title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/983 (2015. gada 24. jūnijs) par Eiropas profesionālās kartes izdošanu un brīdināšanas mehānisma piemērošanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/36/EK (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               25.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 159/27

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2015/983
   (2015. gada 24. jūnijs)
   par Eiropas profesionālās kartes izdošanu un brīdināšanas mehānisma piemērošanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/36/EK
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīvu 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (1) un jo īpaši tās 4.a panta 7. punktu, 4.b panta 4. punktu, 4.e panta 7. punktu un 56.a panta 8. punktu,
   apspriedusies ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju,
   tā kā:

               (1)

               Direktīvā 2005/36/EK paredzētās Eiropas profesionālās kartes (EPK) izdošanas procedūru un brīdināšanas mehānisma piemērošanu atbalstīs Iekšējā tirgus informācijas sistēma (IMI), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1024/2012 (2). Līdz ar to ir lietderīgi tajā pašā īstenošanas aktā paredzēt noteikumus par EPK izdošanas procedūru un par brīdināšanas mehānisma piemērošanu.

               (2)

               Komisija veica novērtējumu, kurā tika iesaistītas attiecīgās ieinteresētās personas un dalībvalstis, par to, vai ir piemēroti ieviest EPK ārstiem, medmāsām, farmaceitiem, fizioterapeitiem, kalnu gidiem, nekustamā īpašuma aģentiem un inženieriem. Pēc minētā novērtējuma Komisija atlasīja piecas profesijas (medmāsas, farmaceiti, fizioterapeiti, kalnu gidi un nekustamā īpašuma aģenti), kurām būtu jāievieš Eiropas profesionālā karte. Izvēlētās profesijas atbilst Direktīvas 2005/36/EK 4.a panta 7. punktā minētajām prasībām attiecībā uz to pašreizējiem vai potenciālajiem datiem par mobilitāti, to regulējumu dalībvalstīs un attiecīgo ieinteresēto personu pausto interesi. Lai ieviestu EPK ārstiem, inženieriem, specializētajām medmāsām un specializētajiem farmaceitiem, ir nepieciešams papildu novērtējums attiecībā uz to atbilstību Direktīvas 2005/36/EK 4.a panta 7. punkta noteikumiem.

               (3)

               Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1024/2012 12. pantu Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 1. punktā minētajam tiešsaistes rīkam jābūt atsevišķam no IMI un tam nevajadzētu sniegt ārējiem dalībniekiem piekļuvi IMI. Līdz ar to ir nepieciešams paredzēt sīkākus noteikumus par EPK pieteikumu iesniegšanas procedūru ar minētā tiešsaistes rīka starpniecību un noteikumus kompetentajām iestādēm par EPK pieteikumu saņemšanu IMI.

               (4)

               Lai nodrošinātu pārredzamas prasības, ir arī būtiski precizēt noteikumus par apliecinošo dokumentu un informācijas pieprasīšanu no EKP procedūrā iesaistītajiem pretendentiem, ņemot vērā to, kurus dokumentus uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes var pieprasīt saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 7. pantu, 50. panta 1. punktu un VII pielikumu. Tādēļ ir nepieciešams noteikt dokumentu un informācijas sarakstu, norādot arī tos dokumentus, kas būtu tieši jāizdod izcelsmes dalībvalsts kompetentajām iestādēm, procedūras, lai pārbaudītu izcelsmes dalībvalsts kompetento iestāžu izdoto dokumentu autentiskumu un derīgumu, un noteikumus par apliecinātu kopiju un tulkojumu pieprasīšanu. Lai atvieglotu EPK pieteikumu izskatīšanu, ir lietderīgi noteikt konkrētus pienākumus visiem EPK procedūrā iesaistītajiem dalībniekiem: pretendentiem, izcelsmes dalībvalsts un uzņēmējas dalībvalsts kompetentajām iestādēm, tostarp kompetentajām iestādēm, kuru uzdevums ir sadalīt EPK pieteikumus.

               (5)

               Saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 1. punktu izcelsmes dalībvalsts var arī atļaut iesniegt rakstiskus EPK pieteikumus. Tādēļ ir nepieciešams paredzēt sīki izstrādātus noteikumus, kas būtu jāievieš izcelsmes dalībvalsts kompetentajai iestādei attiecībā uz rakstiskiem pieteikumiem.

               (6)

               Lai nodrošinātu, ka netiek kavēta vai traucēta darba plūsma IMI un netiek novēlota pieteikuma apstrāde, ir jāprecizē procedūras attiecībā uz maksājumiem, kas saistīti ar EPK pieteikuma apstrādi. Tādēļ ir lietderīgi noteikt, ka pretendents izcelsmes un/vai uzņēmējas dalībvalsts kompetentajām iestādēm maksā atsevišķi un tikai tad, ja pretendentam to pieprasa attiecīgās kompetentās iestādes.

               (7)

               Lai pretendentam dotu iespēju saņemt apliecinājumu par EPK procedūras iznākumu, ir jāprecizē formāts dokumentam, ko pretendents varēs iegūt ar Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 1. punktā minēto tiešsaistes rīka starpniecību, un jānodrošina garantijas, ka elektronisko dokumentu ir izsniegusi attiecīgā kompetentā iestāde un ka tajā grozījumus nav izdarījuši ārējie dalībnieki. Lai nodrošinātu, ka EPK netiek sajaukta ar dokumentiem, kas sniedz automātisku atļauju darbības veikšanai uzņēmējā dalībvalstī uzņēmējdarbības gadījumā, ir lietderīgi paredzēt, ka šajā nolūkā EPK dokumentā ietver atrunu.

               (8)

               EPK procedūra ļauj izcelsmes dalībvalsts vai uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei pieņemt dažāda veida lēmumus. Tādēļ ir jānosaka EPK procedūras iespējamie iznākumi, kā arī attiecīgā gadījumā jāprecizē informācija, kas ir jāietver elektroniskajā dokumentā, kurā uzrādīts EPK procedūras iznākums.

               (9)

               Lai atvieglotu uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes uzdevumu un nodrošinātu, ka ieinteresētās trešās puses vieglā un lietotājiem draudzīgā veidā var pārbaudīt izdoto EPK, ir lietderīgi nodrošināt centralizētu tiešsaistes sistēmu EPK autentiskuma un derīguma pārbaudei tiešsaistē ieinteresētajām trešām pusēm, kurām nav piekļuves IMI. Pārbaudes sistēma būtu jānošķir no Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 1. punktā minētā tiešsaistes rīka. Šādai EPK pārbaudei nebūtu jāsniedz ieinteresētajām personām piekļuve IMI.

               (10)

               Lai nodrošinātu datu aizsardzību attiecībā uz brīdināšanas mehānisma piemērošanu, ir jāprecizē to kompetento iestāžu pienākumi, kuras apstrādā ienākošos un izejošos brīdinājumus, un IMI funkcijas brīdinājumu atsaukšanai, mainīšanai un slēgšanai un datu apstrādes drošības nodrošināšanai.

               (11)

               Lai veicinātu to, ka personas datiem var piekļūt tikai tās iestādes, kuras ir jāinformē, dalībvalstīm būtu jānorīko iestādes, kuru uzdevums ir koordinēt ienākošos brīdinājumus. Dalībvalstīm būtu jāsniedz piekļuve brīdināšanas mehānismam tikai tām iestādēm, uz kurām tieši attiecas konkrētais brīdinājums. Lai nodrošinātu, ka brīdinājumus izsūta tikai gadījumos, kad tas ir nepieciešams, dalībvalstīm būtu jāspēj norīkot iestādes, kuru uzdevums ir izejošo brīdinājumu koordinēšana.

               (12)

               Šajā regulā reglamentētajai personas datu apstrādei piemēro Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 95/46/EK (3), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/58/EK (4) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 45/2001 (5).

               (13)

               Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Profesionālo kvalifikāciju atzīšanas komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   I NODAĻA

      PRIEKŠMETS UN EIROPAS PROFESIONĀLĀS KARTES IZDOŠANAS PROCEDŪRA

   1. pants
   Priekšmets
   Šajā regulā ir paredzēti noteikumi par Eiropas profesionālās kartes (EPK) izdošanas procedūru saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 4.a līdz 4.e pantu attiecībā uz šīs regulas I pielikumā minētajām profesijām un par minētās direktīvas 56.a pantā noteiktā brīdināšanas mehānisma piemērošanu.
   2. pants
   EPK procedūrā iesaistītās kompetentās iestādes
   1.   Katra dalībvalsts norīko kompetentās iestādes, kas atbild par EPK pieteikumiem attiecībā uz katru I pielikumā minēto profesiju visā to teritorijā vai attiecīgā gadījumā tās daļās.
   Šīs regulas 7. panta īstenošanas nolūkā katra dalībvalsts vienai vai vairākām kompetentajām iestādēm uztic uzdevumu sadalīt EPK pieteikumus atbilstošajai kompetentajai iestādei tās teritorijā.
   2.   Dalībvalstis Iekšējā tirgus informācijas sistēmā (IMI), kas izveidota ar Regulu (ES) Nr. 1024/2012, reģistrē vismaz vienu kompetento iestādi attiecībā uz katru no šīs regulas I pielikumā minētajām profesijām un vismaz vienu kompetento iestādi, kuras uzdevums ir sadalīt EPK pieteikumus to teritorijā līdz 2016. gada 18. janvārim.
   3.   Tai pašai kompetentajai iestādei, kas ir atbildīga par EPK pieteikumiem, var uzticēt arī uzdevumu sadalīt EPK pieteikumus.
   3. pants
   EPK pieteikumu iesniegšana tiešsaistē
   1.   Pretendents izveido drošu personīgo kontu Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 1. punktā minētajā tiešsaistes rīkā, lai iesniegtu EPK pieteikumu tiešsaistē. Tiešsaistes rīks sniedz informāciju par datu apstrādes mērķi, apmēru un būtību, tostarp informāciju par pretendenta kā datu subjekta tiesībām. Tiešsaistes rīks pieprasa pretendentiem paust skaidru piekrišanu to personas datu apstrādei IMI.
   2.   Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 1. punktā minētais tiešsaistes rīks dod iespēju pretendentam aizpildīt visu nepieciešamo informāciju, kas saistīta ar šīs regulas 4. pantā minēto EPK pieteikumu, augšupielādēt to dokumentu kopijas, kas nepieciešami EPK izdošanai saskaņā ar šīs regulas 10. panta 1. punktu, un tiešsaistē saņemt visu informāciju par iesniegtā EPK pieteikuma apstrādes progresu, kā arī par veicamajiem maksājumiem.
   3.   Tiešsaistes rīks dod arī iespēju pretendentam iesniegt jebkādu papildinformāciju vai dokumentu un tiešsaistē pieprasīt labot, dzēst vai noslēgt piekļuvi saviem IMI lietā esošajiem personas datiem.
   4. pants
   Informācija, kas jāiesniedz kopā ar EPK pieteikumiem
   Pretendents EPK pieteikumā sniedz šādu informāciju:

               a)

               pretendenta identitāte;

               b)

               attiecīgā profesija;

               c)

               dalībvalsts, kurā pretendents plāno veikt uzņēmējdarbību, vai dalībvalsts, kurā pretendents plāno īslaicīgu un gadījuma rakstura pakalpojumu sniegšanu;

               d)

               dalībvalsts, kurā pretendentam ir likumīgs statuss attiecīgo darbību veikšanai pieteikuma iesniegšanas brīdī;

               e)

               plānotās profesionālās darbības mērķi:

                           i)

                           uzņēmējdarbības izveide;

                           ii)

                           īslaicīga un gadījuma rakstura pakalpojumu sniegšana;

               f)

               viens no turpmāk minētajiem režīmiem:

                           i)

                           uzņēmējdarbība, viens no izvēlētajiem režīmiem:

                                       —

                                       automātiska atzīšana saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK III sadaļas III nodaļu,

                                       —

                                       vispārēja atzīšanas sistēma saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK III sadaļas I nodaļu;

                           ii)

                           īslaicīga un gadījuma rakstura pakalpojumu sniegšana, viens no izvēlētajiem režīmiem:

                                       —

                                       brīva pakalpojumu sniegšana, veicot kvalifikāciju iepriekšēju pārbaudi saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 7. panta 4. punktu,

                                       —

                                       brīva pakalpojumu sniegšana, iepriekš neveicot kvalifikāciju pārbaudi, kā minēts Direktīvas 2005/36/EK 7. panta 4. punktā;

               g)

               pārējā informācija, kas attiecas uz f) punktā minēto režīmu.

