title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2018/48 (2018. gada 11. janvāris) par nosaukuma ierakstīšanu Garantēto tradicionālo īpatnību reģistrā (Suikerstroop (GTĪ))

text:
                  12.1.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 7/23

            KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2018/48
      (2018. gada 11. janvāris)
      par nosaukuma ierakstīšanu Garantēto tradicionālo īpatnību reģistrā (Suikerstroop (GTĪ))
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (1) un jo īpaši tās 52. panta 3. punkta b) apakšpunktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 50. panta 2. punkta b) apakšpunktu Nīderlandes pieteikums, kurā par garantētu tradicionālo īpatnību (GTĪ) lūgts reģistrēt nosaukumu “Suikerstroop”, ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
                      (2).

                  (2)

                  “Suikerstroop” ir sīrupains šķidrums, kas iegūts no tā auga novārījuma, kurš izmantots produkta gatavošanā pēc tam, kad ir atdalīti cukura kristāla gabaliņi. Nosaukums nozīmē “cukura sīrups”.

                  (3)

                  2014. gada 16. septembrī Komisija saņēma paziņojumus par iebildumiem: vienu no Somijas, otru no Dānijas, bet trešo no Nordic Sugar AB (Dānijā reģistrēta uzņēmējsabiedrība).

                  (4)

                  Dānijas un Somijas iebildumu paziņojumi tika tālāk nosūtīti Nīderlandei.

                  (5)

                  Iebildumu procedūra attiecībā uz paziņojumu, kuru Nordic Sugar AB bija nosūtījusi Komisijai tieši, uzsākta netika. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 51. panta 1. punkta otro daļu likumīgi ieinteresēta fiziskā vai juridiskā persona, kura veic uzņēmējdarbību vai ir pastāvīgais iedzīvotājs dalībvalstī, kas nav tā dalībvalsts, no kuras ticis iesniegts pieteikums, var iesniegt paziņojumu par iebildumu dalībvalstij, kurā tā veic uzņēmējdarbību. Tādēļ Nordic Sugar AB nebija tiesību iesniegt paziņojumu par iebildumu vai iebilduma paziņojumu Komisijai tieši.

                  (6)

                  2014. gada 13. novembrī Komisija saņēma pamatotus iebildumu paziņojumus no Somijas. Pamatotais iebildumu paziņojums no Dānijas jau bija iekļauts paziņojumā par iebildumiem. Gan pamatotais iebildumu paziņojums no Dānijas, gan pamatotais iebildumu paziņojums no Somijas tika uzskatīti par pieņemamiem Regulas (ES) Nr. 1151/2012 21. panta nozīmē.

                  (7)

                  Saskaņā ar minētās regulas 51. panta 3. punktu Komisija ar 2014. gada 19. decembra vēstulēm aicināja Nīderlandi un Somiju, no vienas puses, un Nīderlandi un Dāniju, no otras puses, uzsākt attiecīgas konsultācijas, lai trīs mēnešu laikā no šo vēstuļu saņemšanas dienas panāktu vienošanos.

                  (8)

                  Pēc Nīderlandes lūguma un saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 51. panta 3. punktu Komisija ar 2015. gada 8. aprīļa vēstuli piešķīra termiņa pagarinājumu apspriedēm starp personām, kas ieinteresētas abās iebildumu procedūrās saistībā ar iepriekš minēto pieteikumu. Galīgais termiņš izlīguma procedūrai tāpēc tika pagarināts līdz 2015. gada 19. jūnijam.

                  (9)

                  Atvēlētajā termiņā vienošanās panākta netika. Nīderlande ar 2017. gada 22. februāra vēstuli nosūtīja Komisijai apspriedēs ar Somiju un Dāniju panāktos rezultātus. Tāpēc Komisijai, ņemot vērā šo apspriežu rezultātus, būtu jālemj par reģistrēšanu saskaņā ar procedūru, kas minēta Regulas (ES) Nr. 1151/2012 52. panta 3. punkta b) apakšpunktā.

                  (10)

                  Savā pamatotajā iebildumu paziņojumā Somija un Dānija apgalvoja, ka: 1) nosaukums nav specifisks (tas nozīmē tikai cukura sīrupu), 2) identisku nosaukumu izmanto vairāku līdzīgu produktu apzīmēšanai, kuri jau pastāv Dānijas, Zviedrijas, Somijas, Vācijas un Baltijas tirgos, 3) produkta īpašības un tā ražošanas metode nav unikālas un ka līdzīgiem produktiem, ko tirgo Dānijā, Somijā un Zviedrijā, ir tādas pašas raksturīgās īpašības un metodes. Jo īpaši Somija uzskata, ka šo produktu, kāds tas aprakstīts pieteikumā, nevar uzskatīt par “īpaša” veida sīrupu, jo citi produkti, kas nav “Suikerstroop”, arī tiek pagatavoti no 100 % cukurbietēm vai cukurniedrēm.

                  (11)

                  Turklāt Dānija apgalvoja, ka produkta specifikācijas 3.1. punkts, kurā paredzēts, ka “vārdus” tradicionāls Nīderlandes produkts “uz etiķetes norāda tās valsts valodā, kurā produktu tirgo”, būtu jāpārformulē tā, lai tie atbilstu Regulas (ES) Nr. 1151/2012 18. panta 3. punktam. No otras puses, Somija apstrīdēja definīcijas “tradicionāls Nīderlandes produkts” izmantošanu tāpēc, ka tā nav specifiska pieteikumā aprakstītajam produktam, jo arī līdzīgus produktus, ko tirgo Ziemeļeiropā, var uzskatīt par tradicionāliem.

                  (12)

                  Somija pēc tam apspriedēs ar Nīderlandi lūdza svītrot 3.2. sadaļas pēdējo teikumu “Nav citu produktu ar tādu pašu nosaukumu vai līdzīgu produktu ar līdzīgu skanējumu”, jo tas esot nepareizs.

                  (13)

                  Komisija, izvērtējot argumentus, kas izklāstīti pamatotajos iebildumu paziņojumos un Komisijai sniegtajā informācijā par apspriešanos starp ieinteresētajām personām, ir secinājusi, ka nosaukums “Suikerstroop” būtu jāreģistrē kā GTĪ.

                  (14)

                  Iebildumi ir balstīti uz Regulas (ES) Nr. 1151/2012 21. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu.

                  (15)

                  Attiecībā uz nesaderību ar minētās regulas tekstu ir atzīmēti šādi trīs punkti: 1) nosaukums nav specifisks, 2) produkta īpašības un tā ražošanas metode nav unikālas un 3) produkta specifikācijas 3.1. punkts neatbilst Regulas (ES) Nr. 1151/2012 18. panta 3. punktam, ciktāl tas attiecas uz norādi “tradicionāls Nīderlandes produkts”.

                  (16)

                  Attiecībā uz apstākli, ka nosaukuma izmantošana ir likumīga, atzīta un ekonomiski nozīmīga līdzīgiem lauksaimniecības produktiem vai pārtikas produktiem, ir atzīmēts šāds punkts: identisku nosaukumu izmanto vairāku līdzīgu produktu apzīmēšanai, kuri jau pastāv Dānijas, Zviedrijas, Somijas, Vācijas un Baltijas tirgos.

                  (17)

                  Regula (ES) Nr. 1151/2012 neprasa, lai GTĪ nosaukumi būtu specifiski. Tas tika prasīts saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 509/2006 (3) 4. panta 2. punktu. Kaut arī pieteikums tika Komisijai iesniegts, kad bija spēkā Regula (EK) Nr. 509/2006, pieteikumu pēc tam publicēja saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012, un tāpēc, ievērojot to, ka īpašu pārejas noteikumu nav, piemēro jaunāko regulu. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 18. panta 2. punktu nosaukumu var reģistrēt kā garantētu tradicionālo īpatnību tad, ja tas ir tradicionāli lietots attiecībā uz īpašo produktu vai tas izsaka produkta tradicionālo raksturu vai specifiskās iezīmes. Šajā gadījumā nosaukums “Suikerstroop” šā specifiskā produkta apzīmēšanai izmantots jau vairākus gadsimtus. Ar to izsaka produkta specifisko raksturu – tas ir sīrups, kas iegūts no šķidruma, kurš paliek pāri, ražojot cukuru no cukurbietēm vai cukurniedrēm. Tātad nosaukums atbilst Regulas (ES) Nr. 1151/2012 prasībām.

                  (18)

                  Regula (ES) Nr. 1151/2012 neprasa, lai ar GTĪ apzīmēts produkts būtu neatkārtojams vai īpatnējs. Tam jābūt atpazīstamam un skaidri atšķiramam. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 18. panta 4. punktu izslēgti tiek tikai nosaukumi, kas attiecas tikai uz vispārēja rakstura prasībām, ko piemēro produktu kopumam, vai prasībām, kas paredzētas īpašos Savienības tiesību aktos. “Suikerstroop” ir skaidri noteikts attiecībā uz tā īpašībām un ražošanas metodi. Turklāt produkts, uz kuru attiecas ar nosaukumu “Suikerstroop” apzīmētā produkta specifikācija, atbilst prasībām, kas izklāstītas Regulas (ES) Nr. 1151/2012 18. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktā, jo tā ražošanas metode atbilst šā produkta gatavošanā lietotajai tradicionālajai praksei un produkta sastāvdaļas ir tās, ko izmanto tradicionāli.

                  (19)

                  Produkta specifikācijas 3.1. punkta teikums “Kad ir izpildīta Regulas (ES) Nr. 1151/2012 18. panta 3. punktā minētā procedūra, paredzēts, ka norādi” tradicionāls Nīderlandes produkts “(traditioneel Nederlands product) atveido uz etiķetes tās valsts valodā, kurā produkts tiek tirgots.” neatbilst Regulas (ES) Nr. 1151/2012 18. panta 3. punktam. Tas būtu jāaizstāj ar šādu teikumu: “Nosaukumam pievieno norādi “gatavots atbilstīgi Nīderlandes tradīcijai””. Nīderlandes iestādes piekrita, ka šo grozījumu iekļauj produkta specifikācijā, kas informēšanas vajadzībām jāpublicē no jauna.

                  (20)

                  Kaut arī “Suikerstroop” līdzīgus produktus citās dalībvalstīs tirgo ar nosaukumu, kas uzskatāms par nosaukuma “Suikerstroop” tulkojumu šo dalībvalstu oficiālajās valodās, no tā nevar secināt, ka šo dalībvalstu tirgū līdzīgu produktu apzīmēšanai tiktu lietots “identisks nosaukums”. Šajās dalībvalstīs lietotais nosaukums patiešām ir ar to pašu nozīmi, kāda nosaukumam “Suikerstroop” ir nīderlandiešu valodā, taču tas nav identisks nosaukumam “Suikerstroop”, jo ir izteikts citā valodā. Turklāt nosaukums “Suikerstroop” netiek aizsargāts vis kā tāds, bet gan tikai kopā ar norādi “gatavots atbilstīgi Nīderlandes tradīcijai”.

                  (21)

                  Tātad šos nosaukumus, kuru nozīme ir “cukura sīrups” un ar kuriem apzīmē “Suikerstroop” pieteikumā minētajam produktam līdzīgus un Dānijas, Zviedrijas, Somijas, Vācijas un Baltijas valstu tirgos pārdotus produktus, un kuri ir nosaukuma “Suikerstroop” tulkojums minēto valstu attiecīgajās valodās, var turpināt izmantot. Tie nav identiski “Suikerstroop”, un tos nevarētu uzskatīt par tādiem gadījumiem, kas būtu nosaukuma “Suikerstroop” atdarināšana vai asociāciju izraisīšana, jo nosaukums “Suikerstroop”, reiz reģistrēts, būs kopā ar norādi “gatavots atbilstīgi Nīderlandes tradīcijai”. Tāpēc šā nosaukuma aizsardzība ir ierobežota un skar tikai nosaukumu, kāds tas ir saskaņā ar Nīderlandes tradīciju.

                  (22)

                  Turklāt ir acīmredzams, ka nosaukuma “Suikerstroop” reģistrēšana nevar būt par šķērsli tam, lai izmantotu atsevišķos terminus “cukurs” vai “sīrups”, kuri ir sugasvārdi.

                  (23)

                  Nīderlande un Somija ir arī vienojušās svītrot 3.2. sadaļas pēdējo teikumu: “Nav citu produktu ar tādu pašu nosaukumu vai līdzīgu produktu ar līdzīga skanējuma nosaukumu.” Tāpēc šāds teikums būtu jāsvītro no produkta specifikācijas, kas informēšanas vajadzībām jāpublicē no jauna.

