nevajadzētu samazināt minētā darījuma summu, kurai uzliek nodokli.

               (31)

               Ir jāprecizē, ka samazināto likmi var piemērot tādu telšu, treileru un pārvietojamo māju nomai, kas iekārtotas nometnes vietās un tiek izmantotas izmitināšanai.

               (32)

               Arodizglītībai vai pārkvalifikācijai būtu jāaptver apmācība, kas tieši saistīta ar amatu vai profesiju, kā arī jebkāda apmācība, kas ir vērsta uz zināšanu apguvi vai atjaunināšanu aroda vajadzībām, neatkarīgi no apmācības ilguma.

               (33)

               Platīna monētas (nobles de platine) būtu jāizlēdz no atbrīvojuma, ko piemēro valūtām, banknotēm un monētām.

               (34)

               Būtu jāprecizē, ka, atbrīvojot no nodokļa pakalpojumu sniegšanu, kas attiecas uz tādu preču importu, kuru vērtība ir iekļauta minēto preču summā, kurai uzliek nodokli, atbrīvojumā ir jāietver arī transporta pakalpojumi, kas sniegti dzīvesvietas maiņas gadījumā.

               (35)

               Preces, ko to pircējs eksportē ārpus Kopienas un ko izmanto, lai aprīkotu un apgādātu transportlīdzekļus, kurus ar saimniecisku darbību nesaistītiem mērķiem izmanto personas, kas nav fiziskas personas, piemēram, publisko tiesību subjekti un apvienības, būtu jāizslēdz no atbrīvojuma eksporta darījumiem.

               (36)

               Lai nodrošinātu vienādu administratīvo praksi minimālās vērtības aprēķināšanai attiecībā uz atbrīvojumiem tādu preču eksportam, kas tiek pārvadātas ceļotāju personīgā bagāžā, būtu jāsaskaņo noteikumi par šādiem aprēķiniem.

               (37)

               Būtu jāprecizē, ka, atbrīvojot no nodokļa konkrētus eksportam pielīdzināmus darījumus, atbrīvojums ir jāpiemēro arī pakalpojumiem, uz ko attiecas īpašais režīms, kurš paredzēts elektroniski sniegtiem pakalpojumiem.

               (38)

               Struktūra, kas tiks izveidota saskaņā ar tiesisko regulējumu, ko piemēro Eiropas pētniecības infrastruktūras konsorcijam (ERIC), būtu jākvalificē kā starptautiska struktūra ar nolūku atbrīvot to no PVN tikai tad, ja tā atbilst noteiktiem nosacījumiem. Tādēļ būtu jānosaka kritēriji, saskaņā ar kuriem minētā struktūra varētu izmantot nodokļa atbrīvojumu.

               (39)

               Preču piegāde un pakalpojumu sniegšana atbilstīgi diplomātiskam un konsulāram režīmam vai atzītām starptautiskām iestādēm, vai konkrētiem bruņotajiem spēkiem tiek atbrīvota no PVN, piemērojot noteiktus ierobežojumus un nosacījumus. Lai nodokļa maksātājs, kas veic šādu piegādi no citas dalībvalsts, varētu apliecināt, ka šim nodokļa atbrīvojumam vajadzīgie nosacījumi un ierobežojumi ir izpildīti, būtu jāizveido atbrīvojuma sertifikāts.

               (40)

               Atskaitījumu tiesību izmantošanai būtu jāpieņem arī elektroniskie importa dokumenti, ja tie atbilst tādām pašām prasībām kā drukāti dokumenti.

               (41)

               Ja preču piegādātājam vai pakalpojumu sniedzējam tās dalībvalsts teritorijā, kurā nodoklis ir jāmaksā, ir pastāvīga iestāde, būtu jāprecizē, kādos apstākļos šai iestādei vajadzētu būt atbildīgai par nodokļa nomaksu.

               (42)

               Būtu jāprecizē, ka nodokļa maksātājs, kura saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta ir tās dalībvalsts teritorijā, kurā PVN ir jāmaksā, attiecībā uz nodokļa nomaksu ir jāuzskata par nodokļa maksātāju, kurš veic uzņēmējdarbību attiecīgajā valstī, pat ja šī uzņēmējdarbības vieta nav iesaistīta preču piegādē vai pakalpojumu sniegšanā.

               (43)

               Būtu jāprecizē, ka katram nodokļa maksātājam ir jāpaziņo savs PVN identifikācijas numurs, tiklīdz viņam tāds ir, par konkrētiem darījumiem, kuriem uzliek nodokli, lai nodrošinātu taisnīgāku nodokļa piedziņu.

               (44)

               Būtu svarīgi noteikt ieguldījumu zelta svaru, ko galīgi ir apstiprinājis dārgmetālu tirgus, kā arī vienotu datumu zelta monētu vērtības iedibināšanai, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret saimnieciskās darbības subjektiem.

               (45)

               Īpašā shēma tiem nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību Kopienā un kas elektroniski sniedz pakalpojumus personām, kas nav nodokļa maksātāji un kas veic uzņēmējdarbību Kopienā vai ir Kopienas rezidenti, ir pakļauta dažiem nosacījumiem. Ja minētie nosacījumi vairs netiek izpildīti, būtu jo īpaši skaidri jānosaka sekas.

               (46)

               Ar Direktīvu 2008/8/EK ir ieviestas dažas izmaiņas. Tiktāl, ciktāl šīs izmaiņas attiecas, pirmkārt, uz nodokļa piemērošanu transportlīdzekļu ilgtermiņa nomai, sākot no 2013. gada 1. janvāra, un, otrkārt, uz nodokļa piemērošanu elektroniski sniegtiem pakalpojumiem, sākot no 2015. gada 1. janvāra, būtu jāprecizē, ka šīs regulas attiecīgos noteikumus piemēro tikai no minētajiem datumiem,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   I   NODAĻA

      PRIEKŠMETS

   1. pants
   Ar šo regulu nosaka pasākumus Direktīvas 2006/112/EK I līdz V un VII līdz XII sadaļas dažu noteikumu īstenošanai.
   II   NODAĻA

      DARBĪBAS JOMA

      (DIREKTĪVAS 2006/112/EK I SADAĻA)

   2. pants
   Šādas darbības nav uzskatāmas par iegādi Kopienas iekšienē Direktīvas 2006/112/EK 2. panta 1. punkta b) apakšpunkta nozīmē:

               a)

               jauna transportlīdzekļa pārvietošana, ko persona, kas nav nodokļa maksātāja, veic, mainot dzīvesvietu, ar nosacījumu, ka Direktīvas 2006/112/EK 138. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzētais atbrīvojums nevarēja tikt piemērots piegādes brīdī;

               b)

               jauna transportlīdzekļa atgriešana dalībvalstī, ko veic persona, kas nav nodokļa maksātāja, ja tas sākotnēji viņai tika piegādāts no minētās dalībvalsts, piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 138. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu.

         3. pants
   Neskarot Direktīvas 2006/112/EK 59.a panta pirmās daļas b) apakšpunktu, par turpmāk uzskaitīto pakalpojumu sniegšanu neuzliek PVN, ja pakalpojumu sniedzējs apliecina, ka pakalpojumu sniegšanas vieta, kas noteikta saskaņā ar šīs regulas V nodaļas 4. iedaļas 3. un 4. apakšiedaļu, ir ārpus Kopienas:

               a)

               no 2013. gada 1. janvāra Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punkta pirmajā daļā minētajam pakalpojumam;

               b)

               no 2015. gada 1. janvāra Direktīvas 2006/112/EK 58. pantā uzskaitītajiem pakalpojumiem;

               c)

               Direktīvas 2006/112/EK 59. pantā uzskaitītajiem pakalpojumiem.

         4. pants
   Nodokļa maksātājs, kuram ir tiesības uz nodokļa neuzlikšanu par preču iegādi Kopienas iekšienē saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 3. pantu, saglabā tiesības uz nodokļa neuzlikšanu arī tad, ja atbilstīgi minētās direktīvas 214. panta 1. punkta d) vai e) apakšpunktam PVN identifikācijas numurs minētajam nodokļa maksātājam tika piešķirts, saņemot pakalpojumus, par kuriem viņam ir jāmaksā PVN, vai sniedzot pakalpojumus citas dalībvalsts teritorijā, par kuriem PVN jāmaksā tikai pakalpojumu saņēmējam.
   Tomēr, ja minētais nodokļa maksātājs paziņo šo PVN identifikācijas numuru preču piegādātājam saistībā ar preču iegādi Kopienas iekšienē, uzskata, ka viņš ir izmantojis izvēles iespēju, kas paredzēta minētās direktīvas 3. panta 3. punktā.
   III   NODAĻA

      NODOKĻA MAKSĀTĀJI

      (DIREKTĪVAS 2006/112/EK III SADAĻA)

   5. pants
   Eiropas Ekonomisko interešu grupa (EEIG), kas ir izveidota saskaņā ar Regulu (EEK) Nr. 2137/85 un kas par atlīdzību piegādā preces vai sniedz pakalpojumus saviem locekļiem vai trešām personām, ir nodokļa maksātāja Direktīvas 2006/112/EK 9. panta 1. punkta nozīmē.
   IV   NODAĻA

      DARĪJUMI, PAR KURIEM UZLIEK NODOKLI

      (DIREKTĪVAS 2006/112/EK 24. LĪDZ 29. PANTS)

   6. pants
   1.   Restorānu un ēdināšanas pakalpojumi ir pakalpojumi, kuros ietilpst sagatavotas vai nesagatavotas pārtikas un/vai dzērienu, ko izmanto cilvēku uzturā, piegāde, kā arī pamatoti atbalsta pakalpojumi, kas nodrošina to tūlītēju patēriņu. Pārtikas un/vai dzērienu nodrošināšana ir tikai viens no komponentiem kopējā sniegumā, kurā dominē pakalpojumi. Restorānu pakalpojumi ir šādu pakalpojumu sniegšana pakalpojumu sniedzēja telpās, un ēdināšanas pakalpojumi ir šādu pakalpojumu sniegšana ārpus pakalpojumu sniedzēja telpām.
   2.   Sagatavotas vai nesagatavotas pārtikas un/vai dzērienu piegādi neatkarīgi no tā, vai tā ietver vai neietver transportēšanu, bet kas neietver citus atbalsta pakalpojumus, neuzskata par restorānu vai ēdināšanas pakalpojumiem 1. punkta nozīmē.
   7. pants
   1.   “Elektroniski sniegtie pakalpojumi”, kas minēti Direktīvā 2006/112/EK, ietver pakalpojumus, kas ir sniegti ar interneta vai elektroniskā tīkla palīdzību un kas pēc savas būtības tiek sniegti pārsvarā automātiski un ar minimālu cilvēka iejaukšanos, un ko nav iespējams nodrošināt bez informācijas tehnoloģijām.
   2.   Panta 1. punkts jo īpaši attiecas uz:

               a)

               digitalizētu produktu piegādi vispār, tostarp programmatūras un programmatūru izmaiņām un jauninājumiem;

               b)

               pakalpojumiem, kas nodrošina vai atbalsta saimnieciskās vai personiskās darbības prezentēšanu elektroniskajā tīklā, piemēram, tīmekļa vietnē vai lappusē;

               c)

               pakalpojumiem, ko automātiski ģenerē dators ar interneta vai elektroniskā tīkla starpniecību, reaģējot uz pakalpojuma saņēmēja specifisko datu ievietošanu;

               d)

               tiesību nodošanu par atlīdzību laist preces vai pakalpojumus apgrozībā tīmekļa vietnē, kas darbojas kā tiešsaistes tirgus, kurā potenciālie pircēji ar automātiskas procedūras palīdzību piedalās vairāksolīšanā un par kuru pusēm paziņo ar datora automātiski ģenerēta elektroniskā pasta starpniecību;

               e)

               interneta pakalpojumu paketēm (ISP), kurās telekomunikāciju komponente ir papildu un sekundāra daļa (piemēram, piedāvājumi, kuros bez interneta pieejas iekļauti arī citi elementi, kā satura lapas, kas sniedz pieeju ziņām, laika vai tūrisma ziņām; spēles; tīmekļa vietņu mitināšana; pieeja sarunām tiešsaistē utt.);

               f)

               I pielikumā uzskaitītiem pakalpojumiem.