         Pirmās daļas d) punkta piemērošanas nolūkā, ja pretendentam pieteikuma iesniegšanas brīdī nav likumīga statusa, ir jānorāda dalībvalsts, kurā pretendents ir ieguvis nepieciešamo profesionālo kvalifikāciju. Ja pretendents savas profesionālās kvalifikācijas ir ieguvis vairāk nekā vienā dalībvalstī, viņš(-a) no dalībvalstīm, kas izsniedza kvalifikāciju, izvēlas dalībvalsti, kas saņems viņa(-as) EPK pieteikumu.
   Pirmās daļas f) punkta piemērošanas nolūkā, ja pretendents nav norādījis pareizo režīmu, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde nedēļas laikā pēc EPK pieteikuma saņemšanas informē pretendentu par to, ka pieteikums jāiesniedz atkārtoti saskaņā ar piemērojamo režīmu. Ja nepieciešams, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde sākumā apspriežas ar uzņēmējas dalībvalsts kompetento iestādi.
   5. pants
   EPK pieteikumos ietvertie dati
   Datus, kas attiecas uz pretendenta identitāti, un 10. panta 1. punktā minētos dokumentus glabā pretendenta IMI lietā. Minētos datus atkārtoti izmanto turpmākajiem pieteikumiem, ja pretendents piekrīt šādai atkārtotai izmantošanai un dati vēl ir derīgi.
   6. pants
   EPK pieteikumu nodošana izcelsmes dalībvalsts attiecīgajai kompetentajai iestādei
   1.   Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 1. punktā minētais tiešsaistes rīks drošā veidā nosūta EPK pieteikumu IMI, kur to apstrādā šā panta 2. vai 3. punktā minētā attiecīgā kompetentā iestāde izcelsmes dalībvalstī.
   2.   Ja pretendentam pieteikuma iesniegšanas brīdī ir likumīgs statuss dalībvalstī, IMI nosūta EPK pieteikumu tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kurā pretendentam ir likumīgs statuss.
   Izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde pārbauda, vai pretendentam ir likumīgs statuss attiecīgajā dalībvalstī, un apliecina likumīgo statusu IMI lietā. Tā arī augšupielādē attiecīgo pierādījumu par pretendenta likumīgo statusu vai pievieno atsauci uz attiecīgo valsts reģistru.
   Ja izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde nevar apstiprināt pretendenta likumīgo statusu tās teritorijā jebkādiem citiem līdzekļiem, tā pieprasa pretendentam apliecinājumu par tā likumīgo statusu nedēļas laikā pēc EPK pieteikuma saņemšanas, kas minēts Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 3. punktā. Izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde minētos dokumentus uzskata par trūkstošiem dokumentiem saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 3. punktu un 4.c panta 1. punktu vai 4.d panta 1. punktu.
   3.   Šīs regulas 4. panta otrajā daļā minētajos gadījumos IMI nosūta EPK pieteikumu tās dalībvalsts kompetentajai iestādei, kura izsniegusi nepieciešamo profesionālo kvalifikāciju.
   4.   Pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes, kuras izsniedza apliecinājumu par profesionālajām kvalifikācijām, sadarbojas un atbild uz visiem izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes vai uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes EPK procedūras laikā izteiktajiem informācijas pieprasījumiem attiecībā uz EPK pieteikumu.
   7. pants
   Kompetento iestāžu, kas sadala EPK pieteikumus, uzdevums
   1.   Gadījumos, ja dalībvalsts norīko vairāk nekā vienu kompetento iestādi, kas atbildīga par EPK pieteikumiem attiecībā uz konkrētu profesiju tās teritorijā vai teritorijas daļās, kompetentā iestāde, kurai uzticēts uzdevums sadalīt EPK pieteikumus, nodrošina, ka pieteikums bez nepamatotas kavēšanās tiek nosūtīts attiecīgajai kompetentajai iestādei dalībvalsts teritorijā.
   2.   Ja pretendents ir iesniedzis pieteikumu dalībvalstij, kas nav viņa(-as) izcelsmes dalībvalsts, kā noteikts 6. panta 2. punktā vai 6. panta 3. punktā, kompetentā iestāde, kuras uzdevums ir sadalīt EPK pieteikumus dalībvalstī, kas saņēma pieteikumu, var atteikt apstrādāt attiecīgo pieteikumu nedēļas laikā pēc EPK pieteikuma saņemšanas un attiecīgi par to informēt pretendentu.
   8. pants
   Rakstisku pieteikumu apstrāde, ko veic izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes
   1.   Ja dalībvalsts ļauj iesniegt rakstiskus EPK pieteikumus un pēc šādu rakstisku pieteikumu saņemšanas konstatē, ka tā nav pilnvarota tos izskatīt saskaņā ar 6. panta 2. punktu vai 3. punktu, tā var atteikties izskatīt pieteikumu un attiecīgi par to informēt pretendentu nedēļas laikā pēc pieteikuma saņemšanas.
   2.   Ja ir saņemti rakstiski EPK pieteikumi, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde pretendenta vārdā aizpilda EPK pieteikumu Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 1. punktā minētajā tiešsaistes rīkā, pamatojoties uz pretendenta iesniegto rakstisko EPK pieteikumu.
   3.   Izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde nosūta pretendentam atjauninājumus par rakstiskā EPK pieteikuma apstrādi, tostarp atgādinājumus saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 4.e panta 5. punktu vai citu nozīmīgu informāciju, kas nav ietverta IMI, saskaņā ar valstu administratīvajām procedūrām. Pēc EPK procedūras slēgšanas tā nekavējoties nosūta pretendentam pierādījumu par šīs regulas 21. pantā minēto EPK procedūras iznākumu.
   9. pants
   Procedūras, kas attiecas uz maksājumiem
   1.   Ja izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde iekasē maksu par EPK pieteikumu apstrādi, nedēļas laikā pēc EPK pieteikuma saņemšanas tā ar Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 1. punktā minētā tiešsaistes rīka starpniecību informē pretendentu par maksājamo summu, maksājuma veidiem, visām norādāmajām atsaucēm un nepieciešamo pierādījumu par samaksu un nosaka pieņemamu samaksas termiņu.
   2.   Ja uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde iekasē maksu par EPK pieteikumu apstrādi, tā šā panta 1. punktā minēto informāciju paziņo pretendentam ar Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 1. punktā minētā tiešsaistes rīka starpniecību, tiklīdz tā ir saņēmusi EPK pieteikumu no izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes, un nosaka pieņemamu samaksas termiņu.
   10. pants
   EPK izdošanai nepieciešamie dokumenti
   1.   Lai izdotu EPK uzņēmējdarbības veikšanai, dalībvalstu kompetentās iestādes var pieprasīt vienīgi šādus dokumentus:

               a)

               ja piemēro automātisku atzīšanu, kā noteikts Direktīvas 2005/36/EK III sadaļas III nodaļā, šīs regulas II pielikuma A daļas 1. punktā minētos dokumentus;

               b)

               ja piemēro vispārējas atzīšanas sistēmu, kā noteikts Direktīvas 2005/36/EK III sadaļas I nodaļā, šīs regulas II pielikuma A daļas 2. punktā minētos dokumentus.

         Lai izdotu EPK īslaicīga un gadījuma rakstura pakalpojumu sniegšanai, dalībvalstu kompetentās iestādes var pieprasīt vienīgi II pielikuma B daļā norādītos dokumentus.
   Dokumenti, kas minēti II pielikuma A daļas 1. punkta d) apakšpunktā, 2. punkta g) apakšpunktā un B daļas a), c) un d) punktā, pretendentam jāiesniedz tikai tad, ja tos pieprasa uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde.
   2.   Dalībvalsts precizē dokumentus, kas nepieciešami, lai izsniegtu EPK, un ar IMI starpniecību paziņo šo informāciju pārējām dalībvalstīm.
   3.   Dokumentus, kurus pieprasa saskaņā ar šā panta 1. un 2. punktu, uzskata par trūkstošiem dokumentiem saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 3. punktu un 4.c panta 1. punktu vai 4.d panta 1. punktu.
   11. pants
   Izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes izsniegto dokumentu apstrāde
   1.   Ja izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde saskaņā ar valsts tiesību aktiem ir norīkota izsniegt visus dokumentus, kas nepieciešami EPK izdošanai saskaņā ar 10. pantu, tā tieši augšuplādē minētos dokumentus IMI.
   2.   Atkāpjoties no šīs regulas 10. panta 3. punkta, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde neuzskata šā panta 1. punktā minētos dokumentus par trūkstošiem dokumentiem saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 3. punktu un 4.c panta 1. punktu vai 4.d panta 1. punktu, ja minētie dokumenti nav augšupielādēti IMI saskaņā ar 1. punktu.
   3.   Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 1. punktā minētais tiešsaistes rīks dod iespēju pretendentam augšuplādēt visu nepieciešamo apliecinošo dokumentu kopijas, kurus izsniegušas izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes.
   12. pants
   Dokumentu apstrāde, kurus nav izsniegusi izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde
   1.   Atkāpjoties no šīs regulas 10. panta 3. punkta, ja pretendents, iesniedzot EPK pieteikumu, nespēj nodrošināt kādu no šīs regulas II pielikuma A daļas 2. punkta c) un d) apakšpunktā vai B daļas d) punktā minētajiem dokumentiem, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde minētos dokumentus neuzskata par trūkstošiem saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 3. punktu un 4.d panta 1. punktu.
   2.   Uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde var pieprasīt tieši pretendentam vai izcelsmes dalībvalstij iesniegt šā panta 1. punktā minētos dokumentus saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 4.d panta 3. punktu.
   3.   Ja pretendents pēc uzņēmējas dalībvalsts pieprasījuma nespēj nodrošināt 2. punktā minētos dokumentus, uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde pieņem lēmumu par EPK izdošanu, pamatojoties uz pieejamo informāciju.
   13. pants
   Valodu zināšanas apliecinoši dokumenti
   1.   Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 1. punktā minētais tiešsaistes rīks dod iespēju pretendentam iesniegt dokumentus, kas apliecina valodas zināšanas, ko pēc EPK izdošanas uzņēmēja dalībvalsts var pieprasīt saskaņā ar minētās direktīvas 53. pantu.
   2.   Valodu zināšanas apliecinoši dokumentāri pierādījumi nav daļa no dokumentiem, kas nepieciešami EPK izdošanai.
   3.   Uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde nedrīkst atteikt izdot EPK, pamatojoties uz to, ka nav iesniegts Direktīvas 2005/36/EK 53. pantā minētais valodu zināšanu pierādījums.
   14. pants
   EPK izdošanai nepieciešamo dokumentu autentiskuma un derīguma pārbaude
   1.   Ja izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde ir izsniegusi dokumentu, kas nepieciešams EPK izdošanai saskaņā ar 10. pantu, tā IMI lietā apliecina, ka dokuments ir derīgs un autentisks.
   2.   Situācijā, kad nepieciešamo dokumentu izsniegusi izcelsmes dalībvalsts cita valsts iestāde un pastāv pamatotas šaubas, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde lūdz attiecīgajai valsts iestādei apstiprināt konkrētā dokumenta derīgumu un autentiskumu. Pēc apstiprinājuma saņemšanas tā apliecina IMI, ka minētais dokuments ir derīgs un autentisks.
   3.   Ja dokuments tika izsniegts citā dalībvalstī, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde ar IMI starpniecību sazinās ar attiecīgās dalībvalsts kompetento iestādi, kas ir atbildīga par EPK pieteikumiem (vai citu konkrētās dalībvalsts attiecīgo valsts iestādi, kas reģistrēta IMI), lai pārbaudītu konkrētā dokumenta derīgumu un autentiskumu. Pēc pārbaudes pabeigšanas tā apliecina IMI, ka citas dalībvalsts kompetentā iestāde ir apstiprinājusi attiecīgā dokumenta derīgumu un autentiskumu.
   Pirmajā daļā minētajos gadījumos citas dalībvalsts attiecīgās kompetentās iestādes, kas ir atbildīgas par EPK pieteikumiem (vai citas dalībvalsts attiecīgās valsts iestādes, kas reģistrētas IMI), sadarbojas un nekavējoties atbild uz visiem izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes informācijas pieprasījumiem.
   4.   Pirms izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde apstiprina saskaņā ar šīs regulas 11. panta 1. punktu izsniegtā un IMI augšuplādētā dokumenta autentiskumu un derīgumu, tā apraksta katra dokumenta saturu iepriekš sagatavotos laukos IMI. Ja nepieciešams, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde nodrošina, ka informācija, kas apraksta dokumentus, kurus iesniedzis pretendents ar Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 1. punktā minētā tiešsaistes rīka starpniecību, ir precīza.
   15. pants
   Apliecinātu kopiju pieprasīšanas nosacījumi
   1.   Izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde informē pretendentu Direktīvas 2005/36/EK 4.c panta 1. punktā un 4.d panta 1. punktā noteiktajos termiņos par nepieciešamību iesniegt apliecinātu kopiju tikai tad, ja attiecīgā valsts iestāde izcelsmes dalībvalstī vai kompetentā iestāde vai attiecīgā valsts iestāde citā dalībvalstī nav spējusi apstiprināt nepieciešamā dokumenta derīgumu un autentiskumu saskaņā ar šīs regulas 14. pantā noteiktajām pārbaudes procedūrām un ja apliecinātas kopijas pieprasa uzņēmēja dalībvalsts saskaņā ar šā panta 2. punktu.
   Šīs regulas 6. panta 2. punkta trešajā daļā minētajos gadījumos un gadījumos, ja pastāv pamatotas šaubas, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde Direktīvas 2005/36/EK 4.c panta 1. punktā un 4.d panta 1. punktā noteiktajos termiņos var pieprasīt pretendentam iesniegt apliecinājuma par tā likumīgo statusu apliecinātu kopiju.
   2.   Dalībvalstis precizē IMI tos dokumentus, par kuriem tās pretendentam ir pieprasījušas apliecinātas kopijas saskaņā ar 1. punktu, un paziņo šo informāciju pārējām dalībvalstīm ar IMI starpniecību.
   3.   Šā panta 1. un 2. punkts neskar uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes tiesības saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 4.d panta 2. un 3. punktu izcelsmes dalībvalsts kompetentajai iestādei pieprasīt papildu informāciju vai apliecinātas kopijas, ja pastāv pamatotas šaubas.
   4.   Ja pastāv pamatotas šaubas, uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde var pieprasīt pretendentam iesniegt apliecinātu kopiju un var noteikt pieņemamu atbildes termiņu.
   16. pants
   Apliecinātu kopiju izskatīšana
   1.   Dalībvalstis precizē apliecinātu kopiju veidus IMI, kas ir pieņemami to teritorijā saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem, un ar IMI starpniecību paziņo šo informāciju pārējām dalībvalstīm.
   2.   Dalībvalstu kompetentās iestādes pieņem apliecinātas kopijas, kas izsniegtas citā dalībvalstī saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem.
   3.   Ja pastāv pamatotas šaubas par citā dalībvalstī apliecinātas kopijas derīgumu un autentiskumu, kompetentās iestādes lūdz attiecīgajām kompetentajām iestādēm citā dalībvalstī sniegt papildu informāciju, izmantojot IMI. Pārējo dalībvalstu kompetentās iestādes sadarbojas un nekavējoties atbild uz pieprasījumu.
   4.   Pēc apliecinātas kopijas saņemšanas no pretendenta kompetentā iestāde augšuplādē apliecinātā dokumenta elektronisko versiju un apliecina IMI lietā, ka minētā kopija ir autentiska.
   5.   Pretendents var iesniegt dokumenta oriģinālu, nevis apliecinātu kopiju, izcelsmes dalībvalsts kompetentajai iestādei, kas IMI lietā apliecina, ka oriģinālā dokumenta elektroniskā kopija ir autentiska.
   6.   Ja pretendents nespēj nodrošināt nepieciešamā dokumenta apliecinātu kopiju Direktīvas 2005/36/EK 4.d panta 1. punktā noteiktajā termiņā, tas neaptur pieteikuma nosūtīšanas termiņus uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei. Attiecīgo dokumentu IMI reģistrē kā dokumentu, kura autentiskums un derīgums nav apstiprināts, līdz tiek saņemta apliecināta kopija, ko augšuplādē izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde.
   7.   Ja pretendents nespēj nodrošināt nepieciešamā dokumenta apliecinātu kopiju Direktīvas 2005/36/EK 4.c panta 1. punktā noteiktajā termiņā, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde drīkst atteikt EPK izdošanu īslaicīgu un gadījuma rakstura pakalpojumu sniegšanai, kas nav pakalpojumi, uz kuriem attiecas Direktīvas 2005/36/EK 7. panta 4. punkts.
   8.   Ja uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde no izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes vai no pretendenta nesaņem nepieciešamā dokumenta apliecinātu kopiju, tā var pieņemt lēmumu, pamatojoties uz pieejamo informāciju termiņos, kas minēti Direktīvas 2005/36/EK 4.d panta 2. un 3. punktā un 5. punkta otrajā daļā.
   17. pants
   Izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes tulkošanas pieprasījumi
   1.   Izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes var pieprasīt turpmāk minēto apliecinošo dokumentu parastu vai apliecinātu tulkojumu EPK pieteikumam tikai pēc uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes īpaša pieprasījuma saskaņā ar 18. panta 1. punktu:

               a)

               pretendenta pilsonības pierādījums;

               b)

               izcelsmes dalībvalstī izsniegts kvalifikāciju apliecinošs dokuments, kas minētas II pielikuma A daļas 1. punkta b) apakšpunktā;

               c)

               II pielikuma A daļas 1. punkta c) apakšpunktā un 2. punkta f) apakšpunktā minētie sertifikāti, kurus izsniegušas izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes, kas ir atbildīgas par EPK pieteikumiem, vai citas attiecīgās valsts iestādes;

               d)

               II pielikuma B daļas b) punktā un šīs regulas 6. panta 2. punkta trešajā daļā minētais likumīgā statusa apliecinājums un dokumenti, kurus var pieprasīt saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK VII pielikuma 1. punkta d) apakšpunktu un 7. panta 2. punkta b) un e) apakšpunktu, kurus izsniegušas izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes, kas ir atbildīgas par EPK pieteikumiem, vai citas attiecīgās valsts iestādes.

         2.   Katra dalībvalsts precizē dokumentus IMI, par kuriem tās kompetentās iestādes, kas pilda uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes uzdevumu, pieprasa pretendentam parastus vai apliecinātus tulkojumus saskaņā ar 3. un 4. punktu, un pieļaujamās valodas, kā arī paziņo šo informāciju pārējām dalībvalstīm ar IMI starpniecību.
   3.   Atkāpjoties no 1. punkta, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde pirmajā nedēļā pēc EPK pieteikuma saņemšanas saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 3. punktu un 4.c panta 1. punktu vai 4.d panta 1. punktu pieprasa pretendentam II pielikumā precizēto nepieciešamo dokumentu tulkojumus valodās, kas ir pieņemamas uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei, ja minēto dokumentu tulkojumu ir pieprasījusi uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde saskaņā ar šā panta 2. punktu.
   4.   Ja pretendents kopā ar EPK pieteikumu ir iesniedzis II pielikuma A daļas 2. punkta c) un d) apakšpunktā vai B daļas d) punktā minētos dokumentus, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde pieprasa minēto dokumentu tulkojumu valodās, kas ir pieņemamas uzņēmējas dalībvalsts kompetentajai iestādei.
   5.   Ja pretendents nespēj nodrošināt kādu no šā panta 4. punktā minēto dokumentu tulkojumiem, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde minētos dokumentus neuzskata par trūkstošiem saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 3. punktu un 4.d panta 1. punktu.
   18. pants
   Uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes tulkošanas pieprasījumi
   1.   Ja pastāv pamatotas šaubas, uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde izcelsmes dalībvalsts kompetentajai iestādei var pieprasīt papildu informāciju, tostarp parastus vai apliecinātus tulkojumus, saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 4.d panta 2. un 3. punktu.
   2.   Attiecībā uz 1. punktā minētajiem gadījumiem uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde var pieprasīt pretendentam iesniegt parastus vai apliecinātus tulkojumus un var noteikt pieņemamu atbildes termiņu.
   3.   Ja uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde nesaņem pieprasīto tulkojumu no izcelsmes dalībvalsts kompetentās iestādes vai no pretendenta, tā var pieņemt lēmumu, pamatojoties uz pieejamo informāciju, termiņā, kas noteikts Direktīvas 2005/36/EK 4.d panta 2. un 3. punktā un 5. punkta otrajā daļā.
   19. pants
   Apliecinātu tulkojumu apstrāde, ko veic dalībvalstu kompetentās iestādes
   1.   Katra dalībvalsts precizē IMI, kādi apliecināti tulkojumi ir pieņemami tās teritorijā saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem, un ar IMI starpniecību paziņo šo informāciju pārējām dalībvalstīm.
   2.   Dalībvalstu kompetentās iestādes pieņem apliecinātus tulkojumus, kas izsniegti citā dalībvalstī saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts normatīvajiem vai administratīvajiem aktiem.
   3.   Ja pastāv pamatotas šaubas par citā dalībvalstī apliecināta tulkojuma derīgumu un autentiskumu, dalībvalsts kompetentā iestāde attiecīgajām iestādēm citā dalībvalstī lūdz sniegt papildu informāciju, izmantojot IMI. Šādos gadījumos pārējo dalībvalstu attiecīgās iestādes sadarbojas un sniedz atbildi nekavējoties.
   4.   Pēc apliecināta tulkojuma saņemšanas no pretendenta un saskaņā ar 3. punktu dalībvalsts kompetentā iestāde augšuplādē apliecinātā tulkojuma elektronisko kopiju un IMI lietā apliecina, ka minētais tulkojums ir autentisks.
   5.   Pirms tiek pieprasīti apliecināti tulkojumi, ja radušās pamatotas šaubas par kādu no 17. panta 1. punktā minētajiem dokumentiem, uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde ar IMI starpniecību nosūta papildu informācijas pieprasījumu izcelsmes dalībvalsts kompetentajai iestādei vai citu dalībvalstu kompetentajām iestādēm, kuras izsniegušas attiecīgo dokumentu.
   20. pants
   Lēmumi par Eiropas profesionālo karti
   1.   Uzņēmējdarbības veikšanai un īslaicīga un gadījuma rakstura pakalpojumu sniegšanai saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 7. panta 4. punktu uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde pieņem lēmumu izdot EPK vai lēmumu atteikties izdot EPK, vai lēmumu piemērot kompensācijas pasākumus saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 14. pantu vai 7. panta 4. punktu, vai lēmumu pagarināt EPK derīguma termiņu īslaicīga un gadījuma rakstura pakalpojumu sniegšanai saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 7. panta 4. punktu.
   2.   Attiecībā uz īslaicīga un gadījuma rakstura pakalpojumu sniegšanu, kas nav pakalpojumi, uz kuriem attiecas Direktīvas 2005/36/EK 7. panta 4. punkts, izcelsmes dalībvalsts kompetentā iestāde pieņem lēmumu izdot EPK, lēmumu atteikties izdot EPK vai lēmumu pagarināt izdotās EPK derīguma termiņu.
   3.   Ja uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde pieņem lēmumu piemērot kompensācijas pasākumus saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 14. pantu vai 7. panta 4. punktu, šāds lēmums ietver arī informāciju par noteikto kompensācijas pasākumu saturu, kompensācijas pasākumu pamatojumu un visas pretendenta saistības informēt kompetento iestādi par kompensācijas pasākumu pabeigšanu. EPK izskatīšanu aptur, līdz pretendents ir pabeidzis kompensācijas pasākumus.
   Pēc sekmīgas kompensācijas pasākumu pabeigšanas pretendents ar Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 1. punktā minēta tiešsaistes rīka starpniecību informē uzņēmējas dalībvalsts kompetento iestādi, ja to pieprasījusi attiecīgā iestāde.
   Ja uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde pieņem lēmumu piemērot kompensācijas pasākumus saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 7. panta 4. punktu, uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde apliecina IMI, vai tā ir sniegusi pretendentam iespēju veikt zināšanu pārbaudi mēneša laikā kopš tās lēmuma piemērot kompensācijas pasākumus.
   Uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde apstiprina IMI, ka ir sekmīgi pabeigti kompensācijas pasākumi, un izdod EPK.
   4.   Ja uzņēmējas dalībvalsts kompetentā iestāde pieņem lēmumu atteikties izdot EPK, šādā lēmumā izklāsta arī pamatojumus. Dalībvalstis nodrošina, ka attiecīgajai personai ir pieejami atbilstoši tiesiskās aizsardzības līdzekļi attiecībā uz lēmumu atteikties izdot EPK, un sniedz attiecīgajam pretendentam informāciju par tiesībām pārsūdzēt lēmumu saskaņā ar valsts tiesību aktiem.
   5.   IMI dod iespēju attiecīgās dalībvalsts kompetentajām iestādēm pienācīgi pamatotos gadījumos pieņemt lēmumu par izdotās EPK atsaukšanu. Šādā lēmumā izklāsta arī atsaukuma pamatojumu. Dalībvalstis nodrošina, ka attiecīgajai personai ir pieejami atbilstoši tiesiskās aizsardzības līdzekļi attiecībā uz lēmumu par izdotās EPK atsaukšanu, un sniedz attiecīgajam pretendentam informāciju par tiesībām pārsūdzēt lēmumu saskaņā ar valsts tiesību aktiem.
   21. pants
   EPK procedūras iznākums
   1.   Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 1. punktā minētais tiešsaistes rīks dod iespēju pretendentam iegūt elektronisku dokumentu, kurā uzrādīts EPK procedūras iznākums, un lejupielādēt visus apliecinājumus, kas saistīti ar EPK procedūras iznākumu.
   2.   Ja EPK ir izdota (tostarp Direktīvas 2005/36/EK 4.d panta 5. punkta pirmajā daļā minētajos gadījumos), elektroniskajā dokumentā ietver informāciju, kas izklāstīta Direktīvas 2005/36/EK 4.e panta 4. punktā, un attiecībā uz EPK uzņēmējdarbības izveidei tajā ietver atrunu, ka EPK nav atļauja veikt darbību konkrētajā profesijā uzņēmējā dalībvalstī.
   3.   Elektroniskajā dokumentā ietver drošības elementus, lai nodrošinātu:

               a)

               tā autentiskumu, garantējot, ka dokumentu ir sagatavojusi kompetenta iestāde, kas ir reģistrēta un funkcionāla IMI, un ka tā saturs ir patiess datu atspoguļojums;

               b)

               tā integritāti, apliecinot, ka lietu, kas satur dokumentu, nav mainījis vai grozījis ārējs dalībnieks kopš tās izveides IMI sistēmā konkrētā datumā un laikā.

         22. pants
   EPK pārbaude, ko veic ieinteresētās trešās puses
   1.   Eiropas Komisija nodrošina tiešsaistes pārbaudes sistēmu, kas ļauj ieinteresētajām trešām pusēm, kurām nav piekļuves IMI, tiešsaistē pārbaudīt EPK derīgumu un autentiskumu.
   2.   Ja IMI lietā tiek izdarīti atjauninājumi par EPK turētāja tiesībām veikt profesionālās darbības saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 4.e panta 1. punktu, tiek attēlots paziņojums, kas iesaka ieinteresētajām trešām pusēm sazināties ar uzņēmējas dalībvalsts kompetento iestādi, lai iegūtu plašāku informāciju. Paziņojuma teksts ir neitrāls, ņemot vērā nepieciešamību nodrošināt EPK turētāja nevainīguma prezumpciju. Attiecībā uz EPK uzņēmējdarbības veikšanai tiek uzrādīts arī paziņojums, kurā ir ietverta atruna, ka EPK nav atļauja strādāt konkrētajā profesijā uzņēmējā dalībvalstī.
   II NODAĻA

      BRĪDINĀJUMU APSTRĀDES PROCEDŪRAS

   23. pants
   Brīdināšanas mehānismā iesaistītās iestādes
   1.   Dalībvalstis norīko kompetentās iestādes ienākošo un izejošo brīdinājumu apstrādei saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 56.a panta 1. vai 3. punktu.
   2.   Lai nodrošinātu, ka ienākošos brīdinājumus apstrādā tikai attiecīgās kompetentās iestādes, katra dalībvalsts piešķir uzdevumu koordinēt ienākošos brīdinājumus vienai vai vairākām kompetentajām iestādēm. Minētās kompetentās iestādes nodrošina, ka brīdinājumus bez nepamatotas kavēšanās piešķir atbilstošajām kompetentajām iestādēm.
   3.   Dalībvalstis var piešķirt izejošo brīdinājumu koordinēšanas uzdevumu vienai vai vairākām kompetentajām iestādēm.
   24. pants
   Brīdinājumā ietvertā informācija
   1.   Brīdinājumi ietver informāciju, kas izklāstīta Direktīvas 2005/36/EK 56.a panta 2. vai 3. punktā.
   2.   Tikai kompetentajām iestādēm, kas ir norīkotas, lai apstrādātu brīdinājumu saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 56.a panta 1. vai 3. punktu, ir piekļuve šā panta 1. punktā minētajai informācijai.
   3.   Kompetentajām iestādēm, kam ir uzticēts uzdevums koordinēt ienākošos brīdinājumus, ir piekļuve tikai tiem datiem, kas minēti Direktīvas 2005/36/EK 56.a panta 2. punkta b) un d) apakšpunktā, ja vien brīdinājums tām netika vēlāk piešķirts kā iestādei, kas apstrādā ienākošos brīdinājumus.
   4.   Ja kompetentajai iestādei, kas apstrādā ienākošos brīdinājumus, ir nepieciešama cita informācija, kas nav izklāstīta Direktīvas 2005/36/EK 56.a panta 2. vai 3. punktā, tā izmanto IMI informācijas pieprasīšanas funkciju, kā noteikts Direktīvas 2005/36/EK 56. panta 2.a punktā.
   25. pants
   Brīdinājums, kas attiecas uz EPK turētāju
   1.   Saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 4.e panta 1. punktu, ja ir jāizsaka brīdinājums EPK turētājam, kompetentās iestādes, kas apstrādāja EPK pieteikumu saskaņā ar šīs regulas 2. panta 1. punktu, nodrošina, ka attiecīgā IMI lieta tiek atjaunināta ar informāciju, kas ir ietverta brīdinājumā, arī norādot visas sekas, ko rada attiecīgo profesionālo darbību veikšana.
   2.   Lai nodrošinātu, ka IMI lietas tiek atjauninātas laikus, dalībvalstis kompetentajām iestādēm, kas ir atbildīgas par EPK pieteikumiem saskaņā ar 2. panta 1. punktu, nodrošina piekļuvi ienākošajiem brīdinājumiem.
   3.   EPK turētāju informē par atjauninājumiem, kas minēti šā panta 1. punktā, ar Direktīvas 2005/36/EK 4.b panta 1. punktā minētā tiešsaistes rīka starpniecību vai jebkādiem citiem līdzekļiem, ja ir iesniegts 8. pantā minētais rakstiskais pieteikums.
   26. pants
   Piekļuve brīdinājumiem IMI

      IMI dod iespēju kompetentajām iestādēm, kas apstrādā ienākošos vai izejošos brīdinājumus, apskatīt visus savus nosūtītos vai saņemtos brīdinājumus IMI un tos, attiecībā uz kuriem nav sākta 28. pantā minētā slēgšanas procedūra.
   27. pants

      IMI brīdinājumu funkcijas

      IMI nodrošina šādas funkcijas, kas jāveic kompetentajām iestādēm, kuras norīkotas apstrādāt ienākošos un izejošos brīdinājumus:

               a)

               brīdinājumu sūtīšana, kā noteikts Direktīvas 2005/36/EK 56.a panta 1., 2. un 3. punktā;

               b)

               brīdinājumu atsaukšana, kas ir nosūtīti, pamatojoties uz lēmumu, kurš pēc tam ir atsaukts vai atcelts;

               c)

               brīdinājumos ietvertās informācijas labošana un brīdinājumu mainīšana;

               d)

               brīdinājumu slēgšana un dzēšana, kā noteikts Direktīvas 2005/36/EK 56.a panta 5. un 7. punktā.

         28. pants
   Brīdinājumu slēgšana, dzēšana un mainīšana
   1.   Datus, kas attiecas uz brīdinājumiem, var apstrādāt IMI tiktāl, ciktāl tie ir derīgi, tostarp pabeigt slēgšanas procedūru, kas minēta Direktīvas 2005/36/EK 56.a panta 7. punktā.
   2.   Ja brīdinājums vairs nav derīgs tādēļ, ka ir beidzies sankcijas termiņš, gadījumos, kas nav ietverti šā panta 5. punktā, kompetentā iestāde, kas nosūtīja brīdinājumu, kā noteikts Direktīvas 2005/36/EK 56.a panta 1. punktā, maina brīdinājuma saturu vai to slēdz trīs dienu laikā no dienas, kurā pieņemts attiecīgais lēmums vai saņemta attiecīgā informācija gadījumā, ja šāda lēmuma pieņemšana nav nepieciešama saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Kompetentās iestādes, kas apstrādāja ienākošo brīdinājumu, un attiecīgais profesijas pārstāvis tiek nekavējoties informēti par jebkurām ar brīdinājumu saistītām izmaiņām.
   3.   IMI sūta regulārus atgādinājumus kompetentajām iestādēm, kas apstrādāja izejošo brīdinājumu, lai pārbaudītu, vai brīdinājumā ietvertā informācija vēl ir derīga.
   4.   Ja ir pieņemts atsaukšanas lēmums, kompetentā iestāde, kas nosūtīja brīdinājumu, to nekavējoties slēdz, un personas datus dzēš no IMI trīs dienu laikā, kā noteikts Direktīvas 2005/36/EK 56.a panta 7. punktā.
   5.   Attiecībā uz sankciju, kuras termiņš beidzās Direktīvas 2005/36/EK 56.a panta 5. punktā minētajā dienā, brīdinājumu automātiski slēdz IMI, un personas datus dzēš no sistēmas trīs dienu laikā, kā noteikts Direktīvas 2005/36/EK 56.a panta 7. punktā.
   III NODAĻA

      NOBEIGUMA NOTEIKUMI

   29. pants
   Stāšanās spēkā un piemērošanas diena
   Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2016. gada 18. janvāra.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2015. gada 24. jūnijā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OV L 255, 30.9.2005., 22. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regula (ES) Nr. 1024/2012 par administratīvo sadarbību, izmantojot Iekšējā tirgus informācijas sistēmu, un ar ko atceļ Komisijas Lēmumu 2008/49/EK (“IMI regula”) (OV L 316, 14.11.2012., 1. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 12. jūlija Direktīva 2002/58/EK par personas datu apstrādi un privātās dzīves aizsardzību elektronisko komunikāciju nozarē (direktīva par privāto dzīvi un elektronisko komunikāciju) (OV L 201, 31.7.2002., 37. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.).

      I PIELIKUMS

         Eiropas profesionālajai kartei atbilstīgās profesijas

                  1.

                  Vispārējās aprūpes māsas

                  2.

                  Farmaceiti (pamatapmācība)

                  3.

                  Fizioterapeiti

                  4.

                  Kalnu gidi

                  5.

                  Nekustamo īpašumu aģenti

      II PIELIKUMS

         Dokumenti, kas nepieciešami Eiropas profesionālās kartes izdošanai

      A.   KVALIFIKĀCIJU ATZĪŠANA UZŅĒMĒJDARBĪBAS VEIKŠANAI
      1.   Automātiska atzīšana (Direktīvas 2005/36/EK III sadaļas III nodaļa)

      Saskaņā ar šo režīmu EPK izdošanai ir nepieciešami šādi dokumenti:

                  a)

                  pretendenta pilsonības pierādījums (identitātes karte vai pase, vai cits apliecinošs dokuments, ko pieņem saskaņā ar izcelsmes dalībvalsts noteikumiem); ja pilsonības pierādījums neapliecina dzimšanas vietu, dokuments, kas apliecina pretendenta dzimšanas vietu; valstspiederīgajiem, kuru izcelsme nav EEZ valstis, dokuments, kas pierāda, ka trešās valsts valstspiederīgais var gūt labumu no tiesībām, kas noteiktas Direktīvā 2005/36/EK saskaņā ar attiecīgajiem ES tiesību aktiem, piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/38/EK (1), Padomes Direktīvā 2003/109/EK (2), Padomes Direktīvā 2004/83/EK (3) vai Padomes Direktīvā 2009/50/EK (4);

                  b)

                  kvalifikāciju apliecinošs dokuments un attiecīgā gadījumā sertifikāts, kas pievienots kvalifikāciju apliecinošam dokumentam;

                  c)

                  viens no turpmāk minētajiem sertifikātiem atkarībā no pretendenta profesijas un situācijas:

                              i)

                              Direktīvas 2005/36/EK VII pielikuma 2. punktā minētais atbilstības sertifikāts, ja kvalifikāciju apliecinošs dokuments atbilst noteikumiem par vajadzīgo apmācību;

                              ii)

                              Direktīvas 2005/36/EK 23. panta 6. punktā minētais kvalifikācijas nosaukuma maiņas apliecinājums, ja oficiālās kvalifikācijas nosaukums neatbilst Direktīvas 2005/36/EK V pielikuma 5.2.2. vai 5.6.2. punktā minētajiem nosaukumiem, bet kvalifikācija atbilst noteikumiem par vajadzīgo apmācību;

                              iii)

                              iegūto tiesību sertifikāts, kas minētas Direktīvas 2005/36/EK 23., 33. vai 33.a pantā, kurā apliecināts, ka kvalifikāciju turētājs ir efektīvi un likumīgi iesaistījies attiecīgajās darbībās vismaz minimālo nepieciešamo laikposmu un ka ir izpildītas minētajos pantos noteiktās konkrētās prasības, ja apmācība sākās pirms atsauces datumiem, kas minēti Direktīvas 2005/36/EK V pielikuma 5.2.2. vai 5.6.2. punktā, un kvalifikāciju apliecinošs dokuments neatbilst visiem noteikumiem par vajadzīgo apmācību;

                  d)

                  dokumenti, kas nepieciešami saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK VII pielikuma 1. punkta d) līdz g) apakšpunktu.

