title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2017/1795 (2017. gada 5. oktobris), ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam un ar ko izbeidz izmeklēšanu attiecībā uz konkrētu Serbijas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importu

text:
                  6.10.2017

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 258/24

            KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2017/1795
      (2017. gada 5. oktobris),
      ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam un ar ko izbeidz izmeklēšanu attiecībā uz konkrētu Serbijas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importu
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Regulu (ES) 2016/1036 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (1), un it sevišķi tās 9. panta 4. punktu,
      pēc apspriešanās ar dalībvalstīm,
      tā kā:
      1.   PROCEDŪRA

      1.1.   Procedūras sākšana

                  (1)

                  Eiropas Komisija (turpmāk – Komisija) 2016. gada 7. jūlijā uzsāka antidempinga izmeklēšanu attiecībā uz konkrētu Brazīlijas, Irānas, Krievijas, Serbijas un Ukrainas (turpmāk – attiecīgās valstis) izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importu Savienībā, pamatojoties uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1036 (turpmāk – pamatregula) 5. pantu. Tā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēja paziņojumu par procedūras sākšanu (turpmāk – paziņojums par procedūras sākšanu) (2).

                  (2)

                  Izmeklēšanu uzsāka pēc sūdzības saņemšanas, ko 2016. gada 23. maijā iesniedza Eiropas Tērauda asociācija (European Steel Association) (turpmāk – Eurofer jeb sūdzības iesniedzējs), to ražotāju vārdā, kas pārstāv vairāk nekā 90 % no konkrētu karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu ražošanas apjoma Savienībā.

            1.2.   Ieinteresētās personas

                  (3)

                  Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija aicināja ieinteresētās personas pieteikties, lai piedalītos izmeklēšanā. Komisija īpaši informēja sūdzības iesniedzēju, citus zināmos Savienības ražotājus, zināmos ražotājus eksportētājus, attiecīgo valstu iestādes, zināmos importētājus, piegādātājus, lietotājus un tirgotājus, kā arī zināmās attiecīgās asociācijas par izmeklēšanas sākšanu un aicināja tos piedalīties.

                  (4)

                  Ieinteresētajām personām bija iespēja izteikt savu viedokli rakstiski un pieprasīt uzklausīšanu Komisijai un/vai tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonai. Tika uzklausītas visas ieinteresētās personas, kas to pieprasīja un norādīja konkrētus iemeslus, kāpēc tās būtu jāuzklausa.

            1.3.   Atlase

                  (5)

                  Paziņojumā par izmeklēšanas sākšanu Komisija norādīja, ka tā izlases veidā var pārbaudīt ieinteresētās personas saskaņā ar pamatregulas 17. pantu.

            a)   Savienības ražotāju atlase

                  (6)

                  Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka ir izveidojusi provizorisku Savienības ražotāju izlasi. Komisija izlasi izveidoja, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo ražošanas un pārdošanas apjomu, vienlaikus nodrošinot ģeogrāfisko izkliedētību. Komisija aicināja ieinteresētās personas sniegt piezīmes par provizorisko izlasi, bet piezīmes netika saņemtas.

                  (7)

                  Tādējādi galīgajā izlasē bija seši Savienības ražotāji no piecām dažādām dalībvalstīm. Izlasē iekļautie ražotāji saražo vairāk nekā 45 % no ražošanas apjoma Savienībā.

            b)   Nesaistīto importētāju atlase

                  (8)

                  Komisija aicināja nesaistītos importētājus sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju, lai lemtu par to, vai nepieciešama atlase, un attiecīgā gadījumā veidotu izlasi. Visi septiņi importētāji, kas pieteicās, bija konsorcija “Consortium for Imports of Hot-Rolled Flats” (turpmāk – konsorcijs) biedri. Šo konsorciju izmeklēšanas vajadzībām ad hoc izveidoja vairāk nekā 30 lietotāju un nesaistīto importētāju, kuri galvenokārt, bet ne tikai, atrodas Itālijā. Galvenokārt tie ir mazie un vidējie uzņēmumi (MVU).

                  (9)

                  Konsorcija biedrs Stemcor London Ltd brīvprātīgi piekrita sadarboties un iesniegt atbildes uz anketas jautājumiem. Šis nesaistītais importētājs atradās Londonā, AK, un tirgoja attiecīgo ražojumu, vairāk nekā 30 miljonu GBP vērtībā izmeklēšanas periodā. Tika apmeklētas šā nesaistītā importētāja telpas.

            c)   Ražotāju eksportētāju atlase

                  (10)

                  Ņemot vērā mazo skaitu zināmo ražotāju eksportētāju no Irānas, Krievijas, Serbijas un Ukrainas, šīm valstīm netika paredzēta atlase.

                  (11)

                  Tā kā Brazīlijas ražotāju eksportētāju skaits ir, iespējams, liels, Komisija aicināja visus Brazīlijas ražotājus eksportētājus sniegt paziņojumā par procedūras sākšanu norādīto informāciju, lai lemtu par to, vai nepieciešama atlase, un attiecīgā gadījumā veidotu izlasi. Turklāt Komisija Brazīlijas pārstāvniecībai Eiropas Savienībā lūdza apzināt citus tādus ražotājus eksportētājus, kas vēlētos piedalīties izmeklēšanā, ja tādi ir, un/vai ar tiem sazināties.

                  (12)

                  Pieci ražotāji sniedza informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Komisija atklāja, ka divi no šiem uzņēmumiem bija saistīti, tādēļ tos uzskatīja par vienu ražotāju eksportētāju (grupu).

                  (13)

                  Saskaņā ar pamatregulas 17. panta 1. punktu Komisija izveidoja izlasi no trim ražotājiem eksportētājiem, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo eksporta apjomu uz Savienību, ko atvēlētajā laikā varēja pienācīgi izmeklēt. Saskaņā ar pamatregulas 17. panta 2. punktu par izlases atlasi notika apspriešanās ar visiem zināmajiem ražotājiem eksportētājiem un Brazīlijas iestādēm. Piezīmes netika saņemtas.

                  (14)

                  Atlasītā izlase aptver 97,3 % no visa Brazīlijas eksporta apjoma uz Savienību, kā norādījuši četri ražotāji eksportētāji, kuri piekrituši sadarboties.

            1.4.   Atbildes uz anketas jautājumiem

                  (15)

                  Komisija nosūtīja anketu sūdzības iesniedzējam, visiem izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, visiem zināmajiem ražotājiem eksportētājiem no Irānas, Krievijas, Serbijas un Ukrainas un trim izlasē iekļautajiem Brazīlijas ražotājiem, kā arī lietotājiem un importētājiem, kuri bija pieteikušies paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajos termiņos.

                  (16)

                  Atbildes uz anketas jautājumiem saņēma no Eurofer, sešiem izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem un to saistītajiem tērauda pakalpojumu centriem, viena lietotāja, kurš atbildēja konsorcija vārdā, viena izlasē iekļautā nesaistītā importētāja un deviņām ražotāju eksportētāju grupām no attiecīgajām valstīm.

                  (17)

                  Turklāt konsorcijs iesniedza piezīmes pēc šīs procedūras uzsākšanas. Tāpat pēc šīs procedūras uzsākšanas piezīmes iesniedza vairāki citi lietotāji, galvenokārt no Polijas un Baltijas valstīm, piemēram, Latvijas Darba devēju konfederācija un Latvijas Mašīnbūves un metālapstrādes rūpniecības asociācija.

            1.5.   Pārbaudes apmeklējumi

                  (18)

                  Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par nepieciešamu, lai konstatētu dempingu, tā radīto kaitējumu un Savienības intereses. Pārbaudes apmeklējumi saskaņā ar pamatregulas 16. pantu tika veikti turpmāk uzskaitīto uzņēmumu telpās.

                              Savienības ražotāji:

                                          —

                                             ThyssenKrupp Steel Europe AG, Dīsburga, Vācija;

                                          —

                                             Tata Steel IJmuiden BV, Velsena-Norda, Nīderlande;

                                          —

                                             Tata Steel UK Limited, Porttolbota, Dienvidvelsa, Apvienotā Karaliste;

                                          —

                                             ArcelorMittal Mediterranee SAS, Fosa (Fos-sur-Mer), Francija;

                                          —

                                             ArcelorMittal Atlantique Et Lorraine, Denkerka, Francija;

                                          —

                                             ArcelorMittal España SA, Gozonas pašvaldība, Spānija.

                              Lietotājs:

                                          —

                                             Marcegaglia Carbon Steel Spa, Gazoldo degli Ipoliti pašvaldība, Itālija.

                              Nesaistīts importētājs:

                                          —

                                             Stemcor London Ltd, Londona, AK.

                              Irānas ražotājs eksportētājs:

                                          —

                                             Mobarakeh Steel Company, Mobarake, Esfahana, Irāna.

                              Saistīts Savienības tirgotājs:

                                          —

                                             Tara Steel Trading GmbH, Diseldorfa, Vācija.

                              Krievijas ražotāji eksportētāji:

                                          —

                                          valsts akciju sabiedrība Magnitogorsk Iron & Steel Works (PJSC MMK jeb MMK), Magnitogorska;

                                          —

                                             Novolipetsk Steel (turpmāk saukts arī – NLMK), Lipetsk

                                          —

                                             PAO Severstal (turpmāk – Severstal), Čerepoveca.

                              Saistīts tērauda pakalpojumu centrs/tirgotājs/importētājs Savienībā:

                                          —

                                             SIA Severstal Distribution, Rīga, Latvija.

                              Saistīti tirgotāji/importētāji ārpus Savienības:

                                          —

                                             NOVEX Trading (Swiss) SA (turpmāk – Novex), Lugano, Šveice;

                                          —

                                             MMK Steel Trade AG, Lugano, Šveice;

                                          —

                                             Severstal Export GmbH (SSE), Lugano, Šveice.

                              Serbijas ražotājs eksportētājs:

                                          —

                                             Zelezara Smederevo d.o.o., Smedereva, Serbija.

                              Saistīts importētājs Savienībā:

                                          —

                                             Pikaro, s.r.o., Kosice, Slovākija.

                              Ukrainas ražotāji eksportētāji:

                                             Metinvest Group;

                                                      —

                                                         Integrated Iron and Steel Works“Zaporizhstal”, VAS, Zaporožje, Ukraina;

                                                      —

                                                         Ilyich Iron and Steel Works of Mariupol, VAS, Mariupole, Ukraina (pārbaudīts attālināti no Metinvest International SA biroja Ženēvā, Šveicē);

                                          Saistīts tirgotājs Ukrainā:

                                                      —

                                                      sabiedrība ar ierobežotu atbildību Metinvest-SMC, LLC, Kijeva, Ukraina.

                              Saistīts tirgotājs ārpus Savienības:

                                          —

                                             Metinvest International SA, Ženēva, Šveice.

                              Saistīts importētājs Savienībā:

                                          —

                                             Ferriera Valsider S.p.A, Vallese di Oppeano VR, Itālija.

                              Brazīlijas ražotāji eksportētāji:

                                          —

                                             ArcelorMittal Brasil S.A, Serra, Brazīlija;

                                          —

                                             Companhia Siderúrgica Nacional, Sanpaulu, Brazīlija;

                                          —

                                             Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A., Belo Horizonte, Brazīlija.

                              Saistīts tērauda pakalpojumu centrs/tirgotājs/importētājs Savienībā:

                                          —

                                             Lusosider Aços Planos S.A, Lisabona, Portugāle.

            1.6.   Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods

                  (19)

                  Izmeklēšana par dempingu un nodarīto kaitējumu aptvēra laikposmu no 2015. gada 1. jūlija līdz 2016. gada 30. jūnijam (turpmāk – izmeklēšanas periods). Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2013. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām (turpmāk – attiecīgais periods).

            1.7.   Importa reģistrācija

                  (20)

                  Sūdzības iesniedzējs 2016. gada 11. oktobrī iesniedza pieprasījumu reģistrēt konkrētu karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importu no attiecīgajām valstīm saskaņā ar pamatregulas 14. panta 5. punktu. Sūdzības iesniedzējs 2016. gada 21. novembrī iesniedza importa datu atjauninājumu, kas attiecās uz tā reģistrācijas pieprasījumu. Pēc pieprasījuma un pievienoto datu rūpīgas analīzes Komisija secināja, ka reģistrācijas nosacījumi ir izpildīti tikai attiecībā uz importu no Brazīlijas un Krievijas.

                  (21)

                  Tādēļ Komisija 2017. gada 6. janvārī publicēja īstenošanas regulu, kas paredzēja, ka, sākot no 2017. gada 6. janvāra, ir jāreģistrē konkrētu Brazīlijas un Krievijas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu imports (3).

            1.8.   Turpmākā procedūra

                  (22)

                  Komisija, 2017. gada 4. aprīlī nosūtot informācijas dokumentu (“informācijas dokuments”), informēja visas ieinteresētās personas, ka tā turpinās izmeklēšanu, nenosakot pagaidu pasākumus attiecīgo valstu izcelsmes attiecīgā ražojuma importam Savienībā. Informācijas dokumentā bija izklāstīti būtiskie fakti un apsvērumi, uz kuru pamata Komisija izlēma turpināt izmeklēšanu, nenosakot pagaidu pasākumus.

                  (23)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas ieinteresētās personas nosūtīja rakstiskas piezīmes par izklāstīto informāciju un konstatējumiem. Ieinteresētajām personām, kas pieprasīja uzklausīšanu, tika nodrošināta šāda iespēja.

                  (24)

                  Sūdzības iesniedzēja uzklausīšana tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas klātbūtnē notika 2017. gada 4. maijā. Savukārt 2017. gada 15. maijā notika divu Krievijas ražotāju eksportētāju, proti, MMK un PAO Severstal, uzklausīšana. Konsorciju uzklausīja 2017. gada 1. jūnijā. Savukārt 2017. gada 8. jūnijā notika sūdzības iesniedzēja otrā uzklausīšana. Turklāt 2017. gada 13. jūnijā tika uzklausīts Ukrainas ražotājs eksportētājs Metinvest Group.

                  (25)

                  Pirms galīgā lēmuma pieņemšanas Komisija izskatīja visas ieinteresēto personu mutiskās un rakstiskās piezīmes par informācijas dokumentu. Šīs piezīmes ir iztirzātas šajā regulā.

                  (26)

                  Turklāt Komisija pieprasīja lietotājiem, kas bija pieteikušies sākuma posmā, sniegt papildu datus par mašīnbūves nozari un citām nozarēm, lai precīzāk novērtētu pasākumu iespējamo ietekmi uz citām lejupējām nozarēm, ne tikai uz cauruļu un cauruļvadu nozari. Tāpat Komisija aicināja ieinteresētās personas izteikties par to, kādi būtu piemēroti pasākumi, ja tādi ir.

                  (27)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas pieteicās 18 papildu lietotāji, kuri vēlējās tikt reģistrēti kā ieinteresētās personas. Ieinteresētās personas statusu reģistrēja 17 no 18 lietotājiem. Septiņi no šiem 18 lietotājiem pretpasākumu draudu dēļ vēlējās saglabāt anonimitāti. Šo pieprasījumu apmierināja sešiem no septiņiem lietotājiem. Vienu atlikušo lietotāju nereģistrēja kā ieinteresēto personu, jo tas, neraugoties uz vairākiem atgādinājumiem, nepamatoja savu anonimitātes pieprasījumu.

                  (28)

                  Turklāt Komisija turpināja ievākt un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par nepieciešamu galīgo konstatējumu izdarīšanai. Šajā nolūkā Komisija izsūtīja papildu pēcizmeklēšanas perioda anketas sešiem izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, 74 lietotājiem (arī konsorcija biedriem) un 12 lietotāju asociācijām.

                  (29)

                  Atbildes uz pēcizmeklēšanas perioda anketas jautājumiem saņēma no visiem sešiem Savienības ražotājiem un 23 lietotājiem. Arī divas no 12 lietotāju asociācijām sniedza papildu informāciju. Turklāt sūdzības iesniedzēju, vienu Savienības ražotāju (4) un atlasītos lietotājus (galvenokārt (5) balstoties uz ģeogrāfisko izkliedētību) informēja, ka Komisijas dienesti tos apmeklēs, lai uz vietas pārbaudītu attiecīgos datus.

                  (30)

                  Pēc tam laikposmā no 2017. gada 29. maija līdz 9. jūnijam notika pieci papildu pārbaudes apmeklējumi šādu ieinteresēto personu telpās Eiropas Savienībā:

                              —

                                 ThyssenKrupp Steel Europe AG, Dīsburga, Vācija (Savienības ražotājs);

                              —

                                 HUS Ltd, Plovdiva, Bulgārija (lietotājs, konsorcija biedrs, kā minēts (8). apsvērumā;

                              —

                                 Technotubi SpA, Alfianelo, Itālija (lietotājs, konsorcija biedrs);

                              —

                              Itālijas lietotājs, kas nav konsorcija biedrs un kas pieprasījis anonimitāti;

                              —

                              Eurofer

                  (31)

                  Visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata Komisija bija iecerējusi noteikt galīgos antidempinga pasākumus. Tām arī atvēlēja laiku, kurā tās pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā varēja iesniegt iebildumus.

                  (32)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā 2017. gada 17. jūlijā (turpmāk – informācijas galīgā nodošana atklātībā) notika vēl viena sūdzības iesniedzēja uzklausīšana tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas klātbūtnē (2017. gada 27. jūlijā). Šīs uzklausīšanas laikā Eurofer izvirzīja pāris procedūras jautājumus un jautājumus pēc būtības.

                  (33)

                  Attiecībā uz procedūru tas norādīja, ka Komija nebija īstenojusi tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas ieteikumus, kurus šī amatpersona izdeva pēc 2017. gada 4. maija uzklausīšanas (sk. (24). apsvērumu). Savā 2017. gada 23. jūnija ziņojumā uzklausīšanas amatpersona pauda viedokli, ka dienestiem būtu jāsniedz informācija par dempinga un kaitējuma starpībām pirms tiek veikts Savienības interešu novērtējums, “aprēķinos neizmantojot faktiskus datus” (6). Turklāt amatpersona mudināja Komisijas dienestus “galīgo dokumentu darīt ieinteresētajām personām pieejamu laikus, lai tām būtu pietiekams laiks piezīmju sagatavošanai, proti, vismaz 30 dienas ierasto 10 dienu vietā” (7).

                  (34)

                  Komisija atzīmēja, ka tā tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas ieteikumus saņēma 2017. gada 23. jūnijā, kas bija neilgi pirms informācijas galīgās nodošanas atklātībā datuma (2017. gada 17. jūlijs). Attiecībā uz kaitējuma starpību tā izlēma, ka jūnija beigās nebija lielas jēgas kā papildu pasākumu nosūtīt tikai datus bez nekādiem pamatā esošiem aprēķiniem, jo ieinteresētajām personām vienalga bija paredzēts tuvākajā nākotnē saņemt pilnīgus aprēķinus par kaitējuma starpību kopā ar informācijas galīgo nodošanu atklātībā. Eurofer2017. gada 27. jūlija uzklausīšanas laikā patiešām apstiprināja, ka vispārējā informācijas dokumentā bija saņēmis vispusīgu informāciju par kaitējuma starpību un ka šis jautājums vairs nav viennozīmīgs. Attiecībā uz piezīmju sniegšanas termiņu pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā pamatregulas 20. panta 5. pantā ir noteikts, ka piezīmes, kas iesniegtas pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā, tiek ņemtas vērā tikai tad, ja tās ir saņemtas “termiņā, ko nosaka Komisija katrā atsevišķā gadījumā un kas ir vismaz desmit dienas”. Informācijas galīgā nodošana ieinteresētajām personām notika 2017. gada 17. jūlijā, kā termiņu piezīmju sniegšanai nosakot 2017. gada 7. augustu, t. i., trīs nedēļas. Lai gan šis termiņš ir īsāks par uzklausīšanas amatpersonas ieteiktajām 30 dienām, tas tomēr ir divreiz ilgāks par tiesību aktos noteikto minimumu. Tādēļ Komisija uzskata, ka pēc būtības ir ievērojusi uzklausīšanas amatpersonas ieteikumu, proti, nodrošināt “pietiekamu” laiku lietderīgu piezīmju sagatavošanai par dokumentu, kurā lielā mērā tika atkārtoti izklāstīta informācija, ko Komisija bija ieinteresētajām personām atklājusi jau 4. aprīļa informācijas dokumentā (sk. (22). apsvērumu).

                  (35)

                  Komisija izlēma uzklausīšanas amatpersonai ierosinātos jautājumus pēc būtības aplūkot šīs regulas attiecīgajās daļās (turpmāk), jo šie jautājumi tika vēlreiz izvirzīti rakstiskajās piezīmēs, ko saņēma pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā.

                  (36)

                  Savukārt Irānas ražotāju eksportētāju Mobarakeh Steel Company uzklausīja 2017. gada 3. augustā. Irānas ražotājs eksportētājs uzklausīšanā norādīja uz pārrakstīšanās kļūdu tā dempinga aprēķinos. Ražotājs eksportētājs paskaidroja, ka konkrētās vērtības tika kļūdaini noapaļotas, visticamāk, to garuma dēļ.

                  (37)

                  Komisija izskatīja šo pieprasījumu un konstatēja, ka Irānas ražotāja eksportētāja dempinga aprēķinos patiešām ir pieļauta pārrakstīšanās kļūda, kura ir jāizlabo. Dempinga aprēķins un aprēķini, kas uz tā balstīti, bija jāpārrēķina, iegūstot šādu rezultātu: Mobarakeh Steel Company pārskatītā dempinga starpība un antidempinga maksājuma likme sasniedza 17,9 %, tādēļ pārskatītā minimālā importa cena, kuru koriģēja saistībā ar izejmateriālu cenu paaugstināšanos, sasniedza 468,49 euro par tonnu.

                  (38)

                  Visas personas attiecīgi informēja par šo pārskatīšanu, 2017. gada 4. augustā nosūtot papildu galīgo informāciju, un tās tika aicinātas iesniegt piezīmes.

                  (39)

                  Pirms galīgā lēmuma pieņemšanas Komisija izskatīja visas ieinteresēto personu mutiskās un rakstiskās piezīmes par informācijas galīgo nodošanu atklātībai un par papildu informācijas galīgo nodošanu atklātībai. Šīs piezīmes ir iztirzātas šajā regulā. Attiecīgos gadījumos Komisija izmainīja savus konstatējumus.

            2.   ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS

      2.1.   Attiecīgais ražojums

                  (40)

                  Karsti velmētus plakanus tērauda velmējumus ražo karstās velmēšanas procesā, kas ir metāla formēšanas process, kurā karstu metālu laiž caur vienu vai vairākiem karstu veltņu pāriem, mazinot un izlīdzinot biezumu, un kurā metāla temperatūra pārsniedz tā rekristalizācijas temperatūru. Tiem var būt dažādi veidi: ruļļi (eļļoti vai neeļļoti, kodināti vai nekodināti), sagriezti garumā (loksnēs) vai šaurās sloksnēs.

                  (41)

                  Karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem ir divi galvenie lietojumi. Pirmkārt, tie ir sākotnējie materiāli, no kā ražošanas lejasposmā ražo dažādus tērauda ražojumus ar pievienoto vērtību, sākot ar auksti velmētiem (8) plakaniem tērauda velmējumiem ar pārklājumu. Otrkārt, tos izmanto par rūpnieciskās ražošanas izejmateriāliem, ko iegādājas galalietotāji dažādām vajadzībām, arī būvniecībai (tērauda cauruļu ražošanai), kuģu būvei, gāzes tvertnēm, automobiļiem, spiedtvertnēm un enerģijas pārvades cauruļvadiem.

                  (42)

                  Komisija izslēdza ātrgriezējtēraudu un instrumentu tēraudu no ražojuma tvēruma antidempinga procedūrā attiecībā uz konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importu (9).

                  (43)

                  Tā kā šīs konkrētās izmeklēšanas laikā netika saņemtas nekādas piezīmes par ražojuma tvērumu un līdzīgo ražojumu, un, lai dažādajās procedūrās par konkrētiem karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumiem būtu vienāds ražojuma tvērums, Komisija arī šajā gadījumā nolēma izslēgt ātrgriezējtēraudu un instrumentu tēraudu no ražojuma tvēruma.

                  (44)

                  Ieinteresētās personas ar informācijas dokumentu tika informētas par šo izslēgšanu. Komisija šajā saistībā nav saņēmusi nekādas piezīmes.

                  (45)

                  Tādējādi attiecīgo ražojumu (karsti velmēti plakani tērauda velmējumi) definē šādi: konkrēti Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes plakani dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumi, arī ruļļos (tostarp ražojumi, kas “sagriezti garumā” un “šaurās sloksnes”), pēc karstās velmēšanas tālāk neapstrādāti, neplaķēti, bez pārklājuma.
                  Attiecīgais ražojums neietver:

                              —

                              ražojumus no nerūsējošā tērauda un elektrotehniskā silīcijtērauda ar orientētu graudu;

                              —

                              ražojumus no instrumentu tērauda un ātrgriezējtērauda;

                              —

                              ruļļos netītus ražojumus bez reljefa raksta, kuri ir biezāki par 10 mm un 600 mm plati vai platāki; un

                              —

                              ruļļos netītus ražojumus bez reljefa raksta, kuri ir 4,75 mm biezi vai biezāki, bet kuru biezums nepārsniedz 10 mm, un 2 050 mm plati vai platāki.

                        Patlaban attiecīgo ražojumu klasificē ar KN kodiem 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10, 7225 30 90, ex 7225 40 60, 7225 40 90, ex 7226 19 10, 7226 91 91 un 7226 91 99.

            2.2.   Līdzīgais ražojums

                  (46)

                  Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka turpmāk uzskaitītajiem ražojumiem ir vienādas fizikālās pamatīpašības un tiem ir vienādi galvenie lietojumi:

                              a)

                              attiecīgajam ražojumam;

                              b)

                              ražojumam, ko ražo un pārdod attiecīgo valstu iekšzemes tirgū;

                              c)

                              Savienības ražošanas nozares Savienībā ražotajam un pārdotajam ražojumam.

                  (47)

                  Tā kā Komisija nebija saņēmusi piezīmes, tā apstiprināja, ka attiecīgais ražojums, ko ražo un pārdod attiecīgajās valstīs un ko ražo un pārdod Savienības ražošanas nozare, ir līdzīgi ražojumi pamatregulas 1. panta 4. punkta nozīmē.

            3.   DEMPINGS

      3.1.   Vispārējā metodika

                  (48)

                  Komisija šajā sadaļā ir izklāstījusi vispārējo metodiku, ko tā izmantoja dempinga aprēķiniem. Pēc nepieciešamības jebkādi valstij vai uzņēmumam specifiski jautājumi, kas šiem aprēķiniem ir būtiski, tiek turpmāk aplūkoti attiecīgo valstu sadaļās.

            3.1.1.   Normālā vērtība

                  (49)

                  Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu vispirms pārbaudīja, vai kopējais iekšzemes pārdošanas apjoms katram ražotājam eksportētājam, kas sadarbojās, bija reprezentatīvs. Iekšzemes pārdošanas apjoms ir reprezentatīvs, ja kopējais līdzīgā ražojuma iekšzemes pārdošanas apjoms neatkarīgiem pircējiem iekšzemes tirgū katram ražotājam eksportētājam ir vismaz 5 % no tā attiecīgā ražojuma kopējā eksporta pārdošanas apjoma uz Savienību izmeklēšanas periodā.
                  Normālā vērtība nereprezentatīvajiem ražojuma veidiem (t. i., tiem veidiem, kuru iekšzemes pārdošanas apjoms veidoja mazāk nekā 5 % no eksporta pārdevumiem uz Savienību vai kurus iekšzemes tirgū vispār nepārdeva) tika aprēķināta, pamatojoties uz ražošanas izmaksām katram ražojuma veidam, pieskaitot pārdošanas, vispārējās un administratīvās izmaksas un peļņu. Iekšzemes pārdošanas apjomam parastā tirdzniecības apritē izmantoja peļņu no katra attiecīgo ražojuma veida. Pārējiem darījumiem, kas nenotika parastā tirdzniecības apritē, izmantoja vidējo peļņu.
                  Pēc tam Komisija noteica iekšzemes tirgū pārdotos ražojuma veidus, kas bija identiski vai salīdzināmi ar ražojuma veidiem, ko pārdod eksportam uz Savienību, un pārbaudīja, vai iekšzemes pārdošanas apjoms katram ražotājam eksportētājam, kas sadarbojās, attiecībā uz katru ražojuma veidu bija reprezentatīvs saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu. Ražojuma veida iekšzemes pārdošanas apjoms ir reprezentatīvs, ja izmeklēšanas periodā šā ražojuma veida kopējais pārdošanas apjoms iekšzemes tirgū neatkarīgiem pircējiem ir vismaz 5 % no identiskā vai salīdzināmā ražojuma veida kopējā apjoma, kas pārdots eksportam uz Savienību.

                  (50)

                  Pēc tam Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 4. punktu katram ražojuma veidam noteica rentablās pārdošanas apjoma neatkarīgiem pircējiem iekšzemes tirgū īpatsvaru izmeklēšanas periodā, lai lemtu, vai normālās vērtības aprēķinam izmantot faktiskās iekšzemes pārdošanas cenas.

                  (51)

                  Normālo vērtību noteica, pamatojoties uz faktisko cenu iekšzemes tirgū katram ražojuma veidam neatkarīgi no tā, vai šāds pārdošanas apjoms ir rentabls, ja:

                              d)

                              tā ražojuma veida pārdošanas apjoms, ko pārdod par neto pārdošanas cenu, kura vienāda ar aprēķinātajām ražošanas izmaksām vai augstāka par tām, pārsniedz 80 % no šā ražojuma veida pārdošanas kopapjoma; un

                              e)

                              minētā ražojuma veida vidējā svērtā pārdošanas cena ir vienāda ar vienības ražošanas izmaksām vai pārsniedz tās.

                  (52)

                  Šajā gadījumā normālā vērtība bija minētā ražojuma veida visas izmeklēšanas periodā veiktās iekšzemes pārdošanas vidējā svērtā vērtība.

                  (53)

                  Normālā vērtība bija balstīta uz konkrētā ražojuma veida vienīgi rentablās iekšzemes pārdošanas faktisko cenu iekšzemes tirgū izmeklēšanas periodā, ja:

                              a)

                              šā ražojuma veida rentablās pārdošanas apjoms nepārsniedz 80 % no tā kopējā pārdošanas apjoma; vai

                              b)

                              šā ražojuma veida vidējā svērtā cena ir zemāka par vienības ražošanas izmaksām.

                  (54)

                  Ja kāds līdzīgā ražojuma veids netika pārdots vai tika pārdots nepietiekamā daudzumā parastā tirdzniecības apritē vai ražojuma veids iekšzemes tirgū netika pārdots reprezentatīvā daudzumā, Komisija normālo vērtību noteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. un 6. punktu.

                  (55)

                  Normālā vērtība tika noteikta, pie visu ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās, līdzīgā ražojuma vidējām ražošanas izmaksām izmeklēšanas periodā pieskaitot:

                              a)

                              vidējās svērtās pārdošanas, vispārējās un administratīvās (PVA) izmaksas, kas radušās visiem ražotājiem eksportētājiem, kas sadarbojās, pārdodot līdzīgo ražojumu iekšzemes tirgū parastā tirdzniecības apritē izmeklēšanas periodā; un

                              b)

                              vidējo svērto peļņu, ko guvuši visi ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, pārdodot līdzīgo ražojumu vietējā tirgū parastajā tirdzniecības apritē izmeklēšanas periodā.

            3.1.2.   Eksporta cena

                  (56)

                  Ražotāji eksportētāji eksportu uz Savienību veica vai nu tieši neatkarīgiem pircējiem, vai arī ar saistītu uzņēmumu starpniecību, rīkojoties kā tirgotāji un/vai importētāji.

                  (57)

                  Ja ražotājs eksportētājs attiecīgo ražojumu eksportēja tieši neatkarīgiem pircējiem Savienībā, tostarp ar tirgotāju starpniecību, eksporta cenu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu noteica, pamatojoties uz cenām, kas faktiski samaksātas vai maksājamas par attiecīgo ražojumu, to pārdodot eksportam uz Savienību.

                  (58)

                  Ja ražotāji eksportētāji attiecīgo ražojumu eksportēja uz Savienību ar tāda saistīta uzņēmuma starpniecību, kas darbojās kā importētājs, eksporta cenu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu noteica, pamatojoties uz cenu, par kādu importēto ražojumu pirmo reizi pārdeva tālāk neatkarīgiem pircējiem Savienībā. Tāpat eksporta cenu saskaņā ar minēto pantu noteica, ja attiecīgais ražojums netika pārdots tālāk tādā pašā stāvoklī, kādā tas tika importēts. Tādos gadījumos tika veiktas cenas korekcijas attiecībā uz visām izmaksām, kas radušās laikposmā starp importēšanu un tālākpārdošanu, tostarp PVA izmaksas, kā arī peļņu.