                  (24)

                  Ievērojot iepriekš minēto, nosaukums “Suikerstroop” būtu jāieraksta Garantēto tradicionālo īpatnību reģistrā. Informēšanas vajadzībām vienotā dokumenta konsolidētā redakcija būtu jāpublicē.

                  (25)

                  Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības produktu kvalitātes politikas komitejas atzinumu,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
      1. pants
      Nosaukums “Suikerstroop” (GTĪ) ar šo tiek ierakstīts reģistrā.
      Pirmajā daļā minētais nosaukums apzīmē produktu, kas pieder pie 2.3. grupas “Maize, mīklas izstrādājumi, kūkas, konditorejas izstrādājumi, cepumi un citi maizes un konditorejas izstrādājumi” saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 668/2014 (4) XI pielikumu.
      2. pants
      Regulas 1. pantā minētajam nosaukumam pievieno norādi “gatavots atbilstīgi Nīderlandes tradīcijai”. Produkta specifikācijas konsolidēta redakcija ir iekļauta šīs regulas pielikumā.
      3. pants
      Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

         Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
         Briselē, 2018. gada 11. janvārī

               Komisijas vārdā –

               priekšsēdētājs

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

         (2)  OV C 187, 19.6.2014., 9. lpp.

         (3)  Padomes 2006. gada 20. marta Regula (EK) Nr. 509/2006 par lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem kā garantētām tradicionālām īpatnībām (OV L 93, 31.3.2006., 1. lpp.).

         (4)  Komisijas 2014. gada 13. jūnija Īstenošanas regula (ES) Nr. 668/2014, ar ko paredz noteikumus par to, kā piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (OV L 179, 19.6.2014., 36. lpp.).

         PIELIKUMS

            PIETEIKUMS GTĪ REĢISTRĀCIJAI

         Regula (EK) Nr. 509/2006 par lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem kā garantētām tradicionālām īpatnībām (*1)

            “SUIKERSTROOP”

            EK Nr.: NL-TSG-0007-01203 – 27.1.2014.

         1.   PIETEIKUMA IESNIEDZĒJAS GRUPAS NOSAUKUMS UN ADRESE

                     Nosaukums:

                        Kenniscentrum suiker & voeding

                     Adrese:

                        Amsterdamsestraatweg 39a, 3744 MA Baarn

                     Tālrunis

                     +31 355433455

                     Fakss

                     +31 355426626

                     E-pasts:

                     info@kenniscentrumsuiker.nl

               2.   DALĪBVALSTS VAI TREŠĀ VALSTS
         Nīderlande
         3.   PRODUKTA SPECIFIKĀCIJA
         3.1.   Reģistrējamais(-ie) nosaukums(-i) (Komisijas Regulas (EK) Nr. 1216/2007
             (1)
            2. pants)

         “Suikerstroop”
         Nosaukumam pievieno norādi “gatavots atbilstīgi Nīderlandes tradīcijai”.
         3.2.   Vai nosaukums

                     ☒

                     ir specifisks pats par sevi

                     ☐

                     izsaka lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta specifiskās iezīmes

               Šo nosaukumu tradicionāli izmanto produkta apzīmēšanai jau vairākus gadsimtus. “Suikerstroop” (melases sīrupu) iegūst cukura ražošanas procesā. 1977. gada Rīkojuma par cukuru un sīrupu (Warenwet) 12. pantā noteikts: “Ar nosaukumu “Suikerstroop”, kas seko aiz tā auga nosaukuma, kurš izmantots produkta iegūšanai, drīkst apzīmēt vienīgi sīrupainu šķidrumu, kas iegūts no tā auga novārījuma, kurš izmantots produkta gatavošanā pēc tam, kad ir atdalīti cukura kristāla gabaliņi, […]”.
         3.3.   Vai ir lūgta nosaukuma rezervēšana atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 509/2006 13. panta 2. punktam

                     ☒

                     Reģistrācija ar nosaukuma rezervēšanu

                     ☐

                     Reģistrācija bez nosaukuma rezervēšanas

               3.4.   Produkta veids

         2.3. grupa. Konditorejas izstrādājumi, maize, mīklas izstrādājumi, kūkas, cepumi un citi konditorejas izstrādājumi
         3.5.   Tā lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts, uz kuru attiecas nosaukums atbilstīgi 3.1. punktam (Regulas (EK) Nr. 1216/2007 3. panta 1. punkts)

         “Suikerstroop” ir sīrupains šķidrums, ko iegūst no cukurbiešu vai cukurniedru novārījuma, kas ir produkta pamatā pēc tam, kad ir atdalīti cukura kristāliņi. Šajā šķidrumā ekstrakta saturs ir vismaz 80 %, pelnvielu maksimālais saturs ir 4,0 %, bet uzrādītais tīrības faktors ir vismaz 73 %. Pateicoties sausnas un cukuru satura augstajam līmenim (vairāk nekā 60 g uz 100 g produkta), produkts ir ilgi uzglabājams. Cukurs nodrošina to, ka “brīvā” ūdens daudzums ir niecīgs, tāpēc nekādi mikroorganismi nevar attīstīties.
         Produkta specifika norādīta turpmāk sniegtajā tabulā.

                     Krāsa

                     Briksa grādi (2)

                     Kopējais cukuru saturs

                     “Suikerstroop”

                     2 000 –30 000  IU (3)

                     min. 79°

                     min. 70 %

            Fizikālās īpašības

         “Suikerstroop” sastāvā ir lipīgs, biezs, viskozs, tumši brūns un sīrupains šķidrums. Cukura saturs tajā ir ļoti augsts, proti, vismaz 70 %.

            Ķīmiskās īpašības

         “Suikerstroop” minimālais uzrādītais tīrības faktors ir 73 %. Ekstrakta minimālajam saturam jābūt 80 %. “Suikerstroop” maksimālais pelnvielu saturs nedrīkst pārsniegt 4 %.

            Organoleptiskās īpašības

         Produktam “Suikerstroop” ir sāļi salda, nedaudz rūgtena garša. Saldo garšu rada augstais cukura satura līmenis, savukārt garšas sāļuma niansi rada minerālelementi un citas cukurbiešu vai cukurniedru sastāvdaļas (šķīstošas), kas rodas sīrupā tā ražošanas procesā.
         3.6.   Tā lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta ražošanas metodes apraksts, uz kuru attiecas nosaukums atbilstīgi 3.1. punktam

         “Suikerstroop” izejviela ir sīrupains atlieku šķidrums, kas rodas cukura ražošanas procesā, to iegūstot no cukurbietēm vai cukurniedrēm pēc cukura kristāliņu atdalīšanas.
         Kristalizētā cukura ražošanas gaitā, ekstrakcijas posmā cukurbiešu vai cukurniedru cukuri tiek šķīdināti ūdenī. Pārējās cukurbiešu vai cukurniedru (kas nav cukuri) sastāvdaļas arī šķīst ūdenī.
         Ekstraktu attīra, biezina un kristalizē. Pēc šādā veidā iegūtā cukura šķīduma kristalizācijas tiek atdalīti cukura kristāliņi. Tās cukurbiešu vai cukurniedru sastāvdaļas, kas nav cukuri, tiek saglabātas saldajā atlieku šķīdumā, kuru dēvē arī par “moederloog” (“mātesūdens”) (jeb sīrups, jeb notecināšanā iegūts sīrups) Šajā “mātesūdenī” vēl ir daudz izšķīdušu cukuru (aptuveni 85 %). Lai tie varētu kristalizēties, “mātesūdeni” no jauna biezina, līdz rodas jauni cukura kristāli. Kristāliņus atkal atdala no sīrupa. Šo atlieku sīrupu dēvē par sīrupu B. Tajā ir aptuveni 75 % cukuru (sausnā) un nedaudz vairāk to vielu, kas nav cukuri. Tieši sīrupu B izmanto par izejvielu “Suikerstroop” ražošanā.
         Lai atdalītu piejaukumus, attiecīgo sīrupa B daudzumu ielej maisītājā. Izejvielu apstrādā ar aktīvo ogli, kas absorbē piemaisījumus, kurus vienlaikus ar ogli pēc tam filtrējot atdala. Tā tiek iegūts attīrīts sīrups B, kas ir galvenā “Suikerstroop” sastāvdaļa. Šim attīrītajam sīrupam B pievieno cukura šķīdumu (izšķīdinātu ūdenī) un/vai invertcukuru (sīrupu) tā, lai iegūtu 3.5. punktā norādītās īpašības. Invertcukurs (sīrups) ir sīrups, ko iegūst, cukuru (saharozi) sašķeļot glikozē un fruktozē. Attīrīto sīrupu B, cukura šķīdumu un/vai invertcukuru (sīrupu) sajauc, līdz tiek iegūta viendabīga masa.
         Lai iegūtu “Suikerstroop”, kura sastāvs atbilst tam, kas aprakstīts 3.5. punktā, šo viendabīgo sīrupaino masu tvaicē vakuumā, līdz tiek sasniegti vēlamie Briksa grādi (vismaz 79°).
         Sīrupu uzglabā rezervuāros, no kuriem ņem sīrupu tā iepildīšanai dažāda veida traukos.
         3.7.   Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta specifiskums

         “Suikerstroop” specifiku rada tas, ka kvalitātes ziņā tas ir ļoti atšķirīgs no citu veidu sīrupiem, piemēram, ābolu vai bumbieru sīrupa, bet arī no melases, jo tam ir še turpmāk norādītās īpašības.

            Izejvielas

         “Suikerstroop” raksturo tas, ka šis sīrups tiek 100 % iegūts no cukurbietēm/cukurniedrēm.

            Cukura sastāvs

         Tā kā sīrupu 100 % apmērā iegūst no cukurbietēm/cukurniedrēm, no ogļhidrātiem tā sastāvā ir gandrīz tikai saharoze un invertcukurs. Minimālais cukura saturs ir 70 % (sk. arī īpašības, kas norādītas 3.5. punktā). Šajā ziņā tas atšķiras arī no melases, kurā cukura saturs ir zemāks par 68 %.

            Garša

         “Suikerstroop” sāļo garšu, kurā nedaudz sajūtama rūgta garša, nodrošina vielas, kas nav cukuri un kas ir izejvielā, kuru izmanto tā ražošanai. Kopā ar paaugstināto cukura saturu to klātbūtne piešķir šim sīrupam saldsāļo garšu un aromātu, kas to atšķir no citu veidu sīrupiem.
         3.8.   Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta tradicionālais raksturs

         Reģistrācijas pieteikumu pamato fakts, ka produktam “Suikerstroop” ir raksturīga tradicionāla ražošanas metode un tradicionāls sastāvs.

            Tradicionāla ražošanas metode

         Senāk (17. gs. sākumā) “Suikerstroop” ražoja ar rokām, taču, sākot ar 1908. gadu, to ražo rūpnieciski. Rūpnieciskās ražošanas metode kopš tā laika nav mainījusies, lai gan ražošanas process ir uzlabots, racionalizēts un arvien vairāk mehanizēts. Fabrikas (dibinātas 20. gadsimta sākumā, visas ap 1910. gadu) vēl joprojām darbojas. To aprīkojums ir pielāgots tehnikas attīstībai un mūsdienu prasībām.

            17., 18. un 19. gadsimts

         “Suikerstroop” tradicionāli ir cukura rafinēšanas blakusprodukts. Savā 1783. gada darbā “De suikerraffinadeur” (Cukura rafinētājs) J. H. Reisig aprakstīja paņēmienu, kādā sīrups tika savākts notecināšanas podos cukurmaizīšu ražošanas gaitā. Kristalizācijas procesā attīrītais cukura sīrups (kas pēc konsistences ir biezs šķidrums) tika ieliets cukurmaizīšu veidnēs. Veidnes dažas dienas atstāja uz notecināšanas podiem. Šādi savāktu sīrupu dēvēja par “ongedekte” (“vaļējo”) sīrupu. Pēc tam maizītes apklāja ar mitra smalka māla slāni (kas veicina kristalizācijas procesu un novērš izšķīšanu), pēc tam atkal uzliktas uz podiem. Šīs maizītes lēni aplēja ar ūdeni, un tas pakāpeniski iesūcās tajās. Šādi atdalīto sīrupu dēvēja par “pārsegto” sīrupu. Pēc tam virsējo kārtu (sauso mālu) noņēma, un ar cukurmaizītēm vairākas dienas netika nekas darīts. Tad tās apklāja ar plānāku smalka māla slāni un tās atkal novietoja uz sīrupa podiem un apslacīja ar ūdeni. Šādi savākto sīrupu dēvēja par “beigu” sīrupu (vistīrākais sīrups).