            2.   Vispārējas atzīšanas sistēma (Direktīvas 2005/36/EK III sadaļas I nodaļa)

      Saskaņā ar šo režīmu EPK izdošanai ir nepieciešami šādi dokumenti:

                  a)

                  pilsonības pierādījums un citi 1. punkta a) apakšpunktā minētie dokumenti;

                  b)

                  profesionālās kompetences apliecinājums vai attiecīgā gadījumā kvalifikāciju apliecinošs dokuments un, ja nepieciešams, apliecinošs dokuments saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 12. pantu;

                  c)

                  dokumenti, kas sniedz papildu informāciju par apmācībām attiecībā uz kopējo mācību ilgumu, apgūtajiem priekšmetiem un apgūto priekšmetu apjomu un, ja nepieciešams, līdzsvaru starp teorētisko un praktisko daļu;

                  d)

                  turpmāk minētie dokumenti par kvalifikācijām, kas varētu aizstāt būtiskas atšķirības starp kvalifikācijām un mazināt kompensācijas pasākumu risku:

                              i)

                              dokumenti, kas ietver informāciju par nepārtrauktu profesionālo attīstību, semināriem, citiem apmācību veidiem un mūžizglītību saskaņā ar 14. panta 5. punktu;

                              ii)

                              kopija, kas pierāda visu profesionālo pieredzi, kurā skaidri norādīta profesionālā darbība, ko veicis pretendents;

                  e)

                  attiecīgā gadījumā pierādījums par profesionālo pieredzi, kā minēts Direktīvas 2005/36/EK 13. panta 2. punkta pirmajā daļā, ja minētajos dokumentos ir skaidri norādītas attiecīgās profesionālās darbības;

                  f)

                  migrantiem, kas atbilst Direktīvas 2005/36/EK 3. panta 3. punktā izklāstītajām prasībām, profesionālās pieredzes sertifikāts, kas pierāda profesionālās pieredzes trīs gadus un ko izsniegusi tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kura atzina trešās valsts kvalifikāciju saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 2. panta 2. punktu, vai, ja attiecīgā kompetentā iestāde nespēj apstiprināt pretendenta profesionālo pieredzi, cits profesionālās pieredzes pierādījums, kurā skaidri norādītas attiecīgās profesionālās darbības;

                  g)

                  dokumenti, kas nepieciešami saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK VII pielikuma 1. punkta d) līdz g) apakšpunktu.

            B.   PAGAIDU PAKALPOJUMU SNIEGŠANA (Direktīvas 2005/36/EK II sadaļa)
      Ir nepieciešami turpmāk minētie dokumenti, pirmo reizi sniedzot pakalpojumus vai ja ir būtiskas izmaiņas pretendenta situācijā saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 7. panta 2. punktu:

                  a)

                  pilsonības pierādījums un citi A daļas 1. punkta a) apakšpunktā minētie dokumenti;

                  b)

                  šīs regulas 6. panta 2. punkta trešajā daļā minētajos gadījumos – likumīgā statusa apliecinājums izcelsmes dalībvalstī, kas minēts Direktīvas 2005/36/EK 7. panta 2. punkta b) apakšpunktā;

                  c)

                  dokumenti, ko pieprasa saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 7. panta 2. punkta b) apakšpunktu attiecībā uz tiesībām darboties profesijā, un citi dokumenti, ko pieprasa saskaņā ar 7. panta 2. punkta c) līdz e) apakšpunktu;

                  d)

                  ja uzņēmēja dalībvalsts piemēro kvalifikāciju iepriekšēju pārbaudi saskaņā ar Direktīvas 2005/36/EK 7. panta 4. punktu, dokumenti, kas sniedz papildu informāciju par šā pielikuma A daļas 2. punkta c) un d) apakšpunktā minēto apmācību.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/38/EK par Eiropas Savienības pilsoņu un to ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV L 158, 30.4.2004., 77. lpp.).

         (2)  Padomes 2003. gada 25. novembra Direktīva 2003/109/EK par to trešo valstu pilsoņu statusu, kuri ir kādas dalībvalsts pastāvīgie iedzīvotāji (OV L 16, 23.1.2004., 44. lpp.).

         (3)  Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/83/EK par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu (OV L 304, 30.9.2004., 12. lpp.).

         (4)  Padomes 2009. gada 25. maija Direktīva 2009/50/EK par trešo valstu valstspiederīgo ieceļošanu un uzturēšanos augsti kvalificētas nodarbinātības nolūkos (OV L 155, 18.6.2009., 17. lpp.).


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/2111 (2015. gada 12. novembris) par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Echalote d'Anjou (AĢIN))

text:
               24.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 306/3

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2015/2111
   (2015. gada 12. novembris)
   par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Echalote d'Anjou (AĢIN))
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (1) un jo īpaši tās 52. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Francijas pieteikums, kurā lūgts reģistrēt nosaukumu Echalote d'Anjou, ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
                   (2).

               (2)

               Komisijai nav iesniegts neviens paziņojums par iebildumiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1151/2012 51. pantu, tāpēc nosaukums Echalote d'Anjou būtu jāreģistrē,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Nosaukums Echalote d'Anjou (AĢIN) ar šo tiek ierakstīts reģistrā.
   Pirmajā daļā minētais nosaukums apzīmē produktu, kas pieder pie 1.6. grupas “Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība” saskaņā ar Komisijas Īstenošanas regulas (ES) Nr. 668/2014 (3) XI pielikumu.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2015. gada 12. novembrī

            Komisijas

            un tās priekšsēdētāja vārdā –

            Komisijas loceklis

         Phil HOGAN

      (1)  OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

      (2)  OV C 218, 3.7.2015., 6. lpp.

      (3)  Komisijas 2014. gada 13. jūnija Īstenošanas regula (ES) Nr. 668/2014, ar ko paredz noteikumus par to, kā piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (OV L 179, 19.6.2014., 36. lpp.).


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 1304/2011 ( 2011. gada 13. decembris ), ar ko atceļ pagaidu ierobežojumu attiecībā uz beznodokļu režīmu 2012. gadam, ko piemēro dažu tādu preču importam Eiropas Savienībā, kuru izcelsme ir Norvēģijā un kuras iegūtas to lauksaimniecības produktu pārstrādē, uz kuriem attiecas Padomes Regula (EK) Nr. 1216/2009

text:
               14.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 330/19

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 1304/2011
   (2011. gada 13. decembris),
   ar ko atceļ pagaidu ierobežojumu attiecībā uz beznodokļu režīmu 2012. gadam, ko piemēro dažu tādu preču importam Eiropas Savienībā, kuru izcelsme ir Norvēģijā un kuras iegūtas to lauksaimniecības produktu pārstrādē, uz kuriem attiecas Padomes Regula (EK) Nr. 1216/2009
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1216/2009, ar ko nosaka tirdzniecības režīmu, kas piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm (1), un jo īpaši tās 7. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Padomes 2004. gada 25. oktobra Lēmumu 2004/859/EK par Nolīguma vēstuļu apmaiņas formā noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Norvēģijas Karalisti par divpusējā Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti Protokolu Nr. 2 (2) un jo īpaši tā 3. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Divpusējā Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti Protokols Nr. 2 (3) un EEZ līguma 3. protokols (4) nosaka tirdzniecības režīmu starp līgumslēdzējām pusēm attiecībā uz dažiem lauksaimniecības produktiem un lauksaimniecības pārstrādes produktiem.

               (2)

               EEZ līguma 3. protokols, kas grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas Lēmumu Nr. 138/2004 (5), paredz nulles nodokļa piemērošanu konkrētiem ūdens veidiem ar cukura vai citu saldinātāju piedevu vai aromatizētam ūdenim, kuri ir klasificēti ar KN kodu 2202 10 00, un konkrētiem citiem bezalkoholiskajiem dzērieniem, kas satur cukuru un kas ir klasificēti ar KN kodu ex 2202 90 10.

               (3)

               Ar Nolīgumu vēstuļu apmaiņas formā starp Eiropas Kopienu un Norvēģijas Karalisti par divpusējā Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti Protokolu Nr. 2 (6), turpmāk tekstā “Nolīgums”, kas apstiprināts ar Lēmumu 2004/859/EK, Norvēģijai uz laiku ir atlikts nulles nodoklis ūdenim un citiem attiecīgajiem dzērieniem. Saskaņā ar Nolīguma saskaņotā protokola IV punktu tādu preču beznodokļu imports, kas klasificētas ar KN kodiem 2202 10 00 un ex 2202 90 10, kuru izcelsme ir Norvēģijā, ir atļauts vienīgi beznodokļu tarifa kvotas robežās, bet par importu, kas pārsniedz noteikto tarifa kvotu, jāmaksā nodoklis.

               (4)

               Ievērojot Nolīguma saskaņotā protokola IV punkta trešā ievilkuma pēdējo teikumu, ja tarifa kvota nav izmantota līdz iepriekšējā gada 31. oktobrim, attiecīgajiem produktiem nosakāma neierobežota beznodokļu piekļuve Eiropas Savienībai. Saskaņā ar Komisijas sniegtajiem datiem 2011. gada kvota attiecīgajam ūdenim un dzērieniem, kuru atvēra ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 1248/2010 (7), 2011. gada 31. oktobrī vēl nebija pilnībā izmantota. Tāpēc attiecībā uz konkrētajiem produktiem jāpiemēro neierobežota beznodokļu piekļuve Eiropas Savienībai no 2012. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim.

               (5)

               Tāpēc jāatceļ beznodokļu režīma pagaidu ierobežojums, ko piemēro saskaņā ar Protokolu Nr. 2.

               (6)

               Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Pārvaldības komiteja, kas nodarbojas ar horizontāliem jautājumiem par I pielikumā neuzskaitītu pārstrādātu produktu tirdzniecību,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   1.   No 2012. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim atceļ beznodokļu režīma pagaidu ierobežojumu, ko saskaņā ar Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti Protokolu Nr. 2 piemēro precēm, kas klasificētas ar KN kodu 2202 10 00 (ūdens, ieskaitot minerālūdeni un gāzēto ūdeni ar cukura vai citu saldinātāju piedevu vai aromatizētu ūdeni) un ex 2202 90 10 (citi bezalkoholiskie dzērieni, kuros ir cukurs (saharoze vai invertcukurs)).
   2.   Izcelsmes noteikumi, kas abpusēji piemērojami 1. punktā minētajām precēm, ir izklāstīti divpusējā Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti Protokolā Nr. 3.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā trešajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2012. gada 1. janvāra.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2011. gada 13. decembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 328, 15.12.2009., 10. lpp.

      (2)  OV L 370, 17.12.2004., 70. lpp.

      (3)  OV L 171, 27.6.1973., 2. lpp.

      (4)  OV L 22, 24.1.2002., 37. lpp.

      (5)  OV L 342, 18.11.2004., 30. lpp.

      (6)  OV L 370, 17.12.2004., 72. lpp.

      (7)  OV L 341, 23.12.2010., 1. lpp.