            3.1.3.   Salīdzinājums

                  (59)

                  Komisija salīdzināja ražotāju eksportētāju normālo vērtību un eksporta cenu, pamatojoties uz EXW cenu.

                  (60)

                  Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu gadījumos, kad to pamatoja vajadzība nodrošināt taisnīgu salīdzinājumu, Komisija koriģēja normālo vērtību un/vai eksporta cenu, ņemot vērā atšķirības, kas ietekmē cenas un cenu salīdzināmību.

            3.2.   Brazīlija

                  (61)

                  Izmeklēšanas periodā Brazīlijā bija pieci ražotāji eksportētāji. Pēc izlases izveides kāds ražotājs eksportētājs, proti, Aperam Inox América do Sul S.A., paskaidroja Komisijai, ka bija kļūdaini reģistrējis Āfrikai paredzētus pārdevumus, kas Savienībā atradās tikai tranzīta laikā, kā eksporta pārdevumus Savienībā. Tādēļ izmeklēšanas periodā šis uzņēmums attiecīgo ražojumu neeksportēja uz Savienību. Tāpat uzņēmums paskaidroja, ka tam ir kopīgi akcionāri ar ArcelorMittal Brasil S.A (AMB). Pamatojoties uz šo informāciju, Komisija izlēma šos uzņēmumus uzskatīt par saistītiem uzņēmumiem.
                  Arī Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A. (turpmāk – Usiminas) un Companhia Siderúrgica Nacional (CSN) ir kopīgi akcionāri. Usiminas apgalvoja, ka tos var uzskatīt par nesaistītiem uzņēmumiem, jo pašlaik Brazīlijas konkurences iestādē tiek īstenota procedūra, kas CSN neļauj izmantot nekādas ar Usiminas saistītas tiesības. Komisija pārbaudīja šo apgalvojumu un Usiminas iesniegtos pierādījumus un secināja, ka CSN nevar izmantot savas ar Usiminas saistītās tiesības. Komisija piekrita šim apgalvojumam un uzskatīja šos uzņēmumus par nesaistītiem. Neviens no uzņēmumiem necēla iebildumus, kad Komisija paziņoja par savu lēmumu dokumentā, ar kuru uzņēmumus informēja par pagaidu pasākumu nenoteikšanu. Lēmums par to, vai šie divi uzņēmumi ir savstarpēji saistīti, var tikt grozīts nākamajās pārskatīšanās, ja Brazīlijas konkurences iestāde pieņems atšķirīgu lēmumu.

                  (62)

                  Iekšzemes tirgū visi ražotāji eksportētāji pārdeva līdzīgo ražojumu gan tieši, gan ar saistītu un nesaistītu tirgotāju starpniecību. Lielākai daļai pārdotā līdzīgā ražojuma veica turpmāku pārstrādi, iegūstot ražojumu, kas vai nu joprojām bija līdzīgs ražojums, vai kļuva par citu lejasposma ražojumu.

                  (63)

                     Usiminas eksportēja attiecīgo ražojumu uz Savienību tieši neatkarīgiem pircējiem. Pārējie divi ražotāji eksportētāji uz Savienību galvenokārt eksportēja neapstrādātus (nesagrieztus) ruļļus, ko vai nu pārdeva tālāk, vai kam veica turpmāku pārstrādi to saistītais uzņēmums Savienībā.

            3.2.1.   Normālā vērtība

                  (64)

                  Triju ražotāju eksportētāju normālā vērtība tika noteikta atbilstoši iepriekš 3.1.1. sadaļā izklāstītajai vispārējai metodikai.

                  (65)

                  Triju ražotāju eksportētāju normālās vērtības pamatā bija iekšzemes cena attiecīgi 14 %, 35 % un 91 % ražojuma veidu, ko eksportē uz Savienību un kas veido attiecīgi 54 %, 78 % un 99 % no pārdevumiem, kurus eksportē uz Savienību. Pārējo ražojuma veidu normālo vērtību noteica saskaņā ar (54). un (55). apsvērumu.

                  (66)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas Usiminas uzstāja, ka PVA summa netika aprēķināta EXW līmenī un ka konkrētas izmaksas nebija saistītas ar attiecīgo ražojumu, tādēļ tās būtu bijis jāizslēdz no PVA summas.

                  (67)

                  Komisija piekrita šim apgalvojumam un attiecīgi izlaboja PVA summu.

                  (68)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas CSN uzstāja, ka PVA summas noteikšanā vajadzēja izmantot jaunāko PVA tabulas redakciju, ko iesniedza pārbaudes apmeklējuma laikā. Šī redakcija būtu precīzāka, jo konkrētas ar eksportu saistītas izmaksas tika sadalītas tikai eksporta pārdevumiem, nevis iekšzemes pārdevumiem.

                  (69)

                  Komisija noraidīja šo apgalvojumu, jo uzņēmuma iesniegtās PVA tabulas jaunākās redakcijas sadales metodi nebija iespējams pārbaudīt tādēļ, ka to iesniedza pārbaudes apmeklējuma beigās. Tā vietā Komisija aprēķināja PVA summu, pamatojoties uz iepriekšējo redakciju, kuru iesniedza pārbaudes apmeklējumā un kuru varēja pārbaudīt. Tomēr šajā redakcijā bija dažas kļūdas, kuras Komisija izlaboja manuāli un par kurām tā informēja CSN. CSN nesniedza papildu piezīmes par šo informāciju. Aprēķinā Komisija iekšzemes pārdevumiem nesadalīja eksporta izmaksas. CSN neapstrīdēja Komisijas izmantoto sadales metodi.

            3.2.2.   Eksporta cena

                  (70)

                  Triju ražotāju eksportētāju eksporta cena tika noteikta atbilstoši iepriekš 3.1.2. sadaļā izklāstītajai vispārējai metodikai.

                  (71)

                     Usiminas gadījumā, kas attiecīgo ražojumu uz Savienību pārdeva tieši neatkarīgiem pircējiem, eksporta cenu noteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu.

                  (72)

                  Pārējie divi ražotāji eksportētāji attiecīgo ražojumu pārdeva uz Savienību ar saistīto personu starpniecību. Tomēr arī šiem ražotājiem eksportētājiem eksporta cenu noteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta 8. punktu, jo Komisija varēja pārliecināties, ka saistīto personu cenas bija līdzīgas un atspoguļoja tirgus cenas.

            3.2.3.   Salīdzinājums

                  (73)

                  Komisija salīdzināja ražotāju eksportētāju normālo vērtību un eksporta cenu, pamatojoties uz EXW cenu.

                  (74)

                  Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu gadījumos, kad to pamatoja vajadzība nodrošināt taisnīgu salīdzinājumu, Komisija koriģēja normālo vērtību un/vai eksporta cenu, ņemot vērā atšķirības, kas ietekmē cenu salīdzināmību. Korekcijas ieviesa attiecībā uz transporta, apdrošināšanas, kravas apstrādes, iekraušanas izmaksām un papildizmaksām (robežās no 3,4 % līdz 4,6 %, ko izsaka attiecībā pret neto apgrozījumu), atlaidēm, rabatu atlaidēm un daudzumiem (robežās no 0,2 % līdz 3,5 %, ko izsaka attiecībā pret neto apgrozījumu) un kredīta izmaksām (robežās no 1,8 % līdz 2,3 %, ko izsaka attiecībā pret neto apgrozījumu).

                  (75)

                  Visi ražotāji eksportētāji iesniedza prasību saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta b) apakšpunktu par nodokļa atmaksas korekciju, argumentējot, ka nodokļa atmaksas shēma attiecībā uz konkrētiem izejmateriāliem nozīmētu, ka visi to iekšzemes pārdevumi ietvertu netiešu nodokli salīdzinājumā ar eksporta pārdevumiem.

                  (76)

                  Tomēr ražotāji eksportētāji nespēja pierādīt, ka tikai nodokļa atmaksas shēma kā tāda ietekmētu cenu salīdzināmību. Turklāt pārbaudes apmeklējuma laikā ražotāji eksportētāji apstiprināja, ka nodokļa atmaksas shēma neskar pārdošanas cenu. Tādējādi šo apgalvojumu nevarēja pieņemt.

                  (77)

                  Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta d) apakšpunkta i) punktu Usiminas lūdza veikt tirdzniecības līmeņa korekciju, apgalvojot, ka visi pārdevumi iekšzemes tirgū tika veikti gala lietotājiem, taču visi eksporta pārdevumi Savienībā – saistītiem un nesaistītiem tirgotājiem.

                  (78)

                  Ražotājs eksportētājs tomēr nevarēja parādīt stabilas un atšķirīgas cenu starpības atšķirīgiem tirdzniecības līmeņiem tā iekšzemes vai eksporta tirgū. Tādējādi šo apgalvojumu nevarēja pieņemt.

                  (79)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas Usiminas uzstāja, ka, nosakot normālo vērtību, ir jāatskaita arī kredīta izmaksu korekcija.

                  (80)

                  Komisija noraidīja šo apgalvojumu, jo kredīta izmaksu korekcija ir korekcija, ko piemēro faktiskajām cenām, lai atspoguļotu atrunāto kredīta periodu neatkarīgi no maksājuma faktiskā datuma. Tā ir tikai cenu korekcija, kas nav pamatota normālās vērtības noteikšanas gadījumā.

            3.2.4.   Dempinga starpība

                  (81)

                  Attiecībā uz ražotājiem eksportētājiem Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktu salīdzināja katra līdzīgā ražojuma veida vidējo svērto normālo vērtību ar attiecīgā ražojuma atbilstošā veida vidējo svērto eksporta cenu.

                  (82)

                  Savās piezīmēs saistībā ar informācijas galīgo nodošanu atklātībai CSN apgalvoja, ka pārskatītās cenas, apdrošināšanas un vedmaksas (CIF) vērtības, ko izmantoja mērķa cenas samazinājuma starpības aprēķināšanā, vajadzēja izmantot arī dempinga starpības aprēķināšanā. Šo apgalvojumu pieņēma un dempinga aprēķinu attiecīgi izlaboja.

                  (83)

                  Vidējo svērto dempinga starpību ražotājiem, kas sadarbojās, bet nebija ietverti izlasē, aprēķināja saskaņā ar pamatregulas 9. panta 6. punktu. Šī starpība tika noteikta, balstoties uz starpību, kas bija noteikta trim atlasītajiem ražotājiem eksportētājiem.

                  (84)

                  Sadarbības līmenis Brazīlijā ir augsts, jo ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās, eksports bija gandrīz 100 % no kopējā Brazīlijas eksporta uz Savienību izmeklēšanas periodā. Uz šāda pamata Komisija izlēma noteikt valsts mēroga dempinga starpību, kas piemērojama visiem citiem uzņēmumiem, tādā pašā līmenī, kāds noteikts atlasītajam uzņēmumam ar lielāko dempinga starpību, t. i., Usiminas.

                  (85)

                  Dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas, ir šādas:

                              Uzņēmums

                              Dempinga starpība

                              ArcelorMittal Brasil S.A.

                              16,3 %

                              Aperam Inox América do Sul S.A.

                              16,3 %

                              Companhia Siderúrgica Nacional

                              73,0 %

                              Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A.

                              65,9 %

                              Cits uzņēmums, kas sadarbojās (Gerdau Açominas S.A.)

                              49,3 %

                              Visi pārējie uzņēmumi

                              73,0 %

            3.3.   Irāna

                  (86)

                  Irānā ir tikai viens attiecīgā ražojuma ražotājs eksportētājs, kas šīs izmeklēšanas ietvaros pilnībā sadarbojās. Lielākā daļa tā pārdevumu Savienībā bija tieši pārdevumi neatkarīgiem pircējiem, tomēr dažus īstenoja ar saistīta tirgotāja starpniecību, kurš atrodas Vācijā.

            3.3.1.   Normālā vērtība

                  (87)

                  Vienīgā ražotāja eksportētāja normālā vērtība tika noteikta atbilstoši iepriekš 3.1.1. sadaļā izklāstītajai vispārējai metodikai. Rezultātā normālā vērtība 61 % ražojuma veidu, kas veido 67 % no apjoma, kuru ražotājs eksportētājs eksportēja uz Savienību, balstījās uz iekšzemes cenu parastajā tirdzniecības apritē. Pārējiem ražojuma veidiem tika noteikta normālā vērtība. Tomēr, ja ražojuma veida vidējā svērtā cena bija mazāka par vienības ražošanas izmaksām, normālo vērtību noteica saskaņā ar iepriekš (55). apsvērumā izklāstīto metodiku.

                  (88)

                  Ražotājs eksportētājs arī apgalvoja, ka Komisija parastās tirdzniecības aprites pārbaudē un normālās vērtības noteikšanai izmantoja nepareizu PVA izdevumu attiecību. Tā patiešām bija noapaļošanas kļūda, ko pēc tam izlaboja. Šīs izmaiņas neietekmēja (98). apsvērumā noteiktās dempinga starpības.

            3.3.2.   Eksporta cena

                  (89)

                  Eksporta cenu noteica, izmantojot iepriekš 3.1.2. sadaļā un it sevišķi pamatregulas 2. panta 8. punktā izklāstīto vispārējo metodiku.

            3.3.3.   Salīdzinājums

                  (90)

                  Komisija salīdzināja normālo vērtību un vienīgā ražotāja eksportētāja eksporta cenu, pamatojoties uz EXW cenu.

                  (91)

                  Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu gadījumos, kad to pamatoja vajadzība nodrošināt taisnīgu salīdzinājumu, Komisija koriģēja normālo vērtību un/vai eksporta cenu, ņemot vērā atšķirības, kas ietekmē cenu salīdzināmību. Korekcijas ieviesa attiecībā uz transporta, apdrošināšanas, kravas apstrādes, iekraušanas izmaksām un papildizmaksām (robežās no 1 % līdz 3 %), iepakošanas izmaksām (robežās no 0 % līdz 1 %), kredīta izmaksām (robežās no 1 % līdz 3 %), komisijas maksām (robežās no 0,1 % līdz 2 %), citām atlaidēm (robežās no 0 % līdz 0,5 %) un citiem faktoriem (robežās no 0 % līdz 1 %). Saskaņā ar 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu korekciju piemēroja arī attiecībā uz eksporta pārdevumiem Savienībā ar saistītā tirgotāja starpniecību (no 2 % līdz 6 %).

                  (92)

                  Savās piezīmēs par informācijas galīgo nodošanu atklātībā sūdzības iesniedzējs argumentēja, ka šīs korekcijas šķiet lielas, un aicināja Komisiju tās paskaidrot. Komisija nevar sniegt sīkāku informāciju par šīm korekcijām, neatklājot konfidenciālu komercinformāciju. Komisija analizēja un pārbaudīja visas šīs korekcijas saskaņā ar pienākumu, ko nosaka pamatregulas 9. panta 6. punkts.

                  (93)

                  Savās piezīmēs par informācijas dokumentu ražotājs eksportētājs argumentēja, ka, nosakot normālo vērtību, Komisija neatvasināja atskaitījumus, kas saistīti ar izmaksām. Šis apgalvojums ir aplams, jo Komisija atvasināja šos atskaitījumus. Ražotājs eksportētājs šo apgalvojumu atkārtoti izklāstīja savās piezīmēs par informācijas galīgo nodošanu atklātībā. Komisija ražotājam eksportētājam izskaidroja savu metodiku, ko tā piemēroja attiecībā uz šo jautājumu, un papildu piezīmes netika saņemtas.

                  (94)

                  Novērtējot atskaitījumus, Komisija izskatīja liecības par korekciju, pamatojoties uz nodokļa atmaksas shēmu. Komisijas rīcībā esošās liecības parādīja, ka, lai gan ražotājs eksportētājs saņēma, kā tas pats apgalvoja, nodokļu atmaksu, nav nekādu liecību par to, ka tas būtu vispār samaksājis nodokli, jo, kā parāda ražotāja eksportētāja sniegtā informācija, visi izejmateriāli tika iegādāti iekšzemē. Tādēļ ar nodokli neaplika “[izstrādājumā] ietilpstošās fiziskās sastāvdaļas” pamatregulas 2. panta 10. punkta b) apakšpunkta nozīmē, kas ir korekcijas priekšnoteikums. Tādēļ šāda korekcijas netika veikta.

            3.3.4.   Dempinga starpība

                  (95)

                  Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktu salīdzināja katra līdzīgā ražojuma veida vidējo svērto normālo vērtību ar attiecīgā ražojuma atbilstošā veida vidējo svērto eksporta cenu.

                  (96)

                  Savās piezīmēs par informācijas galīgo nodošanu atklātībā ražotājs eksportētājs norādīja uz pārrakstīšanās kļūdu dempinga aprēķinos. Komisija izlaboja šo pārrakstīšanās kļūdu, kas tika pieļauta, nevajadzīgi noapaļojot konkrētas garas vērtības, un attiecīgi grozīja savu aprēķinu. Visas ieinteresētās personas tika informētas par šīm izmaiņām, nosūtot tām papildu galīgo informāciju.

                  (97)

                  Irānas sadarbības līmenis bija ļoti augsts, jo ražotāja eksportētāja, kas sadarbojās, eksports izmeklēšanas periodā bija aptuveni 100 % no kopējā eksporta uz Savienību. Pamatojoties uz to, Komisija noteica valsts mēroga dempinga starpību tādā pašā apmērā kā vienīgajam ražotājam eksportētājam.

                  (98)

                  Dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas, ir šādas:

                              Uzņēmums

                              Dempinga starpība

                              Mobarakeh Steel Company

                              17,9 %

                              Visi pārējie uzņēmumi

                              17,9 %

                  (99)

                  Savās piezīmēs par informācijas dokumentu sūdzības iesniedzējs argumentēja, ka dempinga starpība, ko tas bija aprēķinājis, izmantojot sevis apkopotos datus, bija ievērojami lielāka. Šī ieinteresētā persona aicināja Komisiju sniegt papildu informāciju par to, kā tika aprēķināta Irānas dempinga starpība.

                  (100)

                  Komisijas aprēķina pamatā bija uzņēmuma faktiskie dati, kurus pārbaudīja, atrodoties uz vietas. Attiecīgajai ieinteresētajai personai nebija piekļuves šāda līmeņa informācijai, kas, iespējams, izskaidro šo nesakritību. Neatklājot ražotāja eksportētāja konfidenciālu komercinformāciju, Komisija nevar sniegt papildu informāciju par šo aprēķinu.

                  (101)

                  Savās piezīmēs papildu galīgo informāciju sūdzības iesniedzējs pieprasīja papildu informāciju par šo pārrakstīšanās kļūdu saistībā ar noapaļošanu, norādot, ka dempinga starpības samazināšana par 5 procentpunktiem, visticamāk, nav pārrakstīšanās kļūdas rezultāts.

                  (102)

                  Komisija nevar atklāt detalizētu informāciju par dempinga aprēķinu nevienam citam kā vien tieši skartajai ieinteresētajai personai, jo tas atklātu konfidenciālu komercinformāciju. Kā paskaidrots (96). apsvērumā iepriekš, kļūda bija saistīta ar konkrētu garu vērtību ar vairāk nekā 13 cipariem nevajadzīgu noapaļošanu (piemēram, 112 769 871 468,69 aprēķinā tika kļūdaini atspoguļots kā 1,13). Šādas garas vērtības attiecās uz svarīgākajiem eksporta darījumiem, ko dempinga aprēķina vajadzībām konvertēja Irānas vietējā vērtībā. Tas izskaidro dempinga starpības samazinājumu par 5,1 procentpunktu.

            3.4.   Krievija

                  (103)

                  Krievijā ir trīs attiecīgā ražojuma ražotāji eksportētāji, kuri šīs izmeklēšanas ietvaros pilnībā sadarbojās. Izmeklēšanas periodā tie pārstāvēja gandrīz visu attiecīgā ražojuma importu no Krievijas uz Savienību.

            3.4.1.   Normālā vērtība

                  (104)

                  Visu trīs ražotāju eksportētāju normālā vērtība tika noteikta atbilstoši iepriekš 3.1.1. sadaļā izklāstītajai vispārējai metodikai. Rezultātā visu trīs ražotāju eksportētāju normālās vērtības pamatā lielākajai daļai uz Savienību eksportēto izstrādājuma veidu bija iekšzemes cena (attiecīgi 76 %, kas veido 98,9 % no eksportētajiem daudzumiem, 49 %, kas veido 86,7 % no eksportētajiem daudzumiem, un 73 %, kas veido 96,6 % no eksportētajiem daudzumiem).

                  (105)

                  Normālo vērtību pārējiem veidiem noteica saskaņā ar iepriekš (54). un (55). apsvērumā aprakstīto metodiku vai nu tādēļ, ka nebija nekādu pārdevumu iekšzemes tirgū, vai tādēļ, ka pārdotais apjoms iekšzemes tirgū bija pārāk mazs, lai to uzskatītu par reprezentatīvu (mazāk par 75 t katram ražojuma veidam).

            3.4.2.   Eksporta cena

                  (106)

                  Ražotāji eksportētāji uz Savienību eksportēja vai nu tieši, ar saistītu importētāju starpniecību Savienībā, vai ar saistītu tirgotāju/importētāju starpniecību Šveicē. Saistītie uzņēmumi Šveicē iegādājās attiecīgo ražojumu no ražotājiem eksportētājiem un pēc tam to pārdeva uz Savienību un citām valstīm.

                  (107)

                  Eksporta cena tika noteikta, pielietojot iepriekš 3.1.2. sadaļā izklāstīto vispārējo metodiku.

                  (108)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas Severstal apstrīdēja to korekciju piemērojamību, kas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu veiktas PVA izmaksām un peļņai attiecībā uz pārdošanas darījumiem ar tā saistītā Šveices tirgotāja/importētāja, proti, SSE, starpniecību.

                  (109)

                     Severstal uzskata, ka korekcijas ir atbilstošas tikai atsevišķos konkrētos darījumos, kuros pārdošanas darījuma noteikumi prasa, lai ražojums tiktu piegādāts pēc muitošanas, t. i., darījumos, kuros saistītā persona darbojas kā importētājs. Tomēr attiecībā uz lielāko daļu pārdevumu ar tā saistītā tirgotāja/importētāja Šveicē starpniecību piegādes nosacījumi neparedz, ka tirgotājam/importētājam Šveicē būtu muitā jāatmuito preces. Vienlaikus Severstal apgalvoja, ka tā saistītos tirgotājus/importētājus Šveicē nebūtu jāuzskata par importētājiem, bet kā daļu no ražotāja eksporta tīkla.

                  (110)

                  Komisija noraidīja šo apgalvojumu. Izmeklēšanā noskaidroja, ka SSE saistībā ar attiecīgā ražojuma pārdošanu izmeklēšanas periodā nepildīja nekādas importēšanas funkcijas. Dažādie incoterms (CIF, CFR, FOB, DAP vai CIF) neizmaina to, ka SSE darbojās kā saistīts importētājs uz Savienības tirgu. Ņemot vērā to, ka tirgotājs/importētājs ir saistīts ar ražotāju eksportētāju, pamatregulas 2. panta 9. punkts netieši nosaka, ka šāda tirgotāja/importētāja dati nav uzticami, tādēļ korekcija bija pamatota.

                  (111)

                  Komisija arī konstatēja, ka SSE nevar uzskatīt par ražotāja eksportētāja tīkla daļu. Mātesuzņēmumam un meitasuzņēmumam Šveicē nav ekskluzīvu attiecību pārdošanai uz ES. Izmeklēšanā noskaidroja, ka grupā ir arī citas pārdošanas nodaļas, kas nodarbojas ar eksportu uz ES. Mātesuzņēmumam Krievijā bija trīs atšķirīgi kanāli attiecīgā ražojuma eksportam uz ES, proti, tiešā pārdošana, pārdošana ar saistītā pakalpojumu centra Latvijā starpniecību un pārdošana ar saistītā tirgotāja/importētāja Šveicē starpniecību.

                  (112)

                  Tādēļ Komisija secināja, ka visu veidu pārdošanas darījumiem ar saistītā tirgotāja/importētāja Šveicē starpniecību ir jāpiemēro korekcijas attiecībā uz PVA un peļņu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu.

                  (113)

                  Pēc informācijas nodošanas atklātībai Severstal atkārtoti norādīja, ka neatbalsta to, ka Komisija piemēro pamatregulas 2. panta 9. punktu. Turklāt tas minēja, ka Komisija, iespējams, ir rīkojusies nesaskaņoti salīdzinājumā ar citiem ražotājiem eksportētājiem, kam ir saistīti importētāji/tirgotāji Savienībā vai ārpus tās.

                  (114)

                  Komisija apstiprināja savu pieeju, proti, ka uz saistītiem tirgotājiem/importētājiem var attiecināt pamatregulas 2. panta 9. punktu, ja tie pilda importēšanas funkcijas, pat atrodoties ārpus Savienības. Tā tas bija SSE gadījumā, kā izklāstīts (110). apsvērumā; savukārt citu ražotāju eksportētāju saistītie tirgotāji/importētāji bija atšķirīgās situācijās atkarībā no katra uzņēmuma dažādajām funkcijām.

                  (115)

                  Turklāt Severstal pauda neapmierinātību par Komisijas secinājumu, ka SSE nevar uzskatīt par tā eksporta tīkla daļu. Tomēr, pēc Komisijas domām, Severstal sniegtais pamatojums, proti, tas, ka SSE pilnībā kontrolē mātesuzņēmums, un peļņas un zaudējumu sadale mātesuzņēmumam, neatsvēra (111). apsvērumā izklāstītos faktorus, kas liecināja par pretējo. Tādējādi SSE nevar uzskatīt par Severstal iekšējo eksporta nodaļu.

                  (116)

                  Pēc informācijas dokumenta izpaušanas ražotājs eksportētājs NLMK apstrīdēja to korekciju piemērojamību, kas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu veiktas PVA izmaksām un peļņai attiecībā uz pārdevumiem ar tā saistītā Šveices meitasuzņēmuma Novex starpniecību.

                  (117)

                  Tas apgalvoja, ka Novix nefunkcionē kā saistīts importētājs, jo neimportē attiecīgo ražojumu Savienībā. Ciktāl 2. panta 9. punkta piemērošana nozīmē, ka saistītai personai ir jāpilda importētāja funkcijas, Novex eksporta cenai nedrīkst piemērot nekādu korekciju saskaņā ar 2. panta 9. punktu.

                  (118)

                  Atbalstot šo apgalvojumu, NLMK argumentēja, ka eksporta tirgos tas dzelzs un tērauda ražojumus sistemātiski pārdod ar divu saistītu tirgotāju, proti, Novex Šveicē un Novexco (Cyprus) Limited Kiprā, starpniecību. Novex atbild par eksporta pārdevumiem uz Savienību, savukārt Novexco pārdod uz pārējām pasaules daļām. Šie uzņēmumi funkcionē kā NLMK eksporta pārdošanas nodaļas, un NLMK grupā nav citas funkcijas vai nodaļas, kas būtu atbildīga par šādiem eksporta pārdošanas darījumiem. NLMK neveic tiešus dzelzs un tērauda ražojumu eksporta pārdošanas darījumus.

                  (119)

                     Novex un Novexco ir NLMK 100 % meitasuzņēmumi, kam NLMK ir uzticējis savus eksporta pārdošanas darījumus ne tikai saistībā ar attiecīgo ražojumu, bet visu NLMK ražojumu portfeli. NLMK ekonomiski kontrolē šo abu saistīto uzņēmumu darbību gan pateicoties NLMK grupas kapitāla struktūrai, gan raugoties no ekonomikas perspektīvas. Svarīgi ir tas, ka Novex un Novexco tirgo tikai tādus ražojumus, kas iegūti no to saistītajiem NLMK grupas uzņēmumiem. Tādējādi tie veic autonomu saimniecisko darbību, ko varētu īstenot neatkarīgi ārpus NLMK grupas.

                  (120)

                  Lai gan visi NLMK dzelzs un tērauda ražojumu eksporta pārdošanas darījumi notiek ar Novex un Novexco starpniecību, šie saistītie uzņēmumi parasti nefunkcionē kā šo ražojumu importētāji ES vai citviet, izņemot orientēta grauda struktūras elektrotehniskā tērauda izstrādājumus (GOES), ko pārdod saskaņā ar DDP piegādes nosacījumiem. Pārējo Novex un Novexco eksporta pārdošanas darījumu pamatā ir piegādes nosacījumi, kuri neparedz, ka šiem uzņēmumiem būtu jāpilda importētāja funkcijas saistībā ar attiecīgajiem dzelzs un tērauda ražojumiem.

                  (121)

                  Tādēļ NLMK uzskatīja, ka Novex nevar uzskatīt par attiecīgo ražojumu “importētāju”, jo tas neveica preču muitošanu un nekādas citas funkcijas, ko īsteno importētājs.

                  (122)

                  Turklāt NLMK argumentēja, ka Novex darbinieki piedalās NLMK grupas Stratēģiskajā pārdošanas plānošanas komitejā un palīdz grupai plānot un noteikt cenas, pamatojoties uz savām zināšanām par eksporta tirgiem. Tādējādi NLMK ir ne tikai pilnībā informēts par Novex cenu pirmajam nesaistītajam pircējam, bet šādu cenu arī kopīgi nosaka NLMK un Novex darbinieki. Tajā pašā laikā attiecīgā ražojuma nozarē galvenie pircēji – vismaz NLMK eksporta gadījumā uz Savienību – ir tirdzniecības uzņēmumi, kas dod priekšroku pašu veiktajai ražojumu atmuitošānai, lai optimizētu izmaksas. Tāpat, iegādājoties attiecīgo ražojumu saskaņā ar FOB, eksporta ostas vai CIF nosacījumiem, tirdzniecības uzņēmumi var bez nepieciešamības pēc savlaicīga paziņojuma pārdot kravu uz jebkuru galamērķi, kas piedāvā labāko cenu, un tas var arī nebūt Savienībā. Tādēļ tirgotājiem nav lielas nozīmes tam, ka ražojumu Savienībā atmuito piegādātājs.

                  (123)

                  Kopumā NLMK pauda viedokli, ka, lai gan GOES pārstrādātājiem galvenokārt piegādā tieši, citus dzelzs un tērauda ražojumus galvenokārt piegādā nesaistītiem tirgotājiem Savienībā. Atšķirīgie pircēju veidi nozīmē, ka tiek piemēroti dažādi Incoterms un ka mainās Novex un Novexco attiecīgās funkcijas. Rezultātā, kā norādījis NLMK, situācija, kas novērota GOES izmeklēšanā, neatspoguļo Novex faktisko funkciju saistībā ar attiecīgo ražojumu vai citiem dzelzs un tērauda ražojumiem. NLMK secināja, ka Novex būtu jāuzskata par NLMK iekšējo tirdzniecības nodaļu.

                  (124)

                  Komisija atgādināja, ka, novērtējot, vai ražotājs un saistīts tirgotājs būtu jāuzskata par vienotu ekonomisko vienību un saistītais tirgotājs par ražotāja iekšējo pārdošanas nodaļu, ir jāņem vērā saistītā tirgotāja vispārējās funkcijas un tādēļ arī darbības, kas saistītas ar citiem ražojumiem, kuri nav attiecīgais ražojums (10).

                  (125)

                  Lai gan izmeklēšanā apstiprināja, ka Novex izmeklēšanas periodā neīstenoja nekādas importa funkcijas saistībā ar attiecīgo ražojumu, saistībā ar Novex atbilstību šai lietai ir jāņem vērā turpmāk izklāstītais. Novex saskaņā ar Šveices tiesību aktiem ir dibināts kā tirgotājs (11). Saskaņā ar statūtiem tā pamatdarbība ir tērauda ražojumu un izejmateriālu iegāde, pārdošana, izplatīšana un tirdzniecība Šveicē un ārvalstīs. Nav nekāda oficiāla ierobežojuma attiecībā uz tirgojamo ražojumu piegādātājiem. Turklāt NLMK un Novex parakstīja vispusīgus ietvarlīgumus, kas nosaka pārdošanas un iegādes darījumu starp šīm pusēm. Piemēram, šie līgumi nosaka detalizētas procedūras attiecībā uz prasījumiem saistībā ar neatbilstīgām precēm, paredz sankcijas maksājumu vai preču piegādes kavējumu gadījumā, kā arī nosaka trešās puses šķīrējtiesnesi strīdu gadījumā. Komisija arī atzīmēja, ka saskaņā ar Novex 2015. gada finanšu pārskatiem tā galvenās darbības ir tērauda tirdzniecība, ietverot jebkādu procentu ienākumu gūšanu, un ka būtiska daļa tā iegādātā tērauda ir no NLMK grupas uzņēmumiem.

                  (126)

                  Turklāt NLMK savā 2017. gada 7. jūnija iesniegumā pats atzina, ka saistībā ar GOES ražojumiem Novex funkcionē kā saistīts importētājs; šis fakts apstiprina secinājumu, ka Novex nav uzskatāms par NLMK iekšējo pārdošanas nodaļu.