         3.   Panta 1. punkts jo īpaši neattiecas uz:

               a)

               radio un televīzijas apraides pakalpojumiem;

               b)

               telekomunikāciju pakalpojumiem;

               c)

               precēm, kuru pieprasījumu un apstrādi veic elektroniski;

               d)

                  CD-ROM, disketēm vai līdzīgiem materiāliem datu nesējiem;

               e)

               iespiedmateriāliem, piemēram, grāmatām, informatīviem izdevumiem, laikrakstiem vai žurnāliem;

               f)

                  CD un audio kasetēm;

               g)

               videokasetēm un DVD;

               h)

               spēlēm CD-ROM formātā;

               i)

               profesionāļu pakalpojumiem, piemēram, juristu un finanšu konsultantu pakalpojumiem, kas konsultē klientus ar elektroniskā pasta palīdzību;

               j)

               mācību pakalpojumiem tajos gadījumos, kad skolotājs pasniedz kursa saturu ar interneta vai elektroniskā tīkla starpniecību (proti, ar attālas saites palīdzību);

               k)

               datoriekārtu remonta pakalpojumiem nesaistes režīmā;

               l)

               datu uzglabāšanas pakalpojumiem nesaistes režīmā;

               m)

               reklāmas pakalpojumiem, piemēram, laikrakstos, plakātos un televīzijā;

               n)

               tālruņa palīdzības dienesta pakalpojumiem;

               o)

               mācību pakalpojumiem, kas ietver tikai tālmācības kursus, piemēram, kursiem pa pastu;

               p)

               parastiem izsoļu pakalpojumiem ar tiešu cilvēka iejaukšanos neatkarīgi no tā, kā tiek veikta solīšana;

               q)

               tālruņa pakalpojumiem ar video sastāvdaļu, kas citādi ir zināmi kā videotelefona pakalpojumi;

               r)

               piekļuvi internetam un globālajam tīmeklim;

               s)

               tālruņu pakalpojumiem, kas tiek nodrošināti ar interneta starpniecību.

         8. pants
   Ja nodokļa maksātājs tikai montē iekārtas dažādas detaļas, ko viņam piegādājis viņa pakalpojuma saņēmējs, minētais darījums ir pakalpojumu sniegšana Direktīvas 2006/112/EK 24. panta 1. punkta nozīmē.
   9. pants
   Opcijas pārdošana, ja šāda pārdošana ir darījums, kas ietilpst Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1. punkta f) apakšpunkta darbības jomā, ir pakalpojumu sniegšana minētās direktīvas 24. panta 1. punkta nozīmē. Minētā pakalpojumu sniegšana ir nošķirama no to pamatā esošajiem darījumiem, kas ir šādu pakalpojumu pamatā.
   V   NODAĻA

      TO DARĪJUMU VIETA, PAR KURIEM UZLIEK NODOKLI

      1.   IEDAĻA

         Jēdzieni

   10. pants
   1.   Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 44. un 45. pantu, nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta ir tās centrālās administrācijas darbības vieta.
   2.   Lai noteiktu 1. punktā minēto vietu, jāņem vērā vieta, kur tiek pieņemti svarīgi lēmumi par saimnieciskās darbības vispārējo vadību, tās juridiskās adreses atrašanās vieta un vieta, kur tiekas tās vadība.
   Ja ar šiem kritērijiem nav iespējams skaidri konstatēt saimnieciskās darbības pastāvīgo vietu, noteicošais kritērijs ir vieta, kur tiek pieņemti svarīgi lēmumi par saimnieciskās darbības vispārējo vadību.
   3.   Pasta adresi pašu par sevi nevar uzskatīt par nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības pastāvīgo vietu.
   11. pants
   1.   Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 44. pantu, “pastāvīgās iestādes vieta” ir jebkura vieta, kas nav šīs regulas 10. pantā minētā saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta, ko raksturo pietiekama pastāvības pakāpe un piemērota struktūra cilvēkresursu un tehnisko resursu ziņā, kas tai ļauj saņemt un izmantot pakalpojumus, kuri sniegti tās pašas vajadzībām.
   2.   Piemērojot turpmāk uzskaitītos pantus, “pastāvīgās iestādes vieta” ir jebkura vieta, kas nav šīs regulas 10. pantā minētā saimnieciskās darbības veikšanas vieta, ko raksturo pietiekama pastāvības pakāpe un piemērota struktūra cilvēkresursu un tehnisko resursu ziņā, kas tai ļauj nodrošināt tās sniegtos pakalpojumus:

               a)

               Direktīvas 2006/112/EK 45. pants;

               b)

               no 2013. gada 1. janvāra Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punkta otrā daļa;

               c)

               līdz 2014. gada 31. decembrim Direktīvas 2006/112/EK 58. pants;

               d)

               Direktīvas 2006/112/EK 192.a pants.

         3.   PVN identifikācijas numurs pats par sevi nav pietiekams pamats uzskatīt, ka nodokļa maksātājam ir pastāvīgās iestādes vieta.
   12. pants
   Piemērojot Direktīvu 2006/112/EK, fiziskas personas, kura ir vai nav nodokļa maksātāja, “pastāvīgā adrese” ir adrese, kas ir iekļauta iedzīvotāju reģistrā vai līdzīgā reģistrā, vai adrese, ko minētā persona ir norādījusi attiecīgajām nodokļu iestādēm, ja vien nav pierādījumu, ka šī adrese neatbilst patiesajam stāvoklim.
   13. pants
   Vieta, kura ir fiziskās personas “parastā dzīvesvieta”, neatkarīgi no tā, vai persona ir vai nav nodokļa maksātāja, kā minēts Direktīvā 2006/112/EK, ir vieta, kur minētā persona parasti dzīvo privātu un profesionālu saistību dēļ.
   Ja profesionālas saistības ir citā valstī, kas nav valsts, kurā ir privātas saistības, vai ja nav profesionālu saistību, parasto dzīvesvietu nosaka, pamatojoties uz privātām saistībām, kas nosaka ciešu saikni ar vietu, kurā šī persona dzīvo.

      2.   IEDAĻA

         Preču piegādes vieta

         (Direktīvas 2006/112/EK 31. līdz 39. pants)

   14. pants
   Ja kalendārajā gadā ir pārsniegta robežvērtība, ko dalībvalsts piemērojusi saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 34. pantu, to preču piegādes vieta, kas nav akcīzes preces un kas piegādātas tajā pašā kalendārajā gadā, netiek mainīta atbilstīgi minētās direktīvas 33. pantam, pirms ir pārsniegta dalībvalsts konkrētajam kalendārajam gadam piemērotā robežvērtība, ja ir izpildīti visi šie nosacījumi:

               a)

               piegādātājs nav izmantojis minētās direktīvas 34. panta 4. punktā paredzēto izvēles iespēju;

               b)

               viņa preču piegāžu vērtība nepārsniedza robežvērtību iepriekšējā kalendārajā gadā.

         Tomēr atbilsīgi Direktīvas 2006/112/EK 33. pantam turpmāk norādītajām piegādēm, kas veiktas uz nosūtīšanas vai transportēšanas galamērķa dalībvalsti, vieta tiek mainīta:

               a)

               preču piegādēm, kas veiktas kārtējā kalendārajā gadā, pārsniedzot slieksni, ko dalībvalsts piemērojusi šajā pašā kalendārajā gadā;

               b)

               visām turpmākajām preču piegādēm, kas minētajā dalībvalstī veiktas minētajā kalendārajā gadā;

               c)

               preču piegādēm, kas minētajā dalībvalstī veiktas nākamajā kalendārajā gadā pēc gada, kad noticis a) apakšpunktā minētais gadījums.

         15. pants
   Direktīvas 2006/112/EK 37. pantā minēto pasažieru pārvadājuma posmu, kas notiek Kopienas iekšienē, nosaka, ņemot vērā transportlīdzekļa nobraukto posmu, nevis katra pasažiera nobraukto posmu.

      3.   IEDAĻA

         Vieta preču iegādei Kopienas iekšienē

         (Direktīvas 2006/112/EK 40., 41. un 42. pants)

   16. pants
   Ja ir veikta preču iegāde Kopienas iekšienē Direktīvas 2006/112/EK 20. panta nozīmē, dalībvalsts, kas ir nosūtīšanas vai transportēšanas galamērķa dalībvalsts, īsteno savas nodokļa uzlikšanas tiesības neatkarīgi no PVN režīma, kas darījumam ir piemērots nosūtīšanas vai transportēšanas sākumpunkta dalībvalstī.
   Jebkuru preču piegādātāja pieprasījumu veikt korekcijas PVN rēķinā, ko viņš deklarējis nosūtīšanas vai transportēšanas sākumpunkta dalībvalstī, minētā dalībvalsts izskata saskaņā ar saviem tiesību aktiem.