            No 20. gs. līdz mūsdienām

         Pateicoties tehnikas progresam (industrializācijai), ražošanas process ļauj iegūt vairāk kristalizēta cukura nekā kādreiz. Melasē/melado (= sīrupā) ir vairāk vielu, kas nav cukuri un mazāk cukura (cukura saturs zemāks par 68 %, uzrādītais tīrības faktors zemāks par 73 %). Arī garša ir stipri atšķirīga, jo tiek savākti piemaisījumi (pateicoties rūpnieciskās ražošanas procesa efektivitātei), tā ir daudz sāļāka salīdzinājumā ar agrākajiem “beigu” sīrupiem (sīrups, kas iegūts procesa beigās, ražojot ar rokām). Tomēr, tā kā pieprasījums pēc “Suikerstroop” nemazinājās, tika nolemts to ražot kā patēriņa produktu. Ražošanas process parādījās ap 1900. gadu (sk. aprakstu 3.6. punktā), un kopš 1908. gada produktu pagatavo tā, kā to dara mūsdienās.
         Pārskats par ražošanas metodi 1908. gadā un mūsdienās:

                     Ražošanas metode (kā aprakstīts 3.6. punktā)

                     1908.

                     Mūsdienās

                     Izejviela (sīrups B), kas iegūta cukura ražošanas gaitā no cukurniedrēm vai cukurbietēm

                     X

                     X

                     Sīrupa B attīrīšana ar aktīvo ogli

                     X

                     X

                     Cukura šķīduma un/vai invertcukura sīrupa pievienošana atbilstīgi receptei

                     X

                     X

                     Maisīšana līdz homogēnas masas iegūšanai

                     X

                     X

                     Tvaicēšana, izmantojot termisku apstrādi, līdz vēlamās sausnas iegūšanai

                     X

                     X

            Tradicionāls sastāvs

         Produktu “Suikerstroop” tradicionāli veido saharoze un invertcukurs (ogļhidrāti), kas iegūti no cukurniedrēm vai cukurbietēm.
         Mūsdienās ražota “Suikerstroop” sastāvs, attiecībā uz kuru prasības ir aprakstītas 3.9. punktā, ir identisks tam, kāds noteikts 1977. gada Rīkojumā par cukuru un sīrupu (Warenwet).
         1977. gada Rīkojumā par cukuru un sīrupu (Warenwet) produkta sastāvs aprakstīts šādi: sīrupains šķidrums, kas iegūts no tā auga novārījuma, kurš pēc cukura kristāliņu ekstrahēšanas izmantots produkta ražošanā. Turklāt ekstrakta minimālajam saturam vajadzēja būt vismaz 80 %, bet uzrādītajam tīrības faktoram – 73 %. Pelnvielu saturs nedrīkstēja pārsniegt 4 %. Šīs svarīgākās “Suikerstroop” sastāva īpašības nav mainījušās, un tās atbilst mūsdienu “Suikerstroop” sastāva prasībām, kā aprakstīts 3.5. punktā.

            Tradicionālā izmantošana

         “Suikerstroop” ir sastāvdaļa, ko daudz izmanto tradicionālajos ēdienos. Jo Van Lamoen veiktajā uzskaitījumā kolekcijā “Streekgerechten en wetenswaardigheden” (Reģionā populārie ēdieni un intereses objekti) 1987.–1988. gadam šķiet, ka “Suikerstroop” tiek izmantots daudzos reģionālās virtuves ēdienos, piemēram, Groningas piparkūkās (Groningse kruidkoek), brūnās pupiņās ar āboliem, Limburgas skābajā gaļā (Limburgse zoervleisj), Drentes ēdienā ar plūmēm (Drentse proemenkreuze) un Zēlandes saldumos “boterbabbellars” (Zeeuwse boterbabbelaars). C. J. Wannée 1910. gada Amsterdamas mājsaimniecības mākslas pavārgrāmatas (Het kookboek van de Amsterdamse huishoudschool) 6. izdevumā ir arī vairākas receptes ar “Suikerstroop”. Piemēram, boluskoek un stroopmoppen, un stroopsaus (no “Suikerstroop” pagatavota mērce), ko ieteica pasniegt kopā ar vairākiem ēdieniem, jo Holandes agrāko laiku “tradicionālās” receptes ne vienmēr bija pašas garšīgākās.
         3.9.   Prasību minimums un procedūras specifisko īpašību pārbaudei

         “Suikerstroop” specifiku var pārbaudīt, ņemot vērā minimālos izmērāmos parametrus, kas obligāti jāievēro attiecībā uz 3.5. punktā norādītajām īpašībām (krāsu, Briska grādus un kopējo cukuru saturu). Katrā produktu partijā (katrā laidienā) ražotājs pārbauda, vai šīs norādes ir ievērotas (katrā ražošanas darbībā).
         Nīderlandes Pārtikas produktu un patēriņa preču iestāde [Nederlandse Voedsel en Warenautoriteit (NVWA)] pārbauda datus, uzraugot pārbaudes. NVWA vismaz reizi gadā veic izlases veida administratīvas kontroles ražošanas uzņēmumā, lai pārbaudītu saglabātos datus par krāsu, Briksa grādiem un kopējo cukuru saturu (ražotājs veic mērījumus katrai produktu partijai un to rezultātus uzglabā digitāli).
         4.   IESTĀDES VAI INSTITŪCIJAS, KURAS PĀRBAUDA ATBILSTĪBU PRODUKTA SPECIFIKĀCIJAI
         4.1.   Nosaukums un adrese

                     Nosaukums:

                        Nederlandse Voedsel en Waren Autoriteit

                     Adrese:

                        Catharijnesingel 59, 3511 GG Utrecht

                     Tālrunis

                     +31 882233333

                     E-pasts:

                     info@vwa.nl

                     ☒

                     Publiska

                     ☐

                     Privāta

               4.2.   Iestādes vai institūcijas konkrētie uzdevumi

            Nederlandse Voedsel- en warenautoriteit ir atbildīga par to prasību ievērošanas pārbaudi, kuras izklāstītas ar nosaukumu “Suikerstroop” apzīmētā produkta specifikācijā.

            (*1)  Aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām.

            (1)  Komisijas 2007. gada 18. oktobra Regula (EK) Nr. 1216/2007), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par to, kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 509/2006 par lauksaimniecības produktiem un pārtikas produktiem kā garantētām tradicionālām īpatnībām (OV L 275, 19.10.2007., 3. lpp.).

            (2)  Rādītājs, kas atbilst ūdens šķīdumā izšķīdinātas sausnas, šajā gadījumā cukura, saturam, kurš noteikts refraktometriski

            (3)
               I

            CUMSA (Starptautiskā Vienotu cukuranalīzes metožu komisija) vienības (
               U

            nits). Jo augstāks ir IU rādītājs, jo tumšāka krāsa.
         Tā ir netieša tīrības pakāpes mērvienība.


title: Padomes Īstenošanas regula (ES) 2018/53 (2018. gada 12. janvāris), ar ko īsteno Regulu (ES) 2017/1509 par ierobežojošiem pasākumiem pret Korejas Tautas Demokrātisko Republiku

text:
               13.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 10/1

         PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2018/53
   (2018. gada 12. janvāris),
   ar ko īsteno Regulu (ES) 2017/1509 par ierobežojošiem pasākumiem pret Korejas Tautas Demokrātisko Republiku
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes Regulu (ES) 2017/1509 (2017. gada 30. augusts) par ierobežojošiem pasākumiem pret Korejas Tautas Demokrātisko Republiku un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 329/2007 (1), un jo īpaši tās 47. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               2017. gada 30. augustā Padome pieņēma Regulu (ES) 2017/1509.

               (2)

               2017. gada 28. decembrī Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes (“ANO DP”) komiteja, kas izveidota, ievērojot ANO DP Rezolūciju (“ANO DPR”) 1718 (2006), iekļāva sarakstā četrus kuģus, ievērojot ANO DPR 2375 (2017) 6. punktu.

               (3)

               Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Regulas (ES) 2017/1509 XIV pielikums,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Regulas (ES) 2017/1509 XIV pielikumu groza tā, kā izklāstīts šīs regulas pielikumā.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2018. gada 12. janvārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         E. KRALEVA

      (1)  OV L 224, 31.8.2017., 1. lpp.

      PIELIKUMS
      Turpmāk minētos kuģus pievieno Regulas (ES) 2017/1509 XIV pielikumā izklāstītajam to kuģu sarakstam, kuriem piemēro ierobežojošus pasākumus:

                  “5.

                     Vārds
                     BILLIONS NO. 18

                  Papildinformācija
                  SJO: 9191773

                  6.

                     Vārds
                     UL JI BONG 6

                  Papildinformācija
                  SJO: 9114555

                  7.

                     Vārds
                     RUNG RA 2

                  Papildinformācija
                  SJO: 9020534

                  8.

                     Vārds
                     RYE SONG GANG 1

                  Papildinformācija
                  SJO: 7389704”


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2018/55 (2018. gada 9. janvāris), ar ko Īstenošanas regulu (ES) 2015/1998 groza attiecībā uz Singapūras Republikas pievienošanu trešām valstīm, kuras atzīst par tādām, kas piemēro drošības standartus, kuri ir līdzvērtīgi kopīgajiem civilās aviācijas drošības pamatstandartiem (Dokuments attiecas uz EEZ. )

text:
               13.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 10/5

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2018/55
   (2018. gada 9. janvāris),
   ar ko Īstenošanas regulu (ES) 2015/1998 groza attiecībā uz Singapūras Republikas pievienošanu trešām valstīm, kuras atzīst par tādām, kas piemēro drošības standartus, kuri ir līdzvērtīgi kopīgajiem civilās aviācijas drošības pamatstandartiem
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 11. marta Regulu (EK) Nr. 300/2008 par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas drošības jomā un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 2320/2002 (1) un jo īpaši tās 4. panta 3. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2015/1998 (2) pielikumā ir uzskaitītas tās trešās valstis, kurās piemērotos drošības standartus atzīst par līdzvērtīgiem kopīgajiem pamatstandartiem civilās aviācijas aizsardzībai pret nelikumīgu iejaukšanos, kas apdraud civilās aviācijas drošību.

               (2)

               Komisija ir pārliecinājusies, ka arī Singapūras Republika atbilst kritērijiem trešo valstu drošības standartu atzīšanai par līdzvērtīgiem, kas izklāstīti Komisijas Regulas (EK) Nr. 272/2009 (3) pielikuma E daļā.

               (3)

               Tādēļ Īstenošanas regula (ES) 2015/1998 būtu attiecīgi jāgroza.

               (4)

               Lidostu darbībās vai infrastruktūrā (vai abos), iespējams, būs vajadzīgas izmaiņas, tāpēc būtu jāatvēl pietiekami daudz laika, lai tās izdarītu, pirms regula kļūst piemērojama.

               (5)

               Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Civilās aviācijas drošības komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Īstenošanas regulas (ES) 2015/1998 pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2018. gada 6. februāra.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2018. gada 9. janvārī

            Komisijas

            un tās priekšsēdētāja vārdā –

            Komisijas locekle

         Violeta BULC

      (1)  OV L 97, 9.4.2008., 72. lpp.

      (2)  OV L 299, 14.11.2015., 1. lpp.

      (3)  Komisijas 2009. gada 2. aprīļa Regula (EK) Nr. 272/2009, ar ko papildina vispārējos civilās aviācijas drošības pamatstandartus, kas izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 300/2008 pielikumā (OV L 91, 3.4.2009., 7. lpp.).

      PIELIKUMS
      Īstenošanas regulas (ES) 2015/1998 pielikumu groza šādi:

                  1)

                  pielikuma 3. nodaļas 3.B papildinājumu aizstāj ar šādu:

                     “3.B PAPILDINĀJUMS

                  GAISA KUĢU DROŠĪBA

                     TREŠĀS VALSTIS, KĀ ARĪ CITAS VALSTIS UN TERITORIJAS, KURĀM SASKAŅĀ AR LĪGUMA PAR EIROPAS SAVIENĪBAS DARBĪBU 355. PANTU NEPIEMĒRO MINĒTĀ LĪGUMA TREŠĀS DAĻAS VI SADAĻU UN KURAS TIEK ATZĪTAS PAR TĀDĀM, KAS PIEMĒRO DROŠĪBAS STANDARTUS, KURI IR LĪDZVĒRTĪGI KOPĪGAJIEM CIVILĀS AVIĀCIJAS DROŠĪBAS PAMATSTANDARTIEM

                  Attiecībā uz gaisa kuģu drošību ir atzīts, ka drošības standartus, kas līdzvērtīgi kopīgajiem civilās aviācijas drošības pamatstandartiem, piemēro turpmāk norādītās trešās valstis, kā arī citas valstis un teritorijas, kurām saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 355. pantu nepiemēro minētā līguma trešās daļas VI sadaļu.