                  (127)

                  Tādēļ Komisija secināja, ka Novex nav uzskatāms par NLMK integrētu un iekšēju pārdošanas nodaļu, kas ļautu šīs divas juridiskās personas uzskatīt par vienotu ekonomisku vienību, un tā vietā tās uzskatīja par attiecībām, kuru ietvaros viens uzņēmums darbojas kā aģents, saņemot komisijas maksu pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunkta nozīmē.

                  (128)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā NLMK atkārtoti apgalvoja, ka tas un tā saistītais tirgotājs Novex veido vienu saimniecisku vienību. Pēc NLMK domām Komisija nebija ņēmusi vērā šo abu uzņēmumu ekonomisko attiecību faktus. It sevišķi tas pauda kritiku par to, ka Komisijas pieeja attiecībā uz Novex bija formāla un teorētiska. Novex nebija reģistrēts kā tirdzniecības uzņēmums; tas, ka nav attiecināmi nekādi oficiāli ierobežojumi, nav būtiski, jo uzņēmums realitātē neiegādājas ražojumus no citiem avotiem. Turklāt, pat ja NMLK un Novex bija noslēguši līgumu, starp abiem uzņēmumiem pastāvētu efektīva solidaritāte. Novex rezultāti esot bijuši pilnībā konsolidēti grupas pārskatos.

                  (129)

                  Komisija noraidīja šos apgalvojumus. Lai novērtētu attiecības starp Novex un NLMK, ietvarlīgumu, kas nosaka pārdošanu un iegādi starp abiem uzņēmumiem, nevar atzīt kā teorētisku vai formālu. Drīzāk tas parāda, ka katram no uzņēmumiem ir atšķirīgas funkcijas un ka starp tiem nebija nekādas pakļautības. Turklāt iekšējai pārdošanas nodaļai nav raksturīgi īstenot importa funkcijas, ko Novex īstenoja attiecībā uz vismaz vienu tērauda ražojumu (GOES). Visbeidzot, Novex varēja jebkurā brīdī izlemt iegādāties karsti velmētus plakanus tērauda velmējumus no citiem avotiem, ko integrēta eksporta pārdošanas nodaļa nedarītu. Tādējādi Komisija neatkāpās no savas nostājas, ka bija pamatoti veikt korekciju saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu.

                  (130)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā arī MMK pirmo reizi apstrīdēja pamatregulas 2. panta 9. punkta piemērošanu saistībā ar savu saistīto tirgotāju MMK Trade Steel AG. Līdzīgi Severstal juridiskajai nostājai arī MMK apgalvoja, ka mātesuzņēmuma pilnīga kontrole un peļņas un zaudējumu sadale Krievijas mātesuzņēmumam parādīja, ka MMK Trade Steel AG ir daļa no vienota eksporta tīkla.

                  (131)

                  Komisija atkārtoti izklāstīja savu juridisko nostāju, proti, ka uz saistītiem tirgotājiem/importētājiem var attiecināt pamatregulas 2. panta 9. punktu, ja tie pilda importēšanas funkcijas, pat atrodoties ārpus Savienības. MMK Trade Steel AG ietilpst šajā kategorijā, kā jau tika konstatēts izmeklēšanā par Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes auksti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem (12).

                  (132)

                  Attiecīgi Komisija nevarēja pieņemt arī apgalvojumu, ka MMK un MMK Trade Steel AG būtu vienota ekonomiskā vienība. Turklāt MMK ir pašam sava eksporta nodaļa Krievijā, un daļu no sava tērauda tas uz Eiropu pārdod tieši. Tādējādi MMK Trade Steel AG nevar uzskatīt par MMK iekšējo eksporta nodaļu.

            3.4.3.   Salīdzinājums

                  (133)

                  Komisija salīdzināja ražotāju eksportētāju normālo vērtību un eksporta cenu, pamatojoties uz EXW cenu.

                  (134)

                  Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu gadījumos, kad to pamatoja vajadzība nodrošināt taisnīgu salīdzinājumu, Komisija koriģēja normālo vērtību un/vai eksporta cenu, ņemot vērā atšķirības, kas ietekmē cenu salīdzināmību. Korekcijas ieviesa attiecībā uz fizikālajām īpašībām (robežās no 0 % līdz 2 %), transporta, apdrošināšanas, kravas apstrādes, iekraušanas izmaksām un papildizmaksām (robežās no 1 % līdz 8 %), iepakošanas izmaksām (robežās no 0 % līdz 1 %), kredīta izmaksām (robežās no 0 % līdz 2 %), komisijas maksām (robežās no 0 % līdz – 4 %) un citiem faktoriem (robežās no 0 % līdz 1 %).

                  (135)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas Severstal apgalvoja, ka dažas PVA korekcijas, proti, finanšu ienākumu un transporta izmaksu korekcijas, bija nepareizas.

                  (136)

                  Uzņēmums norādīja, ka, nosakot PVA procentuālo daļu, bija jāņem vērā finanšu ienākumi. Turklāt šie saistītā meitasuzņēmuma Šveicē ienākumi vienlaikus bija arī Severstal izdevumi, kā norādīts bruto peļņas un zaudējumu (G-PL) tabulā atbildēs uz anketas jautājumiem, ko savukārt ņēma vērā, nosakot, vai pārdevumi iekšzemes tirgū notika parastā tirdzniecības apritē.

                  (137)

                  Komisija noraidīja šo apgalvojumu. Severstal ražo un pārdod plašu ražojumu klāstu, un tas nespēja pierādīt, ka attiecīgie finanšu ienākumi, kas ir vispārējs aizdevums, kurš tika paplašināts, papildus Šveices meitasuzņēmumam ietverot arī mātesuzņēmumu, būtu saistīti ar attiecīgo ražojumu.

                  (138)

                  Pēc informācijas nodošanas atklātībai Severstal atkārtoja savu apgalvojumu un argumentēja, ka iepriekš minētie finanšu ienākumi ir “procenti no aizdevumiem, kas piešķirti nolūkā finansēt Severstal ražojumus, kuriem ir ilgstošs ražošanas cikls un kuri ietver attiecīgo ražojumu”. Turklāt uzņēmums lūdzu attiecīgo summu attiecināt tikai uz attiecīgo ražojumu. Taču Komisija uzskatīja, ka šo apgalvojumu nevar apmierināt, jo nebija nekādas sīkākas informācijas par to, kādēļ vispārējs aizdevums “ilgstoša ražošanas cikla ražojumiem” būtu saistīts arī ar attiecīgo ražojumu.

                  (139)

                  Attiecībā uz transporta izmaksu korekciju Severstal uzstāja, ka Komisija bija atskaitījusi nepareizu transporta izmaksu summu kā PVA daļu.

                  (140)

                  Komisija pieņēma Severstal apgalvojumu attiecībā uz transporta izmaksām un izmantoja faktiskās transporta izmaksas, ko uzņēmums bija iesniedzis aprēķinu vajadzībām. Lai nepieļautu divkāršu uzskaiti, tās noteica nulles apmērā, jo tās bija ņemtas vērā jau atskaitījumu aprēķinā.

            3.4.4.   Dempinga starpība

                  (141)

                  Attiecībā uz ražotājiem eksportētājiem Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktu salīdzināja katra līdzīgā ražojuma veida vidējo svērto normālo vērtību ar attiecīgā ražojuma atbilstošā veida vidējo svērto eksporta cenu.

                  (142)

                  Sadarbības līmenis Krievijā ir augsts, jo ražotāju eksportētāju, kas sadarbojās, imports bija 100 % no kopējā eksporta uz Savienību izmeklēšanas periodā. Tādēļ Komisija izlēma noteikt valsts mēroga dempinga starpību, kas piemērojama visiem citiem uzņēmumiem, tādā pašā līmenī, kāds noteikts uzņēmumam ar lielāko dempinga starpību, t. i., valsts akciju sabiedrībai Magnitogorsk Iron & Steel Works (PJSC MMK) (grupa).

                  (143)

                  Dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas, ir šādas:

                              Uzņēmums

                              Dempinga starpība

                              Valsts akciju sabiedrība Magnitogorsk Iron Steel Works (PJSC MMK)

                              33,0 %

                              PAO Severstal

                              5,3 %

                              Novolipetsk Steel

                              15,0 %

                              Visi pārējie uzņēmumi

                              33,0 %

            3.5.   Serbija

                  (144)

                  Serbijā ir tikai viens attiecīgā ražojuma ražotājs eksportētājs, kas šīs izmeklēšanas ietvaros pilnībā sadarbojās. Lielākā daļa tā pārdevumu Savienībā bija tieši pārdevumi neatkarīgiem pircējiem, tomēr dažus īstenoja ar saistīta importētāja starpniecību, kurš atrodas Slovākijā.

            3.5.1.   Normālā vērtība

                  (145)

                  Vienīgā ražotāja eksportētāja normālā vērtība tika noteikta atbilstoši iepriekš 3.1.1. sadaļā izklāstītajai vispārējai metodikai. Rezultātā normālā vērtība 23 % ražojuma veidu, kas veido 71 % no apjoma, kuru ražotājs eksportētājs eksportēja uz Savienību, balstījās uz iekšzemes cenu parastajā tirdzniecības apritē. Vienmēr, kad ražojuma veida iekšzemes pārdevumu kopējais apjoms neatkarīgiem pircējiem izmeklēšanas periodā veidoja mazāk par 5 % no identiska vai salīdzināma ražojuma veida eksporta pārdevumu kopējā apjoma uz Savienību, šā veida normālo vērtību noteica, izmantojot šā veida PVA un peļņu, nevis vidējo svērto PVA un peļņu. Tomēr, ja ražojuma veida vidējā svērtā cena bija mazāka par vienības ražošanas izmaksām, normālo vērtību noteica saskaņā ar iepriekš (55). apsvērumā izklāstīto metodiku.

            3.5.2.   Eksporta cena

                  (146)

                  Eksporta cenu noteica, izmantojot iepriekš 3.1.2. sadaļā un it sevišķi pamatregulas 2. panta 8. punktā izklāstīto vispārējo metodiku. Pārdevumiem ar saistītā importētāja starpniecību eksporta cenu noteica, pamatojoties uz pamatregulas 2. panta 9. punktu.

            3.5.3.   Salīdzinājums

                  (147)

                  Komisija salīdzināja normālo vērtību un vienīgā ražotāja eksportētāja eksporta cenu, pamatojoties uz EXW cenu.

                  (148)

                  Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu gadījumos, kad to pamatoja vajadzība nodrošināt taisnīgu salīdzinājumu, Komisija koriģēja normālo vērtību un/vai eksporta cenu, ņemot vērā atšķirības, kas ietekmē cenu salīdzināmību. Korekcijas ieviesa attiecībā uz transporta, apdrošināšanas, kravas apstrādes, iekraušanas izmaksām un papildizmaksām (robežās no 5 % līdz 9 %), kredīta izmaksām (robežās no 0 % līdz 1,5 %), bankas komisijām (robežās no 0 % līdz 1 %) un komisijas maksām (robežās no 0,5 % līdz 2 %).

            3.5.4.   Dempinga starpība

                  (149)

                  Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktu salīdzināja katra līdzīgā ražojuma veida vidējo svērto normālo vērtību ar attiecīgā ražojuma atbilstošā veida vidējo svērto eksporta cenu.

                  (150)

                  Serbijas sadarbības līmenis bija ļoti augsts, jo ražotāja eksportētāja, kas sadarbojās, eksports izmeklēšanas periodā bija aptuveni 100 % no kopējā eksporta uz Savienību. Pamatojoties uz to, Komisija noteica valsts mēroga dempinga starpību tādā pašā apmērā kā vienīgajam ražotājam eksportētājam.

                  (151)

                  Dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas, ir šādas:

                              Uzņēmums

                              Dempinga starpība

                              Zelezara Smederevo d.o.o.

                              38,7 %

                              Visi pārējie uzņēmumi

                              38,7 %

            3.6.   Ukraina

                  (152)

                  Ukrainā ir viena trīs saistītu attiecīgā ražojuma ražotāju eksportētāju grupa (šajā sadaļā tiek kopā saukti “ražotājs eksportētājs”), kas šīs izmeklēšanas ietvaros pilnībā sadarbojās. Divas ražotnes atrodas Mariupolē, Doņeckas reģionā, kas izmeklēšanas laikā bija konflikta zona. Pēc ražotāja eksportētāja pieprasījuma Komisija izlēma aprēķinos neietvert vienu no šīm ražotnēm, kura uz Savienību eksportēja vien niecīgu apjomu.

                  (153)

                  Savās piezīmēs par informācijas dokumentu sūdzības iesniedzējs pieprasīja Komisijai paskaidrot lēmumu dempinga starpības aprēķinā neietvert vienu Ukrainas uzņēmumu.

                  (154)

                  Komisija šo uzņēmumu neietvēra aprēķinā tādēļ, ka tā pārdevumu nelielais īpatsvars saistībā ar grupas pārdevumiem nebūtu ietekmējis dempinga starpību. Turklāt militāro operāciju dēļ šajā apvidū nebija iespējams pārbaudīt attiecīgos datus. Komisija uzskatīja, ka šī ir nepārvaramas varas situācija.

                  (155)

                  Iekšzemes tirgū ražotājs eksportētājs pārdeva līdzīgo ražojumu gan tieši, gan ar saistīta tirgotāja starpniecību.

                  (156)

                  Visi ražotāja eksportētāja pārdevumi uz Savienību tika īstenoti ar saistīta tirgotāja Šveicē starpniecību. Tirgotājs attiecīgo ražojumu pārdeva gan saistītiem, gan nesaistītiem importētājiem Savienībā.

            3.6.1.   Normālā vērtība

                  (157)

                  Ražotāja eksportētāja normālā vērtība tika noteikta atbilstoši iepriekš 3.1.1. sadaļā izklāstītajai vispārējai metodikai. Vienas no ražotnēm normālās vērtības pamatā bija tikai iekšzemes cenas parastā tirdzniecības apritē. Otras ražotnes normālo cenu daļēji veidoja iekšzemes cenas parastā tirdzniecības apritē (38 % ražojuma veidu, kas veido 12 % no kopējā eksporta apjoma uz Savienību no šīs ražotnes), un daļēji tā bija salikta. Vienmēr, kad ražojuma veida iekšzemes pārdevumu kopējais apjoms neatkarīgiem pircējiem izmeklēšanas periodā veidoja mazāk par 5 % no identiska vai salīdzināma ražojuma veida eksporta pārdevumu kopējā apjoma uz Savienību, šā veida normālo vērtību noteica, izmantojot šā veida PVA un peļņu, nevis vidējo svērto PVA un peļņu. Tomēr, ja ražojuma veida vidējā svērtā cena bija mazāka par vienības ražošanas izmaksām, normālo vērtību noteica saskaņā ar iepriekš (55). apsvērumā izklāstīto metodiku.

                  (158)

                  Ražotājs eksportētājs uzstāja uz ražošanas izmaksu korekciju vienai no ražotnēm, kas atradās konflikta zonā, proti, Ilyich Iron and Steel Works of Mariupol (turpmāk – Ilyich), pamatojoties uz nenormālajām ražošanas izmaksām, pie kurām tieši un netieši noveda apgabalā īstenotās militārās operācijas. Ražotājs eksportētājs ierosināja noteikt korekcijas līmeni, salīdzinot vienības izmaksu attīstību Ilyich ar vienības izmaksu attīstību ražotnē, kuru neskāra konflikts, proti, Integrated Iron and Steel Works Zaporizhstal (turpmāk – Zaporizhstal). Lai parādītu, ko ražotājs eksportētājs domā ar “vienības izmaksām”, tas katrai ražotnei aprēķināja visu pārdoto preču izmaksas un sadalīja tās ar karsti velmētu tērauda velmējumu daudzumu, kurš saražots konkrētajā kalendārajā gadā. Ražotājs eksportētājs šādu pieeju piemēroja laikposmam no 2013. gada (pirmskonflikta periods) līdz 2015. gadam un uz šāda pamata ierosināja koriģēt Ilyich izmaksas, samazinot tās par konkrētu procentuālo lielumu.

                  (159)

                  Pēc rūpīgas izpētes Komisija izlēma, ka ierosinātā korekcijas kvantitatīvās noteikšanas metode nav piemērota. Pirmkārt, termins “vienības izmaksas” neattiecās uz karsti velmēta plakana tērauda vienības izmaksām, jo ietvēra visu pārdoto preču izmaksas, starp kurām bija arī citas preces. Šīs citas preces veidoja būtisku daļu no Zaporizhstal ražošanas apjoma un vēl lielāku daļu no Ilyich ražošanas apjoma. Korekcijas kvantitatīvās noteikšanas metodē vispār netika ņemta vērā citu ražojumu izlaide un izmaksu attīstība. Citu ražojumu izlaide un izmaksas nebija nemainīgas periodā, ko ražotājs eksportētājs ierosināja izmantot metodē. Ražotājs eksportētājs savā iesniegumā patiešām atzina, ka laikposmā no 2012. līdz 2016. gadam Ilyich būtiski pieauga dažu no pārējiem ražojumiem ražošanas apjoms. Korekcijas kvantitatīvās noteikšanas metodē šīs pieaugošās izmaksas tika attiecinātas uz karsti velmēta plakana tērauda izlaides samazinājumu, kas tādējādi sekmēja (iespējams, lielā mērā) ražotāja eksportētāja tā saukto vienības izmaksu pieaugumu. Otrkārt, pat ja izmaksas, ko ražotājs eksportētājs ierosināja izmantot, bija karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu faktiskās izmaksas, ražotājs eksportētājs ierosināja salīdzināt ražošanas apjomu ar pārdošanas izmaksām, neņemot vērā krājumu izmaiņas. Ražotājam eksportētājam bija vai nu jāsalīdzina ražošanas apjoms ar ražošanas izmaksām, vai jāsalīdzina pārdotais apjoms ar pārdošanas izmaksām. Treškārt, korekcijas kvantitatīvās noteikšanas metodē tika salīdzinātas tendences līdz 2015. kalendārajam gadam un ierosināts piemērot šā aprēķina iznākumu, t. i., samazinājumu, izmeklēšanas perioda datiem (2015. gada 1. jūlijs līdz 2016. gada 30. jūnijs). Tas nav pareizi, jo metodē būtu jāizseko tendences līdz pat izmeklēšanas periodam.

                  (160)

                  Savās piezīmēs par informācijas dokumentu ražotājs eksportētājs neminēja korekcijas kvantitatīvās noteikšanas metodes nepilnības, kas iztirzātas iepriekš. Tā vietā tas salīdzināja abu ražotņu ražojuma veida ražošanas izmaksas izmeklēšanas periodā, argumentējot, ka šā salīdzinājuma iznākums ir līdzīgs korekcijas kvantitatīvās noteikšanas metodes iznākumam. Tomēr ražotājs eksportētājs neņēma vēra to, ka korekcijas kvantitatīvās noteikšanas metode tika ierosināta tieši tādēļ, ka abu ražotņu konkrēta gada izmaksas nevar vienkārši salīdzināt, jo, pirmkārt, tās atšķīrās pirms konflikta. Patiešām – saskaņā ar kvantitatīvās noteikšanas metodē izmantotajiem datiem Ilyich“vienības izmaksas” 2013. gadā bija daudz augstākas par Zaporizhstal“vienības izmaksām”. Ja šo starpību izsaka kā attiecību, tā ir daudz lielāka nekā abu ražotņu ražojuma veida izmeklēšanas perioda ražošanas izmaksu starpība, ko ražotājs eksportētājs vēlējās izmantot metodes pamatā.

                  (161)

                  Savās piezīmēs par informācijas galīgo nodošanu atklātībā ražotājs eksportētājs argumentēja, ka Komisija neiesaistījās konstruktīvā dialogā ar ražotāju eksportētāju un nepieprasīja vai neprecizēja papildu informāciju, kas tai varētu būt bijusi vajadzīga apgalvojuma pienācīgai novērtēšanai. Kā norādījis ražotājs eksportētājs, vienīgā reize, kad Komisija precizēja, kāda informācija un metodika ir vajadzīga, lai novērtētu apgalvojumu, bija 2017. gada 17. jūlija informācijas galīgās nodošanas atklātībā ietvaros.

                  (162)

                  Komisija norādīja, ka šis apgalvojums ir faktiski nepareizs. Detalizēts skaidrojums par ierosinātās korekcijas metodes nepilnībām ražotājam eksportētājam tika nosūtīts 2017. gada 4. aprīlī kā informācijas dokumenta 4. pielikums. Šo detalizēto aprakstu nosūtīja ar mērķi dot ražotājam eksportētājam iespēju un pietiekamu laiku šo nepilnību novēršanai. Kā minēts (160). apsvērumā iepriekš, ražotājs eksportētājs to nedarīja.

                  (163)

                  Savās piezīmēs par informācijas galīgo nodošanu atklātībā ražotājs eksportētājs argumentēja, ka preces, kas nav karsti velmēti tērauda velmējumi, kā minēts (159). apsvērumā iepriekš, neveidoja Zaporizhstal un Ilyich būtisku ražošanas apjoma daļu. Atbalstot šo apgalvojumu, ražotājs eksportētājs minēja Komisijai 2017. gada 16. februārī iesniegtos datus par ražošanas apjomiem Ilyich.

                  (164)

                  Šajā saistībā Komisija norādīja, ka ražotāja eksportētāja minētie dati tika iesniegti pēc pārbaudes apmeklējuma pabeigšanas, tādēļ tos nevarēja pārbaudīt. Turklāt dati attiecas uz ražošanas apjomu tonnās un neattiecas uz to izmaksām vai vērtību. Saražotais daudzums neatspoguļo ražošanas izmaksas, it sevišķi ņemot vērā, ka pārējie ražojumi ietver lielāku pievienoto vērtību un tādējādi ar papildu izmaksām saistītus ražojumus, piemēram, auksti velmētu un cinkotu tēraudu. Attiecībā uz datiem, ko Komisija izmantoja savu secinājumu izdarīšanai, – atbildē uz antidempinga anketu ražotājs eksportētājs norādīja datus par visas ražotnes apgrozījumu, attiecīgā ražotnes departamenta apgrozījumu un attiecīgā ražojuma apgrozījumu. Komisija šos apgrozījuma datus pārbaudīja apmeklējuma laikā un izmantoja kā aplēsto izmaksu vērtību, kura parādīja, ka velmēti (bet ne karsti velmēti) tērauda ražojumi veido ievērojamu Ilyich ražošanas apjoma daļu.

                  (165)

                  Papildu piezīmēs par informācijas galīgo nodošanu atklātībā ražotājs eksportētājs nepiekrita Komisijas piezīmei iepriekš (159). apsvērumā par to, ka velmētu (bet ne karsti velmētu) tērauda ražojumu ražošanas apjoma pieaugums neatbilstīgi paaugstināja metodē izmantotās “vienības izmaksas”. Ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Ilyich pārdoto preču kopējo izmaksu vispārējais pieaugums apgāž Komisijas pamatojumu, ka citu ražojumu izlaides pieaugums varētu paaugstināt “vienības izmaksas”, kuras aprēķinātas karsti velmētiem tērauda ražojumiem.

                  (166)

                  Komisija nepiekrita šai piezīmei. Kā minēts iepriekš, ražotājs eksportētājs “vienības izmaksas” noteica, dalot visas pārdoto preču (arī velmētu (bet ne karsti velmētu) tērauda ražojumu) izmaksas ar karsti velmētu tērauda ražojumu daudzumu, ko ražotne saražoja attiecīgajos periodos. Kā atzinis ražotājs eksportētājs, metodē ņemtajā vērā periodā ievērojami palielinājās dažu velmētu (bet ne karsti velmētu) tērauda ražojumu daudzums. Šo ražojumu ražošanas izmaksu attiecīgo pieaugumu ražotāja eksportētāja ierosinātajā metodē attiecināja uz karsti velmētiem tērauda ražojumiem, tādējādi paaugstinot “vienības izmaksas” (t. i., palielinot “vienības izmaksu” pieaugumu attiecīgajā periodā), uz kā pamata ražotājs eksportētājs ierosināja koriģēt Ilyich izmaksas. Tas joprojām ir tiesa neatkarīgi no tā, vai ražotnes pārdoto preču vispārējas izmaksas palielinājās, samazinājās vai nemainījās.

                  (167)

                  Attiecībā uz Komisijas piezīmi (159). apsvērumā, ka metodē bija jāizseko tendences līdz pat izmeklēšanas periodam, ražotājs eksportētājs savās piezīmēs par informācijas galīgo nodošanu atklātībā apgalvoja, ka nevarēja nodrošināt datus par izmeklēšanas periodu izmantošanai metodē, jo revidētais 2016. gada pārskats kļuva pieejams tikai nesen.

                  (168)

                  Šajā saistībā Komisija norādīja, ka ražotājs eksportētājs varēja iesniegt apjomīgus izmeklēšanas perioda datus antidempinga anketas aizpildīšanai. Tādēļ nav skaidrs, kādēļ ražotājs eksportētājs nevarēja nodrošināt izmeklēšanas perioda datus ierosinātās metodes pamatošanai, vēl jo vairāk, ja ņem vērā, ka, kā minēts (162). apsvērumā iepriekš, ražotājam eksportētājam bija nodrošināta gan iespēja, gan laiks, lai sniegtu šos datus.

                  (169)

                  Visbeidzot, savās piezīmēs par informācijas galīgo nodošanu atklātībā ražotājs eksportētājs uzstāja, ka abu ražotņu ražojumu veidu ražošanas izmaksu starpība izmeklēšanas periodā, kā aplūkots (160). apsvērumā iepriekš, atbalsta korekcijas metodi, jo šī starpība ir līdzīga starpībai, kas iegūta metodē.

                  (170)

                  Komisija nepiekrita šai piezīmei. Savās piezīmēs ražotājs eksportētājs neminēja to, ka saskaņā ar kvantitatīvās noteikšanas metodē izmantotajiem datiem Ilyich 2013. gada “vienības izmaksas” (t. i., normālos pirmskonflikta apstākļos) bija daudz augstākas par Zaporizhstal“vienības izmaksām”. Ja šo starpību izsaka kā attiecību, tā ir daudz lielāka nekā abu ražotņu ražojuma veida izmeklēšanas perioda ražošanas izmaksu starpība. Tas nozīmē, ka, vai nu Ilyich un Zaporizhstal vienības izmaksu starpība samazinājās laikposmā no 2013. gada līdz izmeklēšanas periodam (t. i., Ilyich vienības izmaksas salīdzinājās attiecībā pret Zaporizhstal vienības izmaksām), vai metodē izmantotās “vienības izmaksas” ir absolūti neuzticamas. Kā skaidrots (159). apsvērumā iepriekš, vismaz otrais apgalvojums ir patiess, jo metodē izmantotās “vienības izmaksas” ir izkropļotas, ietverot citu ražojumu pārdošanas izmaksas, kas attiecīgajā periodā katrā ražotnē attīstījās citādi. No tā izriet, ka ražojumu veida ražošanas izmaksu starpība izmeklēšanas periodā nepalīdz nodrošināt ražotāja eksportētāja ierosinātās metodes precizitāti.

                  (171)

                  Iepriekš izklāstīto iemeslu dēļ šo apgalvojumu noraidīja.

                  (172)

                     Zaporizhstal savos finanšu pārskatos atzina būtiskus zaudējumus ārvalstu valūtas kursu atšķirību dēļ, konvertējot darījumus, kuri nav izteikti Ukrainas grivnās. Ražotājs eksportētājs argumentēja, ka šie izdevumi, kas nav jāsedz parastā tirdzniecības apritē, ir jānosaka saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6. punkta c) apakšpunktu, un ka tie ir ierobežoti līmenī, kurš atspoguļo uzņēmuma normālus darbības apstākļus.

                  (173)

                  Komisija nepiekrīt šim argumentam. Šie zaudējumi tika pienācīgi atspoguļoti uzņēmuma uzskaitē un bija radušies izmeklēšanas periodā. Tādēļ Komisija noraidīja šo apgalvojumu, uzskatot, ka šie zaudējumi ir daļa no uzņēmuma PVA izdevumiem, kas saistīti ar tā darbību, un iekļāva tos normālās vērtības aprēķinā.

                  (174)

                  Savās piezīmēs par informācijas dokumentu ražotājs eksportētājs atzina, ka Zaporizhstal PVA izdevumu aprēķinā izmantotie finanšu izdevumi tika pienācīgi reģistrēti uzņēmuma uzskaitē un segti izmeklēšanas periodā. Pēc tam ražotājs eksportētājs atkārtoti minēja savu argumentu, ka attiecīgo PVA izdevumu pamatā jābūt pamatregulas 2. panta 6. punkta c) apakšpunktam, jo daži finanšu izdevumi nebija saistīti ar ražojumu ražošanu un/vai pārdošanu. Lai pamatotu šo argumentu, ražotājs eksportētājs iesniedza jaunu datu kopu (krietni pēc pārbaudes apmeklējuma pabeigšanas un sākotnējā apgalvojuma). Visbeidzot, ražotājs eksportētājs norādīja uz vairākiem pamatregulas noteikumiem, kas reglamentē PVA izdevumu noteikšanu un paredz, ka šādai noteikšanai ir jābūt “pamatotai”.

                  (175)

                  Komisija nepiekrita šai analīzei. Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6. punktu PVA izdevumu pamatā jābūt faktiskajiem ražošanas un pārdošanas datiem. Tikai gadījumā, ja šīs summas nav iespējams noteikt, var piemērot 2. panta 6. punkta c) apakšpunktu. Kā ir apstiprinājis ražotājs eksportētājs, PVA faktiskie izdevumi ir norādīti uzskaitē un ietver attiecīgos finanšu izdevumus. Arguments, ka daži no finanšu izdevumiem nav saistīti ar ražojumu ražošanu un/vai pārdošanu, ir jānoraida. Pirmkārt, šajā izmeklēšanas posmā ražotāja eksportētāja iesniegtos datus apgalvojuma pamatošanai nav iespējams pārbaudīt. Ražotāja eksportētāja rīcībā bija daudz laika, un tas saņēma iepriekšēju paziņojumu, tādēļ būtu spējis sagatavot informāciju uz laiku, kad veica pārbaudi, taču ražotājs eksportētājs neizmantoja šo iespēju. Otrkārt, Zaporizhstal strādā tikai pie savu ražojumu ražošanas un pārdošanas. Ražotājs eksportētājs nav sniedzis nekādu informāciju, kura apliecinātu pretējo. Atsaukšanās uz prasību, ka PVA izdevumu noteikšanai ir jābūt pamatotai, ir nevietā, jo Komisija attiecīgās PVA izmaksas nenoteica, bet gan aprēķināja saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6. punktu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

                  (176)

                  Savās piezīmēs par informācijas galīgo nodošanu atklātībā ražotājs eksportētājs argumentēja, ka attiecīgie izdevumi bija saistīti ar ražotnes vispārējo saimniecisko darbību, bet nebija saistīti ar darbībām saistībā ar attiecīgā ražojuma ražošanu un pārdošanu. Ražotājs eksportētājs turklāt argumentēja, ka Komisija neņēma vēra liecības saistībā ar tā pieprasījumu neietvert šos izdevumus. Pēc tam ražotājs eksportētājs argumentēja, ka Komisija pat neņēma vērā to, ka šā apgalvojuma pamatošanai vispār tika iesniegtas liecības, norādot, ka nav saņemtas nekādas liecības, kas apstrīdētu to, ka Zaporizhstal strādā tikai pie savu ražojumu ražošanas un pārdošanas. Visbeidzot, saistībā ar Komisijas piezīmi par jauno datu kopu, ko iesniedza, lai pamatotu dažu finanšu izdevumu neietveršanu, ražotājs eksportētājs norādīja, ka tā apgalvojums kā tāds tika izklāstīts atbildē uz antidempinga anketu un ka attiecīgie dati bija ietverti kopā ar šo atbildi iesniegtajā revidētajā pārskatā.

                  (177)

                  Atbildot uz iepriekš aprakstīto, Komisija atzīmēja, ka ražotājs eksportētājs saistībā ar šo apgalvojumu bija iesniedzis divus pieprasījumus. Pirmajā pieprasījumā, kas bija ietverts atbildē uz antidempinga anketu un pēc tam pamatots 2017. gada 5. janvāra paziņojumā, tika lūgts koriģēt Zaporizhstal finanšu izdevumus, nosakot tos vēsturiskajā līmenī normālos darbības apstākļos. Otrajā pieprasījumā, ko pirmo reizi iesniedza 2017. gada 2. maija piezīmēs par informācijas dokumentu pēc pārbaudēm Zaporizhstal, tika lūgts koriģēt PVA izdevumus, izslēdzot izdevumus, kuri, iespējams, nav saistīti ar attiecīgā ražojuma ražošanu un/vai pārdošanu.

                  (178)

                  Kā paskaidrots (175). apsvērumā iepriekš, Komisija nevar koriģēt Zaporizhstal finanšu izdevumus, nosakot tos vēsturiskajā līmenī normālos darbības apstākļos, jo saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6. punktu PVA izdevumu pamatā jābūt faktiskajiem ražošanas un pārdošanas datiem. Komisijai šie dati bija pieejami, un tos izmantoja attiecīgajā aprēķinā. Ražotāja eksportētāja piezīmēs par informācijas galīgo nodošanu atklātībā nebija nekādu jaunu argumentu par šo jautājumu, tādēļ nav vajadzīgs nekāds papildu skaidrojums.