      4.   IEDAĻA

         Pakalpojumu sniegšanas vieta

         (Direktīvas 2006/112/EK 43. līdz 59. pants)

      1.   apakšiedaļa

         Pakalpojumu saņēmēja statuss

   17. pants
   1.   Ja pakalpojumu sniegšanas vietas noteikšana ir atkarīga no tā, vai pakalpojumu saņēmējs ir vai nav nodokļa maksātājs, pakalpojumu saņēmēja statusu nosaka, pamatojoties uz Direktīvas 2006/112/EK 9. līdz 13. pantu un 43. pantu.
   2.   Juridiska persona, kura nav nodokļa maksātāja, bet kura PVN nolūkā ir identificēta vai kurai PVN nolūkā jābūt identificētai saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 214. panta 1. punkta b) apakšpunktu, jo tās veiktajai preču iegādei Kopienas iekšienē uzliek PVN, vai ja šī persona ir izmantojusi izvēles iespēju, kuras rezultātā minētajām darbībām uzliek PVN, ir nodokļa maksātāja minētās direktīvas 43. panta nozīmē.
   18. pants
   1.   Ja vien nav informācijas, kas liecina par pretējo, pakalpojumu sniedzējs var uzskatīt, ka pakalpojumu saņēmējs, kurš veic uzņēmējdarbību Kopienā, ir nodokļa maksātājs:

               a)

               ja pakalpojumu saņēmējs ir paziņojis viņam savu individuālo PVN identifikācijas numuru un ja pakalpojumu sniedzējs saņem minētā identifikācijas numura derīguma, kā arī attiecīgā vārda/nosaukuma un adreses apstiprinājumu saskaņā ar 31. pantu Padomes Regulā (EK) Nr. 904/2010 (2010. gada 7. oktobris) par administratīvu sadarbību un krāpšanas apkarošanu pievienotās vērtības nodokļa jomā (5);

               b)

               ja pakalpojumu saņēmējs vēl nav saņēmis individuālo PVN identifikācijas numuru, bet informē pakalpojumu sniedzēju par to, ka viņš ir iesniedzis pieteikumu tā piešķiršanai, un ja pakalpojumu sniedzējs saņem jebkādu citu pierādījumu, kas apliecina, ka pakalpojumu saņēmējs ir nodokļa maksātājs vai juridiska persona, kura nav nodokļa maksātāja, bet kura ir PVN nolūkā jāidentificē, un ja pakalpojumu sniedzējs pienācīgā apjomā veic pakalpojumu saņēmēja sniegtās informācijas pareizības pārbaudi, izmantojot ierastus tirdzniecības drošības pasākumus, piemēram, tādus, kas attiecas uz identitātes vai maksājumu pārbaudēm.

         2.   Ja vien nav informācijas, kas liecina par pretējo, pakalpojumu sniedzējs var uzskatīt, ka pakalpojumu saņēmējs, kurš veic uzņēmējdarbību Kopienā, nav nodokļa maksātājs, ja viņš var apliecināt, ka pakalpojumu saņēmējs viņam nav paziņojis savu individuālo PVN identifikācijas numuru.
   3.   Ja vien nav informācijas, kas liecina par pretējo, pakalpojumu sniedzējs var uzskatīt, ka pakalpojumu saņēmējs, kurš veic uzņēmējdarbību ārpus Kopienas, ir nodokļa maksātājs:

               a)

               ja viņš no pakalpojumu saņēmēja saņem sertifikātu, ko izsniegušas pakalpojumu saņēmēja kompetentās nodokļa iestādes kā apliecinājumu tam, ka pakalpojumu saņēmējs veic uzņēmējdarbību, kas ļauj viņam iegūt PVN atmaksu saskaņā ar Padomes Direktīvu 86/560/EEK (1986. gada 17. novembris) par dalībvalstu likumu saskaņošanu attiecībā uz apgrozījuma nodokļiem – pievienotās vērtības nodokļa atmaksāšanas kārtība nodokļiem pakļautajām personām, kas nav reģistrētas Kopienas teritorijā (6);

               b)

               ja pakalpojumu saņēmējam nav minētā sertifikāta, gadījumos, kad pakalpojumu sniedzēja rīcībā ir pakalpojumu saņēmēja PVN numurs vai līdzīgs numurs, ko pakalpojumu saņēmējam piešķīrusi valsts, kurā tiek veikta uzņēmējdarbība, un ko izmanto uzņēmumu identifikācijai, vai jebkāds cits pierādījums, kas apliecina, ka pakalpojumu saņēmējs ir nodokļa maksātājs, un ja pakalpojumu sniedzējs pienācīgā apjomā veic pakalpojumu saņēmēja sniegtās informācijas pareizības pārbaudi, izmantojot ierastus tirdzniecības drošības pasākumus, piemēram, tādus, kas attiecas uz identitātes vai maksājumu pārbaudēm.

      2.   apakšiedaļa

         Pakalpojumu saņēmēja rīcības raksturojums

   19. pants
   Piemērojot noteikumus attiecībā uz Direktīvas 2006/112/EK 44. un 45. pantā minēto pakalpojumu sniegšanas vietu, nodokļa maksātāju vai juridisku personu, kura nav nodokļa maksātāja, bet kuru uzskata par nodokļa maksātāju, kura saņem pakalpojumus tikai savām privātajām vajadzībām, tostarp sava personāla vajadzībām, uzskata par personu, kura nav nodokļa maksātāja.
   Ja vien pakalpojumu sniedzējam nav informācijas, kas liecina par pretējo, piemēram, attiecībā uz sniegto pakalpojumu veidu, pakalpojumu sniedzējs var uzskatīt, ka pakalpojumi ir paredzēti pakalpojumu saņēmēja saimnieciskajai darbībai, ja attiecībā uz minēto darījumu pakalpojumu saņēmējs viņam ir paziņojis savu individuālo PVN identifikācijas numuru.
   Ja viens un tas pats pakalpojums ir paredzēts gan privātām vajadzībām, tostarp pakalpojumu saņēmēja personāla vajadzībām, gan arī saimnieciskajai darbībai, uz minētā pakalpojuma sniegšanu attiecas tikai Direktīvas 2006/112/EK 44. pants, ja vien nav ļaunprātīgas rīcības.

      3.   apakšiedaļa

         Pakalpojumu saņēmēja atrašanās vieta

   20. pants
   Ja pakalpojumi, kas sniegti nodokļa maksātājam vai juridiskai personai, kura nav nodokļa maksātāja, bet kuru uzskata par nodokļa maksātāju, ietilpst Direktīvas 2006/112/EK 44. panta darbības jomā un ja minētais nodokļa maksātājs veic uzņēmējdarbību tikai vienā valstī vai, ja šādas saimnieciskās darbības pastāvīgās vietas vai pastāvīgās iestādes nav, viņa pastāvīgā adrese un parastā dzīvesvieta ir tikai vienā valstī, minēto pakalpojumu sniegšanai nodokli piemēro minētajā valstī.
   Pakalpojumu sniedzējs nosaka minēto vietu, pamatojoties uz pakalpojumu saņēmēja sniegto informāciju, un minēto informāciju pārbauda, izmantojot ierastos tirdzniecības drošības pasākumus, piemēram, tādus, ko izmanto attiecībā uz identitātes vai maksājumu pārbaudēm.
   Informācijā var iekļaut PVN identifikācijas numuru, ko piešķir dalībvalsts, kurā pakalpojumu saņēmējs veic uzņēmējdarbību.
   21. pants
   Ja pakalpojumu sniegšana nodokļa maksātājam vai juridiskai personai, kura nav nodokļa maksātāja, bet kuru uzskata par nodokļa maksātāju, ietilpst Direktīvas 2006/112/EK 44. panta darbības jomā un nodokļa maksātājs veic uzņēmējdarbību vairākās dalībvalstīs, par minēto pakalpojumu sniegšanu uzliek nodokli valstī, kur ir minētā nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta.
   Tomēr, ja pakalpojumu sniedz nodokļa maksātāja pastāvīgajai iestādei vietā, kas nav pakalpojumu saņēmēja saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta, nodokli par minētā pakalpojuma sniegšanu uzliek vietā, kur atrodas pastāvīgā iestāde, kas minēto pakalpojumu saņem un izmanto savām vajadzībām.
   Ja nodokļa maksātājam nav saimnieciskās darbības pastāvīgās vietas vai pastāvīgās iestādes vietas, nodokli par pakalpojumu sniegšanu uzliek vietā, kur ir nodokļa maksātāja pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta.
   22. pants
   1.   Lai noteiktu pakalpojumu saņēmēja pastāvīgo iestādi, kurai tiek sniegts pakalpojums, pakalpojumu sniedzējs pārbauda sniegtā pakalpojuma veidu un izmantojumu.
   Ja sniegtā pakalpojuma veids un izmantojums viņam neļauj identificēt pastāvīgo iestādi, kurai pakalpojums tiek sniegts, pakalpojumu sniedzējs, nosakot minēto pastāvīgo iestādi, pievērš īpašu uzmanību tam, vai līgumā, pasūtījuma veidlapā un PVN identifikācijas numurā, ko ir piešķīrusi pakalpojumu saņēmēja dalībvalsts un ko viņam ir paziņojis pakalpojumu saņēmējs, kā pakalpojumu saņēmējs ir norādīta pastāvīgā iestāde un vai pastāvīgā iestāde ir struktūra, kas maksā par pakalpojumu.
   Ja saskaņā ar šā punkta pirmo un otro daļu nav iespējams noteikt pakalpojumu saņēmēja, kam tiek sniegts pakalpojums, pastāvīgo iestādi vai gadījumos, kad pakalpojumi, uz kuriem attiecas Direktīvas 2006/112/EK 44. pants, tiek sniegti nodokļa maksātājam saskaņā ar līgumu, kurā paredzēts sniegt vienu vai vairākus pakalpojumus, ko izmanto neidentificējamā un skaitliski neizsakāmā veidā, pakalpojumu sniedzējs var pamatoti uzskatīt, ka pakalpojumi ir sniegti pakalpojumu saņēmēja saimnieciskās darbības pastāvīgajā vietā.
   2.   Šā panta piemērošana neskar pakalpojumu saņēmēja pienākumus.
   23. pants
   1.   Ja saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punktu, ko piemēro no 2013. gada 1. janvāra, par pakalpojumu sniegšanu nodokli uzliek pakalpojumu saņēmēja saimnieciskās darbības pastāvīgajā vietā vai, ja tādas saimnieciskās darbības pastāvīgās vietas nav, vietā, kur ir viņa pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta, pakalpojumu sniedzējs nosaka minēto vietu, pamatojoties uz pakalpojumu saņēmēja sniegto faktisko informāciju, un minēto informāciju pārbauda, izmantojot ierastos tirdzniecības drošības pasākumus, piemēram, tādus, ko izmanto attiecībā uz identitātes vai maksājumu pārbaudēm.
   2.   Ja saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 58. un 59. pantu nodokli par pakalpojumu sniegšanu uzliek pakalpojumu saņēmēja saimnieciskās darbības pastāvīgajā vietā vai, ja tādas saimnieciskās darbības pastāvīgās vietas nav, vietā, kur ir viņa pastāvīgā adrese vai parastā dzīvesvieta, pakalpojumu sniedzējs nosaka minēto vietu, pamatojoties uz pakalpojumu saņēmēja sniegto faktisko informāciju, un minēto informāciju pārbauda, izmantojot ierastos tirdzniecības drošības pasākumus, piemēram, tādus, ko izmanto attiecībā uz identitātes vai maksājumu pārbaudēm.
   24. pants
   1.   No 2013. gada 1. janvāra, ja pakalpojumi, uz kuriem attiecas Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 2. punkta pirmā daļa, tiek sniegti personai, kura nav nodokļa maksātāja, kura veic uzņēmējdarbību vairākās valstīs vai kuras pastāvīgā adrese ir vienā valstī, bet parastā dzīvesvieta – citā valstī, nosakot minēto pakalpojumu sniegšanas vietu, prioritāte ir tai vietai, kurā vislabāk var nodrošināt nodokļa uzlikšanu faktiskā patēriņa vietā.
   2.   Ja pakalpojumi, uz kuriem attiecas Direktīvas 2006/112/EK 58. un 59. pants, tiek sniegti personai, kas nav nodokļa maksātāja, kura veic uzņēmējdarbību vairākās valstīs vai kuras pastāvīgā adrese ir vienā valstī, bet parastā dzīvesvieta – citā valstī, nosakot minēto pakalpojumu sniegšanas vietu, prioritāte ir tai vietai, kurā vislabāk var nodrošināt nodokļa uzlikšanu faktiskā patēriņa vietā.