                                 Kanāda

                                 Fēru Salas attiecībā uz Vagar lidostu

                                 Grenlande attiecībā uz Kangerlussuaq lidostu

                                 Gērnsija

                                 Menas Sala

                                 Džērsija

                                 Melnkalne

                                 Singapūras Republika attiecībā uz Singapore Changi lidostu

                                 Amerikas Savienotās Valstis

                        Komisija nekavējoties informē dalībvalstu pilnvarotās iestādes, ja tās rīcībā ir informācija, kas norāda, ka trešās valsts vai attiecīgās citas valsts vai teritorijas piemērotie drošības standarti, kam ir būtiska ietekme uz aviācijas drošības vispārējo līmeni Savienībā, vairs nav līdzvērtīgi Savienības kopīgajiem pamatstandartiem.
                  Tiklīdz Komisijai ir informācija par darbībām, tostarp kompensējošiem pasākumiem, kas apliecina, ka trešās valsts vai attiecīgās citas valsts vai teritorijas piemēroto attiecīgo drošības standartu līdzvērtīgums ir atjaunots, par to nekavējoties tiek informētas dalībvalstu pilnvarotās iestādes.”;

                  2)

                  pielikuma 4. nodaļas 4.B papildinājumu aizstāj ar šādu:

                     “4.B PAPILDINĀJUMS

                  PASAŽIERI UN ROKAS BAGĀŽA

                     TREŠĀS VALSTIS, KĀ ARĪ CITAS VALSTIS UN TERITORIJAS, KURĀM SASKAŅĀ AR LĪGUMA PAR EIROPAS SAVIENĪBAS DARBĪBU 355. PANTU NEPIEMĒRO MINĒTĀ LĪGUMA TREŠĀS DAĻAS VI SADAĻU UN KURAS TIEK ATZĪTAS PAR TĀDĀM, KAS PIEMĒRO DROŠĪBAS STANDARTUS, KURI IR LĪDZVĒRTĪGI KOPĪGAJIEM CIVILĀS AVIĀCIJAS DROŠĪBAS PAMATSTANDARTIEM

                  Attiecībā uz pasažieriem un rokas bagāžu ir atzīts, ka drošības standartus, kas līdzvērtīgi kopīgajiem civilās aviācijas drošības pamatstandartiem, piemēro turpmāk norādītās trešās valstis, kā arī citas valstis un teritorijas, kurām saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 355. pantu nepiemēro minētā līguma trešās daļas VI sadaļu.

                                 Kanāda

                                 Fēru Salas attiecībā uz Vagar lidostu

                                 Grenlande attiecībā uz Kangerlussuaq lidostu

                                 Gērnsija

                                 Menas Sala

                                 Džērsija

                                 Melnkalne

                                 Singapūras Republika attiecībā uz Singapore Changi lidostu

                                 Amerikas Savienotās Valstis

                        Komisija nekavējoties informē dalībvalstu pilnvarotās iestādes, ja tās rīcībā ir informācija, kas norāda, ka trešās valsts vai attiecīgās citas valsts vai teritorijas piemērotie drošības standarti, kam ir būtiska ietekme uz aviācijas drošības vispārējo līmeni Savienībā, vairs nav līdzvērtīgi Savienības kopīgajiem pamatstandartiem.
                  Tiklīdz Komisijai ir informācija par darbībām, tostarp kompensējošiem pasākumiem, kas apliecina, ka trešās valsts vai attiecīgās citas valsts vai teritorijas piemēroto attiecīgo drošības standartu līdzvērtīgums ir atjaunots, par to nekavējoties tiek informētas dalībvalstu pilnvarotās iestādes.”;

                  3)

                  pielikuma 5. nodaļas 5.A papildinājumu aizstāj ar šādu:

                     “5.A PAPILDINĀJUMS

                  REĢISTRĒTĀ BAGĀŽA

                     TREŠĀS VALSTIS, KĀ ARĪ CITAS VALSTIS UN TERITORIJAS, KURĀM SASKAŅĀ AR LĪGUMA PAR EIROPAS SAVIENĪBAS DARBĪBU 355. PANTU NEPIEMĒRO MINĒTĀ LĪGUMA TREŠĀS DAĻAS VI SADAĻU UN KURAS TIEK ATZĪTAS PAR TĀDĀM, KAS PIEMĒRO DROŠĪBAS STANDARTUS, KURI IR LĪDZVĒRTĪGI KOPĪGAJIEM CIVILĀS AVIĀCIJAS DROŠĪBAS PAMATSTANDARTIEM

                  Attiecībā uz reģistrēto bagāžu ir atzīts, ka drošības standartus, kas līdzvērtīgi kopīgajiem civilās aviācijas drošības pamatstandartiem, piemēro turpmāk norādītās trešās valstis, kā arī citas valstis un teritorijas, kurām saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 355. pantu nepiemēro minētā līguma trešās daļas VI sadaļu.

                                 Kanāda

                                 Fēru Salas attiecībā uz Vagar lidostu

                                 Grenlande attiecībā uz Kangerlussuaq lidostu

                                 Gērnsija

                                 Menas Sala

                                 Džērsija

                                 Melnkalne

                                 Singapūras Republika attiecībā uz Singapore Changi lidostu

                                 Amerikas Savienotās Valstis

                        Komisija nekavējoties informē dalībvalstu pilnvarotās iestādes, ja tās rīcībā ir informācija, kas norāda, ka trešās valsts vai attiecīgās citas valsts vai teritorijas piemērotie drošības standarti, kam ir būtiska ietekme uz aviācijas drošības vispārējo līmeni Savienībā, vairs nav līdzvērtīgi Savienības kopīgajiem pamatstandartiem.
                  Tiklīdz Komisijai ir informācija par darbībām, tostarp kompensējošiem pasākumiem, kas apliecina, ka trešās valsts vai attiecīgās citas valsts vai teritorijas piemēroto attiecīgo drošības standartu līdzvērtīgums ir atjaunots, par to nekavējoties tiek informētas dalībvalstu pilnvarotās iestādes.”


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2018/56 (2018. gada 12. janvāris), ar kuru groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 908/2014, ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 piemēro attiecībā uz maksājumu aģentūrām un citām struktūrām, finanšu pārvaldību, grāmatojumu noskaidrošanu, noteikumiem par pārbaudēm, nodrošinājumu un pārredzamību

text:
                  13.1.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 10/9

            KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2018/56
      (2018. gada 12. janvāris),
      ar kuru groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 908/2014, ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 piemēro attiecībā uz maksājumu aģentūrām un citām struktūrām, finanšu pārvaldību, grāmatojumu noskaidrošanu, noteikumiem par pārbaudēm, nodrošinājumu un pārredzamību
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu, 36. panta 6. punktu, 53. panta 1. punktu, 57. panta 2. punktu, 104. un 114. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 908/2014 (2) 7. panta 3. punktu sertifikācijas struktūra, veicot izdevumu padziļinātu pārbaudi, var izmantot integrētu pieeju revīzijas atlasē. Ņemot vērā minētā panta piemērošanas pirmajos divos gados gūto pieredzi, ir lietderīgi skaidrāk noteikt, ko integrēta pieeja revīzijas atlasē nozīmē gadījumos, kad tiecas īstenot dažādos revīzijas mērķus, uz ko norādīts Regulas (ES) Nr. 1306/2013 9. pantā.

                  (2)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1303/2013 (3) 41. pantā ir noteikts, ka katrā maksājumu aģentūras izdevumu deklarācijā, kas satur ar finanšu instrumentiem saistītus maksājuma pieprasījumus, drīkst deklarēt ne vairāk kā 25 % no programmas finansējuma kopsummas, kas paredzēta attiecīgajam finanšu instrumentam. Īstenošanas regulas (ES) Nr. 908/2014 22. panta 1. punkta a) apakšpunktā noteikts, ka ceturkšņa deklarācijā ir jānorāda attiecināmo publisko izdevumu summa, kuru maksājumu aģentūra katru ceturksni ir faktiski izmaksājusi saskaņā ar minētā panta 2. punktu. Summas, ko maksājumu aģentūra izmaksājusi saistībā ar finanšu instrumentiem, būtu jādeklarē Komisijai, ievērojot 25 % limitu un nosacījumu, ka atbilstošais īstenošanas starpposma mērķis ir sasniegts. Pirmo deklarāciju 25 % robežās drīkst iesniegt Komisijai pēc finansēšanas nolīguma parakstīšanas un tai sekojoša maksājuma finanšu instrumentam. Turpmākās daļas jādeklarē Komisijai tad, kad ir iztērēta atbilstošā procentuālā daļa, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 1303/2013 41. pantā. Attiecībā uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (“ELFLA”) tas nozīmē, ka maksājumu aģentūra ceturksnī var deklarēt tikai 25 % no kopējā plānotā ieguldījuma. Tāpēc šķiet, ka Īstenošanas regulas (ES) Nr. 908/2014 22. panta 1. un 2. punktā izklāstītie noteikumi nav piemēroti veidam, kādā dalībvalstīm un Komisijai saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1303/2013 ir jāpārvalda finanšu instrumenti, un šie noteikumi ir attiecīgi jāgroza.

                  (3)

                  Pieredze liecina, ka būtu jānosaka robežvērtība, līdz kurai procentus neatgūst, lai tādējādi mazinātu administratīvo slogu dalībvalstīm, kad tās veic līdzekļu atgūšanu.

                  (4)

                  Īstenošanas regulas (ES) Nr. 908/2014 30. panta 2. punktā noteikts, ka dokumenti un grāmatvedības informācija, ko izmanto grāmatojumu noskaidrošanas vajadzībām, ir jānosūta Komisijai papīra formā kopā ar elektronisku versiju. Lai atvieglotu administratīvo slogu dalībvalstīm un Komisijai, racionalizētu dokumentu analīzi un mazinātu izmantoto datu neatbilstību risku, būtu jānosaka prasība dalībvalstīm iesniegt tikai elektroniskus dokumentus un izmantot elektronisko parakstu. Minētā prasība būtu jāatspoguļo arī pārvaldības ticamības deklarācijā, kuras teksts izklāstīts minētās īstenošanas regulas I pielikumā. Lai nepieļautu kavējumus dokumentu pārsūtīšanā gadījumos, kad rodas ar elektronisko parakstu saistītas tehniskas grūtības, būtu jādod iespēja jaunās prasības piemērošanas pirmajā gadā iesniegt parakstītus dokumentus, kas nosūtīti elektroniski.

                  (5)

                  Saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) Nr. 908/2014 31. panta 1. punktu minētās īstenošanas regulas 30. panta 1. punkta c) apakšpunktā norādītās grāmatvedības informācijas formu un saturu, un veidu, kādā tā nosūtāma Komisijai, nosaka saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/1758 (4). Pieredze liecina, ka grāmatvedības informācijas forma un saturs katru gadu ir jāgroza, un ar to ir saistīts administratīvais slogs un kavējumu risks. Lai panāktu vienkāršošanu un varētu laikus noteikt attiecīgās tehniskās specifikācijas, ir lietderīgi atļaut, ka, sākot ar 2019. finanšu gadu, grāmatvedības informācijas modeļi un saistītās tehniskās specifikācijas Komisijai būtu jādara zināmas un jāatjaunina pēc Lauksaimniecības fondu komitejas informēšanas pirms katra finanšu gada sākuma. Turklāt ir lietderīgi noteikt vispārīgas prasības, kas attiecas uz minētajām tehniskajām specifikācijām.

                  (6)

                  Īstenošanas regulas (ES) Nr. 908/2014 34. panta 2. punktā noteikts, ka gadījumos, kad Komisija uzskata, ka izdevumi nav veikti saskaņā ar Savienības noteikumiem, tai savi konstatējumi jāpaziņo attiecīgajai dalībvalstij, un minētajā paziņojumā jāparedz arī divpusēja sanāksme, kas plānojama četros mēnešos pēc dalībvalstij noteiktā atbildes sniegšanas termiņa beigām. Šajā laikā jāveic konkrēti administratīvie soļi, piemēram, jāiztulko dalībvalsts atbilde, Komisijai jāizanalizē dalībvalsts izvirzītie argumenti, jāsagatavo uzaicinājums uz divpusēju sanāksmi dalībvalsts valsts valodā un jāsagatavojas sanāksmei. Pēdējos divos gados gūtā pieredze liecina, ka četri mēneši vairumā gadījumu nav pietiekami, lai noorganizētu rezultatīvas sanāksmes. Lai varētu labāk sagatavoties divpusējai sanāksmei, laiks, kurā jāsarīko sanāksme, būtu jāpagarina līdz pieciem mēnešiem. Lai nepieļautu notiekošā izziņas darba pārtraukumus, šāds pagarinājums attieksies tikai uz izziņas darbu, par kuru šīs regulas spēkā stāšanās brīdī vēl nebūs nosūtīts paziņojums saskaņā ar minēto 34. panta 2. punktu.