                  (179)

                  Runājot par otro pieprasījumu, t. i., koriģēt Zaporizhstal normālo vērtību, lai izslēgtu izdevumus, kuri, iespējams, nav saistīti ar attiecīgā ražojuma ražošanu un/vai pārdošanu, Komisija atzīmēja, ka no piezīmēm par informācijas dokumentu nevar skaidri secināt, ka šie izdevumi nav tieši vai netieši saistīti ar attiecīgā ražojuma ražošanu un/vai pārdošanu. Kā minēts iepriekš un ciktāl Komisija ir informēta, Zaporizhstal strādā tikai pie sava ražojuma ražošanas un pārdošanas. Tādēļ tā finanšu izdevumiem vajadzētu būt tā vai citādi saistītiem ar šīm darbībām. Patiešām – posteņi, ko ražotājs eksportētājs savās piezīmēs par informācijas dokumentu ir minējis kā nesaistītus ar attiecīgā ražojuma ražošanu un/vai pārdošanu, attiecas uz naudas plūsmu saistībā ar ieguldījumiem, aizdevumiem izejmateriālu ražotājiem-meitasuzņēmumiem vai saistībām, kuras izriet no darbinieku pabalstiem. Šie izdevumi šķiet vismaz netieši saistīti ar attiecīgā ražojuma ražošanu un/vai pārdošanu.

                  (180)

                  Šo jautājumu nebija iespējams pārbaudīt padziļinātāk, jo pieprasījumu iesniedza tikai 2017. gada 2. maijā, proti, krietni pēc pārbaudes apmeklējuma pabeigšanas (i. i., 2016. gada 24. novembrī). Paziņojumā, ko ražotājs eksportētājs iesniedza 2017. gada 5. janvārī, arī pēc attiecīgā pārbaudes apmeklējuma pabeigšanas, tas minēja, ka daži ar aizdevumiem saistītie finanšu izdevumi tika segti saistībā ar vispārīgām vajadzībām un nebija saistīti ar attiecīgā ražojuma ražošanu un/vai pārdošanu. Nekāda papildu informācija tobrīd netika sniegta, jo ražotājs eksportētājs nelūdza šos aizdevumus izslēgt, bet uzturēja savu apgalvojumu koriģēt Zaporizhstal finanšu izdevumus, nosakot tos vēsturiskajā līmenī normālos darbības apstākļos.

                  (181)

                  Šajā saistībā ražotājs eksportētājs savās piezīmēs par informācijas galīgo nodošanu atklātībā argumentēja, ka Komisija pārbaudes apmeklējuma laikā Zaporizhstal saņēma “revidentu ziņojumu pilnīgas un vispusīgas redakcijas, kas noteikti liek domāt par ražotnes papildu finanšu izdevumiem, kuri nav saistīti ar attiecīgā ražojuma ražošanu un/vai pārdošanu”. Ražotājs eksportētājs argumentēja, ka Komisija būtu varējusi izmantot šo iespēju, lai veiktu pārbaudi un vajadzības gadījumā pieprasītu papildu skaidrojumus par Zaporizhstal iesniegtajām liecībām.

                  (182)

                  Komisija vispirms norādīja, ka, kā ir atzīmējis ražotājs eksportētājs, Zaporizhstal pilnīgie gada pārskati netika iesniegti ātrāk kā vien pārbaudes apmeklējuma laikā, lai gan tika pieprasīti antidempinga anketā. Turklāt Komisija norādīja, ka, kā ražotājs eksportētājs paziņoja 2016. gada 27. oktobra pirmspārbaudes vēstulē, apmeklējuma mērķis bija pārbaudīt atbildēs uz anketu sniegto informāciju, salīdzinot tur ietvertos datus ar avota dokumentiem, izmaksām un finanšu uzskaites datiem, kā arī revidētajiem finanšu pārskatiem. Jautājums par to, ka daži Zaporizhstal finanšu izdevumi, iespējams, nav saistīti ar attiecīgā ražojuma ražošanu un/vai pārdošanu, tika izvirzīts tikai 2017. gada 2. maijā un minēts 2017. gada 5. janvāra paziņojumā. Tas viss notika pēc pārbaudes apmeklējuma Zaporizhstal telpās pabeigšanas. Tādēļ šā jautājuma izskatīšana un šo izdevumu pārbaude nebija un nevarēja būt Komisijas darba programmā attiecībā uz šo apmeklējumu. Argumentējot, ka jautājumu par finanšu izdevumiem, kas nav saistīti ar ražošanu vai pārdošanu, izvirza tas, ka šie izdevumi ir reģistrēti revidētajos pārskatos, netiek ņemts vērā pārbaudes apmeklējuma mērķis un Komisijas nozīme, kā ražotājs eksportētājs ir norādījis pirmspārbaudes vēstulē pirms savu piezīmju iesniegšanas. Minētais, kā arī tas, ka pilnīgus revidētos pārskatus nodrošināja tikai pārbaudes apmeklējuma laikā un ka, kā minēts iepriekš, noteikti nav skaidrs, vai attiecīgie izdevumi ir saistīti ar attiecīgā ražojuma ražošanu un pārdošanu, noved pie tā, ka šā apgalvojuma daļa tiek noraidīta.

                  (183)

                  Iepriekš izklāstīto iemeslu dēļ šo apgalvojumu noraidīja.

            3.6.2.   Eksporta cena

                  (184)

                  Eksporta cenu noteica, izmantojot iepriekš 3.1.2. sadaļā un it sevišķi pamatregulas 2. panta 8. punktā izklāstīto vispārējo metodiku. Pārdevumiem ar saistīto importētāju starpniecību eksporta cenu noteica, pamatojoties uz pamatregulas 2. panta 9. punktu.

                  (185)

                  Ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Šveices tirgotājs Metinvest International SA (MISA) pilda tikai ražotnes eksporta nodaļas funkcijas, jo nenodrošina Savienībā ievesto preču muitošanu. Turklāt ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka nedrīkstētu atskaitīt nekādus tirgotāja PVA izdevumus un peļņu (vai nominālu komisijas maksu), jo pamatregulas 2. panta 9. punkts šajā gadījumā nav piemērojams, ņemot vērā to, ka tirgotājs neatrodas Savienībā.

                  (186)

                  Komisija eksporta cenu eksporta pārdevumiem neatkarīgiem pircējiem ar Šveices tirgotāja starpniecību nenoteica saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu. Tomēr, pat ja pircējs ir atbildīgs par muitošanu, pārdošanu joprojām veic saistītais tirgotājs, kurš sedz PVA izdevumus un kurš parasti vēlas gūt peļņu par savu pakalpojumu sniegšanu. Tādēļ, kā norādīts (194). apsvērumā, Komisija uzskatīja, ka ir pamatoti piemērot korekciju saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu.

                  (187)

                  Savās piezīmēs par informācijas dokumentu ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka MISA nav tirgotājs, kas cenšas gūt peļņu, bet gan saistīts uzņēmums, kam ir uzticēti uzdevumi, kādus parasti ietver iekšējas eksporta pārdošanas nodaļas pienākumi.

                  (188)

                  Pamatojoties uz savā rīcībā esošajām liecībām, Komisija noraidīja šo apgalvojumu. MISA ir uzņēmums, kas cenšas gūt peļņu un sevi raksturo kā uzņēmumu, kurš cenšas rast pareizo līdzsvaru starp rentabilitāti, pircēju apmierinātību un riska pārvaldību. MISA darbības neietver tikai Metinvest grupas ražojumu tirdzniecību. MISA un ražotnēm ir atšķirīgi īpašnieki. Visbeidzot, MISA ar ražotnēm slēdz detalizētus pārdošanas un iegādes līgumus. Šajos līgumos ir klauzulas par sankcijām attiecīgo pienākumu neizpildes vai nepietiekamas izpildes gadījumā, kā arī strīdu izšķiršanas procedūras ar trešās personas starpniecību, kādas biežāk ir noteiktas līgumos starp neatkarīgiem tirgotājiem, nevis starp viena uzņēmuma ražošanas un pārdošanas nodaļām. Pamatojoties uz šīm liecībām, Komisija secina, ka abu ražotņu attiecības ar MISA vairāk atgādina attiecības ar aģentu, nevis integrētu pārdošanas nodaļu. Kā paskaidrots (194). apsvērumā, attiecīgā korekcija ir pamatota visos gadījumos, kad darījumā piedalās MISA.

                  (189)

                  Savās piezīmēs par informācijas galīgo nodošanu atklātībā ražotājs eksportētājs secināja, ka pamatregulas 2. panta 8. punkta piemērošana pārdevumiem ar MISA starpniecību nozīmē, ka Komisija piekrita, ka MISA funkcionē kā grupas eksporta pārdošanas nodaļa. Pēc tam ražotājs eksportētājs nepiekrita pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunkta piemērošanai, argumentējot, ka MISA nefunkcionē kā aģents vai tirgotājs. Lai to uzsvērtu, ražotājs eksportētājs argumentēja, ka MISA pārdod tikai nelielu un nišas daudzumu grupas neražotu ražojumu. Ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka tas, ka MISA cenšas rast pareizo līdzsvaru starp rentabilitāti, pircēju apmierinātību un riska pārvaldību vai ka tas ar ražotnēm slēdz detalizētus pārdošanas un iegādes līgumus, vai ka tam ir savs direktors un darbinieki, kuri nav tie paši, ko nodarbina ražotnes Ukrainā, būtu prasības, kuras izriet no Ukrainas un Šveices vajadzīgo juridisko prasību ievērošanas.

                  (190)

                  Kā paskaidrots iepriekš, Komisija nepiekrīt, ka MISA pildīja tikai grupas eksporta pārdošanas nodaļas funkcijas. MISA darbojas kā saistīts tirgotājs, tādēļ Komisija piemēroja pamatregulas 2. panta 8. punktu saistībā ar 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu. Turklāt MISA ne tikai pārdod nelielu un nišas daudzumu grupas neražotu ražojumu, lai gan šis apstāklis vien šajā saistībā jau ir būtisks. MISA grupai pārdod arī ievērojamus daudzumus trešo personu ražojumu. Attiecībā uz (188). apsvērumā iepriekš aprakstītajām liecībām ražotājs eksportētājs tikai norādīja, ka šos elementus paredz tiesību akti un ka tie neiedragā MISA kā eksporta nodaļas statusu. Netika sniegta nekāda papildu informācija par to, kuri tiesību akti nosaka šādus elementus. Turklāt ražotājs eksportētājs nepaskaidroja, kādēļ tādi elementi, kā vēlēšanās gūt peļņu (ko ražotājs eksportētājs pirms tam apstrīdēja savās piezīmēs par informācijas dokumentu) vai līgumi ar klauzulām par sankcijām attiecīgo pienākumu neizpildes vai nepietiekamas izpildes gadījumā, kā arī ar strīdu izšķiršanas procedūrām ar trešās personas starpniecību neiedragātu MISA kā eksporta nodaļas statusu. Tādēļ par šo jautājumu nav vajadzīgas nekādas papildu piezīmes.

                  (191)

                  Iepriekš izklāstīto iemeslu dēļ šo apgalvojumu noraidīja.

            3.6.3.   Salīdzinājums

                  (192)

                  Komisija salīdzināja normālo vērtību un vienīgā ražotāja eksportētāja eksporta cenu, pamatojoties uz EXW cenu.

                  (193)

                  Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punktu gadījumos, kad to pamatoja vajadzība nodrošināt taisnīgu salīdzinājumu, Komisija koriģēja normālo vērtību un/vai eksporta cenu, ņemot vērā atšķirības, kas ietekmē cenu salīdzināmību. Korekcijas ieviesa attiecībā uz importa maksām (robežās no 0,1 % līdz 0,7 %), transporta, apdrošināšanas, kravas apstrādes, iekraušanas izmaksām un papildizmaksām (robežās no 1 % līdz 8 %), iepakojuma izmaksām (robežās no 0 % līdz 0,1 %), kredīta izmaksām (robežās no 0 % līdz 0,7 %), pēcpārdošanas izmaksām (robežās no 0,1 % līdz 0,4 %), bankas komisijas maksām (robežās no 0 % līdz 0,3 %) un komisijas maksām (robežās no 0 % līdz 0,2 %).

                  (194)

                  Turklāt, tā kā pārdošanu uz Savienību veica ar Šveices saistītā tirgotāja starpniecību, piemēroja attiecīgu korekciju, pamatojoties uz pamatregulas 2. panta 10. punkta i) daļu.

                  (195)

                  Ražotājs eksportētājs uzstāja, ka tirdzniecības korekcijas līmenim ir jāatbilst pamatregulas 2. panta 10. punkta d) apakšpunkta i) daļai, argumentējot, ka līdzīgā ražojuma pārdošanas kanāli iekšzemes tirgū būtiski atšķīrās no attiecīgā ražojuma pārdošanas kanāliem uz Savienību, tādējādi skarot cenu salīdzināmību. Tāpat tas argumentēja, ka dažādos tirdzniecības līmeņos iekšzemes tirgū un eksporta pārdevumu jomā uz Savienību pastāv nemitīgas un izteiktas funkciju un cenu atšķirības.

                  (196)

                  Ražotājs eksportētājs nepierādīja šīs pārdevēja nemitīgās un izteiktās funkciju un cenu atšķirības dažādajos tirdzniecības līmeņos eksportētājvalsts iekšzemes tirgū. Patiešām – ražotāja eksportētāja iesniegtie dati nepamatoja šādu konstatējumu. Tāpēc Komisija šo apgalvojumu noraidīja.

                  (197)

                  Savās piezīmēs par informācijas dokumentu ražotājs eksportētājs stingri iebilda pret šo pamatojumu, sakot, ka tas ir patvaļīgs un nepamatots. Tomēr tas neiesniedza nekādas liecības par to, ka pastāv šīs pārdevēja nemitīgās un izteiktās funkciju un cenu atšķirības dažādajos tirdzniecības līmeņos eksportētājvalsts iekšzemes tirgū. Tā vietā tas koncentrēja uzmanību tikai uz šīs prasības pirmo daļu, argumentējot, ka dažādos tirdzniecības līmeņos dažādos tirgos pastāv nemitīgas un izteiktas funkciju un pārdošanas cenu atšķirības, neņemot vērā prasību, ka ir jāpierāda šā apgalvojuma patiesums iekšzemes tirgū. Komisija patiešām pārbaudīja pārdevēja cenas dažādos tirdzniecības līmeņos iekšzemes tirgū un nespēja atklāt nemitīgas un izteiktas atšķirības,

                  (198)

                  Ražotājs eksportētājs argumentēja, ka, ja Komisija uzskata, ka nav piemērojams pamatregulas 2. panta 10. punkta d) apakšpunkta i) daļa, Komisijai būtu bijis jāpiemēro pamatregulas 2. panta 10. punkta d) apakšpunkta ii) daļa. Šajā saistībā ražotājs eksportētājs neizvirzīja nevienu argumentu, kādēļ šis noteikums būtu piemērojams (izņemot neskaidru atsauci uz prima facie liecībām). Iekšzemes tirgū pastāvēja attiecīgie tirdzniecības līmeņi, un nav nepārprotami pierādīts, ka konkrētas funkcijas būtu saistītas ar tirdzniecības līmeņiem, kuri atšķiras no tiem, ko izmantoja salīdzinājumā. Tādēļ šis noteikums šajā gadījumā nav piemērojams.

                  (199)

                  Savās piezīmēs par informācijas galīgo nodošanu atklātībā ražotājs eksportētājs argumentēja, ka Komisija rīkojās pretrunīgi, norādot, ka, lai gan iekšzemes tirgū pastāv dažādi tirdzniecības līmeņi, ražotājs eksportētājs nepierādīja, ka šajos līmeņos pastāv nemitīgas un izteiktas pārdevēja funkciju un pārdošanas cenu atšķirības.

                  (200)

                  Komisija šajā apgalvojumā nesaskatīja nekādas pretrunas.

                  (201)

                  Turklāt ražotājs eksportētājs argumentēja, ka 2017. gada 5. janvāra paziņojumā tas Komisijai iesniedza savu analīzi un salīdzinājumu par dažādiem tirdzniecības līmeņiem iekšzemes tirgū, apzinot un salīdzinot tirdzniecības līmeņus iekšzemes tirgū, un pierādot, ka starp šiem līmeņiem pastāv cenu atšķirības.

                  (202)

                  Savā atbildē Komisija norādīja, ka minētajā paziņojumā uzņēmums salīdzināja vienas no savām ražotnēm dažādus iekšzemes pārdošanas kanālus, nevis tirdzniecības līmeņus. Šajā jau tā neatbilstīgajā salīdzinājumā ražotājs eksportētājs arī argumentēja, ka ar Savienības pārdošanas kanālu vistuvāk ir salīdzināms tiešas pārdošanas kanāls, t. i., kanāls, kurā nav iesaistīts to iekšzemes tirgotājs. Netika iesniegtas nekādas liecības, kādēļ tas tā būtu, it sevišķi ņemot vērā to, ka visi pārdevumi uz Savienību tiek īstenoti ar saistīta tirgotāja Šveicē, t. i., MISA, starpniecību. Tādēļ Komisija joprojām uzskata, ka ražotājs eksportētājs nepierādīja, ka pastāv pārdevēja nemitīgas un izteiktas funkciju un cenu atšķirības dažādajos tirdzniecības līmeņos eksportētājvalsts iekšzemes tirgū.

                  (203)

                  Savās piezīmēs par informācijas galīgo nodošanu atklātībā ražotājs eksportētājs arī apgalvoja, ka Komisija nebija ņēmusi vērā to, ka tas bija iesniedzis sava saistītā uzņēmuma MISA pārskatītu eksporta pārdevumu uzskaiti. Šajā uzskaitē ražotājs eksportētājs bija minējis Komisijas piezīmi par tirdzniecības līmeņu apzināšanu lielam skaitam darījumu, kas sākotnējā atbildē uz antidempinga anketu bija neprecīza. Ražotājs eksportētājs norādīja, ka nevar apgalvot, ka šī informācija tika iesniegta izmeklēšanas novēlotā posmā, jo Komisija vajadzības gadījumā būtu varējusi to pārbaudīt pārbaudes apmeklējuma laikā uzņēmuma saistītajās struktūrās Savienībā.

                  (204)

                  Komisija nepiekrita šim apgalvojumam. Papildu informācija par MISA pārdevumu uzskaiti iesniedza pēc MISA pārbaudes. Nolūkā izvairīties no tieši šādas situācijas pirms pārbaudes veikšanas MISA telpās Komisija savā 2017. gada 17. janvāra paziņojumā bija atgādinājusi uzņēmumam, ka, ja saistībā ar apgalvojumu vai kādiem tās aspektiem ir vajadzīga pārbaude, informācija ir jāsniedz pietiekamu laiku pirms pārbaudes apmeklējuma, lai pie lietas strādājošie darbinieki varētu sagatavot šo attiecīgo apmeklējuma daļu. Visbeidzot, pat ja Komisija varēja pārbaudīt šos datus MISA telpās, tas nemainītu to, ka, kā minēts iepriekš, ražotājs eksportētājs nepierādīja, ka pastāv pārdevēja nemitīgas un izteiktas funkcijas un cenas atšķirības dažādajos tirdzniecības līmeņos eksportētājvalsts iekšzemes tirgū.

                  (205)

                  Savās piezīmēs par informācijas galīgo nodošanu atklātībā ražotājs eksportētājs arī atkārtoja savu apgalvojumu, ka, ja Komisija uzskata, ka liecības, ko uzņēmums iesniedza, lai pamatotu savu apgalvojumu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta d) apakšpunkta i) punktu, nepierādīja pārdevēja nemitīgās un izteiktās funkciju un cenu atšķirības dažādajos tirdzniecības līmeņos iekšzemes tirgū, Komisija būtu varējusi izmantot tās pašas liecības, lai piemērotu īpašu korekciju saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta d) apakšpunkta ii) punktu, t. i., gadījumos, kad “iekšzemes tirgū nav attiecīgo līmeņu”. Tomēr, kā minēts iepriekš, Komisija konstatēja, ka iekšzemes tirgū bija attiecīgie tirdzniecības līmeņi. Ražotājs eksportētājs nepierādīja, ka šajos līmeņos pastāv pārdevēja nemitīgas un izteiktas funkcijas un cenas atšķirības, taču tas nemaina faktu, ka iekšzemes tirgū bija šie līmeņi. Tādēļ nebija izpildīti nosacījumi, lai piemērotu pamatregulas 2. panta 10. punkta d) apakšpunkta ii) punktu.

                  (206)

                  Iepriekš izklāstīto iemeslu dēļ šo apgalvojumu noraidīja.

                  (207)

                  Ražotājs eksportētājs arī apgalvoja, ka taisnīga salīdzinājuma nolūkā normālā vērtība bija jākoriģē, ņemot vērā izmaksas saistībā ar līdzīgā ražojuma transportēšanu no ražotnes pie saistītā iekšzemes tirgotāja.

                  (208)

                  Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta e) apakšpunktu korekciju izdara, ņemot vērā tādu ar attiecīgo ražojumu un/vai līdzīgo ražojumu tieši saistīto izmaksu atšķirības, kas rodas, nogādājot attiecīgo ražojumu no ražotāja eksportētāja telpām pie neatkarīga pircēja, ja šādas izmaksas tiek ietvertas cenā. Šis noteikums neietver izmaksas saistībā ar transportēšanu starp divām saistītām pusēm, kas, šķiet, nav atspoguļotas cenā, kuru piemēro neatkarīgam pircējam. Tāpēc Komisija noraidīja šo apgalvojumu.

            3.6.4.   Dempinga starpība

                  (209)

                  Pēc informācijas dokumenta ražotājs eksportētājs iesniedza jaunu datu kopu par saistīto importētāju pārdevumiem. Pēc tam Komisija šo datu kopu pārbaudīja. Šie dati ietekmēja informācijas dokumentā sākotnēji izklāstīto dempinga aprēķinu.

                  (210)

                  Attiecībā uz ražotāju eksportētāju Komisija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 11. un 12. punktu salīdzināja katra līdzīgā ražojuma veida vidējo svērto normālo vērtību ar attiecīgā ražojuma atbilstošā veida vidējo svērto eksporta cenu.

                  (211)

                  Ukrainas sadarbības līmenis bija ļoti augsts, jo ražotāja eksportētāja, kas sadarbojās, eksports izmeklēšanas periodā bija vairāk nekā 95 % no kopējā eksporta uz Savienību. Pamatojoties uz to, Komisija noteica valsts mēroga dempinga starpību tādā pašā apmērā kā vienīgajam ražotājam eksportētājam.

                  (212)

                  Dempinga starpības, kas izteiktas procentos no CIF cenas līdz Savienības robežai pirms nodokļa nomaksas, ir šādas:

                              Uzņēmums

                              Dempinga starpība

                                 Metinvest Group;

                              19,4 %

                              Visi pārējie uzņēmumi

                              19,4 %

            4.   KAITĒJUMS

      4.1.   Savienības ražošanas nozares un Savienības ražošanas apjoma definīcija

                  (213)

                  Izmeklēšanas ietvaros 17 Savienības uzņēmumi iesniedza ražošanas un pārdošanas datus un norādīja, ka tie izmeklēšanas periodā ražojuši līdzīgo ražojumu. Pamatojoties uz sūdzībā norādīto informāciju, minētie 17 uzņēmumi pārstāv aptuveni 90 % no līdzīgā ražojuma ražošanas apjoma Savienībā.

                  (214)

                  Neskaitot minētos 17 uzņēmumus, bija vēl pieci citi uzņēmumi, kuri izmeklēšanas periodā ražoja līdzīgo ražojumu.

                  (215)

                  Viena no ieinteresētajām personām apgalvoja, ka Itālijas ražotāja Ilva datu ietveršana izkropļotu visai Savienības tērauda nozarei nodarītā kaitējuma novērtējumu, ņemot vērā šā uzņēmuma specifisko situāciju (13), tādēļ šis Itālijas ražotājs būtu jāizslēdz. Tomēr saskaņā ar pamatregulas 4. panta 1. punktu ar terminu “Savienības ražošanas nozare” saprot līdzīgo ražojumu ražotāju kopumu Savienībā vai arī to lielāko īpatsvaru. Tā kā Komisijai nebija nekāda iemesla savu analīzi attiecināt uz lielāko īpatsvaru, tā analizēja visu ražošanas nozari, ietverot Ilva. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

                  (216)

                  Tika konstatēts, ka Savienības ražošanas kopējais apjoms izmeklēšanas periodā bija apmēram 72,9 miljoni tonnu. Komisija šo skaitli aprēķināja, pamatojoties uz informāciju, kas saņemta no sūdzības iesniedzēja un visiem zināmajiem ražotājiem Savienībā. Kā norādīts (7). apsvērumā, tika atlasīti seši Savienības ražotāji, kuru produkcija veido vairāk nekā 45 % no līdzīgā ražojuma kopējā ražošanas apjoma Savienībā, ko uzskatīja par reprezentatīvu izlasi.

                  (217)

                  Savienības ražotāju darījumdarbības modelis un vertikālās integrācijas pakāpe atšķiras. Tomēr Savienības ražošanas nozari kopumā var raksturot kā nozari ar lielu vertikālās integrācijas pakāpi, kā sīkāk paskaidrots (219). apsvērumā turpmāk.

            4.2.   Patēriņš Savienībā

                  (218)

                  Kā jau minēts (45). apsvērumā iepriekš, attiecīgo ražojumu klasificē ar vairākiem KN kodiem, tostarp ar dažiem ex kodiem. Lai patēriņu Savienībā nenovērtētu par zemu, un ņemot vērā šādu kodu acīmredzami nenozīmīgo ietekmi uz kopējo patēriņu, Savienības patēriņa aprēķinā pilnībā ņēma vērā ar KN ex kodiem klasificēto importa apjomu.

                  (219)

                  Savienības ražošanas nozare ir pārsvarā vertikāli integrēta, un attiecīgais ražojums tiek uzskatīts par sākotnējo materiālu dažādu lejasposma ražojumu ar pievienoto vērtību ražošanā, sākot ar auksti velmētiem velmējumiem, tāpēc tika atsevišķi analizēts patēriņš garantētā noieta un brīvajā tirgū.

                  (220)

                  Kaitējuma analīzē ir svarīgi nošķirt garantētā noieta tirgu no brīvā tirgus. Turklāt garantētā noieta tirgū transfertcenas tiek noteiktas grupu iekšienē saskaņā ar atšķirīgu cenu politiku. Turpretī ražojumi, kas paredzēti brīvam Savienības tirgum, tieši konkurē ar importēto attiecīgo ražojumu, un cenas ir brīvā tirgus cenas.

                  (221)

                  Lai sniegtu iespējami pilnīgu priekšstatu par Savienības ražošanas nozari, Komisija ieguva datus par visām darbībām ar līdzīgo ražojumu un noteica, vai ražojumus bija paredzēts izmantot garantētam noietam vai brīvajam tirgum. Komisija konstatēja, ka izmeklēšanas periodā aptuveni 58 % no Savienības ražotāju kopējā saražotā apjoma bija paredzēts izmantot garantētam noietam.

                  (222)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas Serbijas ražotājs eksportētājs atzīmēja, ka laikposmā no 2015. gada līdz izmeklēšanas periodam attiecīgā ražojuma patēriņš brīvajā tirgū samazinājās par vairāk nekā 1,2 miljoniem tonnu un ka tas nozīmē, ka 2015. gada otrajā pusgadā patēriņš Savienībā būtiski saruka. Tādēļ tas lūdza, lai Komisija veiktu dziļāku izmeklēšanu par to, vai Savienības ražošanas nozares sniegtie dati par brīvo tirgu ir patiešām precīzi.

                  (223)

                  Komisija analizēja Savienības ražošanas nozares sniegtos pārdošanas un patēriņa datus un pārliecinājās, ka Savienības ražošanas nozares sniegtie dati par patēriņu brīvajā tirgū bija precīzi un uzticami.

            4.2.1.   Garantēta noieta patēriņš Savienības tirgū

                  (224)

                  Komisija noteica Savienības garantēta noieta patēriņu, attiecībā uz visiem zināmajiem ražotājiem Savienībā, pamatojoties uz datiem par izmantošanu garantētam noietam un pārdošanu garantētam noietam. Pamatojoties uz šo informāciju, Savienības garantēta noieta patēriņa dinamika bija šāda.

                     1. tabula

                     Garantēta noieta patēriņš Savienības tirgū (tonnās)

                              2013. gads

                              2014. gads

                              2015. gads

                              IP

                              Garantēta noieta patēriņš

                              42 418 062

                              42 887 175

                              42 271 071

                              42 454 866

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 101

                                 100

                                 100

                                 Avots: Eurofer atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (225)

                  Attiecīgajā periodā Savienības garantēta noieta patēriņš Savienības tirgū saglabājās stabils.

            4.2.2.   Patēriņš Savienības brīvajā tirgū

                  (226)

                  Komisija noteica patēriņu Savienības brīvajā tirgū, pamatojoties uz a) pārdošanas apjomiem Savienības tirgū, kas attiecināmi uz visiem zināmajiem ražotājiem Savienībā, un b) Eurostat datiem par importu Savienībā no visām trešām valstīm, sakarā ar to izvērtējot arī datus, ko bija iesnieguši attiecīgo valstu ražotāji eksportētāji, kuri sadarbojās. Pamatojoties uz šo informāciju, patēriņa dinamika Savienības brīvajā tirgū bija šāda.

                     2. tabula

                     Patēriņš brīvajā tirgū (tonnās)

                              2013. gads

                              2014. gads

                              2015. gads

                              IP

                              Patēriņš brīvajā tirgū

                              32 292 192

                              33 139 474

                              35 156 318

                              33 930 726

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 103

                                 109

                                 105

                                 Avots: Eurofer atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (227)

                  Attiecīgajā periodā patēriņš Savienības brīvajā tirgū palielinājās par aptuveni 5 %. Palielinājuma galvenais iemesls ir ekonomikas atlabšana lejasposmā.

            4.3.   Novērtējums kopumā par importa no attiecīgajām valstīm ietekmi un attiecīgo valstu izcelsmes importa apjomiem un importa cenām

      4.3.1.   Importa no attiecīgajām valstīm ietekmes novērtējums kopumā

                  (228)

                  Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 4. punktu Komisija pārbaudīja, vai attiecīgo valstu izcelsmes attiecīgā ražojuma imports jāvērtē kopumā.

                  (229)

                  Minētais noteikums paredz, ka importa no vairākām valstīm gadījumā, šāda importa ietekmi vērtē kopumā tikai tad, ja konstatē, ka:

                              a)

                              dempinga starpība, kas noteikta katras valsts importam, pārsniedz 9. panta 3. punktā definēto de minimis apjomu, un katras valsts importa apjoms nav nenozīmīgs; un

                              b)

                              importa ietekmes novērtējums kopumā ir vēlams, ņemot vērā importēto izstrādājumu savstarpējo konkurenci un importēto izstrādājumu un līdzīgu Savienības izstrādājumu konkurenci.

                  (230)

                  Dempinga starpības, kas noteiktas saistībā ar importu no attiecīgajām valstīm, ir uzskaitītas iepriekš 3. sadaļā “Dempings”. Visas šīs starpības ir lielākas par pamatregulas 9. panta 3. punktā noteikto de minimis robežvērtību.

                  (231)

                  Par importa apjomiem no Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas konstatēja, ka tie nav nenozīmīgi pamatregulas 3. panta 4. punkta nozīmē. Izmeklēšanas periodā Brazīlijai, Irānai, Krievijai un Ukrainai bija tirgus daļa attiecīgi 1,79 %, 3,32 %, 4,29 % un 3,17 % apmērā, kā minēts 3. tabulā turpmāk.

                  (232)

                  Savukārt par importa apjomiem no Serbijas konstatēja, ka tie ir nenozīmīgi pamatregulas 3. panta 4. punkta nozīmē. Importa apjomi no Serbijas patiešām samazinājās no 427 558 tonnām 2015. gadā līdz aptuveni 354 000 tonnām izmeklēšanas periodā, tirgus daļai samazinoties līdz tikai 1,04 %. Komisija par “nenozīmīgu” parasti uzskata tirgus daļu, kas sākumposmā mazāka par pamatregulā noteikto 1 % robežvērtību. Tomēr šajā gadījumā Komisija par nenozīmīgu atzina arī 1,04 %, jo 0,04 % ir jāuzskata par nebūtisku vērtību, it sevišķi ņemot vērā, ka Serbijas izcelsmes importa apjomi relatīvi ir krietni mazāki par katras no pārējām četrām valstīm apjomiem. Serbijas izcelsmes importa apjomi patiešām bija gandrīz uz pusi mazāki par Brazīlijas apjomiem, un Brazīlijas izcelsmes importa apjoma rādītāji ir otrie mazākie rādītāji.