      4.   apakšiedaļa

         Kopēji noteikumi attiecībā uz pakalpojumu saņēmēja statusa, rīcības raksturojuma un atrašanās vietas noteikšanu

   25. pants
   Piemērojot noteikumus, kas reglamentē pakalpojumu sniegšanas vietu, ņem vērā tikai nodokļa iekasējamības gadījuma iestāšanās brīdī esošos apstākļus. Jebkādas turpmākas izmaiņas saņemtā pakalpojuma izmantošanā neietekmē pakalpojuma sniegšanas vietas noteikšanu, ja vien nav ļaunprātīgas rīcības.

      5.   apakšiedaļa

         Pakalpojumu sniegšana, ko nosaka vispārīgie noteikumi

   26. pants
   Uz darījumu, kurā struktūra nodokļa maksātājiem piešķir televīzijas apraides tiesības attiecībā uz futbola spēlēm, attiecas Direktīvas 2006/112/EK 44. pants.
   27. pants
   Uz pakalpojumu sniegšanu, kas aptver PVN atmaksas pieteikuma iesniegšanu vai PVN atmaksas saņemšanu saskaņā ar Padomes Direktīvu 2008/9/EK (2008. gada 12. februāris), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Direktīvā 2006/112/EK paredzētajai pievienotās vērtības nodokļa atmaksāšanai nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgās valsts teritorijā, bet veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī (7), attiecas Direktīvas 2006/112/EK 44. pants.
   28. pants
   Ja pakalpojumi, kas sniegti, organizējot bēres, veido vienu pakalpojumu, uz tiem attiecas Direktīvas 2006/112/EK 44. un 45. panta darbības joma.
   29. pants
   Neskarot šīs regulas 41. pantu, uz tekstu tulkošanas pakalpojumu sniegšanu attiecas Direktīvas 2006/112/EK 44. un 45. pants.

      6.   apakšiedaļa

         Starpnieku pakalpojumu sniegšana

   30. pants
   Starpnieku pakalpojumu sniegšana, kas minēta Direktīvas 2006/112/EK 46. pantā, aptver pakalpojumu sniegšanu, ko veic starpnieki, kuri darbojas pakalpojumu saņēmēja vārdā un interesēs, kā arī pakalpojumu sniegšanu, ko veic starpnieki, kuri darbojas pakalpojumu sniedzēja vārdā un interesēs.
   31. pants
   Pakalpojumi, ko citu personu vārdā un interesēs sniedz starpnieki un kas aptver starpniecību, sniedzot izmitināšanas pakalpojumus viesnīcu nozarē vai nozarēs ar līdzīgām funkcijām, ietilpst:

               a)

               Direktīvas 2006/112/EK 44. panta darbības jomā, ja pakalpojumu sniedz nodokļa maksātājam, kas rīkojas kā tāds, vai juridiskai personai, kas nav nodokļa maksātāja, bet ko uzskata par nodokļa maksātāju;

               b)

               Direktīvas 2006/112/EK 46. panta darbības jomā, ja pakalpojumu sniedz personai, kas nav nodokļa maksātāja.

      7.   apakšiedaļa

         Kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides pakalpojumu un līdzīgu pakalpojumu sniegšana

   32. pants
   1.   Pakalpojumi, kas saistīti ar biļešu iegādi kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai līdzīgiem pasākumiem, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 53. pantā, ietver tādu pakalpojumu sniegšanu, kuru būtiskākā iezīme ir tiesību piešķiršana apmeklēt pasākumu apmaiņā pret biļeti vai samaksu, tostarp abonēšanu, sezonas biļeti vai periodisku maksājumu.
   2.   Panta 1. punktu jo īpaši piemēro šādiem gadījumiem:

               a)

               tiesības apmeklēt izrādes, teātra izrādes, cirkus, gadatirgus, izklaides parkus, koncertus, izstādes un līdzīgus kultūras pasākumus;

               b)

               tiesības apmeklēt sporta pasākumus, piemēram, sacīkstes vai sacensības;

               c)

               tiesības apmeklēt izglītības un zinātnes pasākumus, piemēram, konferences un seminārus.

         3.   Panta 1. punkts neattiecas uz telpu, piemēram, vingrošanas zāļu un līdzīgu telpu, izmantošanu par atlīdzību.
   33. pants
   Direktīvas 2006/112/EK 53. pantā minētie papildpakalpojumi ietver pakalpojumus, kas ir tieši saistīti ar biļešu iegādi kultūras, mākslas, sporta, zinātnes, izglītības, izklaides vai līdzīgiem pasākumiem un kurus atsevišķi par samaksu sniedz personai, kas apmeklē pasākumu.
   Šādos papildpakalpojumos jo īpaši ietver garderobju vai sanitāro telpu izmantošanu, bet tajos neietver vienkāršus starpnieka pakalpojumus, kas saistīti ar biļešu tirdzniecību.

      8.   apakšiedaļa

         Transporta papildpakalpojumu sniegšana un kustamā īpašuma novērtēšana un darbs ar to

   34. pants
   Izņemot gadījumus, kad samontējamās preces kļūst par nekustamā īpašuma daļu, vietu, kur pakalpojumus sniedz personai, kas nav nodokļa maksātāja, ja nodokļa maksātājs vienīgi montē iekārtas dažādas detaļas, kuras visas tam ir piegādājis viņa pakalpojumu saņēmējs, nosaka saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 54. pantu.

      9.   apakšiedaļa

         Restorānu un ēdināšanas pakalpojumu sniegšana transportlīdzeļos

   35. pants
   Nosakot Direktīvas 2006/112/EK 57. pantā minēto pasažieru pārvadājuma posmu, kas notiek Kopienā, ņem vērā transportlīdzekļa nobraukto posmu, nevis katra pasažiera nobraukto posmu.
   36. pants
   Ja restorānu un ēdināšanas pakalpojumi tiek sniegti pasažieru pārvadājuma posmā, kas notiek Kopienā, uz šādu pakalpojumu sniegšanu attiecas Direktīvas 2006/112/EK 57. pants.
   Ja restorānu un ēdināšanas pakalpojumi tiek sniegti ārpus šāda pārvadājuma posma, bet dalībvalstī vai trešā valstī, uz šādu pakalpojumu sniegšanu attiecas minētās direktīvas 55. pants.
   37. pants
   Vietu, kur sniedz restorānu vai ēdināšanas pakalpojumu, ko veic Kopienā – daļēji pasažieru pārvadājuma posmā, kas notiek Kopienā, un daļēji ārpus šāda pārvadājuma posma, bet dalībvalsts teritorijā, nosaka attiecībā uz visu pakalpojumu kopumā saskaņā ar noteikumiem par pakalpojumu sniegšanas vietas noteikšanu, ko piemēro restorānu vai ēdināšanas pakalpojuma sniegšanas sākumā.

      10.   apakšiedaļa

         Transportlīdzekļu noma

   38. pants
   1.   “Transportlīdzeklis”, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 56. pantā un 59. panta pirmās daļas g) apakšpunktā, ietver gan mehāniskos transportlīdzekļus, gan pārējos transportlīdzekļus, kā arī citu aprīkojumu un ierīces, kas paredzētas pasažieru vai priekšmetu pārvadāšanai no vienas vietas uz citu vietu, kurus var vilkt vai stumt ar transportlīdzekļa palīdzību un kurus parasti paredzēts izmantot un kurus faktiski izmanto pārvadāšanai.
   2.   Panta 1. punktā minētie transportlīdzekļi ietver jo īpaši šādus transportlīdzekļus:

               a)

               sauszemes transportlīdzekļus, piemēram, automobiļus, motociklus, divriteņus, trīsriteņus un treilerus;

               b)

               piekabes un puspiekabes;

               c)

               dzelzceļa vagonus;

               d)

               kuģus;

               e)

               gaisa kuģus;

               f)

               īpaši aprīkotus transportlīdzekļus, lai pārvadātu slimas vai ievainotas personas;

               g)

               lauksaimniecības traktorus un citus lauksaimniecības transportlīdzekļus;

               h)

               invalīdu ratiņus ar mehāniskām vai elektroniskām ierīcēm ratiņu virzībai uz priekšu.

         3.   Par 1. punktā minētajiem transportlīdzekļiem neuzskata konteinerus un pastāvīgi imobilizētus transportlīdzekļus.
   39. pants
   1.   Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 56. pantu, nomātā transportlīdzekļa nepārtraukta valdījuma vai izmantošanas laikposmu nosaka, pamatojoties uz līgumu, kas noslēgts starp iesaistītajām pusēm.
   Līgums ir pieņēmums, ko var atspēkot ar jebkuriem faktiem vai tiesību aktiem, lai noteiktu nepārtraukta valdījuma vai izmantošanas faktisko ilgumu.
   Ja nepārvaramas varas rezultātā tiek pārsniegts Direktīvas 2006/112/EK 56. pantā minētā īstermiņa nomas līgumā noteiktais termiņš, tas nekādi neietekmē transportlīdzekļa nepārtraukta valdījuma vai izmantošanas ilguma noteikšanu.
   2.   Ja viena un tā paša transportlīdzekļa noma ir atrunāta secīgos līgumos, kas noslēgti starp tām pašām pusēm, termiņš ir visos līgumos kopumā noteiktais transportlīdzekļa nepārtraukta valdījuma vai izmantošanas laikposms.
   Piemērojot punkta pirmo daļu, līgums un tā termiņa pagarinājumi ir secīgi līgumi.
   Tomēr nevar apstrīdēt tāda īstermiņa nomas līguma vai līgumu termiņu, kuri noslēgti pirms līguma, ko uzskata par ilgtermiņa līgumu, ja vien nav ļaunprātīgas rīcības.
   3.   Ja vien nav ļaunprātīgas rīcības, secīgus nomas līgumus, kas noslēgti starp vienām un tām pašām pusēm, bet attiecas uz dažādiem transportlīdzekļiem, neuzskata par secīgiem līgumiem, piemērojot 2. punktu.
   40. pants
   Vieta, kur transportlīdzekli reāli nodod pakalpojumu saņēmēja rīcībā, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 56. panta 1. punktā, ir vieta, kur tas nonāk pakalpojumu saņēmēja vai trešās personas, kura rīkojas tā vārdā, fiziskā valdījumā.