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 336/2013 ( 2013. gada 12. aprīlis ), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1010/2009 attiecībā uz administratīvu vienošanos ar trešām valstīm par jūras zvejas produktu nozvejas sertifikātiem

text:
               13.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 105/4

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 336/2013
   (2013. gada 12. aprīlis),
   ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1010/2009 attiecībā uz administratīvu vienošanos ar trešām valstīm par jūras zvejas produktu nozvejas sertifikātiem
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2008. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1005/2008, ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju (1), un jo īpaši tās 12. panta 4. punktu, 14. panta 3. punktu, 20. panta 4. punktu un 52. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2009. gada 22. oktobra Regulas (EK) Nr. 1010/2009, ar ko paredz sīki izstrādātu kārtību, kādā īstenojama Padomes Regula (EK) Nr. 1005/2008, ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju (2), IX pielikumā ir uzskaitītas administratīvās vienošanās (administratīvi pasākumi) ar trešām valstīm par zvejas produktu nozvejas sertifikātiem. Minētās vienošanās ietver nozvejas sertifikātu paraugus, ko apstiprinājušas attiecīgo trešo valstu kompetentās iestādes.

               (2)

               Jaunzēlandes iestādes nosaukums, ko norāda uz šīs valsts apstiprinātajiem nozvejas sertifikātiem, 2013. gada 1. martā tiks mainīts.

               (3)

               Būtu attiecīgi jāgroza Regulas (EK) Nr. 1010/2009 IX pielikums.

               (4)

               Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Zvejniecības un akvakultūras komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Regulas (EK) Nr. 1010/2009 IX pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
   2. pants
   Stāšanās spēkā
   Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2013. gada 1. marta.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2013. gada 12. aprīlī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 286, 29.10.2008., 1. lpp.

      (2)  OV L 280, 27.10.2009., 5. lpp.

      PIELIKUMS
      Regulas (EK) Nr. 1010/2009 IX pielikuma 3. iedaļas (“Jaunzēlande”) 1. papildinājumu aizstāj ar šādu:


title: Padomes Īstenošanas regula (ES) 2015/1112 (2015. gada 9. jūlijs), ar ko īsteno 20. panta 1. punktu un 22. panta 1. punktu Regulā (ES) 2015/735 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Dienvidsudānā

text:
               10.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 182/2

         PADOMES ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2015/1112
   (2015. gada 9. jūlijs),
   ar ko īsteno 20. panta 1. punktu un 22. panta 1. punktu Regulā (ES) 2015/735 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Dienvidsudānā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes Regulu (ES) 2015/735 (2015. gada 7. maijs) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Dienvidsudānā un ar ko atceļ Regulu (ES) Nr. 748/2014 (1) un jo īpaši tās 20. panta 1. punktu un 22. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2015. gada 7. maijā pieņēma Regulu (ES) 2015/735.

               (2)

               Sankciju komiteja, kas izveidota, ievērojot Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūciju 2206 (2015), 2015. gada 1. jūlijā iekļāva sešas personas to personu un vienību sarakstā, kurām piemēro pasākumus, kas noteikti minētās rezolūcijas 12. punktā.

               (3)

               Regulas (ES) 2015/735 II pielikuma sarakstā iekļauto divu personu vārdi būtu jāsvītro no minētā pielikuma, jo šīs personas ir norādījusi ANO Drošības padomes komiteja un tāpēc to vārdi būtu jāpievieno minētās regulas I pielikumā.

               (4)

               Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Regulas (ES) 2015/735 I un II pielikums,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Regulas (ES) 2015/735 I pielikumu aizstāj ar šīs regulas pielikumu.
   2. pants
   No Regulas (ES) 2015/735 II pielikuma svītro šādu personu vārdus un attiecīgos ierakstus:

               1.

               Santino DENG

               2.

               Peter GADET

         3. pants
   Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2015. gada 9. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. ASSELBORN

      (1)  OV L 117, 8.5.2015., 13. lpp.

      PIELIKUMS

            “I PIELIKUMS

               REGULAS 5. PANTA 1. PUNKTĀ MINĒTO FIZISKO UN JURIDISKO PERSONU, VIENĪBU UN STRUKTŪRU SARAKSTS

            A.   FIZISKĀS PERSONAS
            1.
                  Gabriel JOK RIAK
                (citā vārdā: a) Gabriel Jok b) Jok Riak c) Jock Riak)

               Amats: Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas pirmā sektora komandieris Dzimšanas datums: 1966. gads Dzimšanas vieta:
               Bor, Sudāna/Dienvidsudāna Valstspiederība: Dienvidsudāna Adrese: a) Unity State, Dienvidsudāna b) Wau, Western Bahr El Ghazal, Dienvidsudāna Sarakstā iekļaušanas datums:2015. gada 1. jūlijsCita informācija: Komandējis Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas pirmo sektoru, kas darbojas galvenokārt Unity State, kopš 2013. gada janvāra. Būdams Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas pirmā sektora komandieris, viņš, pārkāpjot Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu, ir paplašinājis un paildzinājis konfliktu Dienvidsudānā.
            Sudānas Tautas atbrīvošanas armija ir Dienvidsudānas militāra vienība, kas ir iesaistījusies darbībās, ar kurām tiek paildzināts konflikts Dienvidsudānā, tostarp pārkāpusi 2014. gada janvāra Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu un 2014. gada 9. maija Nolīgumu par krīzes atrisināšanu Dienvidsudānā, ar kuru tika pausta atkārtota apņemšanās ievērot Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu, un kas ir likusi šķēršļus Starpvaldību attīstības iestādes Uzraudzības un pārbaudes mehānisma darbībām.

               Informācija no Sankciju komitejas sniegtā kopsavilkuma par sarakstā iekļaušanas iemesliem

               Gabriel Jok Riak sarakstā iekļāva 2015. gada 1. jūlijā atbilstīgi Rezolūcijas 2206 (2015) 7. punkta a) un f) apakšpunktam un 8. punktam šādu iemeslu dēļ: “darbības vai politika, kuras nolūks vai rezultāts ir konflikta paplašināšana un paildzināšana Dienvidsudānā vai šķēršļu radīšana samierināšanas vai miera sarunām vai procesiem, tostarp Nolīguma par karadarbības pārtraukšanu pārkāpumi;”“starptautisko miera uzturēšanas, diplomātisko vai humānās palīdzības misiju, tostarp Starpvaldību attīstības iestādes Uzraudzības un pārbaudes mehānisma, darbību kavēšana Dienvidsudānā vai šķēršļu radīšana humānās palīdzības sniegšanai vai sadalei, vai piekļuvei tai;” vadījis tādu “vienību, tostarp jebkuru Dienvidsudānas valdības, opozīcijas vienību, paramilitāru grupējumu vai citu grupu, kura ir iesaistījusies vai kuras locekļi ir iesaistījušies kādā no 6. un 7. punktā minētajām darbībām”.

               Papildinformācija

               Gabriel Jok Riak ir Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas pirmā sektora komandieris; tā ir Dienvidsudānas militāra vienība, kas ir iesaistījusies darbībās, ar kurām tiek paildzināts konflikts Dienvidsudānā, tostarp pārkāpusi 2014. gada janvāra Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu un 2014. gada 9. maija Nolīgumu par krīzes atrisināšanu Dienvidsudānā (Maija nolīgums), ar kuru tika pausta atkārtota apņemšanās ievērot Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu.

               Jok Riak ir komandējis Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas pirmo sektoru, kas darbojas galvenokārt Unity State, kopš 2013. gada janvāra. Pirmajam sektoram un tā komandierim Jok Riak ir pakļauta Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas trešā, ceturtā un piektā divīzija.

               Jok Riak un Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas pirmais sektors, un trīs spēki viņa vispārējā vadībā iesaistījās vairākās darbībās (kā aprakstīts turpmāk), ar ko tika pārkāptas 2014. gada janvāra Nolīgumā par karadarbības pārtraukšanu minētās saistības pārtraukt visas militārās darbības, kas vērstas pret pretinieku spēkiem, kā arī citas provokatīvas darbības, “iesaldēt” spēkus to atrašanās vietās un atturēties no tādām darbībām kā spēku pārvietošana vai atkārtota munīcijas piegāde, kas varētu izraisīt militāru konfrontāciju.
            Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas spēki Jok Riak vispārējā vadībā vairākkārt ar atklātām sadursmēm pārkāpa Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu.
            2014. gada 10. janvārī viens no Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas spēkiem pirmā sektora komandiera Jok Riak vadībā sagrāba Bentiu, kas sākotnēji kopš 2013. gada 20. decembra bija Opozīcijā esošās Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas pakļautībā. Neilgi pēc tam, kad tika parakstīts 2014. gada janvāra Nolīgums par karadarbības pārtraukšanu, Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas trešā divīzija no slēpņa apšaudīja Opozīcijā esošās Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas cīnītājus pie Leer un 2014. gada aprīļa vidū sagrāba Mayom un nogalināja vairāk nekā 300 Opozīcijā esošās Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas spēkus.
            2014. gada 4. maijā viens no Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas spēkiem, kuru vadīja Jok Riak, atkal sagrāba Bentiu. Valsts televīzijā Juba kāda Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas runaspersona sacīja, ka valdības armija Jok Riak vadībā četros pēcpusdienā ir sagrābusi Bentiu, piebilstot, ka šajā operācijā bija iesaistīta trešā divīzija un speciāla Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas uzdevumu vienība. Dažas stundas vēlāk pēc tam, kad tika paziņots par Maija nolīgumu, Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas trešās un ceturtās divīzijas spēki atvairīja opozīcijas kaujiniekus, kas agrāk bija uzbrukuši Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas pozīcijām pie Bentiu un Dienvidsudānas ziemeļu daļas naftas reģionos.
            Tāpat pēc Maija nolīguma parakstīšanas Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas trešās divīzijas spēki atkal sagrāba Wang Kai, un divīzijas komandieris Santino Deng Wol pilnvaroja savus spēkus nogalināt ikvienu, kas nēsā ieročus vai slēpjas mājokļos, un lika tiem nodedzināt visas mājas, kurās atrodas opozīcijas spēki.
            2015. gada aprīļa beigās un maijā Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas pirmā sektora spēki Jok Riak vadībā no Lakes State veica pilna apjoma militāru uzbrukumu opozīcijas spēkiem, kas atradās Unity State.
            Pārkāpjot Nolīguma par karadarbības pārtraukšanu noteikumus, kā detalizēti izklāstīts iepriekš, Jok Riak 2014. gada septembra sākumā atkal centās panākt, lai tiktu salaboti tanki un lai tajos veiktu izmaiņas nolūkā izmantot tos pret opozīcijas spēkiem. 2014. gada oktobra beigās vismaz 7 000 Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas spēku un smagie ieroči no trešās un piektās divīzijas tika pārdalīti, lai pastiprinātu ceturtās divīzijas spēkus, kuri cieta zaudējumus opozīcijas uzbrukuma rezultātā pie Bentiu. 2014. gada novembrī Sudānas Tautas atbrīvošanas armija piegādāja jaunu militāru aprīkojumu un ieročus, tostarp personāla bruņutransportierus, helikopterus, artilērijas šaujamieročus, un munīciju pirmā sektora atbildībā esošajā teritorijā, iespējams, lai sagatavotos kaujām pret opozīciju. 2015. gada februāra sākumā Jok Riak atkārtoti lika nosūtīt uz Bentiu personāla bruņutransportierus, iespējams, lai reaģētu uz nesenajiem opozīcijas uzbrukumiem.
            Pēc uzbrukumiem, kas 2015. gada aprīlī un maijā notika Unity State, Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas pirmais sektors noraidīja Bentiu esošās Starpvaldību attīstības iestādes Uzraudzības un pārbaudes darba grupas lūgumus izmeklēt minētos Nolīguma par karadarbības pārtraukšanu pārkāpumus, tādējādi liedzot minētajai darba grupai brīvi pārvietoties, lai tā varētu pildīt savus uzdevumus.
            Turklāt 2014. gada aprīlī Jok Riak paplašināja konfliktu Dienvidsudānā, atkārtoti palīdzot apbruņot un mobilizēt 1 000 dinka tautības jauniešu, lai ar tiem papildinātu parastos Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas spēkus.
            2.
                  Simon Gatewech DUAL
                (citā vārdā: a) Simon Gatwich Dual b) Simon Getwech Dual c) Simon Gatwec Duel d) Simon Gatweach e) Simon Gatwick f) Simon Gatwech g) Simon Garwich h) ģenerālis Gaduel i) Dhual) Amats: Opozīcijā esošās Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas Ģenerālštāba vadītājs Dzimšanas datums: 1953. gads – Dzimšanas vieta: a) Akobo, Jonglei State, Sudāna/Dienvidsudāna b) Uror County, Jonglei State, Sudāna/Dienvidsudāna Adrese:
               Jonglei State, Sudāna/Dienvidsudāna Datums, kad iekļauts ANO sarakstā:2015. gada 1. jūlijs

               Papildu informācija: Viņš ir Opozīcijā esošās Sudānas Tautas atbrīvošanas kustības (SPLM-IO) Ģenerālštāba vadītājs un iepriekš ir bijis opozīcijas spēku komandieris Džūnkalī pavalstī (Jonglei State). Viņa vadītie spēki 2015. gada februāra sākumā veica uzbrukumu Džūnkalī pavalstī un no 2015. gada marta viņš ir tiecies ar uzbrukumiem civiliedzīvotājiem graut mieru Džūnkalī pavalstī.