                     3. tabula

                     Importa apjoms (tonnas) un tirgus daļa

                              2013. gads

                              2014. gads

                              2015. gads

                              IP

                              BRAZĪLIJA

                              Importa apjoms no Brazīlijas

                              41 895

                              108 973

                              580 525

                              608 541

                              Brazīlijas tirgus daļa

                              0,13 %

                              0,33 %

                              1,65 %

                              1,79 %

                              IRĀNA

                              Importa apjoms no Irānas

                              125 202

                              527 161

                              1 015 088

                              1 127 659

                              Irānas tirgus daļa

                              0,39 %

                              1,59 %

                              2,89 %

                              3,32 %

                              KRIEVIJA

                              Importa apjoms no Krievijas

                              1 334 322

                              1 376 412

                              1 714 880

                              1 455 436

                              Krievijas tirgus daļa

                              4,13 %

                              4,15 %

                              4,88 %

                              4,29 %

                              SERBIJA

                              Importa apjoms no Serbijas

                              155 055

                              211 835

                              427 558

                              354 145

                              Serbijas tirgus daļa

                              0,48 %

                              0,64 %

                              1,22 %

                              1,04 %

                              UKRAINA

                              Importa apjoms no Ukrainas

                              905 397

                              939 545

                              1 084 477

                              1 075 244

                              Ukrainas tirgus daļa

                              2,80 %

                              2,84 %

                              3,08 %

                              3,17 %

                              ATTIECĪGĀS VALSTIS

                                 Importa apjoms no attiecīgajām valstīm

                              2 561 872

                              3 163 926

                              4 822 529

                              4 621 026

                              Attiecīgo valstu tirgus daļa

                              7,93 %

                              9,55 %

                              13,72 %

                              13,62 %

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 120

                                 173

                                 172

                                 Avots: Eurostat. Tirgus daļas tika noteiktas, salīdzinot importa apjomus ar patēriņu Savienības brīvajā tirgū, kas norādīts 2. tabulā.

                  (233)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā un 2017. gada 27. jūlija uzklausīšanas sūdzības iesniedzējs argumentēja, ka Serbijas eksports ir jānovērtē kopumā ar importu no četrām pārējām valstīm, jo Serbijas eksports pārsniedza 1 % de minimis robežvērtību. Sūdzības iesniedzējs uzskata, ka attiecībā uz 1 % robežvērtību nedrīkst pieļaut nekādus izņēmumus, lai cik mazs būtu pārsniegtais apmērs.

                  (234)

                  Komisija noraida šo argumentu. Lēmuma par to, vai imports ir jāvērtē kopumā, pamatā ir jābūt visiem pamatregulas 3. panta 3. punktā izklāstītajiem kritērijiem. Pamatregulas 3. panta 4. punktā nevienam no šiem atsevišķajiem kritērijiem nav piešķirta nekāda īpaša nozīme. Lai gan tiesa, ka kādas valsts importu nevar vērtēt kopumā, ja tā apjoms ir nenozīmīgs, pretējais nenozīmē, ka tie ipso facto ir jāvērtē kopumā. Turklāt pamatregulā nav tieši noteiktas nekādas nenozīmības robežvērtības. Lai gan pamatregulas 5. panta 7. punktu var izmantot kā norādes saistībā ar nenozīmīgiem importa apjomiem, 3. panta 4. punktā nav nekādas atsauces uz šīm robežvērtībām. Drīzāk šis formulējums Komisijai nodrošina pietiekamu elastību, lai tā varētu veikt analīzi katrā gadījumā atsevišķi, ņemot vērā to, ka “papildu” apjoms 0,04 % apmērā bija nebūtisks.

                  (235)

                  Turklāt Komisija konstatēja, ka Serbijas eksporta cenas atšķīrās no pārējo četru attiecīgo valstu eksporta cenām, jo:

                              —

                              lai gan arī Serbijas vidējās pārdošanas cenas attiecīgajā periodā samazinājās, Serbijas vidējā pārdošanas cena izmeklēšanas periodā (EUR 365 par tonnu) ir augstākā cena izmeklēšanas periodā un ievērojami augstāka par vidējām pārdošanas cenām Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas gadījumā, proti, no EUR 319 par tonnu līdz EUR 346 par tonnu, kā minēts 4. tabulā turpmāk; un

                              —

                              Serbijas vidējās pārdošanas cenas ir bijušas ievērojami augstākas nekā pārējo četru attiecīgo valstu vidējās pārdošanas cenas.

                     4. tabula

                     Importa cenas (EUR/t)

                              2013. gads

                              2014. gads

                              2015. gads

                              IP

                              BRAZĪLIJA

                              Vidējā cena Brazīlijas izcelsmes importam par dempinga cenām

                              461

                              433

                              386

                              346

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 94

                                 84

                                 75

                              IRĀNA

                              Vidējā cena Irānas izcelsmes importam par dempinga cenām

                              454

                              415

                              369

                              316

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 91

                                 81

                                 70

                              KRIEVIJA

                              Vidējā cena Krievijas izcelsmes importam par dempinga cenām

                              448

                              431

                              387

                              324

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 96

                                 86

                                 72

                              SERBIJA

                              Vidējā cena Serbijas izcelsmes importam par dempinga cenām

                              468

                              442

                              400

                              365

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 94

                                 86

                                 78

                              UKRAINA

                              Vidējā cena Ukrainas izcelsmes importam par dempinga cenām

                              429

                              415

                              370

                              319

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 97

                                 86

                                 74

                              ATTIECĪGĀS VALSTIS

                              Vidējā cena attiecīgo valstu izcelsmes importam par dempinga cenām

                              443

                              424

                              380

                              327

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 96

                                 86

                                 74

                                 Avots: Eurostat.

                  (236)

                  Šajā saistībā cenu noteikšana kopā ar nenozīmīgu apjomu liek domāt, ka Serbijas ražotājs eksportētājs drīzāk ir uzņēmums, kas seko citu cenām, nevis nosaka attiecīgā ražojuma cenu. To parāda arī tas, ka tā cenas pazeminājums laikposmā no 2015. gada līdz izmeklēšanas periodam ir mazāks arī relatīvā izteiksmē, ja to salīdzina ar pārējo četru attiecīgo valstu cenu samazinājumu.

                  (237)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā 2017. gada 27. jūlija uzklausīšanā (sk. 33. apsvērumu) sūdzības iesniedzējs lūdza Komisijas dienestiem sniegt datus par Serbijas ražotāja eksportētāja cenu samazinājumu un mērķa cenu samazinājumu, lai tas varētu pārbaudīt Komisijas apgalvojumus, kas izklāstīti (235). un (236). apsvērumā, proti, ka Serbijas ražotājs eksportētājs drīzāk ir uzņēmums, kas seko citu cenām, nevis nosaka cenu. Turklāt sūdzības iesniedzējs uzskata, ka nav pieejamas nekādas liecības par to, ka Serbijas ražotājs eksportētājs ir uzņēmums, kas seko citu cenām.

                  (238)

                  Komisija atzīmēja, ka iepriekš tekstā tā bija atklājusi attiecīgo valstu izcelsmes importa vidējo cenu. Šie dati parāda, ka Serbijas izcelsmes importa cenas 2013. gadā bija visaugstākās (468 euro par tonnu) un turpināja būt visaugstākās nākamos gadus līdz pat cenai izmeklēšanas periodā (365 euro par tonnu). Turklāt indekss 4. tabulā iepriekš parādīja, ka Serbijas cenu relatīvais pazeminājums bija no 100 līdz 78, 2013. gadā šim indeksam esot 100, savukārt pārējo četru valstu samazinājums bija līdz 75 (Brazīlija), 70 (Irāna), 72 (Krievija) un 74 (Ukraina). Tādēļ sūdzības iesniedzējs varēja pārbaudīt Komisijas konstatējumu, ka Serbijas ražotājs eksportētājs drīzāk bija uzņēmums, kas seko citu cenām, nevis cenas noteicējs gan saistībā ar importa cenu, gan tās relatīvo pazeminājumu laikposmā no 2013. gada līdz izmeklēšanas periodam. Komisija šajā novērtējumā neizmantoja datus par cenu samazinājumu vai mērķa cenu samazinājumu, jo cenu samazinājuma un mērķa cenu samazinājuma aprēķini nodrošina vienīgi priekšstatu par situāciju izmeklēšanas periodā, neļaujot salīdzināt tendences cenas vairāku gadu gaitā. Tā kā sūdzības iesniedzējs neiesniedza papildu pamatojumu, kādēļ būtu atklātībā galīgi jānodod dati par cenu samazinājumu un mērķa cenu samazinājumu, kā vien nolūkā pārbaudīt (235). un (236). apsvērumā iepriekš izklāstītos apgalvojumus, Komisija pēc tam noraidīja šo pieprasījumu.

                  (239)

                  Ņemot vērā to, ka sūdzības iesniedzējs neapstrīdēja 4. tabulā ietvertos datus, Komisija apstiprināja savus konstatējumus, ka Serbijas eksportētājs tikai sekoja cenu tendencei, ko noteica citi importētāji, nevis īstenoja agresīvu cenu noteikšanas stratēģiju kā cenu līderis.

                  (240)

                  Tādēļ Komisija secināja, ka Serbijas izcelsmes imports nav jāvērtē kopumā ar pārējo četru valstu izcelsmes importu. Saistībā ar šo konstatējumu, ka Serbijas izcelsmes imports ir de minimis līmenī, aizsardzības pasākumi Serbijas izcelsmes karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importam nav nepieciešami. Tādējādi saskaņā ar pamatregulas 9. panta 2. punktu ir jāizbeidz procedūra attiecībā uz Serbijas izcelsmes importu.

                  (241)

                  Komisija arī novērtēja konkurences apstākļus starp pārējo četru attiecīgo valstu izcelsmes importu par dempinga cenām un konkurences apstākļus starp importu par dempinga cenām un līdzīgo ražojumu un konstatēja, ka šie apstākļi bija līdzīgi. Importētie ražojumi patiešām konkurēja savstarpēji un ar Savienībā ražoto līdzīgo ražojumu. Ražojumi ir savstarpēji aizstājami, tie tika tirgoti Savienībā, izmantojot salīdzināmus pārdošanas kanālus, un pārdoti līdzīgām galapatērētāju kategorijām.

                  (242)

                  Pēc izmeklēšanas uzsākšanas vairākas personas iesniedza piezīmes par attiecīgo valstu izcelsmes importa ietekmes novērtējumu kopumā. Ukrainas misija Eiropas Savienībā, Krievijas Rūpniecības un tirdzniecības ministrija un viens Krievijas ražotājs eksportētājs, kā arī divi Brazīlijas ražotāji eksportētāji norādīja, ka nav atbilstīgi to importu vērtēt kopumā ar citu izmeklēšanā ietverto valstu izcelsmes importu, un uzstāja, ka to valstu izcelsmes importu nedrīkst ietvert kopīgā novērtējumā. Ukrainas misija Eiropas Savienībā argumentēja, ka laikposmā no 2011. līdz 2016. gadam Ukrainas izcelsmes importa apjomi atšķirībā no citām valstīm bija stabili un ka Ukrainas izcelsmes importa ģeogrāfiskā struktūra būtiski atšķiras no Brazīlijas, Irānas, Serbijas un Krievijas izcelsmes importa ģeogrāfiskās struktūras. Krievijas Rūpniecības un tirdzniecības ministrija pauda viedokli, ka ir jāveic konkurences apstākļu izsmeļošs izvērtējums. Krievijas ražotājs eksportētājs argumentēja, ka tā imports attiecīgajā periodā faktiski samazinājās, ka daļa no tā importa bija garantēta noieta piegādes grupas iekšienē, kuras kā tādas nenonāca Savienības brīvajā tirgū, un ka tirgotie ražojuma veidi nebija tādi paši. Turklāt viens Brazīlijas ražotājs eksportētājs argumentēja, ka tas nesekoja līdzīgai cenu tendencei un šo importu izplatīja, izmantojot citus pārdošanas kanālus, nevis tos, ko izmanto pārējo četru attiecīgo valstu izcelsmes importam. Cits Brazīlijas ražotājs eksportētājs argumentēja, ka Brazīlijas izcelsmes imports ir nenozīmīgs un ka tas nesekoja tādām pašām apjoma, tirgus daļas un cenu tendencēm, kādas attiecas uz pārējo četru attiecīgo valstu izcelsmes importu.

                  (243)

                  Komisija šos argumentus noraidīja. Krievijas un Ukrainas izcelsmes imports uz Savienību attiecīgajā periodā palielinājās absolūtā izteiksmē. Turklāt, pat ja imports attiecīgajā periodā samazinājās, tas nav kritērijs, lai noteiktu, vai importa vērtība ir nenozīmīga pamatregulas 3. panta 4. punkta nozīmē.

                  (244)

                  Konkurences apstākļi starp Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importu par dempinga cenām un līdzīgo ražojumu tika atzīti par līdzīgiem turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ.

                              a)

                              Pirmkārt, visi Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas ražotāji eksportētāji, kas sadarbojās, izmantoja līdzīgus pārdošanas kanālus, vai nu pārdodot tieši, vai ar saistīta tirgotāja/importētāja starpniecību, kurš atradās Savienībā vai ārpus tās. Līdzīgus pārdošanas kanālus Savienībā izmantoja arī Savienības tērauda ražotāji. Tādēļ četru pārējo attiecīgo valstu izcelsmes importētie ražojumi konkurēja savstarpēji un ar Savienībā ražoto attiecīgo ražojumu.

                              b)

                              Otrkārt, Komisija analizēja visu importu kopumā neatkarīgi no tā, vai tas ietvēra piegādes grupas iekšienē. Ja šāda importa nebūtu, uzņēmumi, visticamāk, būtu ieguvuši līdzīgo ražojumu, kas ir izejmateriāls, no citiem avotiem, kuri pieejami Savienības brīvajā tirgū, ietverot Savienības ražošanas nozares ražoto līdzīgo ražojumu.

                              c)

                              Turklāt (264). apsvērumā izklāstītajā tabulā Brazīlijā, Irānā, Krievijā un Ukrainā novēroja līdzīgas cenu pazemināšanās tendences.

                              d)

                              Ražotāju eksportētāju ražojuma veidus ražoja un pārdeva arī Savienības ražotāji. Tādēļ to ražojuma veidi neatšķīrās no Savienības ražotāju tirgotajiem ražojuma veidiem.

                              e)

                              Attiecībā uz Krievijas apjomiem – kā parādīts (262). apsvēruma tabulā, Krievijas izcelsmes importa apjomi pieauga gan absolūtā izteiksmē, gan tirgus daļas ziņā.

                  (245)

                  Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto, Komisija secināja, ka bija izpildīti nosacījumi, lai Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importu vērtētu kopumā. Tādēļ šis imports tika izskatīts kopumā, lai noteiktu kaitējumu.

                  (246)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas Komisija saņēma vairākus iesniegumus par attiecīgo valstu vērtējumu kopumā, un šie iesniegumi ir iztirzāti turpmākajos apsvērumos.

                  (247)

                  Sūdzības iesniedzējs argumentēja, ka Serbijas izcelsmes imports Savienības ražotājiem kaitēja līdzīgi kā tiem kaitēja pārējo četru valstu izcelsmes imports. Šajā saistībā sūdzības iesniedzējs minēja, ka Serbijas izcelsmes imports laikposmā no 2013. gada līdz izmeklēšanas periodam divkāršojās absolūtā izteiksmē un tirgus daļas ziņā, ka arī tā cenas šajā periodā pazeminājās un ka Serbijas izcelsmes imports izmeklēšanas periodā būtiski samazināja Savienības ražotāju cenas. Turklāt sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Serbijas izcelsmes importa tirgus daļa ir 1,04 %, kas pārsniedz 1 % robežvērtību, kura noteikta pamatregulas 5. panta 7. punktā. Sūdzības iesniedzējs arī minēja apiešanas risku, jo procedūras izbeigšana attiecībā uz Serbiju ļautu vienīgā Serbijas ražotāja eksportētāja Ķīnas mātesuzņēmumam pārdot ražojumus uz Savienību ar sava Serbijas meitasuzņēmuma starpniecību.

                  (248)

                  Komisija turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ noraidīja apgalvojumus par to, ka Serbijas izcelsmes imports kaitēja Savienības ražotājiem līdzīgi kā tiem kaitēja pārējo valstu izcelsmes imports.

                              —

                              Pirmkārt, Serbijas izcelsmes importa apjomus atzina par de minimis. Tādēļ tie ir nenozīmīgi un nav atzīstami par tādiem, kas kaitē ES ražošanas nozarei. Tas, ka Serbijas vidējās pārdošanas cenas izmeklēšanas periodā bija ievērojami augstākas nekā četru pārējo attiecīgo valstu vidējās pārdošanas cenas, ir vēl viens rādītājs, ka šie mazie importa apjomi nevarēja kaitēt ES ražošanas nozarei.

                              —

                              Otrkārt, runājot par tirgus daļu virs 1 %, proti, 1,04 %, jānorāda, ka pamatregulas 3. panta 4. punktā noteiktā robežvērtība ir “nenozīmīgs”. Vārda“nenozīmīgs” izmantošana netieši nozīmē, ka Komisijai, analizējot importa apjomus saistībā ar vērtēšanu kopumā, ir zināma rīcības brīvība. Šajā konkrētajā gadījumā, kā paskaidrots (234). apsvērumā, starpību 0,04 % apmērā atzina par nebūtisku absolūtā un relatīvā izteiksmē.

                              —

                              Visbeidzot, attiecībā uz iespējamu apiešanas risku Komisija atzīmēja, ka Komisijas dienesti bija informēti par vienīgā Serbijas ražotāja eksportētāja faktiskajiem ražošanas apjomiem un ražošanas jaudu. Tādēļ Komisija šim iespējamam apiešanas riskam pievērsīs īpašu uzmanību, cieši uzraugot, vai liecības par tirdzniecības modeļa pārmaiņām un tādējādi par iespējamu apiešanu, ko veic Serbijā. Turklāt (taču tam ir mazāka nozīme) Serbijas ražotājs eksportētājs norādīja, ka tā galvenā stratēģija paredz iekšzemes pieprasījuma un Balkānu valstu reģionālā pieprasījuma nodrošināšanu.

                  (249)

                  Tāpat divi atlasītie Brazīlijas ražotāji eksportētāji apgalvoja, ka Brazīlijas izcelsmes importa vērtēšana kopumā ar Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importu ir nepamatota nākamajos divos apsvērumos izklāstīto iemeslu dēļ.

                  (250)

                  Viens no tiem argumentēja, ka Brazīlijas izcelsmes imports nekonkurēja ar Irānas, Krievijas un Ukrainas ražojumiem, tādējādi sniedzot pierādījumus, ka Brazīlijas izcelsmes importa pārdošanas kanāli atšķīrās no Irānas, Krievijas un Ukrainas kanāliem. Turklāt šis ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka līdzīgi kā Serbijas gadījumā Brazīlijas cenas bija ievērojami augstākas par Irānas, Krievijas un Ukrainas vidējām cenām un ka Brazīlijas ražotāji eksportētāji arī drīzāk bija uzņēmumi, ka sekoja citu cenām, nevis noteica cenas. Visbeidzot, tas argumentēja, ka neviens no Brazīlijas ražotājiem nesamazināja Savienības ražošanas nozares cenas.

                  (251)

                  Otrs Brazīlijas ražotājs eksportētājs argumentēja, ka šāda vērtēšana kopumā nebija atbilstīga Brazīlijas nenozīmīgo importa apjomu (tāpat kā Serbijas gadījumā) un konkurences apstākļu atšķirību dēļ. Šajā saistībā attiecībā uz nenozīmīgajiem apjomiem Brazīlijas ražotājs eksportētājs argumentēja, ka Brazīlijas tirgus daļa 1 % robežvērtību pārsniedza tikai no 2015. gada, un izmeklēšanas periodā bija tikai 1,79 %. Turklāt Brazīlijas izcelsmes importa apjomi bija pārāk mazi, lai nodarītu kaitējumu, tādēļ bija tikpat nebūtiski. Saistībā ar atšķirīgajiem konkurences apstākļiem ražotājs eksportētājs atsaucās uz to, ka gandrīz 60 % no Brazīlijas izcelsmes attiecīgā ražojuma importa izmeklēšanas periodā bija pārdevumi vai darījumi ar saistītiem Eiropas uzņēmumiem, kas tieši nekonkurē ar ražojumiem, kuri paredzēti brīvajam tirgum un tādējādi saskaras ar atšķirīgiem konkurences apstākļiem. Turklāt tas apstrīdēja Komisijas apgalvojumu informācijas dokumentā, ka Brazīlijas izcelsmes imports un līdzīgais Savienības ražojums ir savstarpēji aizvietojami. Šajā saistībā tas argumentēja, ka Brazīlijas ražotāji eksportētāji galvenokārt eksportē komerciālus karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu veidus, kam ir atšķirīgas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās īpašības, kā arī atšķirīgs galapatēriņš salīdzinājumā ar Savienības ražošanas nozares tirgotajiem ražojumiem, kas galvenokārt ir kvalitatīvi karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu veidi. Turklāt tas nepiekrita, ka Brazīlijas ražotāji eksportētāji izmanto pārdošanas kanālus, kas būtu līdzīgi citu attiecīgo valstu kanāliem. Tas argumentēja, ka šie ražotāji parasti pārdod tieši neatkarīgiem pircējiem Savienības brīvajā tirgū, kas tā nav lielākajai daļai Brazīlijas izcelsmes importa. Visbeidzot, tas iesniedza piezīmes par cenām, kuras līdzīgas otra Brazīlijas ražotāja eksportētāja norādītajām cenām.

                  (252)

                  Komisija noraidīja abu atlasīto Brazīlijas ražotāju eksportētāju apgalvojumus, kā izklāstīts turpmāk.

                  (253)

                  Pirmkārt, Komisija patēriņa noteikšanas nolūkā izskatīja Brazīlijas izcelsmes importa kopējo apjomu neraugoties uz to, ka tas ietvēra piegādes grupas iekšienē. Šādi tā rīkojās tādēļ, ka, ja šāda importa nebūtu, uzņēmumi, visticamāk, būtu ieguvuši karsti velmētus plakanus tērauda velmējumus no citiem avotiem, kuri pieejami Savienības brīvajā tirgū, ietverot Savienības ražošanas nozares ražoto līdzīgo ražojumu.

                  (254)

                  Otrkārt, Brazīlijas pārdošanas kanāli saistībā ar daļu no tirdzniecības apjoma neatšķiras no Irānas, Krievijas un Ukrainas kanāliem. Visi Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas ražotāji, kas sadarbojās, izmanto līdzīgus pārdošanas kanālus, vai nu pārdodot tieši, vai ar saistīta tirgotāja/importētāja starpniecību, kurš atradās Savienībā vai ārpus tās. Turklāt saistībā ar argumentu, ka gandrīz 60 % no Brazīlijas izcelsmes attiecīgā ražojuma importa izmeklēšanas periodā bija pārdevumi vai darījumi ar saistītiem Eiropas uzņēmumiem, kas tieši nekonkurē ar ražojumiem, kuri paredzēti brīvajam tirgum un tādējādi saskaras ar atšķirīgiem konkurences apstākļiem, var atzīmēt turpmāk izklāstīto. Daļa no Krievijas ražotāju attiecīgā ražojuma importa arī bija pārdevumi saistītiem Eiropas uzņēmumiem, un daļai šā importa veica turpmāku pārstrādi šajos saistītajos Eiropas uzņēmumos. Tādējādi šie ražotāji eksportētāji saskaras ar tādiem pašiem konkurences apstākļiem.

                  (255)

                  Treškārt, kā parādīts 4. tabulā, Komisija atzina, ka Brazīlijas cenas bija augstākas par Irānas, Krievijas un Ukrainas vidējām cenām. Tomēr 4. tabula arī parādīja, ka Brazīlijas cenas attiecīgajā periodā, t. i., 2013., 2014. un 2015. gadā un izmeklēšanas periodā, bija pastāvīgi zemākas par Serbijas izcelsmes importa cenām.

                  (256)

                  Ceturtkārt, runājot par argumentu, ka Brazīlijas ražotāji eksportētāji arī drīzāk ir uzņēmumi, kas seko citu cenām, nevis cenu noteicēji, jāatzīmē, ka Serbijas ražotāja eksportētāja cenu novērtēja kopā ar tā nenozīmīgajiem apjomiem. Tādējādi attiecībā uz Brazīliju nav iespējams izdarīt tādu pašu secinājumu.

                  (257)

                  Piektkārt, attiecībā uz apjomiem, kā norādīts 3. tabulā, Brazīlijas izcelsmes imports izmeklēšanas periodā sasniedza 608 541 tonnas salīdzinājumā ar Serbijas izcelsmes importa 354 145 tonnām. Tādējādi Brazīlijas karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importa apjomi par vairāk nekā 70 % pārsniedza Serbijas izcelsmes importu un veidoja tirgus daļu 1,79 % apmērā, salīdzinot ar Serbijas 1,04 %. Rezultātā šo importu neuzskatīja par nenozīmīgu.

                  (258)

                  Visbeidzot, attiecībā uz apgalvoto, ka Brazīlijas ražotājiem eksportētājiem ir atšķirīgs ražojumu sortiments, jānorāda, ka to ražojumi nepārprotami tieši konkurēja ar Savienības ražojumiem un citu ražotāju eksportētāju ražojumiem. Pretēji ražotāja eksportētāja apgalvojumam izmeklēšana parādīja, ka visus attiecīgā ražojuma veidus, arī Brazīlijas ražotāju eksportētāju tirgotos veidus, ražoja un tirgoja arī Savienības ražotāji. Šajā saistībā Komisija atzīmēja, ka izmeklēšanas periodā vairāk nekā 99,9 % no visiem ražojuma veidiem, ko tirgoja šie trīs Brazīlijas ražotāji eksportētāji, tirgoja arī atlasītie Savienības ražotāji. Turklāt vērtējumu kopumā veic valsts mērogā, ņemot vērā visu attiecīgā ražojuma klāstu, nevis tikai attiecīgā ražojuma konkrētus veidus.

                  (259)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā Brazīlijas ražotājs eksportētājs CSN atkārtoti norādīja, ka Brazīlijas pārdošanas kanāli un importa cenas būtiski atšķiras no Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importa kanāliem un cenām. Attiecībā uz pārdošanas kanāliem tas minēja, ka tā meitasuzņēmums Lusosider nav ne tirgotājs, ne tikai importētājs, bet ir karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu lietotājs. Ražotājs eksportētājs argumentēja, ka it sevišķi NLMK Europe situācija atšķiras no Lusosider situācijas. Tāpat tas minēja, ka Lusosider nevar viegli piekļūt karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem, ko pārdod Savienības tirgū. Attiecībā uz importa cenām tas minēja, ka Brazīlijas izcelsmes importa cenu tendence ir augšupēja tāpat kā Serbijas izcelsmes importa cenu tendence.

                  (260)

                  Komisija minētos apgalvojumus atzina par nepamatotiem, jo: runājot par pārdošanas kanāliem, bija arī citi Krievijas meitasuzņēmumi, kuri atradās Latvijā un Polijā un kuru mātesuzņēmums nebija NLMK, un izmeklēšanas periodā tie daļēji izmantoja un zināmā mērā apstrādāja karsti velmētus plakanus tērauda velmējumus, ko tie iegādājās no sava Krievijas mātesuzņēmuma. Turklāt, neraugoties uz apgalvojumu, ka Lusosider nevarēja viegli piekļūt karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem, ko pārdod Savienības tirgū, uzklausīšanas laikā Komisiju informēja, ka Lusosider izmeklēšanas periodā saņēma piegādes no citiem avotiem, piemēram, Turcijas, Taivānas un Krievijas. Komisijas rīcībā arī nav lietas liecību, ka Savienības ražotāji nevēlējās veikt piegādes Lusosider, un Lusosider arī nenodrošināja šādas liecības. Turklāt attiecībā uz cenām Komisija atgādināja, ka Brazīlijas cenas attiecīgajā periodā, t. i., 2013., 2014. un 2015. gadā un izmeklēšanas periodā, bija pastāvīgi zemākas par Serbijas izcelsmes importa cenām (sk. (235). apsvērumu). Tādēļ Komisija nepieņēma Brazīlijas ražotāja eksportētāja pieprasījumu, ka Brazīlijas izcelsmes imports nav jānovērtē kopumā ar pārējo trīs valstu izcelsmes importu.

                  (261)

                  Attiecīgi Komisija secināja, ka attiecībā uz pārējām četrām valstīm ir izpildīti visi pamatregulas 3. panta 4. punktā noteiktie kritēriji, un tādēļ kaitējuma noteikšanas nolūkā Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importu vērtēja kopumā.

            4.3.2.   Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importa apjoms un tirgus daļa

                  (262)

                  Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importa uz Savienību dinamika bija šāda.

                     5. tabula

                     Importa apjoms (tonnas) un tirgus daļa

                              2013. gads

                              2014. gads

                              2015. gads

                              IP

                              BRAZĪLIJA

                              Importa apjoms no Brazīlijas

                              41 895

                              108 973

                              580 525

                              608 541

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 260

                                 1 386

                                 1 453

                              Brazīlijas tirgus daļa

                              0,13 %

                              0,33 %

                              1,65 %

                              1,79 %

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 253

                                 1 273

                                 1 382

                              IRĀNA

                              Importa apjoms no Irānas

                              125 202

                              527 161

                              1 015 088

                              1 127 659

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 421

                                 811

                                 901

                              Irānas tirgus daļa

                              0,39 %

                              1,59 %

                              2,89 %

                              3,32 %

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 410

                                 745

                                 857

                              KRIEVIJA

                              Importa apjoms no Krievijas

                              1 334 322

                              1 376 412

                              1 714 880

                              1 455 436

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 103

                                 129

                                 109

                              Krievijas tirgus daļa

                              4,13 %

                              4,15 %

                              4,88 %

                              4,29 %

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 101

                                 118

                                 104

                              UKRAINA

                              Importa apjoms no Ukrainas

                              905 397

                              939 545

                              1 084 477

                              1 075 244

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 104

                                 120

                                 119

                              Ukrainas tirgus daļa

                              2,80 %

                              2,84 %

                              3,08 %

                              3,17 %

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 101

                                 110

                                 113

                              ATTIECĪGĀS VALSTIS

                                 Importa apjoms no attiecīgajām valstīm

                              2 406 816

                              2 952 091

                              4 394 970

                              4 266 880

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 123

                                 183

                                 177

                              Attiecīgo valstu tirgus daļa

                              7,45 %

                              8,91 %

                              12,50 %

                              12,57 %

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 120

                                 168

                                 169

                                 Avots: Eurostat. Tirgus daļas tika noteiktas, salīdzinot importa apjomus ar patēriņu Savienības brīvajā tirgū, kas norādīts 2. tabulā.

                  (263)

                  Iepriekšējā tabulā norādīts, ka absolūtos skaitļos imports no attiecīgajām valstīm attiecīgajā periodā būtiski palielinājās. Paralēli to importa uz Savienību kopējā tirgus daļa izmeklēšanas periodā palielinājās par gandrīz 5 procentpunktiem (no 7,45 % 2013. gadā līdz 12,57 %, kas ir 69 % pieaugums).

            4.3.3.   Importa no attiecīgajām valstīm cenas un cenu samazinājums

                  (264)

                  Importa cenas Komisija noteica, pamatojoties uz Eurostat datiem. Vidējās svērtās cenas dinamika Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importam uz Savienību bija šāda.

                     6. tabula

                     Importa cenas (EUR/t)

                              2013. gads

                              2014. gads

                              2015. gads

                              IP

                              BRAZĪLIJA

                              Vidējā cena Brazīlijas izcelsmes importam par dempinga cenām

                              461

                              433

                              386

                              346

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 94

                                 84

                                 75

                              IRĀNA

                              Vidējā cena Irānas izcelsmes importam par dempinga cenām

                              454

                              415

                              369

                              316

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 91

                                 81

                                 70

                              KRIEVIJA

                              Vidējā cena Krievijas izcelsmes importam par dempinga cenām

                              448

                              431

                              387

                              324

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 96

                                 86

                                 72

                              UKRAINA

                              Vidējā cena Ukrainas izcelsmes importam par dempinga cenām

                              429

                              415

                              370

                              319

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 97

                                 86

                                 74

                              ATTIECĪGĀS VALSTIS

                                 Vidējā cena attiecīgo valstu izcelsmes importam par dempinga cenām

                              442

                              423

                              378

                              323

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 96

                                 86

                                 73

                                 Avots: Eurostat.

                  (265)

                  Attiecīgo valstu izcelsmes importa par dempinga cenām vidējās cenas saruka no 442 EUR/t 2013. gadā līdz 323 EUR/t izmeklēšanas periodā. Attiecīgajā periodā vidējā vienības cena importam par dempinga cenām saruka par 27 %.