      11.   apakšiedaļa

         Pakalpojumu sniegšana personām, kas nav nodokļa maksātājas, ārpus Kopienas

   41. pants
   Uz tekstu tulkošanas pakalpojumu sniegšanu personai, kas nav nodokļa maksātāja un kas veic uzņēmējdarbību ārpus Kopienas, attiecas Direktīvas 2006/112/EK 59. panta pirmās daļas c) apakšpunkts.
   VI   NODAĻA

      SUMMA, KURAI UZLIEK NODOKLI

      (Direktīvas 2006/112/EK VII sadaļa)

   42. pants
   Ja preču piegādātājs vai pakalpojumu sniedzējs kā nosacījumu tam, lai pieņemtu maksājumu ar kredītkarti vai debetkarti, pieprasa pircējam vai pakalpojumu saņēmējam samaksāt summu viņam pašam vai citam uzņēmumam un ja minētā pircēja vai pakalpojumu saņēmēja kopējā maksājamā summa paliek nemainīga neatkarīgi no maksāšanas veida, minētā summa ir daļa no summas par preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu, kurai uzliek nodokli saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 73. līdz 80. pantu.
   VII   NODAĻA

      LIKMES

   43. pants
   Pakalpojums “izmitināšana brīvdienās”, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK III pielikuma 12. punktā, ietver telšu, treileru un pārvietojamo māju nomu, ko ierīko nometnes vietās un izmanto kā mājvietu.
   VIII   NODAĻA

      ATBRĪVOJUMI

      1.   IEDAĻA

         Atbrīvojumi konkrētām darbībām sabiedrības interesēs

         (Direktīvas 2006/112/EK 132., 133. un 134. pants)

   44. pants
   Arodizglītības vai pārkvalifikācijas pakalpojumi, kas paredzēti Direktīvas 2006/112/EK 132. panta 1. punkta i) apakšpunktā izklāstītajos nosacījumos, ietver apmācību, kas tieši saistīta ar kādu amatu vai profesiju, kā arī jebkādu apmācību, kas ir vērsta uz zināšanu apguvi vai atjaunināšanu aroda vajadzībām. Arodizglītības vai pārkvalifikācijas kursa ilgums šajā gadījumā nav svarīgs.

      2.   IEDAĻA

         Atbrīvojumi citām darbībām

         (Direktīvas 2006/112/EK 135., 136. un 137. pants)

   45. pants
   Direktīvas 2006/112/EK 135. panta 1. punkta e) apakšpunktā paredzētais atbrīvojums neattiecas uz platīna monētām (nobles de platine).

      3.   IEDAĻA

         Importa atbrīvojumi

         (Direktīvas 2006/112/EK 143., 144. un 145. pants)

   46. pants
   Direktīvas 2006/112/EK 144. pantā paredzētais atbrīvojums attiecas uz transporta pakalpojumiem, kas saistīti ar kustama īpašuma ievešanu dzīvesvietas maiņas gadījumā.

      4.   IEDAĻA

         Eksporta atbrīvojumi

         (Direktīvas 2006/112/EK 146. un 147. pants)

   47. pants
   “Personiskas lietošanas transportlīdzekļi”, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 146. panta 1. punkta b) apakšpunktā, ietver transportlīdzekļus, kurus ar saimniecisko darbību nesaistītiem mērķiem izmanto personas, kas nav fiziskas personas, piemēram, publisko tiesību subjekti minētās direktīvas 13. panta nozīmē un apvienības.
   48. pants
   Lai noteiktu, vai saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 147. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunktu dalībvalsts noteiktā robežvērtība, kas ir nosacījums atbrīvojumam to preču piegādei, kuras ir ceļotāju personīgā bagāžā, ir pārsniegta, aprēķinus veic, pamatojoties uz rēķina vērtību. Vairāku preču kopējo vērtību var izmantot tikai tad, ja visas minētās preces ir iekļautas vienā rēķinā, ko izdevis viens un tas pats nodokļa maksātājs, kurš piegādā preces vienam un tam pašam pircējam.

      5.   IEDAĻA

         Atbrīvojumi, kas saistīti ar konkrētiem eksportam pielīdzinātiem darījumiem

         (Direktīvas 2006/112/EK 151. un 152. pants)

   49. pants
   Direktīvas 2006/112/EK 151. pantā paredzētais atbrīvojums attiecas arī uz elektroniskiem pakalpojumiem, ja tos sniedz nodokļa maksātājs, uz kuru attiecas īpašs režīms elektroniski sniegtiem pakalpojumiem, kas paredzēti minētās direktīvas 357. līdz 369. pantā.
   50. pants
   1.   Struktūru var atzīt par starptautisku struktūru, piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 143. panta 1. punkta g) apakšpunktu un 151. panta 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunktu, ja struktūra, ko izveido kā Eiropas pētniecības infrastruktūras konsorciju (ERIC), kā minēts Padomes Regulā (EK) Nr. 723/2009 (2009. gada 25. jūnijs) par Kopienas tiesisko regulējumu, ko piemēro Eiropas pētniecības infrastruktūras konsorcijam (ERIC) (8), atbilst visiem šiem nosacījumiem:

               a)

               tā ir tiesību subjekts, un tai ir pilnīga tiesībspēja un rīcībspēja;

               b)

               tā ir izveidota saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem, un uz to attiecas minētie tiesību akti;

               c)

               tās dalībnieki ir dalībvalstis un vajadzības gadījumā trešās valstis un starpvaldību organizācijas, izņemot privātas organizācijas;

               d)

               tai ir īpaši un likumīgi mērķi, kas tiek kopīgi īstenoti un pēc būtības nav saistīti ar peļņu.

         2.   Direktīvas 2006/112/EK 143. panta 1. punkta g) apakšpunktā un 151. panta 1. punkta pirmās daļas b) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu piemēro 1. punktā minētajam ERIC tad, ja uzņēmēja dalībvalsts to atzīst par starptautisku struktūru.
   Šāda atbrīvojuma ierobežojumi un nosacījumi tiek izklāstīti līgumā, ko noslēdz starp ERIC dalībniekiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 723/2009 5. panta 1. punkta d) apakšpunktu. Ja preces nav nosūtītas vai transportētas ārpus dalībvalsts, kurā ir veikta preču piegāde, un attiecībā uz pakalpojumiem atbrīvojumu var piešķirt, piemērojot PVN atmaksāšanas procedūru saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 151. panta 2. punktu.
   51. pants
   1.   Ja preču vai pakalpojumu saņēmējs veic uzņēmējdarbību Kopienā, bet ne dalībvalstī, kurā tiek veikta preču piegāde vai pakalpojumu sniegšana, PVN un/vai akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikāts, kas paredzēts šīs regulas II pielikumā, ievērojot paskaidrojumus, kas norādīti minētā sertifikāta pielikumā, tiek uzskatīts par apliecinājumu tam, ka darījumam var piemērot atbrīvojumu saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 151. pantu.
   Izmantojot minēto sertifikātu, dalībvalsts, kurā preču vai pakalpojumu saņēmējs veic uzņēmējdarbību, var izlemt, vai tā izmanto kopējo PVN un akcīzes nodokļa atbrīvojuma sertifikātu vai arī divus atsevišķus sertifikātus.
   2.   Panta 1. punktā minētajam sertifikātam uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes uzliek zīmogu. Tomēr, ja preces vai pakalpojumi ir paredzēti oficiālām vajadzībām, dalībvalstis var paredzēt nosacījumus, ar kādiem preču vai pakalpojumu saņēmēju var atbrīvot no zīmoga saņemšanas prasības. Atbrīvojumu no šīs prasības var atcelt ļaunprātīgas izmantošanas gadījumā.
   Dalībvalstis informē Komisiju par kontaktpunktu, kuram ir uzdots noteikt dienestus, kas atbild par sertifikāta apzīmogošanu, un par to, cik lielā mērā tās var atbrīvot no prasības par sertifikāta apzīmogošanu. Komisija saņemto informāciju dara zināmu pārējām dalībvalstīm.
   3.   Ja tiek piemērots tiešais atbrīvojums dalībvalstī, kurā tiek veikta piegāde, piegādātājs saņem šā panta 1. punktā minēto sertifikātu no preču vai pakalpojumu saņēmēja un saglabā to savā uzskaitē. Ja atbrīvojums tiek piešķirts, piemērojot PVN atmaksāšanas procedūru atbilstīgi Direktīvas 2006/112/EK 151. panta 2. punktam, sertifikātu pievieno atmaksas pieprasījumam, ko iesniedz attiecīgajai dalībvalstij.
   IX   NODAĻA

      ATSKAITĪŠANA

      (DIREKTĪVAS 2006/112/EK X SADAĻA)

   52. pants
   Ja importa dalībvalsts ir ieviesusi elektronisku sistēmu muitas formalitāšu izpildīšanai, termins “importa dokuments” Direktīvas 2006/112/EK 178. panta e) punktā ietver šādu dokumentu elektroniskās versijas, ja tās ļauj pārbaudīt atskaitīšanas tiesības.
   X   NODAĻA

      NODOKĻA MAKSĀTĀJU UN DAŽU TO PERSONU PIENĀKUMI, KAS NAV NODOKĻA MAKSĀTĀJAS

      (DIREKTĪVAS 2006/112/EK XI SADAĻA)

      1.   IEDAĻA

         Personas, kas atbildīgas par PVN nomaksu

         (DIREKTĪVAS 2006/112/EK 192.A –205. PANTS)

   53. pants
   1.   Piemērojot Direktīvas 2006/112/EK 192.a pantu, ņem vērā tikai nodokļa maksātāja pastāvīgo iestādi, ja tai ir pietiekama pastāvības pakāpe un piemērota struktūra cilvēkresursu un tehnisko resursu ziņā, kas tai ļauj piegādāt preces, kuru piegādē tā piedalās, vai sniegt pakalpojumus, kuru sniegšanā tā piedalās.
   2.   Ja nodokļa maksātājam ir pastāvīgā iestāde tās dalībvalsts teritorijā, kurā PVN ir jāmaksā, uzskata, ka minētā filiāle nepiedalās preču piegādē vai pakalpojumu sniegšanā Direktīvas 2006/112/EK 192.a panta b) punkta nozīmē, ja vien minētās pastāvīgās iestādes tehniskos resursus un cilvēkresursus neizmanto, lai minētajā dalībvalstī veiktu ar šo preču piegādi vai pakalpojumu sniegšanu saistītas darbības, par kurām uzliek nodokli, un ja minētā izmantošana notiek pirms minēto preču piegādes vai pakalpojumu sniegšanas vai tās laikā.
   Ja pastāvīgās iestādes resursus izmanto tikai administratīvu uzdevumu veikšanai, piemēram, uzskaitei, rēķinu piesūtīšanai un parādu piedziņai, tad neuzskata, ka resursi tiek izmantoti preču piegādei vai pakalpojumu sniegšanai.
   Tomēr, ja tiek izsniegts rēķins ar PVN identifikācijas numuru, ko piešķīrusi pastāvīgās iestādes dalībvalsts, uzskata, ka pastāvīgā iestāde piedalās preču piegādē vai pakalpojumu sniegšanā minētajā dalībvalstī, ja vien netiek pierādīts pretējais.
   54. pants
   Ja nodokļa maksātāja saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta ir dalībvalsts teritorijā, kurā ir jāmaksā PVN, Direktīvas 2006/112/EK 192.a pantu nepiemēro neatkarīgi no tā, vai minētā saimnieciskās darbības pastāvīgā vieta piedalās preču piegādē vai pakalpojumu sniegšanā, ko viņš veic minētajā dalībvalstī.