                  (7)

                  Īstenošanas regulas (ES) Nr. 908/2014 34. panta 3. punkta trešajā daļā prasīts, lai Komisija savus secinājumus paziņotu dalībvalstij sešu mēnešu laikā pēc divpusējās sanāksmes protokola nosūtīšanas. Termiņš ir noteikts tikai attiecībā uz divpusējās sanāksmes protokolu, un tas nozīmē, ka divpusējai sanāksmei ir jābūt notikušai. Minētajā īstenošanas regulā nav skaidri noteikts termiņš, kādā paziņojums jānosūta gadījumos, kad dalībvalsts uzskata, ka divpusēja sanāksme nav vajadzīga. Tāpēc minētais noteikums būtu jāpadara skaidrāks šajā aspektā, un būtu jānosaka sešu mēnešu perioda sākumpunkts gadījumos, kad divpusēja sanāksme nav vajadzīga.

                  (8)

                  Īstenošanas regulas (ES) Nr. 908/2014 34. panta 9. punktā noteikts, ka pienācīgi pamatotos gadījumos minētā panta 3., 4. un 5. punktā norādītos laikposmus var pagarināt. Minētās īstenošanas regulas 34. panta 2. punktā ir noteikts laikposms, kurā jānotiek divpusējai sanāksmei, un var gadīties, ka pienācīgi pamatotos gadījumos minētais termiņš ir jāpagarina. Tāpēc minētās īstenošanas regulas 34. panta 9. punkts būtu attiecīgi jāgroza.

                  (9)

                  Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 111. panta 1. punktu dalībvalstīm ir jāpublicē informācija par Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (“ELGF”) un ELFLA līdzekļu saņēmējiem, kurā cita starpā norādīta maksājuma summa, kas saņemta par katru pasākumu, kuru minētie fondi finansējuši attiecīgajā finanšu gadā, un katra pasākuma veids un apraksts. Īstenošanas regulas (ES) Nr. 908/2014 57. pantā ir noteikta informācija, kas jāpublicē saistībā ar minētajiem pasākumiem, un dota atsauce uz minētās īstenošanas regulas XIII pielikumu, kurā ietverts attiecīgo pasākumu saraksts.

                  (10)

                  Īstenošanas regulas (ES) Nr. 908/2014 XIII pielikums būtu jāgroza, lai ņemtu vērā to, ka starp minētajā pielikumā uzskaitītajiem pasākumiem būtu jāiekļauj arī ārkārtas pasākumi, kas vajadzīgi tirgus situācijas noregulēšanai un pamatojas uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1308/2013 (5) 220. panta 1. punktu un 221. panta 1. un 2. punktu. Minētie ārkārtas pasākumi ir jāuzskata par lauksaimniecības tirgu atbalstošiem pasākumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 4. panta 1. punkta a) apakšpunktu. Tāpēc ir lietderīgi grozīt Īstenošanas regulas (ES) Nr. 908/2014 XIII pielikuma 10. punktu. Turklāt minētā pielikuma saraksta 3. punktā nosauktais atbalsts zīdtārpiņu nozarē vairs nav piemērojams, ņemot vērā to, ka Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 (6) 111. pants no 2014. gada 1. janvāra ir atcelts ar Regulu (ES) Nr. 1308/2013 un ka visas saistītās finanšu saistības un maksājumi saņēmējiem jau ir pabeigti. Tāpēc atsauce uz atbalstu zīdtārpiņu nozarē būtu jāsvītro no minētā saraksta.

                  (11)

                  Tāpēc Īstenošanas regula (ES) Nr. 908/2014 būtu attiecīgi jāgroza.

                  (12)

                  Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības fondu komitejas atzinumu,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
      1. pants
      Īstenošanas regulu (ES) Nr. 908/2014 groza šādi:

                  1)

                  regulas 7. panta 3. punkta ceturto teikumu aizstāj ar šādu:
                  “Attiecībā uz padziļinātām pārbaudēm, tostarp atlases metodēm, sertifikācijas struktūras var izmantot divējāda pielietojuma pārbaudes, kas kalpo vairākiem revīzijas mērķiem.”;

                  2)

                  regulas 22. panta 2. punktam pievieno šādu trešo daļu:
                  “Attiecībā uz finanšu instrumentiem, kas izveidoti saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1303/2013 38. panta 1. punkta b) apakšpunktu, izdevumus attiecībā uz pirmajā daļā minētajiem atsauces laikposmiem deklarē, tiklīdz ir izpildīti katra nākamā starpmaksājuma pieteikuma iesniegšanas nosacījumi, kas noteikti minētās regulas 41. panta 1. punktā.”;

                  3)

                  regulas 27. panta 1. punktam pievieno šādu teikumu:
                  “Ja procentu summa nepārsniedz EUR 5, dalībvalstis var nolemt procentus neatgūt.”;

                  4)

                  regulas 30. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
                  “2.   Dokumentus un grāmatvedības informāciju, kas minēta 1. punktā, nosūta Komisijai ne vēlāk kā 15. februārī nākamajā gadā pēc tā finanšu gada beigām, uz kuru tie attiecas. Minētā punkta a), b) un d) apakšpunktā nosauktos dokumentus iesniedz elektroniski, ievērojot formātu un nosacījumus, kurus Komisija noteikusi saskaņā ar 24. pantu.
                  Minētajiem dokumentiem ir obligāti uzlikts elektroniskais paraksts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 910/2014 (*1) nozīmē. Ja dokumenti attiecas uz 2017. finanšu gadu, Komisija var akceptēt parakstītus dokumentus, kas nosūtīti elektroniski.

                     (*1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 23. jūlija Regula (ES) Nr. 910/2014 par elektronisko identifikāciju un uzticamības pakalpojumiem elektronisko darījumu veikšanai iekšējā tirgū un ar ko atceļ Direktīvu 1999/93/EK (OV L 257, 28.8.2014., 73. lpp.).”;"

                  5)

                  regulas 31. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
                  “1.   Šīs regulas 30. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētās grāmatvedības informācijas formu un saturu Komisija dara zināmu dalībvalstīm, ievietojot paraugus informācijas sistēmās.
                  Grāmatvedības informācijas modeļus un tehniskās specifikācijas Komisija dara zināmas un atjaunina pēc Lauksaimniecības fondu komitejas informēšanas pirms katra finanšu gada sākuma.
                  Tehniskās specifikācijas ietver:

                              a)

                              ikgadējās datu prasības, kas attiecas uz atsevišķu grāmatvedības informāciju (X tabula);

                              b)

                              specifikācijas to datņu pārsūtīšanai, kas attiecas uz ELGF un ELFLA izdevumiem;

                              c)

                              datu lauku aprakstus (aide-memoire);

                              d)

                              ELFLA budžeta kodu struktūru.”;

                  6)

                  regulas 34. pantu groza šādi:

                              a)

                              panta 2. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
                              “Ja izmeklēšanas [izziņas darba] rezultātā Komisija uzskata, ka izdevumi nav veikti saskaņā ar Savienības noteikumiem, tā paziņo attiecīgajai dalībvalstij savus konstatējumus, norāda korektīvos pasākumus, kas vajadzīgi, lai turpmāk nodrošinātu atbilstību minētajiem noteikumiem, un nosaka finanšu korekcijas provizorisko apjomu, kuru tā šajā procedūras posmā uzskata par saviem konstatējumiem atbilstošu. Minētajā paziņojumā paredz arī divpusēju sanāksmi piecu mēnešu laikā pēc dalībvalstij noteiktā atbildes sniegšanas termiņa beigām. Paziņojumā iekļauj atsauci uz šo pantu.”;

                              b)

                              panta 3. punktam pievieno šādu ceturto daļu:
                              “Ja dalībvalsts paziņo Komisijai, ka divpusēja sanāksme nav vajadzīga, sešu mēnešu termiņš sākas no dienas, kad Komisija saņēmusi paziņojumu.”;

                              c)

                              panta 9. punktu aizstāj ar šādu:
                              “9.   Pienācīgi pamatotos gadījumos, kas jāpaziņo attiecīgajai dalībvalstij, Komisija 2.–5. punktā norādītos laikposmus var pagarināt.”;

                  7)

                  I pielikumu aizstāj ar šīs regulas pielikuma tekstu;

                  8)

                  XIII pielikumu groza šādi:

                              a)

                              pielikuma 3. punktu svītro;

                              b)

                              pielikuma 10. punktu aizstāj ar šādu:

                                          “10.

                                          Pasākumi, kas atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1308/2013 219. panta 1. punktam, 220. panta 1. punktam un 221. panta 1. un 2. punktam īstenoti kā lauksaimniecības tirgu atbalstoši pasākumi saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 4. panta 1. punkta a) apakšpunktu.”

            2. pants
      Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

         Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
         Briselē, 2018. gada 12. janvārī

               Komisijas vārdā –

               priekšsēdētājs

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  OV L 347, 20.12.2013., 549. lpp.

         (2)  Komisijas 2014. gada 6. augusta Īstenošanas regula (ES) Nr. 908/2014, ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1306/2013 piemēro attiecībā uz maksājumu aģentūrām un citām struktūrām, finanšu pārvaldību, grāmatojumu noskaidrošanu, noteikumiem par pārbaudēm, nodrošinājumu un pārredzamību (OV L 255, 28.8.2014., 59. lpp.).

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1303/2013, ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.).

         (4)  Komisijas 2017. gada 27. septembra Īstenošanas regula (ES) 2017/1758, ar ko nosaka tās grāmatvedības informācijas formu un saturu, kura jāiesniedz Komisijai ELGF un ELFLA grāmatojumu noskaidrošanas mērķiem, kā arī kontroles un prognozēšanas mērķiem (OV L 250, 28.9.2017., 1. lpp.).

         (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regula (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (OV L 347, 20.12.2013., 671. lpp.).

         (6)  Padomes 2007. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.).

         PIELIKUMS
         “
               I PIELIKUMS

                  PĀRVALDĪBAS TICAMĪBAS DEKLARĀCIJA

               (3. pants)
               Es, apakšā parakstījies(-jusies), …, maksājumu aģentūras … direktors(-e), iesniedzu šīs maksājumu aģentūras pārskatus par finanšu gadu no16.10.xx. līdz 15.10.xx+1.
               Pamatojoties uz savu vērtējumu un manā rīcībā esošo informāciju, kas cita starpā ietver iekšējā revīzijas dienesta darba rezultātus, apliecinu, ka:

                           —

                           iesniegtie un elektroniskā formātā iesūtītie pārskati, cik man zināms, sniedz patiesu, pilnīgu un pareizu priekšstatu par izdevumiem un ieņēmumiem iepriekšminētajā finanšu gadā. Visi parādi, avansa maksājumi, garantijas un krājumi, kas man zināmi, ir uzrādīti šajos pārskatos, un visi ieņēmumi, kas iekasēti attiecībā uz ELGF un ELFLA, ir pienācīgi kreditēti attiecīgo fondu kontos,

                           —

                           esmu izveidojis(-jusi) sistēmu, kas rada pamatotu pārliecību par pārskatos iekļauto darījumu likumību un pareizību, tostarp par to, ka pieprasījumu atbilstība kritērijiem un – attiecībā uz lauku attīstību – atbalsta piešķiršanas procedūras tiek pārvaldītas, kontrolētas un dokumentētas atbilstīgi Savienības noteikumiem.

                     Pārskatā deklarētie izdevumi tika izmantoti paredzētajam mērķim, kā noteikts Regulā (ES) Nr. 1306/2013.
               Turklāt apliecinu, ka saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1306/2013 58. pantu ir ieviesti efektīvi un samērīgi krāpšanas apkarošanas pasākumi un ka šajos pasākumos ir ņemti vērā apzinātie riski.
               Tomēr šai deklarācijai piemērojamas šādas atrunas:
               Visbeidzot, apliecinu, ka man nav zināma nekāda nepieejama informācija, kas varētu kaitēt Savienības finansiālajām interesēm.
               Paraksts
            ”


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2018/68 (2018. gada 8. janvāris) par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (“Carne de Salamanca” (AĢIN))

text:
                  17.1.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 12/16

            KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2018/68
      (2018. gada 8. janvāris)
      par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (“Carne de Salamanca” (AĢIN))
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (1) un jo īpaši tās 52. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Spānijas pieteikums, kurā lūgts reģistrēt nosaukumu “Carne de Salamanca”, ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
                      (2).