                  (266)

                  Komisija novērtēja cenu samazinājumu izmeklēšanas periodā, salīdzinot:

                              a)

                              katra ražojuma veida vidējās svērtās pārdošanas cenas (koriģētas EXW līmenī), ko sešiem Savienības ražotājiem Savienības tirgū maksājuši nesaistīti pircēji; un

                              b)

                              attiecīgās vidējās svērtās CIF cenas ar piegādi līdz Savienības robežai katram ražojuma veidam, ko importējuši attiecīgās valsts ražotāji, kuri sadarbojās, pirmajam neatkarīgajam pircējam Savienības tirgū ar attiecīgām korekcijām attiecībā uz pēcimportēšanas izmaksām.

                  (267)

                  Šāds cenu salīdzinājums pa ražojuma veidiem tika veikts darījumiem vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī, vajadzības gadījumā veicot attiecīgas korekcijas un atskaitot rabatus un atlaides. Salīdzinājuma rezultāts tika izteikts procentos no Savienības ražotāju apgrozījuma izmeklēšanas periodā. Galvenās korekcijas, kas saistītas ar piegādes izmaksām (no 3,4 % līdz 8,9 % katram atlasītajam Savienības ražotājam), kredīta izmaksām (no 0,1 % līdz 0,4 %) un atlaidēm (no 0,1 % līdz 2 %).

                  (268)

                  Kā minēts (16). apsvērumā, tikai viens nesaistīts importētājs sniedza atbildes uz anketas jautājumiem. Pamatojoties uz liecībām, ko apkopoja pārbaudes laikā pie šā nesaistītā importētāja, pieskaitīja pēcimportēšanas izmaksas, kuras noteica 7 EUR par tonnu apmērā.

                  (269)

                  Saskaņā ar iepriekš izklāstīto secināja, ka lielākās daļas atlasīto attiecīgo ražotāju eksportētāju imports par dempinga cenām samazināja Savienības ražošanas nozares cenas robežās no 8,45 % līdz 17,74 %, kā redzams tabulā turpmāk. Visiem Brazīlijas uzņēmumiem cenu samazinājumu nekonstatēja.

                     7. tabula

                     Cenu samazinājuma starpības

                              Valsts

                              Uzņēmums

                              Cenu samazinājuma starpības

                              Brazīlija

                                 ArcelorMittal Brasil S.A. un Aperam Inox América do Sul S.A.

                              – 3,30 %

                              Companhia Siderúrgica Nacional

                              – 6,95 %

                              Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A.

                              – 0,12 %

                              Irāna

                              Mobarakeh Steel Company

                              8,45 %

                              Krievija

                              Novolipetsk Steel

                              8,87 %

                              Valsts akciju sabiedrība Magnitogorsk Iron Steel Works (PJSC MMK)

                              14,0 %

                              PAO Severstal

                              17,74 %

                              Ukraina

                                 Metinvest Group;

                              8,45 %

                  (270)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas sūdzības iesniedzējs un Irānas ražotājs eksportētājs norādīja, ka informācijas dokumentā un tā pielikumos sniegtā informācija ir nekonsekventa. Lai gan dokumentā bija norādīts, ka attiecībā uz Irānas uzņēmumu nekonstatēja nekādu cenu samazināšanu, kādā no pielikumiem Irānas uzņēmumam tika uzrādīta cenu samazinājuma starpība 8,45 % apmērā.

                  (271)

                  Reaģējot uz šīm piezīmēm, Komisija apstiprina, ka informācijas dokumenta aprakstā bija kļūdaini minēts Irānas uzņēmums un ka pielikumā norādītā cenu samazinājuma starpība ir pareiza.

                  (272)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā Brazīlijas ražotājs eksportētājs Usiminas uzstāja, ka saskaņā ar pamatregulas 3. panta 2. un 3. punktu Komisijai ir jāveic pienācīga analīze par importa par dempinga cenām ietekmi un jāizsver, vai ir notikusi būtiska cenu samazināšana. Šāda analīze nedrīkst ietvert tikai vienkāršu matemātisku salīdzinājumu; tai ir jāietver arī cenu attīstības un importa par dempinga cenām un iekšzemes līdzīgo ražojumu cenu tendenču dinamisks novērtējums laika gaitā.

                  (273)

                  Komisija noraidīja šo apgalvojumu. Vispirms Komisija (295). apsvēruma tabulā norādīja Savienības ražotāju vidējās svērtās vienības pārdošanas cenas Savienības brīvajā tirgū. Pēc tam, kā izklāstīts (297). apsvērumā, Komisija norādīja, ka Savienības ražotājiem bija jāievēro cenu samazināšanās spirāle un tie ievērojami pazemināja pārdošanas cenas, jo īpaši 2015. gadā un izmeklēšanas periodā. Tā kā attiecīgais ražojums ir izejmateriāls, Savienības ražotājiem bija jāseko cenu samazināšanās spirālei. Līdzīgas Komisijas piezīmes ir sniegtas (387). apsvērumā. Turklāt Komisija arī atsaucas uz citu faktoru analīzi, kas kopumā vai atsevišķi nespēja izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām (sk. (390). apsvērumu). Tātad Komisijas analīze neietvēra tikai vienkāršu matemātisku salīdzinājumu. Visbeidzot, bet ne mazāk svarīgi – Brazīlijas ražotājs eksportētājs nesniedza argumentus, turklāt Komisijai arī nav zināms, kādēļ šāda papildu analīze nodrošinātu, ka cenu samazinājuma analīze būtu pamatotāka, ņemot vērā to, ka attiecīgajam ražojumam ir izejmateriāla raksturs.

            4.4.   Savienības ražošanas nozares ekonomiskais stāvoklis

      4.4.1.   Vispārīgas piezīmes

                  (274)

                  Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 5. punktu, pārbaudot importa par dempinga cenām ietekmi uz Savienības ražošanas nozari, novērtēja visus ekonomiskos rādītājus, kas raksturo Savienības ražošanas nozares stāvokli attiecīgajā periodā.

                  (275)

                  Makroekonomiskie rādītāji (ražošanas apjoms, ražošanas jauda, jaudas izmantojums, pārdošanas apjoms, krājumi, izaugsme, tirgus daļa, nodarbinātība, ražīgums un dempinga starpību lielums) tika novērtēti visas Savienības ražošanas nozares līmenī. Novērtējuma pamatā bija sūdzībā norādītā informācija, kas pēc tam tika pārbaudīta salīdzinājumā ar Savienības ražotāju sniegtajiem datiem un pieejamo oficiālo statistiku (Eurostat).

                  (276)

                  Mikroekonomisko rādītāju (pārdošanas cenu, rentabilitātes, naudas plūsmas, investīciju, ienākuma no investīcijām, spējas piesaistīt kapitālu, algas un ražošanas izmaksu) analīze tika veikta izlasē iekļauto Savienības ražotāju līmenī. Novērtējuma pamatā bija pienācīgi pārbaudīta to sniegtā informācija.

                  (277)

                  Lai sniegtu iespējami pilnīgu priekšstatu par Savienības ražošanas nozari, Komisija ieguva datus par visu attiecīgā ražojuma saražoto apjomu un noteica, vai ražojumus bija paredzēts izmantot garantētam noietam vai brīvajam tirgum. Saistībā ar dažiem kaitējuma rādītājiem, kas attiecās uz Savienības ražošanas nozari, Komisija atsevišķi analizēja datus par brīvo tirgu un garantētā noieta tirgu un veica salīdzinošu analīzi. Šie faktori ir pārdošanas apjoms, tirgus daļa, vienības cena, vienības izmaksas, rentabilitāte un naudas plūsma. Tomēr citus ekonomiskos rādītājus pilnvērtīgi varētu pārbaudīt, tikai ietverot visas darbības, tostarp garantēto noietu Savienības ražošanas nozarē. Šie faktori ir ražošanas apjoms, jauda, jaudas izmantojums, investīcijas, ienākums no investīcijām, nodarbinātība, ražīgums, krājumi un darbaspēka izmaksas. Attiecībā uz šiem faktoriem Komisija var veikt pilnvērtīgu novērtējumu, tikai atsaucoties uz visām Savienības ražošanas nozares darbībām. Šī analīze atbilst Savienības tiesu un PTO judikatūrai (14).

            4.4.2.   Makroekonomiskie rādītāji

      4.4.2.1.   Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un jaudas izmantojums

                  (278)

                  Kopējam ražošanas apjomam, ražošanas jaudai un jaudas izmantojumam Savienībā attiecīgajā periodā bija šāda dinamika.

                     8. tabula

                     Ražošanas apjoms, ražošanas jauda un tās izmantojums

                              2013. gads

                              2014. gads

                              2015. gads

                              IP

                              Ražošanas apjoms (tonnas)

                              74 588 182

                              75 509 517

                              74 718 189

                              72 920 472

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 101

                                 100

                                 98

                              Ražošanas jauda (tonnas)

                              100 667 836

                              100 040 917

                              98 093 841

                              98 162 252

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 99

                                 97

                                 98

                              Jaudas izmantojums

                              74,1 %

                              75,5 %

                              76,2 %

                              74,3 %

                                 Avots: Eurofer atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (279)

                  Attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoms nedaudz samazinājās par aptuveni 1,7 miljoniem tonnu (– 2 %).

                  (280)

                  Paziņotie jaudas rādītāji attiecas uz tehnisko jaudu, un tas nozīmē, ka ir ņemtas vērā nozarē par standartu pieņemtas korekcijas par uzstādīšanas laiku, tehnisko apkopi, ražošanas traucējumiem un citiem ierastiem pārtraukumiem. Ražošanas jauda attiecīgajā periodā samazinājās, jo galvenokārt Beļģijā un Itālijā samazinājās daļa no ražošanas jaudas.

                  (281)

                  Jaudas izmantojuma rādītājs attiecīgajā periodā saglabājās samērā stabils robežās no 74,1 % līdz 76,2 %.

            4.4.2.2.   Pārdošanas apjoms un tirgus daļa

                  (282)

                  Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoma un brīvā tirgus daļas dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.

                     9. tabula

                     Pārdošanas apjoms un tirgus daļa (brīvais tirgus)

                              2013. gads

                              2014. gads

                              2015. gads

                              IP

                              Pārdošanas apjoms (tonnas)

                              27 468 243

                              27 910 748

                              27 327 906

                              26 027 000

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 102

                                 99

                                 95

                              Tirgus daļa

                              85,1 %

                              84,2 %

                              77,7 %

                              76,7 %

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 99

                                 91

                                 90

                                 Avots: Eurofer atbildes uz anketas jautājumiem un Eurostat dati.

                  (283)

                  Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms Savienības brīvajā tirgū attiecīgajā periodā samazinājās par 5 % no 27,5 miljoniem tonnu līdz 26 miljoniem tonnu.

                  (284)

                  Savienības ražošanas nozares tirgus daļa Savienības patēriņa ziņā attiecīgajā periodā samazinājās par vairāk nekā 8 procentpunktiem, proti, no 85,1 % līdz 76,7 %. Pārdošanas apjoma samazināšanās Savienības brīvajā tirgū un Savienības ražošanas nozares tirgus daļas zaudēšana notika brīdī, kad Savienības brīvajā tirgū palielinājās patēriņš, kas liecina par Savienības tērauda ražotāju konkurētspējas pozīcijas vājināšanos.

                  (285)

                  Garantēta noieta patēriņa apjoma un tirgus daļas dinamika garantēta noieta tirgū Savienībā attiecīgajā periodā bija šāda.

                     10. tabula

                     Garantēta noieta patēriņa apjoms Savienības tirgū (tonnās)

                              2013. gads

                              2014. gads

                              2015. gads

                              IP

                              Garantēta noieta apjoms Savienības tirgū (tonnās)

                              42 418 062

                              42 887 175

                              42 271 071

                              42 454 866

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 101

                                 100

                                 100

                              Savienības ražošanas nozares kopējais ražošanas apjoms (tonnās)

                              74 588 182

                              75 509 517

                              74 718 189

                              72 920 471

                              % no garantēta noieta apjoma salīdzinājumā ar kopējo ražošanas apjomu

                              56,9 %

                              56,8 %

                              56,6 %

                              58,2 %

                                 Avots: Eurofer atbildes uz anketas jautājumiem un Eurostat dati.

                  (286)

                  Savienības ražošanas nozares garantētā noieta apjoms (ko veido noiets pašu vajadzībām un garantēta noieta pārdevumi Savienības tirgū) Savienības tirgū absolūtā izteiksmē attiecīgajā periodā saglabājās samērā stabils.

                  (287)

                  Savienības ražošanas nozares garantētā noieta daļa (ko izsaka kā kopējā ražošanas apjoma īpatsvaru) attiecīgajā periodā nedaudz palielinājās no 56,9 % 2013. gadā līdz 58,2 % izmeklēšanas periodā.

            4.4.2.3.   Nodarbinātība un ražīgums

                  (288)

                  Nodarbinātība tika aprēķināta, ņemot vērā tikai tos darbiniekus, kuri strādā tieši ar līdzīgo ražojumu dažādās Savienības ražotāju tērauda rūpnīcās. Šī metode nodrošināja precīzus datus, kurus ir samērā viegli noteikt.

                  (289)

                  Nodarbinātības un ražīguma dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.

                     11. tabula

                     Nodarbinātība un ražīgums

                              2013. gads

                              2014. gads

                              2015. gads

                              IP

                              Darbinieku skaits
                              (pilnslodzes nodarbinātība/darbinieki)

                              18 632

                              17 739

                              17 829

                              17 722

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 95

                                 96

                                 95

                              Ražīgums (tonnas uz darbinieku)

                              4 003

                              4 257

                              4 191

                              4 115

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 106

                                 105

                                 103

                                 Avots: Eurofer atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (290)

                  Savienības ražošanas nozares nodarbinātības līmenis attiecīgajā periodā pazeminājās. Komisija izmeklēšanā konstatēja, ka šo pazemināšanos noteica nepieciešamība samazināt ražošanas izmaksas un panākt efektivitāti, ņemot vērā konkurences pieaugumu tirgū, ko radīja imports par dempinga cenām. Tādējādi attiecīgajā periodā darbaspēks saruka par 5 %, neņemot vērā netiešo nodarbinātību. Tāpēc, un neraugoties uz ražošanas apjoma nelielo samazinājumu (– 2 %) attiecīgajā periodā, Savienības ražošanas nozares darbaspēka ražīgums, mērīts kā ražošanas apjoms uz vienu nodarbināto gadā, palielinājās (+ 3 %). Tas liecina, ka Savienības ražošanas nozare, lai saglabātu konkurētspēju, centās pielāgoties mainīgajiem tirgus apstākļiem.

            4.4.2.4.   Krājumi

                  (291)

                  Savienības ražotāja krājumu apjoma dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.

                     12. tabula

                     Krājumi

                              2013

                              2014

                              2015

                              IP

                              Krājumi perioda beigās (tonnas)

                              2 646 989

                              2 653 224

                              2 798 420

                              2 469 667

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 100

                                 106

                                 93

                              Krājumi perioda beigās, izteikti procentos no ražošanas apjoma

                              3,55 %

                              3,51 %

                              3,75 %

                              3,39 %

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 99

                                 106

                                 95

                                 Avots: Eurofer atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (292)

                  Vairums līdzīgā ražojuma veidu Savienības ražošanas nozarē tiek saražoti pēc konkrētiem lietotāju pasūtījumiem. Tāpēc krājumi netika uzskatīti par būtisku šai nozarei izraisītā kaitējuma rādītāju. Tas apstiprinājās arī, analizējot izmaiņas krājumos perioda beigās, tos izsakot procentos no ražošanas apjoma. Kā redzams iepriekšējā tabulā, šis rādītājs saglabājās samērā stabils, proti, aptuveni no 3,4 % līdz 3,7 % no ražošanas apjoma.

            4.4.2.5.   Dempinga starpības lielums

                  (293)

                  Visas Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas dempinga starpības ievērojami pārsniedza de minimis līmeni. Ņemot vērā importa apjomu no Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas un tā cenas, šo faktisko dempinga starpību lieluma ietekme uz Savienības ražošanas nozari nebija nebūtiska.

            4.4.2.6.   Izaugsme

                  (294)

                  Attiecīgajā periodā Savienības patēriņš (brīvajā tirgū) palielinājās par aptuveni 5 %, savukārt Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjoms Savienības brīvajā tirgū samazinājās par aptuveni 5 %. Tādējādi Savienības ražošanas nozare zaudēja tirgus daļu pretstatā importa no Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas tirgus daļai, kas attiecīgajā periodā ievērojami pieauga.

            4.4.3.   Mikroekonomiskie rādītāji

      4.4.3.1.   Cenas un faktori, kas tās ietekmē

                  (295)

                  Savienības ražotāju vidējām svērtām vienības pārdošanas cenām brīvajā tirgū Savienībā attiecīgajā periodā bija šāda dinamika.

                     13. tabula

                     Pārdošanas cenas brīvajā tirgū Savienībā

                              2013

                              2014

                              2015

                              IP

                              Pārdošanas cena (EUR/t)

                              498

                              471

                              427

                              383

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 95

                                 86

                                 77

                              Vienības ražošanas izmaksas (EUR/t)

                              511

                              469

                              431

                              413

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 92

                                 84

                                 81

                                 Avots: izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (296)

                  Iepriekšējā tabulā ir norādīta vienības pārdošanas cenu dinamika Savienības brīvajā tirgū salīdzinājumā ar atbilstošajām ražošanas izmaksām. Pārdošanas cenas vidēji ir bijušas zemākas nekā vienības ražošanas izmaksas, izņemot 2014. gadu, kad Savienības tirgus sāka pieaugt un četru pārējo attiecīgo valstu izcelsmes importa tirgus daļas bija mazākas nekā izmeklēšanas periodā.

                  (297)

                  Ražošanas izmaksas joprojām kopumā bija augstākas par sarūkošajām pārdošanas cenām (izņemot 2014. gadu). Lai ierobežotu tirgus daļas zaudēšanu, kā arī tādēļ, ka attiecīgais ražojums ir izejmateriāls, Savienības ražotāji sekoja lejupējai cenu spirālei un ievērojami pazemināja savas pārdošanas cenas, jo īpaši 2015. gadā un izmeklēšanas periodā. Tā kā attiecīgais ražojums ir izejmateriāls, Savienības ražotājiem bija jāseko cenu samazināšanās spirālei.

                  (298)

                  Izlasē iekļautie ražotāji garantēta noieta patēriņam paredzētus konkrētus karsti velmētus plakanus dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumus tālākai apstrādei lejasposmā nodeva vai pārdeva par transfertcenām, izmantojot dažādas cenu noteikšanas politikas (galvenokārt uz noieta pašu vajadzībām rēķina un par transfertcenām garantēta noieta tirdzniecības ietvaros). Tāpēc nevar izdarīt jēgpilnus secinājumus no garantēta noieta cenu dinamikas.

            4.4.3.2.   Darbaspēka izmaksas

                  (299)

                  Savienības ražotāju vidējo darbaspēka izmaksu dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.

                     14. tabula

                     Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu darbinieku

                              2013

                              2014

                              2015

                              IP

                              Vidējās darbaspēka izmaksas uz vienu darbinieku (EUR)

                              63 374

                              66 039

                              66 023

                              67 045

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 104

                                 104

                                 106

                                 Avots: izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (300)

                  Attiecīgajā periodā vidējā alga uz vienu darbinieku paaugstinājās par 4 %.

            4.4.3.3.   Rentabilitāte, naudas plūsma, investīcijas, ienākums no investīcijām un spēja piesaistīt kapitālu

                  (301)

                  Savienības ražotāju rentabilitātes, naudas plūsmas, investīcijas un ienākuma no investīcijām dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.

                     15. tabula

                     Rentabilitāte, naudas plūsma, ieguldījumi un ienākums no ieguldījumiem

                              2013

                              2014

                              2015

                              IP

                              Pārdošanas rentabilitāte Savienībā brīvajā tirgū (% no pārdošanas apgrozījuma)

                              – 2,7 %

                              0,4 %

                              – 0,8 %

                              – 7,8 %

                              Naudas plūsma (tūkstošos EUR)

                              139 285

                              221 982

                              122 723

                              – 79 661

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 159

                                 88

                                 – 57

                              Investīcijas (tūkstošos EUR)

                              256 013

                              289 582

                              291 771

                              268 839

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 113

                                 114

                                 105

                              Ienākums no investīcijām

                              – 3,5 %

                              0,5 %

                              – 1,0 %

                              – 8,5 %

                                 Avots: izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (302)

                  Komisija Savienības ražotāju rentabilitāti noteica, tīros zaudējumus pirms nodokļu samaksas no līdzīgā ražojuma pārdošanas brīvajā tirgū Savienībā izsakot procentos no šīs pārdošanas apgrozījuma.

                  (303)

                  Rentabilitātes dinamika visā attiecīgajā periodā bija negatīva – zaudējumi bija radušies visos periodos, izņemot 2014. gadu. Tā kā zaudējumi 2013. gadā bija daļēji saistīti ar eurozonas parādu krīzes sekām, Savienības tērauda ražotāji spēja daļēji atlabt 2014. gadā un 2015. gada pirmajā pusgadā. Kā parādīts tabulā (295). apsvērumā, vienības pārdošanas cena attiecīgajā periodā samazinājās par 23 %, jo, sākot no 2015. gada otrā pusgada un turpmāk, saskārās ar lielu cenu spiedienu importa par dempinga cenām dēļ. Rezultātā izmeklēšanas periodā radās ievērojami zaudējumi 7,8 % apmērā, kas ir sliktākais rezultāts visā attiecīgajā periodā.

                  (304)

                  Neto naudas plūsma ir Savienības ražotāju spēja pašfinansēt savu darbību. Neto naudas plūsmas tendence līdzinājās rentabilitātes lejupejošajai tendencei un kļuva neilgtspējīgi negatīva.

                  (305)

                  Neraugoties uz zaudējumiem attiecīgajā periodā, ieguldījumi (ietverot konkrētu ražošanas pamatlīdzekļu aizvietošanu) visos attiecīgā perioda gados bija vairāk nekā 240 miljoni EUR. Tomēr visā šajā periodā ieguldījumu līmenis bija samērā zems, jo spēju piesaistīt kapitālu bija ietekmējuši attiecīgajā periodā radušies zaudējumi (izņemot nelielu peļņu 2014. gadā).

                  (306)

                  Ienākums no ieguldījumiem ir peļņa (vai zaudējumi), kas izteikta procentos no ieguldījumu neto uzskaites vērtības. Radušos zaudējumu dēļ ienākums no ieguldījumiem attiecīgajā periodā bija negatīvs, izņemot 2014. gadu.

            4.4.3.4.   Piezīmes par mikroekonomiskajiem rādītājiem

                  (307)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas Krievijas ražotāji eksportētāji MMK Group un Severstal Group un Krievijas Ekonomikas attīstības ministrija norādīja, ka Komisija savā mikroekonomisko rādītāju analīzē nebija pienācīgi pievērsusies garantēta noieta tirgus faktoram. Krievijas ražotāji eksportētāji atzīmēja, ka Komisija analizēja mikroekonomiskos rādītājus tikai attiecībā uz brīvo tirgu, kas ir mazāks tirgus segments, t. i., tikai 41,8 %–43,1 % no Savienības attiecīgā ražojuma ražošanas apjoma. Tie apgalvoja, ka mikroekonomisko rādītāju analizēšana tikai attiecībā uz Savienības brīvo tirgu, visticamāk, sniedz negatīvākus rezultātus nekā attiecīgā ražojuma ES tirgus analizēšana kopumā. Šajā saistībā tie atsaucās uz konstatējumiem PTO Apelācijas institūcijas ziņojumā United States – Anti-Dumping Measures on Certain Hot-Rolled Steel Products from Japan (ASV – antidempinga pasākumi attiecībā uz konkrētiem Japānas izcelsmes krasti velmētiem tērauda velmējumiem) (15), kas, viņuprāt, paredz, ka mikroekonomisko rādītāju līdzsvarotai, objektīvai analīzei ir jāietver gan brīvais, gan garantēta noieta tirgus.

                  (308)

                  Komisija noraidīja apgalvojumu, ka tā nebija veikusi mikroekonomisko rādītāju līdzsvarotu, objektīvu analīzi, ietverot gan brīvo, gan garantēta noieta tirgu.

                  (309)

                  Pirmkārt, Komisija (277). apsvērumā izskaidroja savu metodiku, norādot, kā un kad tā nodalīja ar brīvo un garantēta noieta tirgu saistītos datus.

                  (310)

                  Otrkārt, apgalvojums, ka Komisija nerīkojās saskaņā ar minēto PTO Apelācijas institūcijas ziņojumu, ir nepareizs. Komisija analīzē ņēma vērā garantēta noieta tirgu. Komisija garantēta noieta tirgus datus patiešām ietvēra un attiecīgos gadījumos analīzes ietvaros izskatīja (šajā saistībā sk. (224). un (225). apsvērumu un (285).–(287). apsvērumu).

                  (311)

                  Treškārt, šajā konkrētajā gadījumā, lielāko daļu garantēta noieta tirgus veidoja noiets pašu vajadzībām (izmeklēšanas periodā – gandrīz 87 %), kā parādīts tabulā turpmāk.

                     16. tabula

                     Noieta pašu vajadzībām un garantēta noieta pārdevumu sadalījums

                              2013

                              2014

                              2015

                              IP

                              Noiets pašu vajadzībām (tonnas)

                              35 884 971

                              36 155 050

                              35 865 270

                              36 787 755

                              Garantēta noieta pārdevumi (tonnas)

                              6 533 091

                              6 732 125

                              6 405 801

                              5 667 111

                              Garantēta noieta apjoms Savienības tirgū (tonnās)

                              42 418 062

                              42 887 175

                              42 271 071

                              42 454 866

                  (312)

                  Šāds iekšējs noiets nenonāk brīvajā tirgū, jo ražojumu izmanto integrēts ražotājs turpmākai pārstrādei, pārveidei vai montāžai integrēta procesa ietvaros. Šādu iekšēju noietu raksturo tas, ka netiek izrakstīti faktūrrēķini un ka integrētais ražotājs/lietotājs nav atsevišķa juridiskā persona (atšķirībā no tā, kā tas ir garantēta noieta pārdevumu gadījumā). Rezultātā noietam pašu vajadzībām nav pārdošanas cenas.

                  (313)

                  Turklāt ir ļoti grūti noteikt šāda patēriņa pašu vajadzībām rentabilitāti vai ienākumu no ieguldījumiem, jo šiem ražojuma veidiem (pēc noieta pašu vajadzībām) veic turpmāku pārstrādi uzņēmuma iekšienē, izstrādājot dažādus lejasposma tērauda ražojumus un neizrakstot pārdošanas rēķinus (kuriem ir būtiska nozīme, lai noteiktu ienākumus, un kuri ir viens no svarīgākajiem elementiem peļņas noteikšanā).

                  (314)

                  Tomēr, kā minēts (41). apsvērumā, karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu dažādie ražojuma veidi ir sākotnējais izejmateriāls dažādu lejasposma tērauda ražojumu ar pievienoto vērtību ražošanā, sākot ar auksti velmētiem (16) plakaniem velmējumiem un tērauda velmējumiem ar pārklājumu. Šajā saistībā pagaidu regulā par Ķīnas Tautas Republikas un Krievijas Federācijas izcelsmes auksti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem tika noteikts, ka “Savienības ražošanas nozares pozīcija brīvajā tirgū būtiski pasliktinājās attiecīgajā periodā, jo no 2012. gada sāka krāties zaudējumi. Patiešām, pārdošanas apjoms Savienības brīvajā tirgū samazinājās par 14 %, vienības pārdošanas cenas samazinājās par 19 %, bet ražošanas izmaksas samazinājās tikai par 16 %. Turklāt Savienības ražošanas nozare zaudēja tirgus daļu importam no attiecīgajām valstīm, un tai bija jāsamazina investīcijas, ņemot vērā nemainīgi negatīvo ienākumu no investīcijām (17).” Šā apsvēruma secinājumu apstiprināja galīgajā posmā (18), un tas joprojām ir aktuāls. Auksti velmētu plakanu tērauda velmējumu lietas (19) izmeklēšanas periods bija pirms šīs lietas izmeklēšanas perioda. Tomēr, lai gan izmeklēšanas periodi atšķiras, iepriekš izklāstītie rādītāji līdzīgi kā brīva tirgus gadījumā liecina par negatīvu situāciju saistībā ar auksti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem, t. i., saistībā ar pirmo lejasposma tirgu, kuram izmanto karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu noietu pašu vajadzībām un pārdevumus.

                  (315)

                  Rezultātā, un pamatojoties uz iepriekš izklāstītajiem argumentiem, Komisija noraidīja Krievijas ražotāju eksportētāju un Krievijas Ekonomikas attīstības ministrijas apgalvojumus un apstiprināja, ka bija rīkojusies ar pienācīgu rūpību un nodrošinājusi abu tirgu pienācīgu analīzi.

            4.4.4.   Secinājums par būtisku kaitējumu

                  (316)

                  Neraugoties uz Savienības ražošanas nozares konkrētajām darbībām efektivitātes uzlabošanai ar izmaksu samazināšanu (piemēram, samazinot darbaspēka nedēļas darba stundas) un stingriem ražošanas izmaksu ierobežojumiem attiecīgajā periodā, Savienības ražošanas nozares ekonomiskā situācija būtiski pasliktinājās: zaudējumi palielinājās no – 2,7 % 2013. gadā līdz – 7,8 % izmeklēšanas periodā. Rezultātā attiecīgajā periodā, izņemot 2014. gadā, notika zaudējumu uzkrāšanās.

                  (317)

                  Turklāt, neraugoties uz Savienības patēriņa pieaugumu brīvajā tirgū par 5 %, Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomi samazinājās par 5 %, pārdošanas vienības cenas pazeminājās par vairāk nekā 20 % un ražošana saruka par 2 %. Arī nodarbinātība samazinājās, proti, par 5 %. Rezultātā arī citi kaitējuma rādītāji attīstījās negatīvā virzienā.

                  (318)

                  Eurozonas 2013. gada parādu krīzes sekas negatīvi ietekmēja rentabilitāti 2013. gadā, kam 2014. gadā sekoja mērena atveseļošanās. Pēc tam, saskaroties ar šīs lietas konkrētajiem apstākļiem, Savienības ražotāji, galvenokārt sākot no 2015. gada otrā pusgada, pārdeva attiecīgo ražojumu zem pašizmaksas, lai saglabātu savu tirgus daļu. Visi ražotāji eksportētāji no četrām attiecīgajām valstīm pārdeva ražojumu par dempinga cenām, un to cenas lielākajā daļā gadījumu samazināja Savienības tērauda ražotāju cenas, tādējādi izdarot ievērojamu spiedienu uz Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenām.

                  (319)

                  Attiecīgajā periodā piedzīvoto zaudējumu, kas radās iepriekš aprakstīto faktoru rezultātā, dēļ arī citi rādītāji, piemēram, naudas plūsma un ienākums no ieguldījumiem, sekoja tādām pašām lejupejošām tendencēm kā rentabilitātes rādītājs.

                  (320)

                  Ieinteresētās personas informācijas dokumentā saņēma informāciju, ka Komisija ir secinājusi, ka Savienības ražošanas nozare ir saskārusies ar būtisku kaitējumu pamatregulas 3. panta 5. punkta nozīmē, un tām bija iespēja iesniegt piezīmes.

                  (321)

                  Krievijas ražotāji eksportētāji (MMK Group un Severstal Group) un Krievijas Ekonomikas attīstības ministrija uzstāja, ka Komisija nevar konstatēt būtisku kaitējumu šīs procedūras ietvaros, jo Ķīnas procedūra (20) attiecās uz tieši to pašu attiecīgo ražojumu un de facto tieši tiem pašiem kaitējuma tendenču un cēloņsakarības novērtēšanas periodiem (līdz 2016. gada jūnijam un pat līdz 2016. gada septembrim). Tādēļ tie apgalvoja, ka abu procedūru ciešā saistība nozīmē, ka abu procedūru konstatējumi par kaitējumu un cēloņsakarību ir jāsaskaņo.

                  (322)

                  Brazīlijas ražotājs eksportētājs Usiminas arī apšaubīja, vai Savienības ražošanas nozares situācija būtu varējusi pasliktināties no situācijas, kurā pastāvēja kaitējuma draudi, līdz būtiska kaitējuma situācijai tikai sešu mēnešu laikā, ņemot vērā, ka Ķīnas procedūras un šīs procedūras izmeklēšanas periodi aptver 2015. gada otro pusgadu. Šajā saistībā arī Krievijas Ekonomikas attīstības ministrija lūdza Komisijai šīs procedūras ietvaros atkārtoti izskatīt secinājumu par Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu.

                  (323)

                  Turklāt Usiminas apgalvoja, ka vairāki rādītāji parādīja stabilu vai tikai nedaudz negatīvu tendenci un ka tādēļ Savienības ražošanas nozarei it kā nodarītais kaitējums nav uzskatāms par būtisku. Šajā saistībā šis ražotājs eksportētājs atsaucās uz Savienības ražošanas apjomu, pārdošanas apjomu un nodarbinātības līmeņa nelielo pazemināšanos. Turklāt šis ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka tirgus daļas sarukšana, lai gan tā bija būtiskāka, vienalga bija neliela, ņemot vērā to, ka Savienības ražošanas nozarei izmeklēšanas periodā joprojām bija dominējoša tirgus daļa 76,7 % apmērā.