      2.   IEDAĻA

         Dažādi noteikumi

         (Direktīvas 2006/112/EK 272. un 273. pants)

   55. pants
   Attiecībā uz darījumiem, kas ir minēti Direktīvas 2006/112/EK 262. pantā, nodokļa maksātāji, kam saskaņā ar minētās direktīvas 214. pantu ir piešķirts PVN identifikācijas numurs, un juridiskās personas, kas nav nodokļa maksātājas, bet ir identificētas PVN nolūkos, kad tās rīkojas kā tādas, nekavējoties paziņo preču piegādātājiem vai pakalpojumu sniedzējiem savu PVN identifikācijas numuru.
   Direktīvas 2006/112/EK 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētajiem nodokļa maksātājiem, kuriem ir tiesības uz nodokļa neuzlikšanu preču iegādei Kopienas iekšienē saskaņā ar šīs regulas 4. panta pirmo daļu, nav pienākuma preču piegādātājiem paziņot savu PVN identifikācijas numuru, ja viņi ir identificēti kā PVN maksātāji saskaņā ar minētās direktīvas 214. panta 1. punkta d) vai e) apakšpunktu.
   XI   NODAĻA

      ĪPAŠI REŽĪMI

      1.   IEDAĻA

         Īpašs režīms ieguldījumu zeltam

         (Direktīvas 2006/112/EK 344. līdz 356. pants)

   56. pants
   “Svars, kādu atzīst dārgmetālu tirgos”, kā minēts Direktīvas 2006/112/EK 344. panta 1. punkta 1) apakšpunktā, attiecas vismaz uz lietotajām vienībām un svaru, kā minēts šīs regulas III pielikumā.
   57. pants
   Lai izveidotu Direktīvas 2006/112/EK 345. pantā minēto zelta monētu sarakstu, “cena” un “atvērtā tirgus vērtība”, kā paredzēts minētās direktīvas 344. panta 1. punkta 2) apakšpunktā, ir cena un atvērtā tirgus vērtība, kas fiksēta katra gada 1. aprīlī. Ja 1. aprīlis nav dienā, kurā minētās vērtības ir fiksētas, izmanto nākamajā dienā fiksētās vērtības.

      2.   IEDAĻA

         Īpašs režīms nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgā dalībvalstī un kas sniedz elektroniskus pakalpojumus personām, kuras nav nodokļa maksātājas

         (Direktīvas 2006/112/EK 357. līdz 369. pants)

   58. pants
   Ja kalendārā ceturkšņa laikā nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību un kurš izmanto īpašo režīmu elektroniski sniegtiem pakalpojumiem, kas paredzēti Direktīvas 2006/112/EK 357. līdz 369. pantā, atbilst vismaz vienam no minētās direktīvas 363. pantā minētajiem izslēgšanas kritērijiem, identifikācijas dalībvalsts izslēdz minēto nodokļa maksātāju, kas neveic uzņēmējdarbību no īpašā režīma. Šados gadījumos nodokļa maksātāju, kas neveic uzņēmējdarbību, var turpmāk jebkurā brīdī minētajā ceturksnī izslēgt no īpašā režīma.
   Attiecībā uz elektroniski sniegtiem pakalpojumiem, kas sniegti pirms izslēgšanas, taču tajā kalendārajā ceturksnī, kurā notiek izslēgšana, nodokļa maksātājs, kas neveic uzņēmējdarbību, iesniedz PVN deklarāciju par visu ceturksni saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 364. pantu. Prasība iesniegt šo deklarāciju neietekmē prasību, ja tāda ir, būt identificētam PVN nolūkā saskaņā ar dalībvalsts parastajiem noteikumiem.
   59. pants
   Jebkurš deklarācijas pārskata periods (kalendārais ceturksnis) Direktīvas 2006/112/EK 364. panta nozīmē ir atsevišķs deklarācijas pārskata periods.
   60. pants
   Kad PVN deklarācija ir iesniegta saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 364. pantu, jebkādas turpmākas izmaiņas esošajos skaitļos var veikt, vienīgi grozot minēto deklarāciju, nevis veicot pielāgojumus kādā no turpmākajām deklarācijām.
   61. pants
   PVN summas, kas deklarētas saskaņā ar īpašo režīmu attiecībā uz elektroniski sniegtajiem pakalpojumiem, kas paredzēti Direktīvas 2006/112/EK 357. līdz 369. pantā, netiek noapaļotas līdz tuvākajai pilnajai naudas vienībai. Precīza PVN summa tiek deklarēta un samaksāta.
   62. pants
   Identifikācijas dalībvalsts, kas saņem lielāku summu par to, kas minēta PVN deklarācijā, kas iesniegta saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 364. pantu par elektroniski sniegtiem pakalpojumiem, atmaksā pārmaksāto summu tieši attiecīgajam nodokļa maksātājam.
   Ja identifikācijas dalībvalsts ir saņēmusi summu, kas atbilst tādai PVN deklarācijai, kas vēlāk izrādās kļūdaina, un ja šī dalībvalsts jau ir sadalījusi minēto summu starp patēriņa dalībvalstīm, minētās dalībvalstis tieši atmaksā pārmaksāto summu nodokļa maksātājam, kas neveic uzņēmējdarbību, un paziņo identifikācijas dalībvalstij par veicamo korekciju.
   63. pants
   PVN summām, kas samaksātas saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 367. pantu, jāattiecas tieši uz PVN deklarāciju, kas iesniegta saskaņā ar minētās direktīvas 364. pantu. Jebkādus turpmākus grozījumus attiecībā uz samaksātajām summām var veikt, vienīgi atsaucoties uz minēto deklarāciju, un tos nevar attiecināt uz citu deklarāciju vai pielāgot kādai turpmākai deklarācijai.
   XII   NODAĻA

      NOBEIGUMA NOTEIKUMI

   64. pants
   Ar šo atceļ Regulu (EK) Nr. 1777/2005.
   Atsauces uz atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu un tās lasa saskaņā ar atbilstības tabulu IV pielikumā.
   65. pants
   Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2011. gada 1. jūlija.
   Tomēr:

               —

               šīs regulas 3. panta a) punktu, 11. panta 2. punkta b) apakšpunktu, 23. panta 1. punktu un 24. panta 1. punktu piemēro no 2013. gada 1. janvāra,

               —

               šīs regulas 3. panta b) punktu piemēro no 2015. gada 1. janvāra,

               —

               šīs regulas 11. panta 2. punkta c) apakšpunktu piemēro līdz 2014. gada 31. decembrim.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2011. gada 15. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         MATOLCSY Gy.

      (1)  OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.

      (2)  OV L 288, 29.10.2005., 1. lpp.

      (3)  OV L 44, 20.2.2008., 11. lpp.

      (4)  OV L 199, 31.7.1985., 1. lpp.

      (5)  OV L 268, 12.10.2010., 1. lpp.

      (6)  OV L 326, 21.11.1986., 40. lpp.

      (7)  OV L 44, 20.2.2008., 23. lpp.

      (8)  OV L 206, 8.8.2009., 1. lpp.

      I PIELIKUMS

         Šīs regulas 7. pants

                  1.

                  Direktīvas 2006/112/EK II pielikuma 1. punkts:

                              a)

                              tīmekļa vietnes un lapu virtuālā mitināšana;

                              b)

                              automātiska tiešsaistes programmu uzturēšana no attāluma;

                              c)

                              tālvadāmo sistēmu vadība;

                              d)

                              tiešsaistes datu uzglabāšana, kur specifiskos datus uzglabā un atjauno elektroniski;

                              e)

                              izsaukuma prasības diska vietas piegāde tiešsaistē.

                  2.

                  Direktīvas 2006/112/EK II pielikuma 2. punkts:

                              a)

                              piekļuve programmatūrai vai tās lejupielāde, tostarp apgādes/uzskaites programmas, pretvīrusu programmatūra un atjauninājumi;

                              b)

                              programmatūra, lai bloķētu reklāmkarogu parādīšanos, kas ir citādi zināma kā Bannerblockers;

                              c)

                              draiveru lejupielāde, piemēram, programmatūru, kas savieno personālo datoru ar ārējo ierīci, piemēram, printeri;

                              d)

                              tiešsaistes automatizēta filtru uzstādīšana tīmekļa vietnēs;

                              e)

                              tiešsaistes automatizēta ugunsmūru uzstādīšana.

                  3.

                  Direktīvas 2006/112/EK II pielikuma 3. punkts:

                              a)

                              piekļuve ekrāna attēliem vai to lejupielāde;

                              b)

                              piekļuve fotogrāfijām, attēliem vai ekrānsaudzētājiem vai to lejupielāde;

                              c)

                              digitalizēts grāmatu un citu elektronisko izdevumu saturs;

                              d)

                              parakstīšanās uz tiešsaistes laikrakstiem un žurnāliem;

                              e)

                              tīmekļa žurnālu un vietņu statistika;

                              f)

                              tiešsaistes ziņas, informācija par satiksmi un laika prognoze;

                              g)

                              tiešsaistes informācija, ko programmatūra ģenerē automātiski, reaģējot uz klienta specifisko datu ievietošanu, piemēram, tādi dati kā juridiskie un finanšu dati, tostarp pastāvīgi atjaunojami biržas dati;

                              h)

                              reklāmas telpas piešķiršana, tostarp reklāmkarogiem tīmekļa vietnēs/lapās;

                              i)

                              meklētājprogrammu un interneta direktoriju izmantošana.

                  4.

                  Direktīvas 2006/112/EK II pielikuma 4. punkts:

                              a)

                              piekļuve mūzikai vai tās lejupielāde personālajā datorā un mobilajā tālrunī;

                              b)

                              piekļuve džingliem, izvilkumiem, skaņas signāliem vai citām skaņām vai to lejupielāde;

                              c)

                              piekļuve filmām vai to lejupielāde;

                              d)

                              spēļu lejupielāde personālajā datorā un mobilajā tālrunī;

                              e)

                              piekļuve automatizētajām tiešsaistes spēlēm internetā vai līdzīgos elektroniskajos tīklos, kur spēlētāji ir attālu viens no otra.

                  5.