               Informācija no Sankciju komitejas sniegtā kopsavilkuma par sarakstā iekļaušanas iemesliem:

            2015. gada 1. jūlijāSimon Gatwech Dual tika iekļauts sarakstā saskaņā ar Rezolūcijas 2206 (2015) 6. punktu, 7. punkta a) un d) apakšpunktu un 8. punktu kā tāds, kas “ir tieši vai netieši atbildīgs, līdzatbildīgs vai iesaistījies darbībās vai politikā, kas apdraud mieru, drošību vai stabilitāti Dienvidsudānā”, “darbībās vai politikā, kuru mērķis vai sekas ir paplašināt vai paildzināt konfliktu Dienvidsudānā vai traucēt izlīguma vai miera sarunām vai procesiem, tostarp pārkāpjot Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu”, “uzbrukumos civiliedzīvotājiem, tostarp sievietēm un bērniem, veicot vardarbības aktus (tostarp nogalinot, kropļojot, spīdzinot vai izvarojot, vai veicot citus seksuālas vardarbības aktus), personu nolaupīšanu, piespiedu pazušanu, piespiedu pārvietošanu vai uzbrukumus skolām, slimnīcām, reliģiskām vietām vai vietām, kur civiliedzīvotāji meklē patvērumu, vai veicot darbības, kas ir nopietns cilvēktiesību pārkāpums vai starptautisko humanitāro tiesību pārkāpums”; un bijis vadītājs tādai “vienībai, tostarp jebkādai Dienvidsudānas valdības, opozīcijas, paramilitāra grupējuma vai cita grupējuma vienībai, kura ir iesaistījusies vai kuras locekļi ir iesaistījušies kādā no 6. un 7. punktā minētajām darbībām”.

               Papildinformācija

               Simon Gatwech Dual (Gatwech Dual) ir iesaistījies darbībās vai politikā, kas apdraud mieru, drošību vai stabilitāti Dienvidsudānā, un vada Opozīcijā esošo Sudānas Tautas atbrīvošanas kustību (SPLM-IO) – vienību, kas ir iesaistījusies darbībās, kas apdraud mieru, drošību vai stabilitāti Dienvidsudānā un vērsusies pret civiliedzīvotājiem, tostarp sievietēm un bērniem, veicot vardarbības aktus.

               Gatwech Dual ir Opozīcijā esošās Sudānas Tautas atbrīvošanas kustības Ģenerālštāba vadītājs un iepriekš ir bijis opozīcijas spēku komandieris Džūnkalī pavalstī (Jonglei State).
            No 2014. gada līdz 2015. gadam Gatwech Dual kā komandiera pakļautībā bija liels skaits karaspēka daļu, un viņš zināmā mērā rīkojās autonomi, vadot uzbrukumus. Gatwech Dual pārraudzībā ir Opozīcijā esošās Sudānas Tautas atbrīvošanas kustības dislokācija un, visticamāk, arī dažu Baltās armijas (nueru tautības jauniešu bruņoto kaujinieku) spēku dislokācija.
            2014. gada aprīļa beigās Gatwech Dual vispārējā vadībā esošie spēki ieņēma Džūnkalī pavalsts teritoriju, dodoties uz pavalsts galvaspilsētu Boru (Bor). Iespējams, ka Gatwech Dual ir izmantojis ziņas par 2014. gada 17. aprīlī ANO uzraudzītajā teritorijā Borā notikušo uzbrukumu valsts iekšienē pārvietotajām nueru tautības personām, lai savas karaspēka daļas musinātu uz atriebību. Gatwech Dual vadībā esošos spēkus savā 2014. gada 14. augusta kopsavilkumā ar pamiera pārkāpumiem ir minējis arī Starpvaldību attīstības iestādes Uzraudzības un pārbaudes mehānisms Augšnīlas (Upper Nile), Vahdas (Unity) un Džūnkalī pavalstī.

               Gatwech Dual spēki 2015. gada februāra sākumā veica uzbrukumu Džūnkalī pavalstī. No 2015. gada marta Gatwech Dual ir tiecies ar uzbrukumiem civiliedzīvotājiem graut mieru Džūnkalī pavalstī.
            2015. gada aprīļa beigās Gatwech Dual bija iesaistīts pret Dienvidsudānas valdību vērsto pārsteiguma uzbrukumu plānošanā un koordinēšanā Augšnīlas pavalstī. Starpvaldību attīstības iestādes Uzraudzības un pārbaudes mehānisma kopsavilkuma ziņojumā par karadarbības pārtraukšanas pārkāpumiem no 2015. gada 12. maija līdz 31. maijam ir uzskaitīti pārkāpumi, ko veikuši Gatwech kontrolē esošie opozīcijas spēki, tostarp uzbrukums valdības spēkiem Ajodā (Ayod).
            Opozīcijā esošās Sudānas Tautas atbrīvošanas kustības spēki Gatwech Dual vadībā vērsās pret sievietēm, bērniem un civiliedzīvotājiem. Kā tiek ziņots, Gatwech Dual sev pakļautajām vienībām deva pavēli nonāvēt dinka tautības karagūstekņus, sievietes un bērnus, un viņam pakļautie virsnieki paziņoja, ka opozīcijas spēkiem nevajadzētu šķirot starp dažādām dinka ciltīm un vajadzētu nogalināt viņus visus.
            3.
                  James Koang CHUOL
                (citā vārdā: a) James Koang Chol Ranley b) James Koang Chol c) Koang Chuol Ranley d) James Koang Chual) Dzimšanas datums: 1961. gads Valstspiederība: Dienvidsudāna Pases Nr.: R00012098, Dienvidsudāna Datums, kad iekļauts ANO sarakstā:2015. gada 1. jūlijs

               Papildu informācija: Viņš ir 2014. gada decembrī iecelts par Opozīcijā esošās Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas Īpašās divīzijas komandieri. Viņa vadītie spēki ir iesaistījušies uzbrukumos civiliedzīvotājiem. 2014. gada februārī viņa vadībā esošie spēki veica uzbrukumus ANO nometnēm, slimnīcām, baznīcām un skolām, iesaistoties plaša mēroga izvarošanās, spīdzināšanā un īpašuma graušanā, tādējādi mēģinot izdzīt civiliedzīvotājus, karavīrus un policistus, kas sadarbojas ar valdību.

               Informācija no Sankciju komitejas sniegtā kopsavilkuma par sarakstā iekļaušanas iemesliem:

            2015. gada 1. jūlijāJames Koang Chuol (Koang) tika iekļauts sarakstā saskaņā ar Rezolūcijas 2206 (2015) 6. punktu, 7. punkta a) un d) apakšpunktu un 8. punktu kā tāds, kas “ir tieši vai netieši atbildīgs, līdzatbildīgs vai iesaistījies darbībās vai politikā, kas apdraud mieru, drošību vai stabilitāti Dienvidsudānā”, “darbībās vai politikā, kuru mērķis vai sekas ir paplašināt vai paildzināt konfliktu Dienvidsudānā vai traucēt izlīguma vai miera sarunām vai procesiem, tostarp pārkāpjot Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu”, “uzbrukumos civiliedzīvotājiem, tostarp sievietēm un bērniem, veicot vardarbības aktus (tostarp nogalinot, kropļojot, spīdzinot vai izvarojot, vai veicot citus seksuālas vardarbības aktus), personu nolaupīšanu, piespiedu pazušanu, piespiedu pārvietošanu vai uzbrukumus skolām, slimnīcām, reliģiskām vietām vai vietām, kur civiliedzīvotāji meklē patvērumu, vai veicot darbības, kas ir nopietns cilvēktiesību pārkāpums vai starptautisko humanitāro tiesību pārkāpums”; un bijis vadītājs tādai “vienībai, tostarp jebkādai Dienvidsudānas valdības, opozīcijas, paramilitāra grupējuma vai cita grupējuma vienībai, kura ir iesaistījusies vai kuras locekļi ir iesaistījušies kādā no 6. un 7. punktā minētajām darbībām”.

               Papildinformācija

               James Koang Chuol (Koang) ir apdraudējis mieru, drošību vai stabilitāti Dienvidsudānā, ieņemot tādu pret valdību vērstu spēku vadītāja amatu Dienvidsudānas Vahdas (Unity) pavalstī, kuru kaujinieki ir vērsušies pret civiliedzīvotājiem, tostarp sievietēm un bērniem, nogalinot, pielietojot seksuālu vardarbību un veicot uzbrukumus skolām, slimnīcām, reliģiskām vietām vai vietām, kur civiliedzīvotāji meklē patvērumu.

               Kuang 2013. gada decembrī dezertēja no Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas Ceturtās divīzijas komandiera amata. Uzklausot Koang pavēles, dezertējušie karavīri militārajā bāzē nogalināja 260 savus kolēģus un pēc tam pavalsts galvaspilsētā Bentiu (Bentiu) uzbruka civiliedzīvotājiem un tos slepkavoja.

               Koang 2014. gada decembrī tika iecelts par Opozīcijā esošās Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas Īpašās divīzijas komandieri. Savā jaunajā amatā Koang 2015. gada janvārī vadīja tos uzbrukumus valdības spēkiem Augšnīlas pavalsts Renkas (Renk) un Mabanas (Maban) apgabalos, kurus Starpvaldību attīstības iestādes Uzraudzības un pārbaudes mehānisms ir minējis kā Nolīguma par karadarbības pārtraukšanu pārkāpumus.
            2014. gada februārī, pēc tam, kad Koang tika uzticēta pret valdību vērsto spēku vadība Vahdas pavalstī, viņa vadībā esošie spēki veica uzbrukumus ANO nometnēm, slimnīcām, baznīcām un skolām, iesaistoties plaša mēroga izvarošanās, spīdzināšanā un īpašuma graušanā, tādējādi mēģinot izdzīt civiliedzīvotājus, karavīrus un policistus, kas sadarbojas ar valdību. 2014. gada 14. un 15. aprīlīKoang vadībā esošie spēki pēc smagām cīņām un iesaistoties uzbrukumos civiliedzīvotājiem ieņēma Bentiu. Atsevišķos starpgadījumos, kas norisinājās kādā Bentiu mošejā, baznīcā un pamestā pārtikas noliktavā, šie spēki nošķīra tur patvērušos civiliedzīvotājus atbilstoši to tautībai un valstspiederībai un tad uzsāka mērķtiecīgu nogalināšanu, aiz sevis atstājot vismaz 200 nogalināto un 400 ievainoto. Kā tiek ziņots, 2014. gada septembra vidū Koang viņa vadībā esošajiem spēkiem Augšnīlas pavalstī veikta uzbrukuma laikā deva pavēli šaut uz dinka tautības civiliedzīvotājiem.
            4.
                  Santino Deng WOL
                (citā vārdā: a) Santino Deng Wuol b) Santino Deng Kuol)

               Amats: ģenerālmajors. Nodarbošanās: Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas trešās divīzijas komandieris Dzimšanas datums:1962. gada 9. novembris. Dzimšanas vieta:
               Aweil, Sudāna/Dienvidsudāna Datums, kad iekļauts ANO sarakstā:2015. gada 1. jūlijsCita informācija: Ir vadījis militāras darbības pret opozīcijas spēkiem un ir veicis konfrontējošas karaspēka daļu pārvietošanās, pārkāpjot Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu (CoHA). 2015. gada maijā viņa vadībā esošie spēki, caur Vahdas pavalsti (Unity State) virzoties uz Thorjath naftas lauku, nogalināja bērnus, sievietes un vecākus vīriešus, dedzināja īpašumus un zaga mājlopus.