                  (324)

                  Komisija atzina, ka pašreizējā izmeklēšana attiecas uz tieši to pašu attiecīgo ražojumu un līdzīgo ražojumu, uz ko attiecas Ķīnas izmeklēšanas.

                  (325)

                  Tomēr pašreizējā izmeklēšana un Ķīnas izmeklēšanas neattiecas uz tiem pašiem attiecīgajiem periodiem, kas ir būtiski kaitējuma tendenču un cēloņsakarības novērtēšanai. Pirmkārt, izmeklēšana par dempingu un kaitējumu šajā izmeklēšanā aptvēra laikposmu no 2015. gada 1. jūlija līdz 2016. gada 30. jūnijam, savukārt kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2013. gada 1. janvāra līdz 2016. gada 30. jūnijam. Ķīnas izmeklēšanās izmeklēšana par dempingu, subsīdijām un kaitējumu aptvēra laikposmu no 2015. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim, savukārt kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2012. gada 1. janvāra līdz 2015. gada beigām. Lai gan tiesa, ka abās izmeklēšanās seši izmeklēšanas perioda mēneši pārklājas (laikposms no 2015. gada 1. jūlija līdz 2015. gada 31. decembrim), dempings un kaitējums tika konstatēts, pamatojoties uz izmeklēšanas periodu un attiecīgo periodu, kuri šajā izmeklēšanā un Ķīnas izmeklēšanās atšķīrās un kuri jau tika noteikti saskaņā ar atbilstošajiem pamatregulas noteikumiem un minēti paziņojumā par procedūras sākšanu. Tas tika skaidri aprakstīts Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2017/649 (21) (turpmāk – galīgā regula par Ķīnu) 115. apsvērumā, kur noteikts, ka: “Komisija neuzskatīja par iespējamu šajā lietā summēt visu importu par dempinga cenām, apvienojot abas izmeklēšanas. Jēdziens “vienlaicīga antidempinga izmeklēšana” pamatregulas 3. panta 4. punktā nozīmē, ka importam jābūt vai nu tajā pašā izmeklēšanā, vai importam, kuru izmeklē divās dažādās vienlaicīgās izmeklēšanās, jābūt vienādam izmeklēšanas periodam vai šiem izmeklēšanas periodiem lielā mērā jāsakrīt. Šajā gadījumā abām izmeklēšanām ir dažādi izmeklēšanas periodi un IP sakrīt vienīgi seši mēneši.”

                  (326)

                  Šajā lietā Komisija bija saņēmusi pietiekamus pierādījumus, lai sāktu procedūru, pamatojoties uz pieņēmumu par faktisku kaitējumu, jo īpaši izmeklēšanas periodā esošo ļoti zemo cenu dēļ. Savukārt Ķīnas lieta attiecas uz kaitējuma draudiem izmeklēšanas periodā, kurš daļēji ir pirms šīs lietas izmeklēšanas perioda, un pamatojas ne tikai uz cenām un Ķīnas izcelsmes importa cenu izmaiņām, bet arī uz paredzamo Ķīnas ražotāju eksportētāju izturēšanos nākotnē, jo īpaši ņemot vērā pieejamo neizmantoto jaudu.

                  (327)

                  Judikatūra paredz, ka Komisijai ir jāveic attiecināšanas analīze par dažādajiem faktoriem. Šajā lietā četru valstu izcelsmes imports minētās lietas izmeklēšanas periodā ir izraisījis faktisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.

                  (328)

                  Neatkarīgi no šī faktiskā kaitējuma Ķīnas izcelsmes imports radīja papildu kaitējuma draudus Savienības ražošanas nozarei. Tādējādi, ņemot vērā atšķirības abos minētajos izmeklēšanas periodos un šīs izmeklēšanas konstatējumus, nekādi Ķīnas radīti kaitējuma draudi nespēj izjaukt šajā lietā konstatēto cēloņsakarību.

                  (329)

                  Komisija arī novēroja, ka kaitējuma starpības aprēķināšanai izmantotā metode, kuras pamatā bija mērķa cenu samazinājums, kas tika novērots saistībā ar četru valstu uzņēmumiem, savas struktūras dēļ ietver Ķīnas iespējami radītā kaitējuma attiecināšanu uz šo četru valstu izcelsmes importu.

                  (330)

                  Attiecībā uz Brazīlijas ražotāja eksportētāja šaubām par to, vai Savienības ražošanas nozares situācija būtu varējusi pasliktināties no situācijas, kurā pastāvēja kaitējuma draudi, līdz būtiska kaitējuma situācijai tikai sešu mēnešu laikā, Komisija salīdzināja Ķīnas lietu izmeklēšanas periodu ar šīs lietas izmeklēšanas periodu un konstatēja, ka Savienības ražošanas nozares situācija patiešām pasliktinājās šajā 6 mēnešu periodā. Šajā saistībā Komisija atsaucas, piemēram, uz Savienības ražotāju ražošanas apjomu, pārdošanas apjomu, nodarbinātības līmeņa un pārdošanas cenu turpmāku sarukšanu un negatīvās finanšu situācijas (rentabilitātes) pasliktināšanos, kā parādīts tabulā turpmāk.

                     17. tabula.

                     Dažu galveno makro un mikro rādītāju salīdzinājums starp “Ķīnas lietu” un 5 valstu lietu to attiecīgajos izmeklēšanas periodos

                              Apsvērumi

                              2015. gads (Ķīnas lietas izmeklēšanas periods)

                              IP

                              Ražošanas apjoms

                              (278)

                              74 718 189

                              72 920 472

                              Jaudas izmantojums

                              (278)

                              76,2 %

                              74,3 %

                              Pārdošanas apjoms brīvajā tirgū

                              (282)

                              27 327 906

                              26 027 000

                              Savienības ražotāju tirgus daļa brīvajā tirgū

                              (282)

                              77,7 %

                              76,7 %

                              Nodarbinātība

                              (289)

                              17 829

                              17 722

                              Pārdošanas cenas

                              (295)

                              427

                              383

                              Atlasīto Savienības ražotāju zaudējumi

                              (301)

                              – 0,8 %

                              – 7,8 %

                  (331)

                  Attiecībā uz apgalvojumiem, ka vairāki rādītāji faktiski liecināja par stabilu vai tikai nedaudz negatīvu tendenci un ka tādēļ Savienības ražošanas nozarei it kā nodarītais kaitējums nav uzskatāms par būtisku, Komisija atsaucas uz galveno kaitējuma rādītāju turpmāku pasliktināšanos, kā izklāstīts (316).–(319). apsvērumā. Komisija konstatēja, ka šāda pasliktināšanās bija pietiekama, lai Savienības ražošanas nozares situāciju atzītu par būtiska kaitējuma situāciju.

                  (332)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā Krievijas ražotāji eksportētāji (MMK Group un Severstal Group) apstrīdēja Komisijas konstatējumu par būtisku kaitējumu, pamatojoties uz to, ka:

                              —

                              Savienības ražošanas nozare laikposmā no 2017. gada janvāra līdz martam guva peļņu 8,6 % apmērā (sk. (425). apsvērumu);

                              —

                              ar 2017. gada 6. aprīļa regulu, ar ko nosaka antidempinga maksājumu izmeklēšanas ietvaros par Ķīnas izcelsmes karsti velmētiem plakaniem velmējumiem (22), tika galīgi noteikts, ka Savienības ražošanas nozarei līdz 2015. gada 31. decembrim nebija nodarīts nekāds būtisks kaitējums saistībā ar attiecīgo ražojumu; turklāt nebija nekāda būtiska kaitējuma līdz 2016. gada 1. jūnijam, un Savienības ražošanas nozares rentabilitāte jau atkal bija 2 % laikposmā no 2016. gada 1. jūlija līdz 31. decembrim (sk. arī (425));

                              —

                              līdzīgu piezīmi iesniedza Brazīlijas ražotājs eksportētājs Usiminas
                                  (23), kas argumentēja, ka “vēlas atzīmēt, ka salīdzinājums (24) neizskaidro, vai Savienības ražošanas nozares situācija būtu varējusi pasliktināties no situācijas, kurā pastāvēja kaitējuma draudi, līdz būtiska kaitējuma situācijai
                                    tikai sešu mēnešu laikā
                                 ”;

                              —

                              ekonomisko rādītāju mēreno pasliktināšanos laikā no 2015. gada līdz izmeklēšanas periodam (sk. tabulu (330). apsvērumā) nevar uzskatīt par būtisku.

                  (333)

                  Komisija šos argumentus noraidīja šādu iemeslu dēļ.

                              —

                              Kā minēts (426). apsvērumā, saskaņā ar pamatregulas 6. panta 1. punktu secinājumu par kaitējumu izdarīja, pamatojoties uz pārbaudītiem izmeklēšanas perioda datiem. Savukārt Savienības interešu analīzes kontekstā tika vākti dati par periodu pēc izmeklēšanas perioda. Tabula (301). apsvērumā atspoguļoja lielus zaudējumus, sākot no 2013. gada (izņemot 2014. gadu).
                              Pat ņemot vērā datus par periodu pēc izmeklēšanas perioda, Savienības ražošanas nozare vienalga atradās kaitējuma situācijā – gūtā peļņa laikposmā no 2016. gada jūlija līdz decembrim un 2017. gada janvāra līdz martam nespēj kompensēt secīgos periodus ar lieliem zaudējumiem. Turklāt kaitējuma analīzes pamatā ir vairāki faktori, un rentabilitāte ir tikai viens no tiem.

                              —

                              Attiecībā uz regulu, ar ko nosaka antidempinga maksājumu Ķīnas izcelsmes karsti velmētiem plakaniem velmējumiem, Komisija atsaucas uz saviem argumentiem (325). apsvērumā un it sevišķi uz to, ka pašreizējā izmeklēšana un Ķīnas izmeklēšanas neattiecas uz tiem pašiem periodiem, kuri ir būtiski kaitējuma tendenču un cēloņsakarības novērtēšanai.

                              —

                              Attiecībā uz ekonomisko rādītāju pasliktināšanos Komisija atkārtoti atzīmē, ka pasliktinājās visi rādītāji, ko atspoguļo Savienības ražotāju ražošanas apjomu, pārdošanas apjomu, nodarbinātības līmeņa un pārdošanas cenu turpmāka samazināšanās un sliktāka negatīvā finanšu situācija (rentabilitāte). To pašu par sevi var uzskatīt par būtiska kaitējuma rādītāju.

                  (334)

                  Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija secināja, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējumu pamatregulas 3. panta 5. punkta nozīmē.

            5.   CĒLOŅSAKARĪBA

                  (335)

                  Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 6. punktu Komisija pārbaudīja, vai kaitējumu Savienības ražošanas nozarei izraisīja Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes imports par dempinga cenām. Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 7. punktu Komisija arī pārbaudīja, vai bija citi zināmie faktori, kas tajā pašā laikā varētu būt izraisījuši kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Komisija nodrošināja, ka ar importu par dempinga cenām netiktu saistīts iespējamais kaitējums, ko būtu izraisījuši citi faktori, kuri nav saistīti ar importu par dempinga cenām no Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas.

                  (336)

                  Komisija izskatīja šādus faktorus: ekonomikas krīzi, Savienības ražotāju nepietiekamo konkurētspēju, importu no trešām valstīm, viena Itālijas tērauda ražotāja situācijas ietekmi uz kaitējuma situāciju, Savienības ražotāju eksporta pārdevumu rezultātus, Eiropas tērauda nozares “jaudas pārpalikumu” un saistību starp karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenām Savienības tirgū, no vienas puses, un izejmateriālu un karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenām pasaulē, no otras puses.

            5.1.   Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importa par dempinga cenām ietekme

                  (337)

                  Ražotāju eksportētāju pārdošanas cenas vidēji saruka no EUR 442 par tonnu 2013. gadā līdz EUR 323 par tonnu izmeklēšanas periodā (– 27 %). Attiecīgajā periodā nemitīgi pazeminot savu vienības pārdošanas cenu, Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas ražotāji eksportētāji spēja palielināt savu tirgus daļu no 7,45 % 2013. gadā līdz 12,57 % izmeklēšanas periodā, kā parādīts tabulā (262). apsvērumā. Arī 2015. gadā un izmeklēšanas perioda importa apjoms no attiecīgajām valstīm būtiski pieauga, ja salīdzina ar iepriekšējiem gadiem.

                  (338)

                  Komisija konstatēja, ka apjomu pieaugums un attiecīgo valstu izcelsmes importa cenu straujā samazināšanās attiecīgajā periodā radīja kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. To izraisīja tas, ka, saskaroties ar attiecīgo valstu ražotāju eksportētāju agresīvo cenu noteikšanas stratēģiju, Savienības ražotājiem nebija citas izvēles kā vien samazināt cenas un pārdot ar zaudējumiem, lai saglabātu konkrētu pārdošanas apjomu līmeni un tirgus daļu. Tas rezultātā negatīvi ietekmēja ražošanas nozares rentabilitāti, kas izmeklēšanas periodā sasniedza nestabilu līmeni – 7,8 % apmērā.

                  (339)

                  Ņemot vērā laika sakritību starp pastāvīgi pieaugošo importu par dempinga cenām, kas nemitīgi samazinājās, no vienas puses, un Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomu zudumu un cenu nospiešanu, kuras rezultātā radās zaudējumi, Komisija secināja, ka imports par dempinga cenām būtiski ietekmēja Savienības ražošanas nozari.

            5.2.   Citu faktoru ietekme

      5.2.1.   Ekonomikas krīze

                  (340)

                  Komisija konstatēja, ka eurozonas parāda krīzes sekām bija negatīva ietekme uz Savienības tērauda nozares rezultātiem 2013. gadā. Tomēr, kā minēts (303). apsvērumā, Komisija arī secināja, ka Savienības ražošanas nozare sāka atveseļoties 2014. gadā un 2015. gada pirmajā pusgadā.

                  (341)

                  It sevišķi tirgus bija sācis atveseļoties no krīzes ietekmes ar samērā stabilu, pat pieaugošu pieprasījumu, sākot no 2014. gada. Rezultātā, sākot no 2014. gada, Savienības ražošanas nozare būtu varējusi gūt lielāku labumu no tirgus atveseļošanās. Tomēr importa apjoms par zemām cenām pakāpeniski palielinājās un pārņēma tirgus daļas, kaitējot Savienības ražošanas nozarei. Sākot no 2015. gada otrās puses, kas ir izmeklēšanas perioda sākums, importa pastāvīgais spiediens bija jūtams pilnībā.

                  (342)

                  Tādējādi, ņemot vērā Savienības tirgus atveseļošanos, kā liecina Savienības brīvā tirgus patēriņa pieaugums attiecīgajā periodā (sk. tabulu (226). apsvērumā), Komisija secināja, ka eurozonas parāda krīzei bija negatīva ietekme galvenokārt attiecīgā perioda 2013. gadā un pirms izmeklēšanas perioda. Tomēr tā neveicināja izmeklēšanas periodā konstatēto būtisko kaitējumu.

            5.2.2.   Imports no trešām valstīm

      5.2.2.1.   Ķīna

                  (343)

                  Ķīnas izcelsmes importa apjoma un tirgus daļas (kopējā importa apjomā) dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.

                     18. tabula

                     Ķīnas izcelsmes importa apjomi, vienības cenas un tirgus daļas

                              2013

                              2014

                              2015

                              IP

                              Ķīna

                              Importa apjoms no Ķīnas

                              336 028

                              592 104

                              1 519 304

                              1 578 848

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 176

                                 452

                                 470

                              Importa no Ķīnas vienības cenas

                              505

                              463

                              404

                              339

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 92

                                 80

                                 67

                              Tirgus daļa

                              1,04 %

                              1,79 %

                              4,32 %

                              4,65 %

                              Daļa Savienības kopējā importa apjomā

                              6,97 %

                              11,32 %

                              19,41 %

                              19,98 %

                                 Avots: Eurostat.

                  (344)

                  Kā parādīts tabulā iepriekš, Ķīnas izcelsmes imports attiecīgajā periodā palielinājās par 370 %, savukārt trešo valstu izcelsmes (izņemot Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas) imports (ietverot no Ķīnas) palielinājās tikai par 51 %. Turklāt, salīdzinot absolūtos importa datus, tika konstatēts, ka:

                              —

                              Ķīna kopā ar Krieviju un Ukrainu bija starp trim lielākajiem eksportētājiem uz Savienības tirgu laikposmā no 2013. līdz 2015. gadam;

                              —

                              Ķīna bija lielākais eksportētājs uz Savienības tirgu izmeklēšanas periodā.

                  (345)

                  Turklāt Ķīnas cenas saruka no EUR 505 par tonnu 2013. gadā līdz EUR 339 par tonnu izmeklēšanas periodā.

                  (346)

                  Judikatūra paredz, ka Komisijai ir jāveic attiecināšanas analīze par dažādajiem faktoriem. Šajā izmeklēšanā Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes imports šīs lietas izmeklēšanas periodā ir izraisījis faktisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Neatkarīgi no pašreizējās izmeklēšanas saistībā ar izmeklēšanu par to pašu ražojumu, ko importē no Ķīnas, Komisija secināja, ka pastāv cēloņsakarība starp Ķīnas izcelsmes importu par dempinga cenām un būtiska kaitējuma draudiem Savienības ražošanas nozarei (it sevišķi 2015. gada otrajā pusgadā) (25).

                  (347)

                  Lai gan Ķīnas lietas izmeklēšana un šī izmeklēšana neattiecas uz tiem pašiem periodiem, kas ir būtiski kaitējuma tendenču un cēloņsakarības novērtēšanai, pirmkārt, seši abu izmeklēšanu periodu mēneši pārklājas (laikposms no 2015. gada 1. jūlija līdz 2015. gada 31. decembrim), un, otrkārt, kā minēts regulas par galīgo maksājumu Ķīnai (26) 59. apsvērumā, importa apjoms no Ķīnas vēl vairāk palielinājās (par 8,5 %) 2016. gada pirmajā pusē (773 275 tonnas), salīdzinot ar 2015. gada pirmo pusi (712 390 tonnas). Turklāt, kā izklāstīts tabulā (343). apsvērumā, importa apjoms no Ķīnas izmeklēšanas periodā nebija nenozīmīgs. Treškārt, kā minēts lietas par galīgo maksājumu Ķīnai 93. apsvērumā, “Ķīnas ražotājiem eksportētājiem bija agresīva cenu noteikšanas politika Savienības tirgū, īpaši 2015. gada otrajā pusē un 2016. gada pirmajā pusē. Ja netiks veikti pasākumi, ņemot vērā milzīgo Ķīnas tērauda, tostarp attiecīgā ražojuma, ražošanas nozares jaudas pārpalikumu, Ķīnas ražotāji eksportētāji varētu saglabāt agresīvu cenu stratēģiju, samazinot savas pārdošanas cenas līdz minimumam.”

                  (348)

                  Visu šo iemeslu dēļ un it sevišķi saistībā ar to, ka Ķīnas izcelsmes importa apjomi nav nenozīmīgi un ka Ķīnas ražotāji eksportētāji īsteno agresīvu cenu noteikšanas politiku, iespējams, ka Ķīnas izcelsmes imports veicināja arī šīs izmeklēšanas ietvaros konstatēto būtisko kaitējumu.

                  (349)

                  Tomēr nevar pieņemt, ka Ķīnas izcelsmes imports bija vienīgais Savienības ražošanas nozares situācijas pasliktināšanās cēlonis. Ja hipotētiski tiktu novērsta Ķīnas izcelsmes importa ietekme, četru valstu izcelsmes imports joprojām būtu neatkarīgs cēlonis. It sevišķi jāatzīmē, ka četru attiecīgo valstu izcelsmes importa apjoms izmeklēšanas periodā (4,2 miljoni tonnu izmeklēšanas periodā) ir daudz nozīmīgāks un gandrīz trīs reizes lielāks nekā Ķīnas izcelsmes importa apjoms izmeklēšanas periodā (1,6 miljoni tonnu izmeklēšanas periodā).

                  (350)

                  Turklāt Ķīnas ražotājus eksportētājus Savienības tirgū uzskatīja par cenas noteicējiem, tomēr šai Ķīnas cenu noteikšanai nebija izšķirošas nozīmes attiecībā uz karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem. Drīzāk cenas Savienības tirgū pazemināja arī četru valstu izcelsmes imports un tā ievērojamais apjoms un tirgus daļa. Ja nebūtu notikusi šāda pielīdzināšanās četru valstu agresīvajai cenu politikai, kaitējums nebūtu ticis nodarīts.

                  (351)

                  Tādēļ Komisija secināja, ka, visticamāk, Ķīnas izcelsmes imports ir veicinājis Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu. Tomēr tas neizjauca cēloņsakarību starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu un četru pārējo valstu izcelsmes importu par dempinga cenām tā ievērojamā apjoma un samērā zemo cenu dēļ.

                  (352)

                  Turklāt Ķīnas eksporta ietekme netiek attiecināta uz šīm četrām valstīm, jo kaitējuma novēršanas līmenī ņem vērā tikai četru valstu izcelsmes importa par dempinga cenām ietekmi (sk. (554). apsvērumu).

            5.2.2.2.   Citas valstis

                  (353)

                  Trešo valstu izcelsmes importa apjoma un tirgus daļas (kopējā importa apjomā) dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.

                     19. tabula

                     Trešo valstu izcelsmes importa apjomi, vienības cenas un tirgus daļas (izņemot Ķīnu)

                              2013

                              2014

                              2015

                              IP

                              Turcija

                              Importa apjoms no Turcijas

                              1 001 157

                              473 194

                              667 119

                              824 099

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 47

                                 67

                                 82

                              Importa no Turcijas vienības cenas

                              462

                              452

                              397

                              344

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 98

                                 86

                                 74

                              Tirgus daļa

                              3,10 %

                              – 1,43 %

                              1,90 %

                              2,43 %

                              Daļa Savienības kopējā importa apjomā

                              20,76 %

                              9,00 %

                              8,45 %

                              10,4 %

                              Kopā (visas pārējās valstis, izņemot Brazīliju, Irānu, Krieviju, Ukrainu un Ķīnu)

                              Importa apjoms no visām pārējām valstīm

                              2 081 103

                              1 684 531

                              1 914 137

                              2 057 998

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 81

                                 92

                                 99

                              Importa no visām pārējām valstīm vienības cenas

                              478

                              461

                              423

                              365

                                 Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 97

                                 89

                                 76

                              Tirgus daļa

                              6,44 %

                              5,08 %

                              5,44 %

                              6,07 %

                              Daļa Savienības kopējā importa apjomā

                              43,16 %

                              32,22 %

                              24,24 %

                              26,04 %

                                 Avots: Eurostat.

                  (354)

                  Viens Brazīlijas ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Turcijas neietveršana šajā izmeklēšanā ir diskriminējoša rīcība. Šis ražotājs eksportētājs uzstāja, ka Turcijas izcelsmes importa apjoms attiecīgajā periodā bija lielāks nekā Brazīlijas un ka Turcijas izcelsmes importa cenas arī bija zemākas nekā Brazīlijas izcelsmes importa cenas. Tādēļ šī ieinteresētā persona iesniedza piezīmi, ka Turcijas izcelsmes imports ir nozīmīgs cēlonis kaitējumam, kas, iespējams, nodarīts Savienības ražošanas nozarei, un ka sūdzības iesniedzējs kļūdās, neņemot vērā Turcijas izcelsmes importa ietekmi.

                  (355)

                  Attiecībā uz apgalvojumu par diskrimināciju Komisija atzīmēja, ka sūdzības iesniedzējs sūdzībā sniedza prima facie liecības, ka Turcijas ražotāji eksportētāji neimportē attiecīgo ražojumu Savienības tirgū par dempinga cenām. Savukārt līdzīgi aprēķini par Brazīliju un pārējām attiecīgajām valstīm liecināja, ka šo valstu izcelsmes imports patiešām tiek īstenots par dempinga cenām, ko ir apstiprinājusi šī izmeklēšana.

                  (356)

                  Saistībā ar Turcijas izcelsmes importa iespējami nodarīto kaitējumu Komisija konstatēja, ka Turcijas izcelsmes importa apjoms attiecīgajā periodā samazinājās. Tādējādi, pat ja Turcijas izcelsmes imports veicināja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, tas nevarēja būt kaitējuma analīzē atklāto pieaugošo negatīvo tendenču cēlonis. Turklāt Turcijas izcelsmes importa cenas (344 euro par tonnu, sk. tabulu (353). apsvērumā) ir vidēji augstākas nekā attiecīgo valstu izcelsmes importa vidējās cenas, kā izklāstīts tabulā (264). apsvērumā, un nebija dempinga cenas, kā parāda prima facie liecības, kuras nodrošināja sūdzības iesniedzējs (sk. (355). apsvērumu). Tādēļ Komisija secināja, ka Turcijas izcelsmes imports neizjauca cēloņsakarību starp četru valstu izcelsmes importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu.

                  (357)

                  Attiecībā uz citu trešo valstu izcelsmes importa apjomu – Komisija to salīdzināja ar četru attiecīgo valstu izcelsmes importu. Tā atzīmēja, ka Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes imports izmeklēšanas periodā veidoja lielāko daļu no visa importa (4 266 881 tonnas) Savienībā un ka apjoms attiecīgajā periodā pieauga par 77 %. Šā importa tirgus daļa izmeklēšanas periodā bija 12,58 %. Savukārt visu pārējo valstu kopējais apjoms bija tikai 3 636 846 tonnas, un tirgus daļa tajā pašā periodā bija 10,72 %. Kā parādīts tabulā (353). apsvērumā, visu pārējo valstu (izņemot Ķīnu) kopējais apjoms bija tikai 2 057 998 tonnas, tirgus daļa – 6,07 %.

                  (358)

                  Turklāt pārējo trešo valstu vidējās importa cenas (EUR 365 par tonnu visām pārējām trešām valstīm, sk. 14. tabulu iepriekš) bija augstākas par Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importa vidējām cenām (EUR 323 par tonnu izmeklēšanas periodā, sk. (265). apsvērumu). Tādēļ Komisija secināja, ka pārējo trešo valstu izcelsmes importa apjoms neizjauca cēloņsakarību starp Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.

                  (359)

                  Judikatūra paredz, ka Komisijai ir jāveic attiecināšanas analīze par dažādajiem faktoriem. Šajā izmeklēšanā Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes imports izmeklēšanas periodā ir izraisījis faktisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Neatkarīgi no pašreizējās izmeklēšanas, ņemot vērā pašreizējos konstatējumus par apjomiem un cenām, kā izklāstīts (357). un (358). apsvērumā, visu pārējo valstu, izņemot Ķīnas, imports neizjauca cēloņsakarību šīs lietas ietvaros, un tam bija tikai neliela ietekme, ja tāda vispār bija, uz kaitējuma situāciju.

            5.2.3.   Savienības ražošanas nozares eksporta pārdošanas rādītāji

                  (360)

                  Izlasē iekļauto Savienības ražotāju eksporta apjoma dinamika attiecīgajā periodā bija šāda.

                     20. tabula

                     Izlasē iekļauto Savienības ražotāju eksporta apjomi

                              2013

                              2014

                              2015

                              IP

                              Eksporta apjoms nesaistītiem pircējiem

                              2 379 035

                              2 777 446

                              2 409 721

                              2 075 670

                              Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 117

                                 101

                                 87

                              Vidējā cena (EUR/t)

                              463

                              459

                              391

                              357

                              Indekss (2013. gads = 100)

                                 100

                                 99

                                 84

                                 77

                                 Avots: izlasē iekļauto Savienības ražotāju atbildes uz anketas jautājumiem.

                  (361)

                  Izlasē iekļauto Savienības ražotāju eksporta pārdošanas apjoms attiecīgajā periodā samazinājās par 13 %. Attiecīgajā periodā ievērojami kritās cenas – par 23 %.

                  (362)

                  Izlasē iekļauto Savienības ražotāju eksporta pārdevumi izmeklēšanas periodā veidoja aptuveni 25 % no to kopējā pārdošanas apjoma brīvajā tirgū. Turklāt eksporta cenu samazināšanās tendence procentuāli atbilda Savienības ražotāju pārdošanas cenu tendencei Savienības tirgū.

                  (363)

                  Komisija secināja, ka Savienības ražotāju eksporta pārdošanas rādītāji ir veicinājuši Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu. Tomēr tā konstatēja, ka šis faktors neizjauca cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu to pašu iemeslu dēļ, kā izklāstīts (350). un (351). apsvērumā, t. i., ievērojamo apjomu un četru valstu izcelsmes importa salīdzinoši zemo cenu dēļ, tādēļ, ka tā ietekme bija tikai neliela.

            5.2.4.   Viena Savienības ražotāja no Itālijas īpašā situācija

                  (364)

                  Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Itālijas ražotāja Ilva iekļaušana kaitējuma datos izkropļoja priekšstatus par kaitējumu. Tā uzstāja, ka Itālijas ražotāja faktiskā ražošana un pārdevumi attiecīgajā periodā būtiski samazinājās tādu iemeslu dēļ, kas nebija saistīti ar attiecīgo valstu izcelsmes importu.

                  (365)

                  Pirmkārt, kā izklāstīts (215). apsvērumā, Savienības ražošanas nozares noteikšanas un analīzes pamatā ir visa Savienības ražošanas nozare, arī Itālijas ražotājs. Tādējādi nebūtu atbilstīgi to izslēgt no Savienības ražošanas nozares definīcijas. Šajā saistībā tas, ka šis Itālijas ražotājs attiecīgajā periodā samazināja savus faktiskos ražošanas apjomus (par mazāk nekā 700 000 tonnām), nevar pilnībā izskaidrot Savienības ražošanas nozares vispārējā ražošanas līmeņa pazemināšanos (– 1,7 miljoni tonnu). Daži Savienības ražotāji attiecīgajā periodā spēja palielināt faktisko ražošanu, savukārt daži citi (piemēram, Ilva) to nespēja. Tāda pati loģika attiecas uz pārdošanas datiem.

                  (366)

                  Turklāt Ilva nav starp izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, tādēļ neietekmēja attiecībā uz mikroekonomikas rādītājiem novērotās tendences. Šajā saistībā Komisija atzīmēja, ka izlasē iekļautie Savienības ražotāji izmeklēšanas periodā cieta zaudējumus. Tas atbilst konstatējumam, ka kaitējumu cieta visa Savienības ražošanas nozare kopumā.

                  (367)

                  Turklāt viena Itālijas ražotāja īpašās situācijas ietekme uz Savienības ražošanas nozares kopējo ainu bija ierobežota. Neraugoties uz to, ka šis Itālijas ražotājs samazināja savus ražošanas un pārdošanas apjomus, citi Savienības ražotāji spēja ražot un pārdot relatīvi vairāk un aizpildīja šā Itālijas ražotāja radīto iztrūkumu. Tomēr Savienības ražotājiem nebija izvēles, jo tiem bija jāievēro cenu līmenis, kādu noteica imports par dempinga cenām, lai novērstu vēl lielākas tirgus daļas zaudēšanu.

                  (368)

                  Turklāt tas, ka vairāki Savienības ražotāji Savienības tirgū gūst relatīvi labākus rezultātus nekā citi, var būt vairāku faktoru dēļ, taču neietekmē secinājumu, ka kopumā Savienības ražošanas nozare cieta kaitējumu, ko radīja imports par dempinga cenām.

                  (369)

                  Tādēļ Komisija secināja, ka viena Itālijas ražotāja ietekme ir ierobežota un neveicināja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.

            5.2.5.   Eiropas tērauda nozares jaudas pārpalikums un tērauda nozares jaudas pārpalikums visā pasaulē

                  (370)

                  Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka nevis attiecīgo valstu izcelsmes imports, bet gan Savienības ražotāju jaudas pārpalikums radīja kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Lai apstiprinātu savu apgalvojumu, ieinteresētās personas atsaucās uz Komisijas rīcības plānu tērauda jomā.

                  (371)

                  Komisija noraida šo argumentu. Lai gan pastāv pasaules mēroga tērauda nozares jaudas pārpalikuma problēma (27), arī Savienības tirgū, Komisija noskaidroja, ka attiecīgajā periodā trīs Savienības ražošanas nozares ražotnes (28) ievērojami samazināja savus faktiskos ražošanas apjomus. Globāli Savienības ražotāju ražošanas apjoms tika samazināts par 2 %, kā parādīts tabulā (278). apsvērumā.

                  (372)

                  Kā parādīts tabulā (301). apsvērumā, rentabilitāte būtiski pasliktinājās, un izmeklēšanas periodā zaudējumi sasniedza rekordlīmeni. Tas attiecīgi parāda, ka nav tiešas saiknes starp relatīvi stabiliem ražošanas un jaudas datiem, no vienas puses, un zaudējumu palielināšanos, no otras puses, ņemot vērā Savienības ražošanas nozares gatavību pielāgoties mainīgajiem tirgus apstākļiem, lai saglabātu konkurētspēju.