                  (2)

                  Komisijai nav iesniegts neviens paziņojums par iebildumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 51. pantu; tomēr Vācijas iestādes ir informējušas Komisiju, ka attiecībā uz gaļas veidiem, kas noteikti vienotajā dokumentā, ir nepieciešami papildu skaidrojumi par liellopu klasifikāciju. Pēc Komisijas dienestu pieprasījuma Spānijas iestādes ir grozījušas vienotā dokumenta 3.2. punktu un precizējušas produkta aprakstu attiecībā uz gaļas veidiem.

                  (3)

                  Šim grozījumam ir formāls raksturs, tāpēc nav nepieciešams no jauna publicēt reģistrācijas pieteikumu Regulas (ES) Nr. 1151/2012 50. panta 2. punkta a) apakšpunkta nozīmē, tomēr grozītais vienotais dokuments būtu jāpublicē informatīvos nolūkos.

                  (4)

                  Tāpēc nosaukums “Carne de Salamanca” būtu jāieraksta reģistrā,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
      1. pants
      Nosaukums “Carne de Salamanca” (AĢIN) ar šo tiek ierakstīts reģistrā.
      Pirmajā daļā minētais nosaukums apzīmē produktu, kas pieder pie 1.1. grupas “Svaiga gaļa (un subprodukti)” saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 668/2014 (3) XI pielikumu.
      2. pants
      Grozīto vienoto dokumentu informatīvos nolūkos publicē šīs regulas pielikumā.
      3. pants
      Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

         Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
         Briselē, 2018. gada 8. janvārī

               Komisijas

               un tās priekšsēdētāja vārdā –

               Komisijas loceklis

            Phil HOGAN

         (1)  OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

         (2)  OV C 435, 24.12.2015., 12. lpp.

         (3)  Komisijas 2014. gada 13. jūnija Īstenošanas regula (ES) Nr. 668/2014, ar ko paredz noteikumus par to, kā piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (OV L 179, 19.6.2014., 36. lpp.).

         PIELIKUMS

            VIENOTS DOKUMENTS

         Padomes 2006. gada 20. marta Regula (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (*1)

            “CARNE DE SALAMANCA”

         EK Nr.: ES-PGI-0005-01174 – 8.11.2013.

            ACVN ( )

            AĢIN (X)

         1.   NOSAUKUMS
         “Carne de Salamanca”
         2.   DALĪBVALSTS VAI TREŠĀ VALSTS
         Spānija
         3.   LAUKSAIMNIECĪBAS PRODUKTA VAI PĀRTIKAS PRODUKTA APRAKSTS
         3.1.   Produkta veids

         1.1. grupa. Svaiga gaļa un subprodukti
         3.2.   Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

         Liellopu ganāmpulku, no kura iegūst ar šo aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norādi apzīmēto gaļu, veido dzīvnieki, kas izaudzēti tīrā līnijā no Morucha šķirnes vaislas govīm vai krustojot Morucha šķirnes vaislas govis ar Charolaise vai Limousine šķirnes buļļiem; izmantojamos jaunos dzīvniekus atšķir, kad tie ir sasnieguši vismaz 5 mēnešu vecumu, un audzē saskaņā ar pilnvērtīgā dabas resursu izmantošanā balstītiem paņēmieniem un praksi ekstensīvās turēšanas apstākļos.
         Atkarībā no dzīvnieku vecuma, kāds tiem ir tieši pirms kaušanas, tos iedala šādi:

                     —

                     teļš – kaušanai paredzēts dzīvnieks vecumā no 8 mēnešiem (ieskaitot) līdz 12 mēnešiem (neieskaitot), Z kategorija,

                     —

                     jaunlops – kaušanai paredzēts dzīvnieks vecumā no 12 mēnešiem (ieskaitot) līdz 24 mēnešiem, A un E kategorija,

                     —

                     jauns liellops – kaušanai paredzēts dzīvnieks vecumā no 24 mēnešiem (neieskaitot) līdz 48 mēnešiem, B un E kategorija.

               Minimālais gaļas nogatavināšanas periods, sākot no dzīvnieka nokaušanas dienas, teļa gaļai ir 2 dienas, jaunlopa gaļai 4 dienas, bet jauna liellopa gaļai 6 dienas.
         Liemeņi atbilst U, R vai O muskuļaudu klasei.
         Liemeņa minimālais svars ir atkarīgs no dzīvnieku kategorijas:

                     —

                     140 kg teļiem,

                     —

                     200 kg jaunlopiem,

                     —

                     280 kg jauniem liellopiem.

               Pēc nobarojuma pakāpes liemeņa ārpuse un krūšu dobuma iekšpuse jebkurā gadījumā atbilst 2. taukaudu klasei – neliels taukaudu daudzums.
         Kad pagājušas 24 stundas pēc nokaušanas, gaļas pH, ko nosaka, veicot mērījumu liemeņa garajā muguras muskulī, nedrīkst pārsniegt 6.
         Ar šo aizsargāto norādi apzīmētās svaigās gaļas īpašības pēc dzīvnieka nokaušanas un liemeņa apstrādes ir šādas:

                     —

                     teļš – gaļas krāsa var būt dažāda, aptverot visu gammu no sārtas līdz gaiši sarkanai, virsma spīdīga, taukaudi balti, pēc taustes stingri,

                     —

                     jaunlops – gaļa gaiši sarkanā krāsā līdz ķirškrāsā, virsma spīdīga, taukaudi balti līdz gaiši dzeltenīgi, pēc taustes stingri,

                     —

                     jauns liellops – gaļa koša, ķirškrāsā līdz purpursarkanā krāsā, virsma spīdīga, taukaudi dzeltenīgi vai krēmkrāsā, pēc taustes stingri.

               3.3.   Izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

         ––
         3.4.   Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem)

         Tā kā atnesušās govis kūtī netur, to ēdināšanas pamatā visu gadu ir ganību zāle un ganību pļavu [dehesa] rugāji, ko papildina pašu saimniecībā iegūts siens un salmi, ja minētie dabas resursi ir nepietiekami.
         Pavasarī govis ganās bagātīgās ganībās, un daļu no šajās platībās iegūtās lopbarības novāc un uzglabā. Vasarā dzīvniekus vai nu pārdzen uz ūdensteču apvidiem, kur saimniecības teritoriju šķērso upes un upītes, vai izēdina tiem rugājus, kas paliek pēc lopbarības un citas ražas novākšanas.
         Iestājoties rudenim un ataugot ganību zālei, govis atgriežas ganībās, un atkarībā no tajās pieejamā barības daudzuma dzīvniekiem izēdina pavasarī novāktās zāles vai siena papildbarību.
         Gada nogalē, kad ganību resursi ir izmantoti, parādās zīles, kas dzīvniekiem ir svarīgs barības resurss, taču nepietiekams, tāpēc tiem papildus izēdina pavasarī uzkrāto lopbarību vai sienu un salmus, kas iegūti pašu saimniecībā.
         Teļi piecus līdz septiņus mēnešus paliek laukā pie mātēm dabiskā laktācijas periodā, un tie mātes pienu agri sāk papildināt ar to pašu ganībās atrodamo barību, ko ēd to mātes. Pēc atšķiršanas tos līdz kaušanai nobaro ar sienu, lopbarību u. c. barības līdzekļiem, ko iegūst pašu saimniecībā, un dabisku barību uz labības bāzes.
         Periodos, kad laikapstākļu dēļ barības daudzums nav pietiekams, un nobarošanas laikā dzīvniekiem, lai tos uzturētu, var dot barības devas, ko veido tikai ģeogrāfiskajā apgabalā iegūta lopbarība un siens, kā arī augu izcelsmes barību, ko veido galvenokārt labība (vismaz 60 % apmērā no barības daudzuma) un kas nepārsniedz 50 % ikgadējās barības sausnas. Izmantot produktus, kas var ietekmēt dzīvnieku normālo augšanas ritmu un attīstību, ir stingri aizliegts.
         3.5.   Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

         Noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā noris ar šo nosaukumu aizsargātā produkta iegūšanai izmantojamo dzīvnieku dzimšana, augšana un nobarošana līdz to nokaušanai.
         3.6.   Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

         Produktu var piedāvāt porcijās, filejās, gabalos vai maltā veidā, ja vien šādas sagatavošanas darbības veic uzņēmēji, kas pakļauti kontrolei, lai nodrošinātu aizsargātā nosaukuma pareizu izmantošanu.
         3.7.   Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

         Liemeņu marķēšanu kautuvē veic, izmantojot metodes, kas nodrošina neizdzēšamu marķējumu vai atkārtoti neizmantojamu informācijas nesēju; marķē abu pusliemeņu iekšpusi un tā, lai ceturtdaļliemeņi pēc atdalīšanas paliek pilnīgi identificējami.
         Ar šo nosaukumu aizsargātie gaļas gabali, kā arī iepakojumi ar porcijām, filejām, gabaliem vai malto gaļu tiek nosūtīti ar numurētu etiķeti, uz kuras ir atveidotas vismaz abas saistītās norādes “Indicación Geográfica Protegida” [aizsargāta ģeogrāfiskās izcelsmes norāde] un “Carne de Salamanca”.
         Ja produkts ir iegūts vienīgi no Morucha šķirnes dzīvniekiem, marķējumā var iekļaut arī norādi “Raza Morucha”.
         4.   ĢEOGRĀFISKĀ APGABALA ĪSA DEFINĪCIJA
         Salamankas [Salamanca] province.
         5.   SAIKNE AR ĢEOGRĀFISKO APGABALU
         5.1.   Ģeogrāfiskā apgabala specifika

         “Carne de Salamanca” ražošanai izmantojamo liellopu audzēšana un ganāmpulka turēšana ir cieši saistīta ar specifisku ģeogrāfisko vidi, ko sauc par dehesa, kam ir liela ekoloģiskā vērtība un kam raksturīgas mūžzaļo ozolu birzis.
         Klimats ir kontinentāls ar garām un aukstām ziemām un ilgstošām salnām, ar sausām un siltām vasarām, lielām temperatūras svārstībām apvienojumā ar sezonas lietavām rudenī un ziemā; šo faktoru dēļ dehesa apvidos ir liela sugu bagātība, kuru vidū izceļas mūžzaļi aslapu ozoli, un krūmāju pamežs. Dehesa ganībās attīstās Vidusjūras tipa krūmaudzes kopā ar mūžzaļajiem ozoliem, korķozoliem, ozoliem, Portugāles ozoliem un citām krūmaudžu sugām, galvenokārt klinšrozēm jeb cistusrozēm, irbulenēm līdzīgiem augiem [Retama] un uleksiem. Sastopamas arī viengadīgās graudzāles un pākšaugi. Visa šī dehesa augu valsts ir svarīga dabas resursu daļa liellopu ganāmpulka ēdināšanai.
         Raksturīga ražošanas sistēmas iezīme šajā vidē ir veids, kādā lopkopji turpina tradicionālo praksi, kuras pamatā ir govju ganāmpulka pielāgošanās dehesa resursiem apstākļos, kad dzīvnieki visu gadu tiek turēti bez kūts. Dzīvniekiem nav vajadzīgas nekāda veida patversmes, jo tie pastāvīgi pakļauti sliktiem laikapstākļiem, kad tie var patverties tikai zem mūžzaļajiem ozoliem. Tādējādi audzēšanas sistēma ievēro dabiskos dzīves ciklus, teļi dzimst laukā bez jebkādas palīdzības un paliek kopā ar māti piecus līdz septiņus mēnešus, barodamies ar mātes pienu un ganību resursiem.
         Liellopu ganāmpulks dzīvestelpā dalās ar zirgiem, cīņas vēršiem un Pireneju cūkām; dzīvniekus tur uzrauga Salamankas govju gans [“el vaquero charro”], bieži vien zirga mugurā, jo viņa uzdevums ir uzraudzīt visus šos dzīvniekus, par kuriem viņš rūpējas un kurus pārdzen, lai labāk noganītu un uzturētu dehesa. Salamankas pilsēta atzinusi šo cilvēku nozīmīgumu un neatkārtojamību, uzceļot viņiem par godu Venancio Blanco darinātu statuju, kas atrodas vienā no pilsētas galvenajiem laukumiem.
         Gadsimtu gaitā dehesa platībās norisinājusies dabiskā izlase, izveidojoties govju ganāmpulkam, kas pielāgojies smagajiem dabas apstākļiem un ganību noganīšanai, pastiprinot dzīvniekos izteiktu mātes instinktu, lai aizstāvētu teļus pret vilku un lapsu uzbrukumiem, un izturīgumu, kas ļauj tiem panest šāda veida lopkopības sistēmu. Morucha šķirnes un tās krustojumu dzīvniekiem piemīt visas šīs labās īpašības. Morucha šķirne veido produkta “Carne de Salamanca” šķirnes pamatsastāvdaļu, tā veidojusies Salamankas dehesa platībās, kur agrāk to izmantoja par darba dzīvnieku lauku darbos; šīs šķirnes dzīvniekus izmantoja arī nelielās vēršu (cīņu) izrādēs, neatsakoties arī no to izmantošanas gaļas ražošanai. Tomēr laika gaitā tā pārveidojusies par gaļas ražošanai ļoti piemērotu šķirni, jo īpaši labo, ar mātes instinktu saistīto īpašību un audzēšanas īpatnību dēļ. Pagājušā gadsimta vidū tika ieviestas jaunas šķirnes, to vidū Charolaise un Limousine, ko izmantoja tādos pašos apstākļos; gadu gaitā izrādījās, ka Morucha šķirnes dzīvnieki un dzīvnieki, kas izaudzēti šīs šķirnes krustojumos ar Charolaise un Limousine šķirni, ir lieliski piemēroti dehesa ekosistēmai, jo spēj lietderīgi izmantot augu valsts resursus, dodot ļoti augstu vērtētu gaļu.
         5.2.   Produkta specifika