               Informācija no Sankciju komitejas sniegtā kopsavilkuma par sarakstā iekļaušanas iemesliem:

               Santino Deng Wol sarakstā tika iekļauts 2015. gada 1. jūlijā saskaņā ar 7. punkta a) un d) apakšpunktu un 8. punktu Rezolūcijā 2206 (2015) šādu iemeslu dēļ: “darbības vai politika, kuras nolūks vai rezultāts ir paplašināt vai paildzināt konfliktu Dienvidsudānā vai kavēt izlīguma vai miera sarunas vai procesus, tostarp pārkāpj Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu”; “uzbrukumi civiliedzīvotājiem, tostarp sievietēm un bērniem, veicot vardarbības aktus (tostarp nogalinot, kropļojot, spīdzinot vai izvarojot vai veicot citus seksuālas vardarbības aktus), personu nolaupīšanu, piespiedu pazušanu, piespiedu pārvietošanu vai uzbrukumus skolām, slimnīcām, reliģiskām vietām vai vietām, kur civiliedzīvotāji meklē patvērumu, vai veicot darbības, kas ir nopietns cilvēktiesību vai starptautisko humanitāro tiesību pārkāpums”; un ir vadījis tādu “vienību, tostarp jebkuru Dienvidsudānas valdības, opozīcijas vienības, paramilitāra grupējuma grupu vai citu grupu, kura ir iesaistījusies vai kuras locekļi ir iesaistījušies kādā no 6. un 7. punktā minētajām darbībām”.

               Papildinformācija

               Santino Deng Wol (Deng Wol) ir Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas ģenerālmajors un Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas trešās divīzijas komandieris; tā ir Dienvidsudānas militāra vienība, kas ir iesaistījusies darbībās, ar kurām tiek paildzināts konflikts Dienvidsudānā, tostarp pārkāpusi 2014. gada janvāra Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu un 2014. gada 9. maija Nolīgumu par krīzes atrisināšanu Dienvidsudānā (Maija nolīgums), ar kuru tika pausta atkārtota apņemšanās ievērot Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu.

               Deng Wol ir vadījis militāras darbības pret opozīcijas spēkiem un ir veicis konfrontējošas karaspēka daļu pārvietošanās, pārkāpjot Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu.
            Drīz pēc tam, kad sarunu risinātāji no abām pusēm bija vienojušies pārtraukt karadarbību, DENG WOL gatavoja savus spēkus, lai virzītos uz Vahdas pavalsts pilsētu Leer. Pēc tam viņi no slēpņa apšaudīja nemiernieku cīnītājus pie Leer.
            2014. gada aprīļa vidū Deng Wol spēki vairākkārt gatavojās atkārtoti sagrābt Bentiu no spēkiem, kas cīnās pret valdību. Vēlāk šajā mēnesī pēc nežēlīgas kaujas Deng Wol spēki ieņēma Mayom, kur viņi nogalināja vairāk nekā 300 opozīcijas spēku. Pēc tam 2014. gada maija sākumā Deng Wol spēki sagrāba Tor Abyad, operācijas laikā nogalinot opozīcijas spēkus. Drīz pēc tam Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas spēki, tostarp Deng Wol spēki, uzbruka un atkārtoti ieņēma Vahdas pavalsts pilsētu Wang Kai. Deng Wol atļāva saviem spēkiem nogalināt katru bruņotu personu vai cilvēkus, kas slēpjas mājās, un pavēlēja nodedzināt mājas, kur apmetušies opozīcijas atbalstītāji.

               Deng Wol Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas trešā divīzija piedalījās 2015. gada aprīļa un maija uzbrukumā Vahdas pavalstī, kura laikā Sudānas Tautas atbrīvošanas armija sāka saskaņotu uzbrukumu, lai pārņemtu opozīcijas atbalsta punktus Mayom, Guit, Koch, Mayendit un Leer apgabalos. 2015. gada maijā Deng Wol spēki, caur Vahdas pavalsti virzoties uz Thorjath naftas lauku, nogalināja bērnus, sievietes un vecākus vīriešus, dedzināja īpašumus un zaga mājlopus. Turklāt tiek ziņots, ka šā mēneša sākumā Deng Wol atkal ir licis nogalināt sagūstītos opozīcijas karavīrus.
            5.
                  Marial Chanuong Yol MANGOK
                (citā vārdā: a) Marial Chinuong b) Marial Chan c) Marial Chanoung Yol d) Marial Chinoum) Amats: a) Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas (Sudan People's Liberation Army) ģenerālmajors b) komandieris, prezidenta apsardzes vienība Dzimšanas datums:1960. gada 1. janvāris. Dzimšanas vieta:
               Yirol, Lakes State
               Valstspiederība: Dienvidsudāna Pases Nr.: R00005943, Dienvidsudāna

               Datums, kad iekļauts ANO sarakstā:2015. gada 1. jūlijsCita informācija: Viņa vadītā prezidenta apsardze vadīja nueru tautības civiliedzīvotāju slepkavību Juba un tās apkārtnē; daudzi civiliedzīvotāji tika apglabāti masu apbedījumos. Vienā šādā apbedījuma vietā esot apglabāti 200-300 civiliedzīvotāji.

               Informācija no Sankciju komitejas sniegtā kopsavilkuma par sarakstā iekļaušanas iemesliem:

               Marial Chanuong Yol Mangok sarakstā tika iekļauts 2015. gada 1. jūlijā saskaņā ar 7. punkta a), c) un d) apakšpunktu un 8. punktu Rezolūcijā 2206 (2015) šādu iemeslu dēļ: “darbības vai politika, kuras nolūks vai rezultāts ir paplašināt vai paildzināt konfliktu Dienvidsudānā vai kavēt izlīguma vai miera sarunas vai procesus, tostarp pārkāpj Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu”; “tādu aktu plānošana, vadīšana vai veikšana Dienvidsudānā, ar kuriem tiek pārkāptas spēkā esošās starptautiskās cilvēktiesības vai starptautiskās humanitārās tiesības vai tādu aktu plānošana, vadīšana vai veikšana, kas ir cilvēktiesību pārkāpumi”; “uzbrukumi civiliedzīvotājiem, tostarp sievietēm un bērniem, veicot vardarbības aktus (tostarp nogalinot, kropļojot, spīdzinot vai izvarojot vai veicot citus seksuālas vardarbības aktus), personu nolaupīšanu, piespiedu pazušanu, piespiedu pārvietošanu vai uzbrukumus skolām, slimnīcām, reliģiskām vietām vai vietām, kur civiliedzīvotāji meklē patvērumu, vai veicot darbības, kas ir nopietns cilvēktiesību vai starptautisko humanitāro tiesību pārkāpums”; un ir vadījis tādu “vienību, tostarp jebkuru Dienvidsudānas valdības, opozīcijas vienības, paramilitāra grupējuma grupu vai citu grupu, kura ir iesaistījusies vai kuras locekļi ir iesaistījušies kādā no 6. un 7. punktā minētajām darbībām”.

               Papildinformācija

               Mangok ir Dienvidsudānas valdības prezidenta apsardzes komandieris, kurš vadīja Juba notikušās operācijas pēc kaujām, kuras sākās 2013. gada 15. decembrī. Viņš pavēlēja atbruņot nueru tautības karavīrus un pēc tam pavēlēja pret politiskajiem aktīvistiem Juba izmantot tankus, nogalinot opozīcijas vadītāja Riek Machar 22 neapbruņotus miesassargus un septiņus bijušā iekšlietu ministra Gier Chuang Aluong mieassargus.
            Sākotnējās operācijās, kas notika Juba, pēc vairākām un ticamām ziņām Mangok prezidenta apsardze vadīja nueru tautības civiliedzīvotāju slaktiņu Juba un tās apkārtnē – daudzi tika apglabāti masu apbedījumā. Vienā šādā apbedījuma vietā esot apglabāti 200–300 civiliedzīvotāji.
            6.
                  Peter GADET
                (citā vārdā: a) Peter Gatdet Yaka b) Peter Gadet Yak c) Peter Gadet Yaak d) Peter Gatdet Yaak e) Peter Gatdet f) Peter Gatdeet Yaka)

               Dzimšanas datums: starp 1957. un 1959. gadu Dzimšanas vieta: a) Mayom County Unity State b) Mayan, Unity State
               Datums, kad iekļauts ANO sarakstā:2015. gada 1. jūlijs

               Papildu informācija:2014. gada 21. decembrī iecēla Opozīcijā esošās Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas Operāciju darbinieku vadītāja vietnieku. Viņa vadībā esošie spēki 2014. gada aprīlī pret Bentiu rīkotajā uzbrukumā vērsās pret iedzīvotājiem, tostarp pret sievietēm, mērķtiecīgi nogalinot pēc etniskās piederības.

               Peter Gadet sarakstā tika iekļauts 2015. gada 1. jūlijā saskaņā ar 7. punkta a), d) un e) apakšpunktu un 8. punktu Rezolūcijā 2206 (2015) šādu iemeslu dēļ: “darbības vai politika, kuras nolūks vai rezultāts ir paplašināt vai paildzināt konfliktu Dienvidsudānā vai kavēt izlīguma vai miera sarunas vai procesus, tostarp pārkāpj Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu”; “uzbrukumi civiliedzīvotājiem, tostarp sievietēm un bērniem, veicot vardarbības aktus (tostarp nogalinot, kropļojot, spīdzinot vai izvarojot vai veicot citus seksuālas vardarbības aktus), personu nolaupīšanu, piespiedu pazušanu, piespiedu pārvietošanu vai uzbrukumus skolām, slimnīcām, reliģiskām vietām vai vietām, kur civiliedzīvotāji meklē patvērumu, vai veicot darbības, kas ir nopietns cilvēktiesību vai starptautisko humanitāro tiesību pārkāpums”; “bērnu vervēšana bruņotos grupējumos vai bruņotajos spēkos saistībā ar bruņoto konfliktu Dienvidsudānā”; un ir vadījis tādu “vienību, tostarp jebkuru Dienvidsudānas valdības, opozīcijas vienības, paramilitāra grupējuma grupu vai citu grupu, kura ir iesaistījusies vai kuras locekļi ir iesaistījušies kādā no 6. un 7. punktā minētajām darbībām”.

               Papildinformācija

               Peter Gadet ir Opozīcijā esošās Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas spēku komandieris, kuri ir iesaistījušies darbībās, ar kurām tiek paildzināts konflikts Dienvidsudānā, tostarp ir pārkāpuši 2014. gada janvāra Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu.

               Gadet vadītie spēki 2014. gada marta beigās uzbruka un no Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas pārņēma Kaka Augšnīlas pavalstī (Upper Nile). Pēc tam Gadet tika pārvietots no Džunkalī pavalsts (Jonglei State) uz Bentiu, kur viņš tika iecelts par Vahdas pavalsts militāro pārvaldnieku, lai palīdzētu pret valdību vērstajiem spēkiem centienos mobilizēt galvenokārt Bol Nuer iedzīvotājus. Pēc tam Gadet vadīja Opozīcijā esošās Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas uzbrukumus Vahdas pavalstij. Gadet spēki bija atbildīgi par daļēji uzceltās naftas pārstrādes rūpnīcas bojāšanu Vahdas pavalstī; rūpnīcu ceļ Krievijas uzņēmums. Gadet spēki arī pārņēma kontroli Tor Abyad un Kilo 30 teritorijās Vahdas pavalsts naftas laukos.
            No 2014. gada aprīļa vidus 50 000 pretvaldības spēki ielenca Malakal, gatavojoties uzbrukumam uz Bentiu. 2014. gada 15. aprīlīGadet spēki uzbruka un pārņēma Bentiu kontroli, pēc tam zaudējot kontroli pār pilsētu. Gadet vadībā esošie spēki 2014. gada aprīlī pret Bentiu rīkotajā uzbrukumā vērsās pret iedzīvotājiem, tostarp pret sievietēm, mērķtiecīgi nogalinot pēc etniskās piederības.
            2014. gada jūnijā Peter Gadet izdeva rīkojumu Opozīcijā esošās Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas komandieriem vervēt jauniešus visos nemiernieku kontrolē esošajos apgabalos.
            2014. gada 25.–29. oktobrīGadet vadībā esošie spēki aplenca un uzbruka Bentiu un Rubkona, 29. oktobrī pirms atkāpšanās uz īsu brīdi ieņemot Bentiu.
            2014. gada 21. decembrīGadet tika iecelts par Opozīcijā esošās Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas Operāciju darbinieku vadītāja vietnieku. Pēc minētās iecelšanas Opozīcijā esošā Sudānas Tautas atbrīvošanas armija Starpvaldību attīstības iestādes Uzraudzības un pārbaudes mehānisma kopsavilkuma ziņojumā tika minēta saistībā ar vairākiem Nolīguma par karadarbības pārtraukšanu pārkāpumiem Augšnīlas, Vahdas un Džūnkalī pavalstīs.
            B.   JURIDISKĀS PERSONAS, VIENĪBAS UN STRUKTŪRAS”