                  Direktīvas 2006/112/EK II pielikuma 5. punkts:

                              a)

                              automatizēta tālmācība internetā vai līdzīgā elektroniskā tīklā, kas darbojas ar nelielu cilvēka iesaistīšanos vai bez tās, tostarp virtuālās klases, izņemot tur, kur internets vai līdzīgs elektroniskais tīkls tiek izmantots tikai kā instruments saziņai starp skolotāju un to, kas mācās;

                              b)

                              skolēni aizpilda darba burtnīcas tīklā, un tās automātiski novērtē bez cilvēka iesaistīšanās.

      II PIELIKUMS

         Šīs regulas 51. pants

         Paskaidrojumi

                  1.

                  Piegādātājam un/vai apstiprinātajam noliktavas turētājam šis sertifikāts kalpo kā apliecinošs dokuments, lai atbrīvotu no nodokļa preču piegādes un pakalpojumu sniegšanu vai preču ievešanu atbrīvojuma saņēmējām struktūrām/privātpersonām, kas minētas Direktīvas 2006/112/EK 151. pantā un Direktīvas 2008/118/EK 13. pantā. Tādēļ katram piegādātājam/noliktavas turētājam sagatavo atsevišķu sertifikātu. Turklāt piegādātājam/noliktavas turētājam ir pienākums glabāt šo sertifikātu uzskaitē saskaņā ar attiecīgajiem savas dalībvalsts tiesību aktiem.

                  2.

                              a)

                              Izmantojamam papīram ir jāatbilst vispārējiem parametriem, kas noteikti
                                    Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī C 164, 1.7.1989., 3. lpp.
                              Visiem eksemplāriem ir jābūt no balta papīra un vajadzētu būt 210 × 297 mm formātā ar maksimālo veidlapas garuma pielaidi no –5 līdz +8 mm.
                              Atbrīvojumam no akcīzes nodokļa sertifikātu sagatavo divos eksemplāros:

                                          —

                                          vienu eksemplāru glabā preču nosūtītājs,

                                          —

                                          otru eksemplāru pievieno administratīvajam pavaddokumentam;

                              b)

                              neizmantoto laukumu 5. ailes B daļā pārsvītro, lai tajā vairs neko nevarētu ierakstīt;

                              c)

                              dokuments jāaizpilda salasāmi un tā, lai ieraksti nebūtu izdzēšami. Nav atļauts dzēst un pārlabot. Dokuments jāaizpilda tādā valodā, ko atzīst uzņēmēja dalībvalsts;

                              d)

                              ja preču vai pakalpojumu aprakstā (sertifikāta 5. ailes B daļā) minēta pirkuma pasūtījuma veidlapa, kas aizpildīta uzņēmējas dalībvalsts neatzītā valodā, atbrīvojuma saņēmējai struktūrai vai privātpersonai jāpievieno tulkojums;

                              e)

                              ja savukārt sertifikāts ir sagatavots piegādātāja/noliktavas turētāja dalībvalsts neatzītā valodā, atbrīvojuma saņēmējai struktūrai/privātpersonai ir jāpievieno pielikumā 5. ailes B daļā minētās informācijas tulkojums;

                              f)

                              atzīta valoda nozīmē vienu no attiecīgajā dalībvalstī oficiāli lietotajām valodām vai kādu citu Savienības oficiālo valodu, ko attiecīgā dalībvalsts izziņojusi par izmantojamu šim mērķim.

                  3.

                  Ar sertifikāta 3. ailē paredzēto deklarāciju atbrīvojuma saņēmēja struktūra/privātpersona sniedz ziņas, kas vajadzīgas atbrīvojuma pieprasījuma izvērtēšanai uzņēmējā dalībvalstī.

                  4.

                  Ar zīmogu sertifikāta 4. ailē struktūra apstiprina dokumenta 1. ailē un 3. ailes a) punktā minēto ziņu pareizību un apliecina, ka atbrīvojuma saņēmēja privātpersona ir tās personālā.

                  5.

                              a)

                              Norādē uz pirkuma pasūtījuma veidlapu (sertifikāta 5. ailes B daļā) ir jāmin vismaz pasūtījuma datums un numurs. Pasūtījuma veidlapā ir jābūt visiem elementiem, kas minēti sertifikāta 5. ailē. Ja sertifikātam ir jābūt apzīmogotam ar uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes zīmogu, arī pasūtījuma veidlapai ir jābūt šādi apzīmogotai;

                              b)

                              akcīzes numurs, kas definēts 22. panta 2. punkta a) apakšpunktā Padomes Regulā (EK) Nr. 2073/2004 (2004. gada 16. novembris) par administratīvu sadarbību akcīzes nodokļa jomā, nav obligāti norādāms, bet PVN identifikācijas vai nodokļa atsauces numurs norādāms obligāti;

                              c)

                              valūtas jāuzrāda ar trīsburtu apzīmējumiem, kas atbilst starptautiskajam ISO koda standartam Nr. 4127, ko noteikusi Starptautiskā Standartizācijas organizācija (1).

                  6.

                  Iepriekšminētā atbrīvojuma saņēmējas struktūras/privātpersonas deklarācija ir jāapstiprina 6. ailē ar uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes zīmogu. Šī iestāde var apstiprināšanu saistīt ar šīs dalībvalsts citas iestādes piekrišanu. Šāda piekrišana ir jāsaņem kompetentajai nodokļu pārvaldes iestādei.

                  7.

                  Lai vienkāršotu procedūru, kompetentā iestāde var gadījumos, kad preces ieved oficiālām vajadzībām, atbrīvot attiecīgo organizāciju no zīmoga saņemšanas. Atbrīvojuma saņēmējai struktūrai šī atbrīvošana jāmin sertifikāta 7. ailē.

         (1)  Kā norāde šeit minēti daži pašreizējie valūtas apzīmējumi: EUR (euro), BGN (leva), CZK (Čehijas krona), DKK (Dānijas krona), GBP (sterliņu mārciņa), HUF (forints), LTL (lits), PLN (zlots), RON (Rumānijas leja), SEK (Zviedrijas krona), USD (ASV dolārs).

      III PIELIKUMS

         Šīs regulas 56. pants

                  Vienība

                  Tirgotais svars

                  Kg

                  12,5/1

                  Grams

                  500/250/100/50/20/10/5/2,5/2

                  Unce (1 unce = 31,1035 g)

                  100/10/5/1/1/2/1/4

                  Taels (1 taels = 1,193 unces) (1)

                  10/5/1

                  Tola (10 tolas = 3,75 unces) (2)

                  10

         (1)  Taels = tradicionāla ķīniešu svara vienība. Honkongas taela nomināls ir 990, bet Taivānā 5 un 10 taeli var būt 999,9.

         (2)  Tola = tradicionāla indiešu zelta svara vienība. Vispopulārākais izmērs ir 10 tolas, 999 raudzes.

      IV PIELIKUMS

         Atbilstības tabula

                  Regula (EK) Nr. 1777/2005

                  Šī regula

                  I nodaļa

                  I nodaļa

                  1. pants

                  1. pants

                  II nodaļa

                  III un IV nodaļa

                  II nodaļas 1. iedaļa

                  III nodaļa

                  2. pants

                  5. pants

                  II nodaļas 2. iedaļa

                  IV nodaļa

                  3. panta 1. punkts

                  9. pants

                  3. panta 2. punkts

                  8. pants

                  III nodaļa

                  V nodaļa

                  III nodaļas 1. iedaļa

                  V nodaļas 4. iedaļa

                  4. pants

                  28. pants

                  III nodaļas 2. iedaļa

                  V nodaļas 4. iedaļa

                  5. pants

                  34. pants

                  6. pants

                  29. un 41. pants

                  7. pants

                  26. pants

                  8. pants

                  27. pants

                  9. pants

                  30. pants

                  10. pants

                  38. panta 2. punkta b) un c) apakšpunkts

                  11. panta 1. un 2. punkts

                  7. panta 1. un 2. punkts

                  12. pants

                  7. panta 3. punkts

                  IV nodaļa

                  VI nodaļa

                  13. pants

                  42. pants

                  V nodaļa

                  VIII nodaļa

                  V nodaļas 1. iedaļa

                  VIII nodaļas 1. iedaļa

                  14. pants

                  44. pants

                  15. pants

                  45. pants

                  V nodaļas 2. iedaļa

                  VIII nodaļas 4. iedaļa

                  16. pants

                  47. pants

                  17. pants

                  48. pants

                  VI nodaļa

                  IX nodaļa

                  18. pants

                  52. pants

                  VII nodaļa

                  XI nodaļa

                  19. panta 1. punkts

                  56. pants

                  19. panta 2. punkts

                  57. pants

                  20. panta 1. punkts

                  58. pants

                  20. panta 2. punkts

                  62. pants

                  20. panta 3. punkta pirmā daļa

                  59. pants

                  20. panta 3. punkta otrā daļa

                  60. pants

                  20. panta 3. punkta trešā daļa

                  63. pants

                  20. panta 4. punkts

                  61. pants

                  VIII nodaļa

                  V nodaļas 3. iedaļa

                  21. pants

                  16. pants

                  22. pants

                  14. pants

                  IX nodaļa

                  XII nodaļa

                  23. pants

                  65. pants

                  I pielikums

                  I pielikums

                  II pielikums

                  III pielikums


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 203/2011 ( 2011. gada 1. marts ), ar kuru nosaka standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai

text:
               2.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 57/19

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 203/2011
   (2011. gada 1. marts),
   ar kuru nosaka standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (1),
   ņemot vērā Komisijas 2007. gada 21. decembra Regulu (EK) Nr. 1580/2007, ar ko nosaka Regulu (EK) Nr. 2200/96, (EK) Nr. 2201/96 un (EK) Nr. 1182/2007 īstenošanas noteikumus augļu un dārzeņu nozarē (2), un jo īpaši tās 138. panta 1. punktu,
   tā kā:
   Regulā (EK) Nr. 1580/2007, piemērojot Urugvajas kārtas daudzpusējo tirdzniecības sarunu iznākumus, paredzēti kritēriji, pēc kuriem Komisija nosaka standarta importa vērtības minētās regulas XV pielikuma A daļā norādītajiem produktiem no trešām valstīm un laika periodiem,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Standarta importa vērtības, kas paredzētas Regulas (EK) Nr. 1580/2007 138. pantā, ir tādas, kā norādīts šīs regulas pielikumā.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā 2011. gada 2. martā.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2011. gada 1. martā

            Komisijas un tās priekšsēdētāja vārdā –

            lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektors

         José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

      (1)  OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.

      (2)  OV L 350, 31.12.2007., 1. lpp.