         “Carne de Salamanca” liemeņiem raksturīga nobarojuma pakāpe, kas izpaužas kā neliels tauku pārklājums liemeņa ārpusē un krūšu dobuma iekšpusē.
         “Carne de Salamanca” tekstūra ir tikai nedaudz šķiedraina, jo šīs gaļas muskuļšķiedras ir smalkākas. Gaļas krāsa ir ļoti koša un spīdīga, sārta līdz purpursarkana. Cauraugušo taukaudu sadalījums ir vienmērīgs, neveidojot sabiezējumus, tie ir baltā līdz dzeltenā krāsā vai krēmkrāsā un piešķir gaļai raksturīgu garšu un aromātu.
         5.3.   Saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta īpašo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

         Svarīgākie faktori neapšaubāmi ir tradicionālās ēdināšanas metodes – mātes piens un dabiskās ganības –, ganāmpulka turēšana Salamankas dehesa dabas vidē, kā arī dzīvnieku piederība pie Morucha šķirnes; visi šie faktori dara iespējamu tāda produkta iegūšanu, kam piemīt specifiskas īpašības, kuru dēļ tas atšķiras no citu veidu liellopu gaļas, jo tas izceļas ar smalkākām muskuļaudu šķiedrām, košāku un spīdīgāku krāsu, kas var būt sārta līdz purpursarkana, un vienmērīga sadalījuma taukaudiem bez sabiezējumiem.
         Tradicionālā ekstensīvās lopkopības sistēma vairāku desmitu gadu laika ir ļāvusi attīstīties tādiem dzīvniekiem, kas ir ļoti labi pielāgoti dzīvei dehesa platībās un kam raksturīgas šādas īpašības:

                     —

                     dzīvniekiem ir neliels vai vidēji liels augums un neliels svars, tie ir apveltīti ar rosīgu gremošanas sistēmu, lai apmierinātu to vajadzības pēc barības ne pārāk bagātīgās un pat nabadzīgās ganībās,

                     —

                     dzīvniekiem labi attīstās muskuļaudi, kas piemēroti fiziskai piepūlei, dzīvnieki ir ļoti veikli un viegli pārvietojas pa ganībām plašās platībās, jo dienā tiem jānostaigā vairāki kilometri barības un ūdens meklējumos,

                     —

                     dzīvnieki ir ļoti labi norūdīti dzīvei dabas vidē, un tādēļ tie ir izturīgi pret ģeogrāfiskā apgabala skarbo klimatu gan vasarā, gan ziemā.

               Šā veida dzīvnieku ģenētiskās īpašības apvienojumā ar intensīvu muskuļu nodarbināšanu diendienā ļauj izveidoties muskuļaudu masai ar smalkākām muskuļšķiedrām nekā parastiem liellopiem, tādējādi iegūtā gaļa ir tikai nedaudz šķiedraina.
         Liemeņa nobarojums ir saistīts ar šo dzīvnieku turēšanas sistēmu un izturīguma pakāpi, un attīstības agrīnumu. Šo dzīvnieku pastāvīgā pārvietošanās kavē tauku pārlieku uzkrāšanos noteiktos to ķermeņa apvidos, tas ļauj tiem barības meklējumos labi pārvietoties lielos attālumos. Laikposmos, kad barības ir daudz, dzīvnieki var uzkrāt rezerves starpmuskuļu taukaudu veidā, taču tas nemazina šo dzīvnieku veiklību. Visu šo faktoru dēļ iegūtajai gaļai raksturīgs labs taukaudu sadalījums bez sabiezējumiem; taukaudi ir baltā līdz dzeltenā krāsā vai krēmkrāsā atkarībā no kaušanas vecuma.
         Zīdīšanas dabiskā cikla saglabāšana, ievērojot to, ka teļi tiek atšķirti lielākā vecumā nekā parasti, un tas, ka tie dehesa platībās ir pastāvīgi kopā ar mātēm, liek teļiem sākt papildināt mātes pienu ar dehesa resursiem, kas lielākoties ir pavasara ganības, kuru augi satur pigmentus (hlorofilu un karotinoīdus) lielākā daudzumā, piešķirot gaļai spīdumu un raksturīgu krāsu. Šie faktori apvienojumā ar šķirnes ģenētiskajām pamatiezīmēm, tostarp sarkanāku gaļu, piešķir gaļai košāku un spīdīgāku krāsu, kas var būt sārta līdz purpursarkana.
         Liellopu ganāmpulku turēšana un liellopu gaļas patērēšana ir cieši saistīta ar šo reģionu, kur jau XV gadsimtā “Carne de Salamanca” savas labās slavas un reputācijas dēļ tika izmantota par rentes maksāšanas līdzekli.
         Kopš XX gadsimta vidus apgabala lopkautuves un restorāni bieži vien ar lepnumu attiecīgi izkārtnēs un ēdienkartēs izceļ “Carne de Salamanca”, lai klientiem parādītu, ka var tiem piedāvāt apgabala labākos gaļas gabalus, kas patērētāju vidū tiek augstu vērtēti un pieprasīti.
         Daudz ir dokumentu, kas apstiprina to, ka patērētāji labprāt izvēlas “Carne de Salamanca” un izsakās par to ar atzinību, piemēram, Luis Carandell, kas savas grāmatas “Dzīve Madridē” (1967) ievadā raksta: “Esmu dzimis 1929. gadā Barselonā, bet otrreiz esmu dzimis 1947. gadā Madridē […] Tā ir pilsēta, kas dārzeņus ieveda no Valensijas, zivis no Bilbao, gaļu no Salamankas, vīnu no Lamančas un audeklus no Katalonijas.”

            Atsauce uz specifikācijas publikāciju

         (Regulas (EK) Nr. 510/2006 5. panta 7. punkts)
         http://www.itacyl.es/opencms_wf/opencms/informacion_al_ciudadano/calidad_alimentaria/4_condiciones_DOP/index.html

            (*1)  OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp. Aizstāta ar Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām.


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2018/69 (2018. gada 16. janvāris) par aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes “Carne de Morucha de Salamanca” (AĢIN) reģistrācijas anulēšanu

text:
               17.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 12/22

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2018/69
   (2018. gada 16. janvāris)
   par aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes “Carne de Morucha de Salamanca” (AĢIN) reģistrācijas anulēšanu
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (1) un jo īpaši tās 54. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 664/2014 (2) 7. panta 1. punktā ir paredzēts, ka Regulas (ES) Nr. 1151/2012 49.–52. pantā noteiktā procedūra mutatis mutandis piemērojama tās pašas regulas 54. panta 1. punktā minētajai reģistrācijas anulēšanai.

               (2)

               Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 50. panta 2. punktu saistībā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 664/2014 7. panta 1. punktu Spānijas pieteikums, kurā lūgts anulēt aizsargātas ģeogrāfiskās izcelsmes norādes (AĢIN) “Carne de Morucha de Salamanca” reģistrāciju, ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
                   (3).

               (3)

               Komisijai nav iesniegts neviens paziņojums par iebildumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 51. pantu, tāpēc nosaukums “Carne de Morucha de Salamanca” (AĢIN) no Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistra būtu jāsvītro.

               (4)

               Atbilstoši Regulas (ES) Nr. 1151/2012 54. panta 1. punktam lēmumus par šādu anulēšanu pieņem saskaņā ar tās pašas regulas 57. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

               (5)

               Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības produktu kvalitātes politikas komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Ar šo anulē nosaukuma “Carne de Morucha de Salamanca” (AĢIN) reģistrāciju.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2018. gada 16. janvāri

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

      (2)  Komisijas 2013. gada 18. decembra Deleģētā regula (ES) Nr. 664/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1151/2012 attiecībā uz Savienības simbolu izveidi aizsargātiem cilmes vietas nosaukumiem, aizsargātām ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm un garantētām tradicionālām īpatnībām un attiecībā uz dažiem noteikumiem saistībā ar iegūšanas avotu, dažiem procedūras noteikumiem un dažiem papildu pārejas noteikumiem (OV L 179, 19.6.2014., 17. lpp.).

      (3)  OV C 201, 24.6.2017., 5. lpp.


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2018/77 (2018. gada 15. janvāris) par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā

text:
                  19.1.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 14/3

            KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2018/77
      (2018. gada 15. janvāris)
      par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 9. oktobra Regulu (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (1), un jo īpaši tās 57. panta 4. punktu un 58. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Lai nodrošinātu Padomes Regulai (EEK) Nr. 2658/87 (2) pievienotās kombinētās nomenklatūras vienveidīgu piemērošanu, nepieciešams pieņemt noteikumus par šīs regulas pielikumā minēto preču klasifikāciju.

                  (2)

                  Regulā (EEK) Nr. 2658/87 ir izklāstīti vispārīgie kombinētās nomenklatūras interpretācijas noteikumi. Minētie noteikumi attiecas arī uz jebkuru citu nomenklatūru, kas pilnīgi vai daļēji balstās uz KN vai pievieno tai papildu apakšnodaļas un ir izveidota ar īpašiem Savienības noteikumiem, lai piemērotu tarifu un citus pasākumus, kas saistīti ar preču tirdzniecību.

                  (3)

                  Šīs regulas pielikuma tabulas 1. ailē aprakstītās preces saskaņā ar minētajiem vispārīgajiem noteikumiem būtu jāklasificē ar minētās tabulas 2. ailē norādīto KN kodu atbilstīgi 3. ailē noteiktajam pamatojumam.

                  (4)

                  Ir lietderīgi noteikt, ka saistošo izziņu par tarifu, kas izdota attiecībā uz precēm, uz kurām attiecas šī regula, bet kas neatbilst šīs regulas noteikumiem, izziņas turētājs var turpināt izmantot noteiktu laikposmu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 952/2013 34. panta 9. punktu. Būtu jānosaka, ka minētais laikposms ir trīs mēneši.

                  (5)

                  Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Muitas kodeksa komitejas atzinumu,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
      1. pants
      Pielikuma tabulas 1. ailē aprakstītās preces kombinētajā nomenklatūrā klasificē ar tabulas 2. ailē norādīto KN kodu.
      2. pants
      Saistošo izziņu par tarifu, kas neatbilst šīs regulas noteikumiem, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 952/2013 34. panta 9. punktu var turpināt izmantot trīs mēnešus no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.
      3. pants
      Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

         Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
         Briselē, 2018. gada 15. janvārī

               Komisijas

               un tās priekšsēdētāja vārdā –

               Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorāta

               ģenerāldirektors

            Stephen QUEST

         (1)  OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.

         (2)  Padomes 1987. gada 23. jūlija Regula (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 7.9.1987., 1. lpp.).

         PIELIKUMS

                     Preču apraksts

                     Klasifikācija
                     (KN kods)

                     Pamatojums

                     (1)

                     (2)

                     (3)

                     Kubiskas formas tekstilizstrādājums (tā sauktais “matrača pārvalks”), kas izgatavots no ķīmisko šķiedru (100 % poliestera) mazgājama apdrukāta auduma un kura izmēri ir aptuveni 200 × 60 × 8 cm.
                     Gar vienu no izstrādājuma garajām malām ir rāvējslēdzēja aizdare, kas ļauj ievietot matraci.
                     Vienā no garajām malām ir piestiprināts tekstila rokturis.
                     (Sk. attēlu) (*1).