      PIELIKUMS
      Standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai

                  (EUR/100 kg)

                  KN kods

                  Trešās valsts kods (1)

                  Standarta ievešanas vērtība

                  0702 00 00

                  IL

                  122,2

                  MA

                  46,8

                  TN

                  113,1

                  TR

                  95,7

                  ZZ

                  94,5

                  0707 00 05

                  TR

                  159,9

                  ZZ

                  159,9

                  0709 90 70

                  MA

                  31,5

                  TR

                  100,8

                  ZZ

                  66,2

                  0805 10 20

                  EG

                  56,9

                  IL

                  78,2

                  MA

                  55,1

                  TN

                  41,5

                  TR

                  67,9

                  ZA

                  37,9

                  ZZ

                  56,3

                  0805 50 10

                  MA

                  45,9

                  TR

                  51,2

                  ZZ

                  48,6

                  0808 10 80

                  BR

                  55,2

                  CA

                  126,3

                  CN

                  90,2

                  MK

                  54,8

                  US

                  148,5

                  ZZ

                  95,0

                  0808 20 50

                  AR

                  91,1

                  CL

                  188,1

                  CN

                  52,4

                  US

                  96,8

                  ZA

                  109,6

                  ZZ

                  107,6

         (1)  Valstu nomenklatūra, kas paredzēta Komisijas Regulā (EK) Nr. 1833/2006 (OV L 354, 14.12.2006., 19. lpp.). Kods “ZZ” nozīmē “citas izcelsmes vietas”.


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 1002/2012 ( 2012. gada 29. oktobris ), ar ko 181. reizi groza Padomes Regulu (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Al-Qaida tīklu

text:
               30.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 300/43

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 1002/2012
   (2012. gada 29. oktobris),
   ar ko 181. reizi groza Padomes Regulu (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Al-Qaida tīklu
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 27. maija Regulu (EK) Nr. 881/2002, ar kuru paredz īpašus ierobežojošus pasākumus, kas vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kas saistītas ar Al-Qaida tīklu (1), un jo īpaši tās 7. panta 1. punkta a) apakšpunktu un 7.a panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Regulas (EK) Nr. 881/2002 I pielikumā ir uzskaitītas personas, grupas un organizācijas, uz kurām saskaņā ar minēto regulu attiecas līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana.

               (2)

               Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Sankciju komiteja 2012. gada 17. oktobrī nolēma papildināt ar divām fiziskām personām to personu, grupu un organizāciju sarakstu, uz kurām jāattiecina līdzekļu un saimniecisko resursu iesaldēšana.

               (3)

               Tādēļ attiecīgi būtu jāatjaunina Regulas (EK) Nr. 881/2002 I pielikums.

               (4)

               Lai nodrošinātu šajā regulā paredzēto pasākumu efektivitāti, šai regulai būtu jāstājas spēkā nekavējoties,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Regulas (EK) Nr. 881/2002 I pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā tās publicēšanas dienā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2012. gada 29. oktobrī

            Komisijas un tās priekšsēdētāja vārdā –

            Ārpolitikas instrumentu dienesta vadītājs

      (1)  OV L 139, 29.5.2002., 9. lpp.

      PIELIKUMS
      Regulas (EK) Nr. 881/2002 I pielikumu groza šādi:
      Sadaļā “Fiziskas personas” pievieno šādus ierakstus:

                  (a)

                     "Ayyub Bashir
                         (alias a) Alhaj Qari Ayub Bashar, b) Qari Muhammad Ayub). Tituls: a) Qari, b) Alhaj. Dzimšanas datums: a) 1966. gads, b) 1964. gads, c) 1969. gads, d) 1971. gads. Valstspiederība: a) Uzbekistānas, b) Afganistānas. Adrese: Mir Ali, North Waziristan Agency, Federal Administered Tribal Areas, Pakistāna. Regulas 2.a panta 4. punkta b) apakšpunktā minētais paziņošanas datums: 18.10.2012.";

                  (b)

                     "Aamir Ali Chaudhry
                         (alias a) Aamir Ali Chaudary, b) Aamir Ali Choudry, c) Amir Ali Chaudry, d) Huzaifa). Dzimšanas datums: 3.8.1986. Valstspiederība: Pakistānas. Pases Nr.: BN 4196361 (Pakistānas pases numurs, izdota 28.10.2008, derīga līdz 27.10.2013. Valsts identifikācijas Nr.: 33202-7126636-9 (Pakistānas valsts personības apliecības numurs). Regulas 2.a panta 4. punkta b) apakšpunktā minētais paziņošanas datums: 18.10.2012.".


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 1025/2011 ( 2011. gada 14. oktobris ), ar ko nosaka standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai

text:
               15.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 270/26

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 1025/2011
   (2011. gada 14. oktobris),
   ar ko nosaka standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (1),
   ņemot vērā Komisijas 2011. gada 7. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 543/2011, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 piemērošanai attiecībā uz augļu un dārzeņu un pārstrādātu augļu un dārzeņu nozari (2), un jo īpaši tās 136. panta 1. punktu,
   tā kā:
   Īstenošanas regulā (ES) Nr. 543/2011, piemērojot Urugvajas kārtas daudzpusējo tirdzniecības sarunu iznākumu, paredzēti kritēriji, pēc kuriem Komisija nosaka standarta importa vērtības minētās regulas XVI pielikuma A daļā norādītajiem produktiem no trešām valstīm un laika periodiem,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Standarta importa vērtības, kas minētas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 543/2011 136. pantā, ir tādas, kā norādīts šīs regulas pielikumā.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā 2011. gada 15. oktobrī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2011. gada 14. oktobrī

            Komisijas un tās priekšsēdētāja vārdā –

            lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektors

         José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

      (1)  OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.

      (2)  OV L 157, 15.6.2011., 1. lpp.

      PIELIKUMS
      Standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai

                  (EUR/100 kg)

                  KN kods

                  Trešās valsts kods (1)

                  Standarta ievešanas vērtība

                  0702 00 00

                  AL

                  58,3

                  EC

                  36,3

                  MA

                  42,3

                  MK

                  53,8

                  ZA

                  35,6

                  ZZ

                  45,3

                  0707 00 05

                  AL

                  65,0

                  MK

                  64,2

                  TR

                  132,0

                  ZZ

                  87,1

                  0709 90 70

                  EC

                  33,4

                  TR

                  112,1

                  ZZ

                  72,8

                  0805 50 10

                  AR

                  59,3

                  BR

                  38,2

                  CL

                  60,5

                  TR

                  72,0

                  UY

                  56,8

                  ZA

                  73,7

                  ZZ

                  60,1

                  0806 10 10

                  BR

                  170,5

                  CL

                  79,6

                  MK

                  85,4

                  TR

                  118,4

                  ZA

                  56,1

                  ZZ

                  102,0

                  0808 10 80

                  AR

                  61,9

                  CL

                  69,6

                  CN

                  79,2

                  NZ

                  115,8

                  US

                  82,8

                  ZA

                  115,4

                  ZZ

                  87,5

                  0808 20 50

                  CL

                  85,4

                  CN

                  49,2

                  TR

                  133,7

                  ZZ

                  89,4

         (1)  Valstu nomenklatūra, kas paredzēta Komisijas Regulā (EK) Nr. 1833/2006 (OV L 354, 14.12.2006., 19. lpp.). Kods “ZZ” nozīmē “citas izcelsmes vietas”.


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 72/2013 ( 2013. gada 25. janvāris ), ar ko groza Regulas (EK) Nr. 180/2008 un (EK) Nr. 737/2008 attiecībā uz periodu, uz kuru konkrētas laboratorijas ir izraudzītas par ES references laboratorijām  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               26.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 26/9

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 72/2013
   (2013. gada 25. janvāris),
   ar ko groza Regulas (EK) Nr. 180/2008 un (EK) Nr. 737/2008 attiecībā uz periodu, uz kuru konkrētas laboratorijas ir izraudzītas par ES references laboratorijām
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2006. gada 24. oktobra Direktīvu 2006/88/EK par akvakultūras dzīvniekiem un to produktiem izvirzītajām dzīvnieku veselības prasībām, kā arī par konkrētu ūdensdzīvnieku slimību profilaksi un kontroli (1) un jo īpaši tās 55. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīvu 2009/156/EK par dzīvnieku veselības prasībām attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvnieku pārvadāšanu un importu no trešām valstīm (2) un jo īpaši tās 19. panta d) punktu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Komisijas 2008. gada 28. februāra Regulu (EK) Nr. 180/2008 par Kopienas references laboratoriju zirgu slimībām, izņemot Āfrikas zirgu mēri, ar kuru groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 882/2004 VII pielikumu (3), Komisija no 2008. gada 1. jūlija uz pieciem gadiem par ES references laboratoriju zirgu slimībām, izņemot Āfrikas zirgu mēri, izraudzīja Francijas ANSES ar tās laboratorijām dzīvnieku veselības un zirgu slimību jomā un noteica tās funkcijas, uzdevumus un procedūras sadarbībai ar laboratorijām, kuras ir atbildīgas par zirgu dzimtas dzīvnieku infekcijas slimību diagnosticēšanu dalībvalstīs.

               (2)

               Ar Komisijas 2008. gada 28. jūlija Regulu (EK) Nr. 737/2008, ar ko izrauga Kopienas references laboratorijas vēžveidīgo slimību, trakumsērgas un govju tuberkulozes jomā, nosaka papildu pienākumus un uzdevumus Kopienas references laboratorijām trakumsērgas un govju tuberkulozes jomā un groza VII pielikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 882/2004 (4), Komisija no 2008. gada 1. jūlija uz pieciem gadiem par ES references laboratoriju vēžveidīgo slimību jomā izraudzīja Apvienotās Karalistes Centre for Environment, Fisheries & Aquaculture Science (Cefas), Weymouth Laboratory.

               (3)

               Lai nodrošinātu augstu analīžu un diagnostikas rezultātu kvalitāti un saskaņotību Savienībā, ir svarīgi, ka izraudzītās ES references laboratorijas zirgu slimībām, izņemot Āfrikas zirgu mēri, un vēžveidīgo slimību jomā turpina darbību arī nākamajā piecu gadu periodā.

               (4)

               Tādēļ būtu jāpagarina periods, uz kuru šīs laboratorijas tika izraudzītas par ES references laboratorijām.

               (5)

               Pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā Regulā (EK) Nr. 737/2008 norādītās laboratorijas, kuras līdz šim tika sauktas par “Kopienas references laboratorijām”, tagad būtu jāsauc par “Eiropas Savienības (ES) references laboratorijām”.

               (6)

               Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Regulas (EK) Nr. 180/2008 un (EK) Nr. 737/2008.

               (7)

               Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Regulas (EK) Nr. 180/2008 1. panta 1. punktā datumu “2013. gada 30. jūnijam” aizstāj ar datumu “2018. gada 30. jūnijam”.
   2. pants
   Regulas (EK) Nr. 737/2008 1. pantu aizstāj ar šādu:

      “1. pants
      Ar šo Apvienotās Karalistes Centre for Environment, Fisheries & Aquaculture Science (Cefas), Weymouth Laboratory no 2008. gada 1. jūlija līdz 2018. gada 30. jūnijam ir izraudzīta par ES references laboratoriju vēžveidīgo slimību jomā.”

   3. pants
   Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2013. gada 25. janvārī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 328, 24.11.2006., 14. lpp.

      (2)  OV L 192, 23.7.2010., 1. lpp.

      (3)  OV L 56, 29.2.2008., 4. lpp.

      (4)  OV L 201, 30.7.2008., 29. lpp.