                     6302 22 90

                     Klasifikācija noteikta, ievērojot kombinētās nomenklatūras 1. un 6. vispārīgo interpretācijas noteikumu un KN kodu 6302 , 6302 22  un 6302 22 90  formulējumu.
                     Izstrādājums ir izgatavots no mazgājama materiāla, un tam ir rāvējslēdzēja aizdare, kas ļauj jebkurā laikā izņemt matraci, tādējādi tas ir piemērots mazgāšanai (sk. arī Harmonizētās sistēmas skaidrojumu par pozīciju 6302  pirmo rindkopu). Līdz ar to tam ir gultas veļas objektīvās īpašības un pazīmes.
                     Tāpēc izstrādājums ir klasificējams ar KN kodu 6302 22 90  kā “gultas veļa no ķīmiskajām šķiedrām (izņemot adītu vai tamborētu)”.

            (*1)  Attēls pievienots tikai informācijai.


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2018/80 (2018. gada 18. janvāris) par sausā vājpiena minimālo pārdošanas cenu sešpadsmitajai konkursa kārtai saskaņā ar konkursa procedūru, kas sākta ar Īstenošanas regulu (ES) 2016/2080

text:
               19.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 14/35

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2018/80
   (2018. gada 18. janvāris)
   par sausā vājpiena minimālo pārdošanas cenu sešpadsmitajai konkursa kārtai saskaņā ar konkursa procedūru, kas sākta ar Īstenošanas regulu (ES) 2016/2080
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (1),
   ņemot vērā Komisijas 2016. gada 18. maija Īstenošanas regulu (ES) 2016/1240, ar ko paredz noteikumus par to, kā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1308/2013 piemēro attiecībā uz valsts intervenci un privātās uzglabāšanas atbalstu (2), un jo īpaši tās 32. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2016/2080 (3) ir sākta vājpiena pulvera pārdošana konkursa procedūrā.

               (2)

               Pamatojoties uz piedāvājumiem, kas saņemti sešpadsmitajai konkursa kārtai, būtu jānosaka minimālā pārdošanas cena.

               (3)

               Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Lai pārdotu sauso vājpienu saskaņā ar konkursa procedūru, kas sākta ar Īstenošanas regulu (ES) 2016/2080, sešpadsmitajai konkursa kārtai, attiecībā uz kuru piedāvājumu iesniegšanas periods beidzās 2018. gada 16. janvārī, minimālā pārdošanas cena ir EUR 119,00/100 kg.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2018. gada 18. janvārī

            Komisijas

            un tās priekšsēdētāja vārdā –

            Lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektorāta

            ģenerāldirektors

         Jerzy PLEWA

      (1)  OV L 347, 20.12.2013., 671. lpp.

      (2)  OV L 206, 30.7.2016., 71. lpp.

      (3)  Komisijas 2016. gada 25. novembra Regula (ES) 2016/2080, ar ko sāk vājpiena pulvera pārdošanu konkursa procedūrā (OV L 321, 29.11.2016., 45. lpp.).


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2018/81 (2018. gada 16. janvāris) par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā

text:
                  20.1.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 16/1

            KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2018/81
      (2018. gada 16. janvāris)
      par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 9. oktobra Regulu (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (1), un jo īpaši tās 57. panta 4. punktu un 58. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Lai nodrošinātu Padomes Regulai (EEK) Nr. 2658/87 (2) pievienotās kombinētās nomenklatūras vienveidīgu piemērošanu, nepieciešams pieņemt noteikumus par šīs regulas pielikumā minēto preču klasifikāciju.

                  (2)

                  Regulā (EEK) Nr. 2658/87 ir izklāstīti vispārīgie kombinētās nomenklatūras interpretācijas noteikumi. Minētie noteikumi attiecas arī uz jebkuru citu nomenklatūru, kas pilnīgi vai daļēji balstās uz KN vai pievieno tai papildu apakšnodaļas un ir izveidota ar īpašiem Savienības noteikumiem, lai piemērotu tarifu un citus pasākumus, kas saistīti ar preču tirdzniecību.

                  (3)

                  Šīs regulas pielikuma tabulas 1. ailē aprakstītās preces saskaņā ar minētajiem vispārīgajiem noteikumiem būtu jāklasificē ar minētās tabulas 2. ailē norādīto KN kodu atbilstīgi 3. ailē noteiktajam pamatojumam.

                  (4)

                  Ir lietderīgi noteikt, ka saistošo izziņu par tarifu, kas izdota attiecībā uz precēm, uz kurām attiecas šī regula, bet kas neatbilst šīs regulas noteikumiem, izziņas turētājs var turpināt izmantot noteiktu laikposmu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 952/2013 34. panta 9. punktu. Būtu jānosaka, ka minētais laikposms ir trīs mēneši.

                  (5)

                  Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Muitas kodeksa komitejas atzinumu,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
      1. pants
      Pielikuma tabulas 1. ailē aprakstītās preces kombinētajā nomenklatūrā klasificē ar tabulas 2. ailē norādīto KN kodu.
      2. pants
      Saistošo izziņu par tarifu, kas neatbilst šīs regulas noteikumiem, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 952/2013 34. panta 9. punktu var turpināt izmantot trīs mēnešus no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.
      3. pants
      Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

         Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
         Briselē, 2018. gada 16. janvārī

               Komisijas

               un tās priekšsēdētāja vārdā –

               Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorāta

               ģenerāldirektors

            Stephen QUEST

         (1)  OV L 269, 10.10.2013., 1. lpp.

         (2)  Padomes 1987. gada 23. jūlija Regula (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (OV L 256, 7.9.1987., 1. lpp.).

         PIELIKUMS

                     Preču apraksts

                     Klasifikācija (KN kods)

                     Iemesli

                     (1)

                     (2)

                     (3)

                     Elektroaparāts ādas kopšanai un epilācijai ar lāzertehnoloģiju, izmantojot divus lāzerus ar dažādiem viļņu garumiem (755 un 1 064  nm). Tā izmēri ir aptuveni 104 × 38 × 64 cm un svars ir 82 kg.
                     Aparāts paredzēts cita starpā epilācijai, kosmētiskai ādas atjaunošanai, asinsvadu veidojumu apstrādei uz sejas un kājām, nevienmērīgas pigmentācijas (piemēram, vasarraibumu) un citu vaskulāru un labdabīgu pigmentētu bojājumu apstrādei.
                     Aparāts ir projektēts izmantošanai gan skaistumkopšanas salonos bez ārstu līdzdalības, gan atzītos medicīnas centros ārstu uzraudzībā.
                     Skatīt attēlus (*1).

                     8543 70 90

                     Klasifikācija noteikta, ievērojot kombinētās nomenklatūras 1. un 6. vispārīgo interpretācijas noteikumu un KN kodu 8543 , 8543 70  un 8543 70 90  formulējumu.
                     Tas, ka aparāts ļauj galvenokārt panākt estētiskus uzlabojumus, ka ar to var rīkoties ārpus medicīnas vides (skaistumkopšanas salonos) un bez ārsta līdzdalības, liecina, ka aparāts nav paredzēts izmantošanai medicīnā. Ar šo aparātu var arī apstrādāt vienu vai vairākas atšķirīgas patoloģijas, tomēr šo apstrādi var veikt ārpus medicīnas vides, un tādējādi nav pietiekama pamata noteikt, ka aparāts ir paredzēts izmantošanai medicīnā (sk. lietu C-547/13, Oliver Medical, ECLI:EU:C:2015:139). Tādēļ klasificēšana pozīcijā 9018  pie medicīnas aparatūras nav iespējama.
                     Tādējādi aparāts ir klasificējams ar KN kodu 8543 70 90  pie speciāliem elektriskajiem aparātiem, kas nav minēti vai iekļauti citur 85. nodaļā.

            (*1)  Attēls pievienots tikai informācijai.


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2018/82 (2018. gada 19. janvāris), ar kuru labo Regulu (EK) Nr. 891/2009, ar ko atver dažas Kopienas tarifu kvotas cukura nozarē un paredz to pārvaldību

text:
               20.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 16/4

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2018/82
   (2018. gada 19. janvāris),
   ar kuru labo Regulu (EK) Nr. 891/2009, ar ko atver dažas Kopienas tarifu kvotas cukura nozarē un paredz to pārvaldību
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1308/2013, ar ko izveido lauksaimniecības produktu tirgu kopīgu organizāciju un atceļ Padomes Regulas (EEK) Nr. 922/72, (EEK) Nr. 234/79, (EK) Nr. 1037/2001 un (EK) Nr. 1234/2007 (1), un jo īpaši tās 187. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Atbilstoši Nolīgumam vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku, kurš noslēgts saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas sarakstā, tai pievienojoties Eiropas Savienībai (2) (“nolīgums”), ar Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2017/1085 (3) tika grozīta Regulas (EK) Nr. 891/2009 (4) I pielikuma I daļa. Papildu piešķīruma apjoms sasniedz 19 500 tonnu 2016./2017. tirdzniecības gadam un 78 000 tonnu laikposmam no 2017./2018. tirdzniecības gada līdz 2022./2023. tirdzniecības gadam. Papildu piešķīruma apjoms 2023./2024. tirdzniecības gadam ir 58 500 tonnu. Papildu piešķīrumu pārvalda, izmantojot divus jaunus kārtas numurus, 09.4329 un 09.4330, kuriem ir atšķirīgas kvotas likmes salīdzinājumā ar iepriekš piešķirto Brazīlijas izcelsmes apjomu ar kārtas numuru 09.4318.

               (2)

               Kļūdas pēc divi jaunie kārtas numuri un kvotas likmes attiecībā uz Brazīliju netika iekļauti Regulas (EK) Nr. 891/2009 normatīvajā daļā, lai gan cukuram no minētās kvotas jāatbilst tiem pašiem nosacījumiem, it īpaši importa licenču pieteikumu un izcelsmes sertifikātu ziņā. Tāpēc minētās kļūdas ir jālabo, Regulas (EK) Nr. 891/2009 normatīvajā daļā iekļaujot divus jaunus kārtas numurus un kvotas likmes.

               (3)

               Regula (EK) Nr. 891/2009 būtu attiecīgi jālabo.

               (4)

               Juridiskās noteiktības labad attiecībā uz visu to tirgus dalībnieku tiesībām un pienākumiem, kurus skar Brazīlijas piešķīruma palielinājums, šī regula būtu jāpiemēro ar atpakaļejošu spēku no Nolīguma spēkā stāšanās dienas.

               (5)

               Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Regulu (EK) Nr. 891/2009 labo šādi:

               1)

               regulas 6. panta a) punktu aizstāj ar šādu:

                           “a)

                           8. ailē – izcelsmes valsts;

                              CXL koncesiju cukuram ar kārtas numuriem 09.4317, 09.4318, 09.4319, 09.4321, 09.4329 un 09.4330 un Balkānu cukuram vārdu “jā” 8. ailē atzīmē ar krustiņu. Minētās licences uzliek pienākumu importēt produktus no norādītās valsts;”

               2)

               regulas 7. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
               “3.   CXL koncesiju cukuram ar kārtas numuriem 09.4317, 09.4318, 09.4319, 09.4320, 09.4329 un 09.4330 importa licenču pieteikumiem pievieno pieteikuma iesniedzēja apliecinājumu par apņemšanos rafinēt attiecīgos cukura daudzumus, pirms beidzas trešais mēnesis, kas seko mēnesim, kurā beidzas attiecīgās importa licences derīguma termiņš.”;

               3)

               regulas 10. pantu aizstāj ar šādu:
               “10. pants
               Laišana brīvā apgrozībā
               Kvotās paredzēto CXL koncesiju cukuru, kas atbilst kārtas numuriem 09.4317, 09.4318, 09.4319, 09.4321, 09.4329 un 09.4330, laiž brīvā apgrozībā, uzrādot izcelsmes sertifikātu, ko izdevusi attiecīgās trešās valsts kompetentā iestāde saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2454/93 55. līdz 65. pantu.

                  CXL koncesiju cukuram ar kārtas numuriem 09.4317, 09.4318, 09.4319, 09.4320, 09.4329 un 09.4330, ja importētā jēlcukura polarizācijas skaitlis nav 96 grādi, tad nodokļa likmi attiecīgi EUR 98, EUR 11 un EUR 54 par tonnu attiecīgi palielina vai samazina par 0,14 % par katras konstatētās atšķirības grāda desmitdaļu.”

         2. pants
   Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2017. gada 1. jūlija.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2018. gada 19. janvārī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OV L 347, 20.12.2013., 671. lpp.

      (2)  OV L 108, 26.4.2017., 3. lpp.

      (3)  Komisijas 2017. gada 19. jūnija Īstenošanas regula (ES) 2017/1085, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 891/2009, ar ko atver dažas Kopienas tarifu kvotas cukura nozarē un paredz to pārvaldību (OV L 156, 20.6.2017., 19. lpp.).

      (4)  Komisijas 2009. gada 25. septembra Regula (EK) Nr. 891/2009, ar ko atver dažas Kopienas tarifu kvotas cukura nozarē un paredz to pārvaldību (OV L 254, 26.9.2009., 82. lpp.).