                  (373)

                  Tādējādi Komisija secināja, ka Eiropas tērauda nozares jaudas pārpalikums neizjauca cēloņsakarību.

                  (374)

                  Attiecībā uz papildu argumentu, ka kaitējumu Savienības ražošanas nozarei radīja karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanas jaudas pārpalikums pasaulē, tabulā turpmāk ir parādīti neapstrādāta tērauda ražošanas teorētiskais jaudas pārpalikums un faktiskais ražošanas līmenis Brazīlijā, Irānā, Krievijā un Ukrainā.

                     21. tabula

                     Neapstrādāta tērauda ražošanas jauda un līdzīgā ražojuma faktiskais ražošanas līmenis Brazīlijā, Irānā, Krievijā un Ukrainā (tūkstoši tonnu)

                              Valsts

                              Neapstrādāta tērauda ražošanas jauda, aprēķins par 2015. gadu (29)

                              Neapstrādāta tērauda ražošanas apjoms 2015. gadā (30)

                              Teorētiskais jaudas pārpalikums 2015. gadā (29)
                                  (30)

                              Karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu faktiskais ražošanas apjoms 2014. gadā

                              Karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu faktiskais ražošanas apjoms 2015

                              Brazīlija

                              49 220

                              33 256

                              15 964

                              14 229

                              13 388

                              Irāna

                              28 850

                              16 146

                              12 704

                              8 276

                              7 872

                              Krievija

                              90 000

                              70 898

                              19 102

                              26 898

                              27 509

                              Ukraina

                              42 500

                              22 968

                              19 532

                              7 867

                              6 314

                  (375)

                  Šis jaudas pārpalikums veicināja visu attiecīgo valstu dempinga darbības.

                  (376)

                  Tādējādi Komisija secināja, ka jaudas pārpalikums pasaulē neizjauc cēloņsakarību šīs lietas konkrētajos apstākļos. Faktiski šajā lietā jaudas pārpalikums ir viens no attiecīgo valstu dempinga darbību iemesliem.

            5.2.6.   Nepietiekama Savienības ražotāju konkurētspēja

                  (377)

                  Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības ražotāji nebija pietiekami konkurētspējīgi augstāku enerģētikas (galvenokārt elektroenerģijas) izmaksu dēļ. Kāda cita ieinteresēta persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei ir raksturīgs ieguldījumu un inovāciju trūkums.

                  (378)

                  Attiecībā uz enerģētikas izmaksām, lai gan tas ir svarīgs apstāklis, enerģija nav attiecīgā ražojuma būtiskākais izmaksu komponents. Komisija atklāja, ka saskaņā ar nesen veiktu specializētu pētījumu Eiropas elektroenerģijas cenas laikposmā no 2010. līdz 2015. gadam samazinājās par 12 %. Tādējādi Savienība kļuva par reģionu, kurā bija ceturtais zemākais elektroenerģijas cenas līmenis pasaulē (31). Tādēļ nevar apgalvot, ka Savienības ražotāji šajā saistībā būtu salīdzinoši nelabvēlīgākā situācijā. Turklāt šie argumenti attiecībā uz elektroenerģijas izmaksām neatbilst faktam, ka Savienības ražošanas nozare tomēr spēja gūt peļņu aptuveni 0,4 % apmērā 2013. gadā, kā arī laikposmā no 2007. līdz 2011. gadam, kad arī bija šī iespējamā salīdzinoši nelabvēlīgā situācija izmaksu ziņā.

                  (379)

                  Attiecībā uz apgalvojumu par ieguldījumu un inovāciju trūkumu Komisija izmeklēšanas gaitā konstatēja, ka attiecīgajā periodā joprojām tika veikti ieguldījumi vairāk nekā 240 miljonu EUR apmērā (sk. (305). apsvērumu). Saistībā ar apgalvojumu, ka Savienības ražošanas nozare nav inovatīva, ieinteresētā persona nesniedza nekādas liecības, lai pamatotu šo paziņojumu.

                  (380)

                  Tādēļ Komisija noraidīja apgalvojumu, ka Savienības ražošanas nozare nav pietiekami konkurētspējīga, un secināja, ka šie faktori Savienības ražošanas nozarei neradīja kaitējumu.

            5.2.7.   Karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu zemās cenas Savienības tirgū, ko noteica zemās izejvielu cenas un/vai karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu zemās cenas pasaulē

                  (381)

                  Viens Brazīlijas ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka izejmateriālu, jo īpaši dzelzsrūdas, zemās cenas tērauda ražošanas nozarē ir veicinājušas karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu tirgus cenu samazināšanos Savienības tirgū. Ukrainas ražotājs eksportētājs argumentēja, ka iespējamo ietekmi uz cenām Savienības iekšzemes tirgū neradīja attiecīgo valstu izcelsmes imports, bet gan drīzāk karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenu samazināšanās vispārējā tendence visā pasaulē.

                  (382)

                  Komisija analizēja gan karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenas, gan arī šādu velmējumu ražošanas izejvielu cenu izmaiņas attiecīgajā periodā.

                  (383)

                  Komisija izmeklēšanas laikā apstiprināja, ka laikposmā no 2012. gada līdz izmeklēšanas periodam izejmateriālu cenas samazinājās. Piemēram, dzelzsrūdas cena samazinājās no apmēram USD 141 par t līdz USD 52 par t, t. i., samazinājums par vairāk nekā 60 %.

                  (384)

                  Tomēr, analizējot lielākā izlasē iekļautā Savienības ražotāja ražošanas izmaksas, Komisija atklāja, ka šo izejmateriālu krītošo cenu ietekme ir daudz nenozīmīgāka par minēto cenu attīstību. Piemēram, vissvarīgāko izejmateriālu izmantošana veidoja aptuveni 70 % no tā kopējām ražošanas izmaksām 2013. gadā, taču šo izejmateriālu izmaksu īpatsvars izmeklēšanas periodā joprojām bija aptuveni 60 % no tā kopējām ražošanas izmaksām. Tas parādīja, ka nebija tiešas saistības starp karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu izejmateriālu cenu kritumu un ražošanas izmaksu samazināšanos.

                  (385)

                  Turklāt Savienības ražošanas nozares ražošanas izmaksas kopā samazinājās par 19 % (sk. (295). apsvērumu), un to veicināja ne tikai izejmateriālu zemākas izmaksas, bet arī Savienības ražotāju panāktie efektivitātes uzlabojumi, kā izklāstīts (290). apsvērumā. Arī importa vidējo cenu samazinājums tajā pašā periodā bija lielāks, proti, 27 % (sk. (265). apsvērumu).

                  (386)

                  Taisnīgos tirgus apstākļos Savienības ražošanas nozare varētu uzturēt pārdošanas cenas tādā līmenī, lai izmantotu priekšrocības, ko nodrošina izmaksu samazināšanās, un atgūtu rentabilitāti. Tomēr Savienības ražotājiem bija jāseko Savienības tirgus cenu tendencei un arī jāsamazina cenas. Izmeklēšanas periodā Savienības ražotāji bija spiesti pārdot zem pašizmaksas, lai izvairītos no to tirgus daļas turpmāka sarukuma. Tādēļ Komisija noraidīja apgalvojumu, ka karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenu un izejmateriālu cenu samazināšanās pasaulē veicināja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.

            5.3.   Secinājums par cēloņsakarību

                  (387)

                  Starp Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importu par dempinga cenām, no vienas puses, un Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, no otras puses, konstatēja cēloņsakarību. Bija vērojama laika sakritība it sevišķi starp strauji pieaugošo Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importu par dempinga cenām, kuras pastāvīgi samazinājās, un Savienības ražošanas nozares darbības rādītāju pasliktināšanos, it sevišķu no 2015. gada otrā pusgada. Savienības ražošanas nozarei nebija izvēles, – tai bija jāievēro cenu līmenis, kādu noteica imports par dempinga cenām, lai novērstu vēl lielākas tirgus daļas zaudēšanu. Izveidojās situācija, kurā Savienības ražošanas nozarei tika radīti zaudējumi. Rezultātā Savienības ražošanas nozare nevarēja gūt labumu no Savienības patēriņa atjaunošanās un bija spiesta savus ražojumus Savienības tirgū pārdot zem pašizmaksas.

                  (388)

                  Komisija ir konstatējusi, ka Savienības ražošanas nozares situāciju ietekmēja arī šādi citi faktori: trešo valstu izcelsmes imports, Savienības ražotāju eksporta pārdošanas rezultāti un Eiropas tērauda nozares jaudas pārpalikums, kā arī tērauda nozares jaudas pārpalikums visā pasaulē.

                  (389)

                  Kopumā Komisija uzskatīja, ka neviens no ieinteresēto personu argumentiem par citiem faktoriem pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas nevarēja mainīt konstatējumus, ar ko tika atzīta cēloņsakarība starp importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei izmeklēšanas periodā nodarīto būtisko kaitējumu.

                  (390)

                  Turklāt Komisija secināja, ka šie faktori kopā vai atsevišķi nevarēja izjaukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un konstatēto Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu un ka attiecīgo valstu izcelsmes imports par dempinga cenām joprojām bija galvenais kaitējuma cēlonis turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ. Kā izklāstīts (357). apsvērumā, Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes imports izmeklēšanas periodā veidoja lielāko daļu no visa importa (4 266 881 tonnas) Savienībā, un tā apjoms attiecīgajā periodā pieauga par 77 %. Turklāt, kā izklāstīts (362). apsvērumā, atlasīto Savienības ražotāju eksporta pārdevumi veidoja tikai nelielu daļu (25 %) no kopējiem pārdevumiem brīvajā tirgū, savukārt četru attiecīgo valstu jaudas pārpalikums ir tieši viens no dempinga prakses iemesliem Savienības tirgū.

                  (391)

                  Attiecībā uz dažiem no zināmajiem faktoriem papildus importam par dempinga cenām, proti, ekonomikas krīzi, viena konkrēta Itālijas ražotāja situāciju, Savienības ražotāju nepietiekamo konkurētspēju un karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu zemajām cenām Savienības tirgū izejmateriālu zemo cenu dēļ un/vai karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu zemo cenu dēļ visā pasaulē, nekonstatēja, ka tie izmeklēšanas periodā būtu radījuši kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.

                  (392)

                  Ieinteresētās personas ar informācijas dokumentu tika informētas par šiem konstatējumiem. Ieinteresētās personas iesniedza piezīmes, kas ir aplūkotas apsvērumos turpmāk. Komisija šīs piezīmes ņēma vērā, pieņemot galīgo lēmumu.

                  (393)

                  Krievijas ražotāji eksportētāji MMK Group un Severstal Group apgalvoja, ka galīgās regulas par Ķīnu konstatējumi nepārprotami izjauktu iespējamo cēloņsakarību starp attiecīgo valstu izcelsmes importu un Savienības ražošanas nozares situācijas pasliktināšanos laikposmā no 2015. gada 1. jūlija līdz 2016. gada 30. jūnijam. Šajā saistībā šie ražotāji atsaucās uz Ķīnas izcelsmes importa apjoma būtisko un straujo pieaugumu kopš 2015. gada līdz pat pašreizējās procedūras izmeklēšanas perioda beigām un uz Ķīnas izcelsmes importa cenu turpmāku lejupejošu tendenci (– 33 %), kā izklāstīts Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2016/1778 (32) (turpmāk – pagaidu regula par Ķīnu) 161. apsvērumā. Šie Krievijas ražotāji eksportētāji sevišķi atsaucās uz pagaidu regulas par Ķīnu 178.–182. apsvērumu un 184. un 188. apsvērumu, tādējādi cenšoties pierādīt, ka tieši Ķīnas izcelsmes imports izraisīja situācijas pasliktināšanos laikposmā no 2015. gada jūlija līdz 2016. gada jūnijam, nevis attiecīgo valstu izcelsmes imports. Turklāt līdzīgi kā Krievijas ražotāju eksportētāju piezīmēs arī Krievijas Ekonomikas attīstības ministrija apgalvoja, ka Ķīnas izcelsmes imports, nevis attiecīgo valstu izcelsmes imports, bija izšķirošs faktors, kas negatīvi ietekmēja Savienības ražošanas nozare stāvokli. Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā šie ražotāji eksportētāji un Krievijas Rūpniecības un tirdzniecības ministrija atkārtoja šos apgalvojumus.

                  (394)

                  Komisija šos argumentus noraidīja. Apsvērumi, uz kuriem atsaucās Krievijas ražotāji eksportētāji, attiecas uz laikposmu no 2012. līdz 2015. gadam, nevis šajā procedūrā aplūkoto periodu. Tas pats attiecas uz Ķīnas izcelsmes importa cenu lejupejošu tendenci. Šajā saistībā Komisija atsaucas uz skaidrojumiem (325). apsvērumā un vēlreiz norāda, ka nav nekādas pretrunas starp šo lietu un Ķīnas lietu. Komisija patiešām secināja, ka Ķīnas izcelsmes imports, iespējams, ir veicinājis Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko zaudējumu, kā izklāstīts (349). apsvērumā, taču tas neizjauca cēloņsakarību starp attiecīgo valstu izcelsmes importu par dempinga cenām un izmeklēšanas periodā konstatēto būtisko kaitējumu.

                  (395)

                  Krievijas Ekonomikas attīstības ministrija arī apgalvoja, ka pretēji Savienības ražotājiem Krievijas ražotāju izejmateriālu izmaksu daļa kopējās ražošanas izmaksās 2015. gadā veidoja vairāk nekā 60 %. Tādēļ izejmateriālu cenu pazemināšanās Krievijas ražotājiem noveda pie karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenu lielākas pazemināšanās nekā Savienības ražotājiem. Tādēļ tiek sagaidīts, ka Komisija šīs procedūras vajadzībām veiks šā elementa pienācīgu analīzi. Turklāt Krievijas ministrija apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares eksporta cenas bija daudz zemākas nekā tās vidējās vienības ražošanas izmaksas un ka Savienības ražošanas nozares eksporta rezultātu rentabilitātes trūkums arī varētu būt faktors, kas radīja kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Tādēļ Krievijas ministrija lūdza Komisijai pārskatīt lēmumu par cēloņsakarību šīs procedūras ietvaros. Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā Krievijas Rūpniecības un tirdzniecības ministrija atkārtoja tādu pašu apgalvojumu par Savienības ražošanas nozares eksporta rezultātiem.

                  (396)

                  Attiecībā uz Krievijas ministrijas argumentiem Komisija atsaucās uz (381). un turpmākajiem apsvērumiem, kuros tā konstatēja, ka nav tiešas saiknes starp izejmateriālu cenu kritumu un karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanas izmaksu pazemināšanos, ciktāl tas attiecas uz Savienības ražotājiem. Faktiski, ja izejmateriālu cenu kritums noveda pie Krievijas ražotāju eksportētāju karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenu turpmākas pazemināšanās, tas būtu ticis atspoguļots gan Krievijas ražotāja iekšzemes, gan eksporta cenā. Tomēr Komisija atklāja, ka Krievijas ražotājs eksportētājs ES tirgū savus ražojumus pārdeva par dempinga cenām.

                  (397)

                  Attiecībā uz Savienības ražošanas nozares rentabilitātes trūkumu saistībā ar tās eksporta rezultātiem Komisija atsaucās uz (360). un turpmākajiem apsvērumiem. Komisija ne tikai atzina, ka eksporta apjomu pārdošanas cenas būtiski pazeminājās, bet arī ka atlasīto Savienības ražotāju eksporta apjomi izmeklēšanas periodā neveidoja vairāk kā 25 % no to kopējiem pārdevumiem brīvajā tirgū (sk. (362). apsvērumu). Tādēļ Komisija secināja, ka eksporta rezultāti nelielā mērā veicināja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, taču šis faktors neizjauca cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu.

                  (398)

                  Turklāt Brazīlijas ražotājs eksportētājs CSN norādīja, ka cēloņsakarības novērtējuma precizitāti negatīvi ietekmēja i) ArcelorMittal Group importa ietveršana kaitējuma novērtējumā; un ii) pretruna starp šīs lietas konstatējumiem par Ķīnas izcelsmes importa ietekmi un Komisijas secinājumiem paralēlajā antidempinga izmeklēšanā par karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importu no Ķīnas. Attiecībā uz ArcelorMittal Group importa iekļaušanu CSN norādīja, ka šis imports bija grupas iekšienē pieņemts apzināts un ļaunprātīgs lēmums. Brazīlijas ražotājs eksportētājs Usiminas iesniedza līdzīgas piezīmes, norādot, ka lielākā daļa Brazīlijas izcelsmes importa bija garantēta noieta pārdevumi/noiets pašu vajadzībām, it sevišķi no ArcelorMittal Brazil uzņēmumam ArcelorMittal Eiropā. Attiecībā uz Ķīnas radīto ietekmi CSN nepiekrita (349). apsvērumā izklāstītajiem secinājumiem, proti, ka Ķīnas izcelsmes imports neizjauca cēloņsakarību starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu un četru attiecīgo valstu izcelsmes importu. Šajā saistībā šis Brazīlijas eksportētājs minēja Ķīnas izcelsmes importa apjoma pieaugumu, cenām pazeminoties vēl vairāk, un tas esot palielinājies daudz ātrāk nekā četru attiecīgo valstu izcelsmes importa apjoms.

                  (399)

                  Komisija šos apgalvojumus noraidīja. Attiecībā uz tā ArcelorMittal Group importa iekļaušanu, ko grupa veica no sava saistītā Brazīlijas uzņēmuma saistītajiem uzņēmumiem Savienībā, Komisija atzīmēja, ka pēc tam, kad ir secināts, ka ir izpildīti kritēriji importa par dempinga cenām ietekmes vērtēšanai kopumā saskaņā ar pamatregulas 3. panta 4. punktu, cēloņsakarības analīze ir jāveic saistībā ar četrām attiecīgajām valstīm kopumā. Kā paskaidrots 4.3.1. nodaļā, vērtēšanas kopumā nosacījumi ir izpildīti attiecībā uz Brazīliju, Krieviju, Irānu un Ukrainu. Tādējādi šajā lietā jautājums par pašu nodarītu kaitējumu ir tāds – vai Brazīlijas izcelsmes imports uz Savienību varēja izjaukt cēloņsakarību starp kaitējumu un visu importa apjomu par dempinga cenām. Šajā saistībā Komisija atzīmēja, ka ArcelorMitttal Group imports izmeklēšanas periodā veidoja tikai 5,8 % no četru attiecīgo valstu kopējā importa apjoma. Uz šāda pamata tika secināts, ka šāds neliels apjoms nevarēja izjaukt cēloņsakarību starp dempinga cenām un konstatēto kaitējumu. Tā ietekme uz kaitējumu bija neliela.

                  (400)

                  Attiecībā uz apgalvojumu par Ķīnas izcelsmes importu Komisija atsaucās uz (394). apsvērumu. Pat ja Ķīnas izcelsmes importa apjoms patiešām palielinājās ātrāk nekā četru attiecīgo valstu izcelsmes importa apjoms, attiecīgo valstu izcelsmes importa līmenis izmeklēšanas periodā (4,2 miljoni tonnu izmeklēšanas periodā) ir gandrīz trīs reizes augstāks nekā Ķīnas izcelsmes importa līmenis izmeklēšanas periodā (1,6 miljoni tonnu izmeklēšanas periodā). Tādēļ, kā jau minēts iepriekš, Komisija secināja, ka imports no Ķīnas varētu būt veicinājis būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, kā izklāstīts (349). apsvērumā, bet tas neizjauca cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām no attiecīgajām valstīm un būtisko kaitējumu, kas tika konstatēts izmeklēšanas periodā.

                  (401)

                  Brazīlijas ražotājs eksportētājs Usiminas apgalvoja, ka Komisija kļūdījās, konstatējot, ka pastāv cēloņsakarība starp kaitējumu un karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importu no Brazīlijas. Usiminas apgalvoja, ka nav šaubu, ka Brazīlijas izcelsmes imports savu nelielo apjomu un salīdzinoši augsto cenu dēļ gluži vienkārši nevarēja negatīvi ietekmēt Savienības ražošanas nozari. Usiminas arī apgalvoja, ka, pat ja Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importu saskaitītu kopā, to apjomus nevarētu uzskatīt par būtiskiem pamatregulas 3. panta 3. punkta nozīmē. It sevišķi Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas kopējā tirgus daļa izmeklēšanas periodā bija augstākais 12,58 %, kas ir pārāk maz, lai izraisītu kaitējumu, ņemot vērā, ka Savienības ražošanas nozare attiecīgajā periodā saglabāja tirgus daļu vairāk nekā 75 % apmērā. Turklāt Usiminas norādīja, ka, pamatojoties uz informācijas dokumentā sniegtajiem datiem, nesakrita laikposms, kurā samazinājās Savienības rentabilitāte un palielinājās Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes kopējais importa apjoms. Šajā saistībā Usiminas apgalvoja, piemēram, ka lielākie rentabilitātes zudumi bija vērojami laikposmā no 2015. gada līdz izmeklēšanas periodam, kad attiecīgo valstu kopīgā tirgus daļa palielinājās tikai par 0,08 %. Visbeidzot, tas lūdza Komisijai paskaidrot, kā tas ir iespējams, ka Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importa situācija tik krasi mainījās tik īsā laikā, proti, ka imports, kas nebija radījis kaitējuma apdraudējumu, kļuva par cēloni faktiskam un būtiskam kaitējumam Savienības ražošanas nozarei.

                  (402)

                  Pirmkārt, kā skaidrots (261). apsvērumā, Komisija secināja, ka bija izpildīti nosacījumi, lai Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importa ietekmi vērtētu kopumā saskaņā ar pamatregulas 3. panta 4. punktu. Visas dempinga starpības, ko noteica saistībā ar šo valstu izcelsmes importu (kā uzskaitīts 3. sadaļā “Dempings”), pārsniedza de minimis robežvērtību un tādēļ nebija nenozīmīgas.

                  (403)

                  Otrkārt, Komisija noraidīja apgalvojumu, ka attiecīgo valstu izcelsmes importa apjomu nevar uzskatīt par būtisku pamatregulas 3. panta 3. punkta nozīmē. Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importa kopējā tirgus daļa 2013. gadā bija 7,45 % un izmeklēšanas periodā sasniedza 12,58 %. Absolūtā izteiksmē šo valstu izcelsmes importa apjoms attiecīgajā periodā būtiski palielinājās no 2,4 miljoniem tonnu 2013. gadā līdz 4,3 miljoniem tonnu izmeklēšanas periodā. Savukārt Savienības ražošanas nozares tirgus daļa tajā pašā periodā samazinājās no 85,1 % līdz 76,7 %, kas liecināja par Savienības tērauda ražotāju konkurētspējas pasliktināšanos.

                  (404)

                  Treškārt, jāatzīst, ka Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importa kopējā tirgus daļa 2015. gadā un izmeklēšanas periodā palielinājās par 0,08 %. Tomēr tajā pašā periodā arī būtiski pazeminājās Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importa cenas, proti, attiecīgi par 10, 14, 16 un 14 %, kas ir vēl viens elements, kurš jāņem vērā, nosakot, vai attiecīgo valstu izcelsmes imports par dempinga cenām bija Savienības ražošanas nozarei nodarītā būtiskā kaitējuma cēlonis.

                  (405)

                  Visbeidzot, attiecībā uz apgalvojumu, ka attiecīgo valstu izcelsmes importa apjoms neradīja kaitējuma draudus, pagaidu regulas par Ķīnu 188. apsvērumā šajā saistībā ir noteikts, ka “iespējams, ka arī imports no Brazīlijas, Irānas, Krievijas, Serbijas un Ukrainas ir veicinājis būtiska kaitējuma draudus” (33). Šis apgalvojums tika apstiprināts galīgās regulas par Ķīnu 116. apsvērumā (34).

                  (406)

                  Turklāt (337).–(339). apsvērumā minētā cēloņsakarības analīze nepārprotami izskaidro un pamato, kādēļ Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes imports kļuva par Savienības ražošanas nozarei nodarītā būtiskā kaitējuma cēloni. Ņemot vērā laika sakritību un pastāvīgi pieaugošo importu par dempinga cenām, kas nemitīgi samazinājās, kā arī Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomu zudumu un cenu nospiešanu, kuras rezultātā radās zaudējumi, Komisija secināja, ka imports par dempinga cenām būtiski ietekmēja Savienības ražošanas nozari.

                  (407)

                  Turklāt Usiminas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu izmeklēšanas periodā vismaz daļēji izraisīja tas, ka visā attiecīgajā periodā joprojām bija jūtamas ekonomikas lejupslīdes sekas. Tāpat tas uzstāja, ka Ķīnas un arī Turcijas izcelsmes imports kopā ar augstajām enerģētikas izmaksām Savienībā bija daudz ticamāks iespējamā kaitējuma cēlonis nekā Brazīlijas izcelsmes imports.

                  (408)

                  Komisija minētos apgalvojumus noraidīja turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ. Attiecībā uz argumentu, ka ekonomikas lejupslīde bija vismaz daļēji vainojama kaitējuma radīšanā, Komisija izmeklēšanas gaitā secināja, ka, lai gan eurozonas parāda krīzei bija negatīva ietekme 2013. gadā, tā neizraisīja izmeklēšanas periodā konstatēto būtisko kaitējumu (sk. (342). apsvērumu).

                  (409)

                  Attiecībā uz argumentu, ka citi faktori (Ķīnas un Turcijas izcelsmes imports un augstas enerģētikas cenas) bija daudz ticamāki Savienības ražošanas nozarei iespējami nodarītā kaitējuma cēloņi nekā Brazīlijas izcelsmes imports, var norādīt turpmāk izklāstīto.

                              a)

                              Ķīnas izcelsmes imports: kā izklāstīts (343).–(349). apsvērumā, Komisija secināja, ka pastāv iespēja, ka Ķīnas izcelsmes imports, ņemot vērā tā apjomu un cenas, veicināja izmeklēšanas ietvaros atklāto būtisko kaitējumu, bet tas neizjauca cēloņsakarību starp Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu un četru pārējo valstu izcelsmes importu par dempinga cenām.

                              b)

                              Imports no Turcijas: kā izklāstīts (356). apsvērumā, Turcijas izcelsmes imports attiecīgajā periodā samazinājās. Tādējādi, pat ja Turcijas izcelsmes imports veicināja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, tas nevarēja būt kaitējuma analīzē atklāto pieaugošo negatīvo tendenču cēlonis.

                              c)

                              Augstas enerģētikas izmaksas: šajā saistībā Komisija atsaucas uz (378). apsvērumu. Nevar apgalvot, ka Savienības ražotāji saistībā ar izmaksām būtu salīdzinoši nelabvēlīgākā situācijā. Pateicoties elektroenerģijas cenu pazeminājumam laikposmā no 2010. līdz 2015. gadam Savienība kļuva par pasaules reģionu ar ceturto zemāko elektroenerģijas cenu līmeni.

                  (410)

                  Komisija uzskatīja, ka neviens no ieinteresēto personu argumentiem pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas nevarēja mainīt konstatējumus, ar ko tika atzīta cēloņsakarība starp importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas nozarei izmeklēšanas periodā nodarīto būtisko kaitējumu.

                  (411)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā Brazīlijas uzņēmums CSN apgalvoja, ka ArcelorMittal Group ietekme uz kaitējumu būtu jānodala un jānošķir no Brazīlijas izcelsmes importa. Rezultāta izmeklēšana vis-à-vis Brazīliju ir jāizbeidz, jo bez ArcelorMittal Group importa apjoma importa par dempinga cenām tirgus daļa samazinātos zem de minimis robežvērtības, ko apraksta kā pašu nodarītu kaitējumu.

                  (412)

                  Komisija noraidīja šo apgalvojumu. Pat ja Komisija nošķirtu ArcelorMittal Group importu, pārējais Brazīlijas izcelsmes importa apjoms nepārprotami nebūtu nenozīmīgs. Turklāt, kā izklāstīts (399). apsvērumā, pēc tam, kad ir secināts, ka ir izpildīti kritēriji importa par dempinga cenām ietekmes vērtēšanai kopumā saskaņā ar pamatregulas 3. panta 4. punktu, cēloņsakarības analīze ir jāveic saistībā ar četrām attiecīgajām valstīm kopumā.

                  (413)

                  Tādēļ, pamatojoties uz iepriekš izklāstīto, Komisija secināja, ka būtisko kaitējumu Savienības ražošanas nozarei izraisīja Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes imports par dempinga cenām. Citi zināmie faktori, kas tajā pašā laikā ietekmēja Savienības ražošanas nozares stāvokli, ne atsevišķi, ne kopumā neizjauca cēloņsakarību.

            6.   SAVIENĪBAS INTERESES

      6.1.   Ievadpiezīmes

                  (414)

                  Komisija saskaņā ar pamatregulas 21. pantu pārbaudīja, vai tā var nepārprotami secināt, ka pasākumu noteikšana šajā konkrētajā gadījumā nebūtu Savienības interesēs. Tā īpaši apsvēra vajadzību likvidēt kaitējumu radošā dempinga kropļojošo ietekmi uz tirdzniecību un atjaunot efektīvu konkurenci. Nosakot Savienības intereses, tika ņemtas vērā visas dažādās saistītās intereses, ieskaitot Savienības ražošanas nozares, importētāju un lietotāju intereses.

                  (415)

                  Ieinteresētās personas ar informācijas dokumenta starpniecību tika informētas par Komisijas konstatējumiem par Savienības interesēm. Ieinteresētās personas iesniedza piezīmes, kas ir aplūkotas apsvērumos turpmāk. Turklāt, kā paskaidrots (28). un turpmākajos apsvērumos, Komisija arī apkopoja papildu informāciju par notikumu attīstību pēc izmeklēšanas perioda. Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas tā apmeklēja vairākus lietotājus, asociācijas un Savienības ražotājus, kā izklāstīts (29). apsvērumā. Ieinteresēto personu piezīmes un papildus apkopoto informāciju par notikumu attīstību pēc izmeklēšanas perioda Komisija ņēma vērā, pieņemot galīgo lēmumu par Savienības interesēm, un šīs piezīmes un informācija ir aplūkota turpmākajos apsvērumos.

                  (416)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka stipri apšauba Komisijas novērtējumu attiecībā uz datiem par laiku pēc izmeklēšanas perioda saistībā ar Savienības interešu noteikšanu. Sūdzības iesniedzējs uzstāja, ka laiks pēc izmeklēšanas perioda nevar būt pamatā tam, lai apšaubītu acīmredzamus secinājumus, kas ir jāizdara no izmeklēšanas perioda datiem. Turklāt tas apgalvoja, ka tad, ja Komisija ir izlēmusi novērtēt datus par laiku pēc izmeklēšanas perioda, tai jāņem vērā arī periods pēc 2017. gada marta, jo “2017. gada 2. ceturkšņa dati ir labākais pierādījums tam, kas notiktu, ja maksājumi netiktu noteikti (35)”.

                  (417)

                  Turklāt pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas Komisija saņēma konsorcija, ražotāju eksportētāju un Brazīlijas misijas Eiropas Savienībā piezīmes par nepieciešamību ņemt vērā nozīmīgu notikumu attīstību laikā pēc izmeklēšanas perioda. Lielākā daļa saņemto piezīmju attiecās uz cenu dinamiku, it sevišķi uz to, ka attiecīgā ražojuma un līdzīgā ražojuma cenas izmeklēšanas periodā būtiski pieauga.

                  (418)

                  Attiecībā uz sūdzības iesniedzēja argumentiem jāatzīmē, ka saskaņā ar pamatregulas 6. panta 1. punktu pamatprincips paredz, ka parasti nav jāņem vērā periods, kas seko izmeklēšanas periodam. Tomēr Komisija norāda, ka, lai noteiktu, vai pastāv Savienības intereses, kā norādīts pamatregulas 21. panta 1. punktā, var ņemt vērā informāciju par periodu, kas seko izmeklēšanas periodam (36). Datu par laiku pēc izmeklēšanas perioda novērtējums pēc iespējas aptvēra laiku pēc izmeklēšanas perioda. Ieinteresētajām personām tika nosūtīt daži turpmāki jautājumi par periodu pēc 2017. gada marta, un atbildes tika ņemtas vērā.

                  (419)

                  Minētā notikumu attīstība pēc izmeklēšanas perioda, it sevišķi attiecīgā ražojuma un līdzīgā ražojuma straujais cenu kāpums un konkrētu ražojuma veidu trūkums tirgū, ir būtiska Savienības interešu novērtēšanai saistībā ar atbilstīgu pasākumu noteikšanu, it sevišķi ņemot vērā šīs lietas īpašos apstākļus. Tādēļ Komisijas lēmumu izņēmuma kārtā izmeklēšanā saistībā ar Savienības interešu novērtēšanu iekļaut šo notikumu attīstību pēc izmeklēšanas perioda laikposmā no 2016. gada jūlija līdz 2017. gada martam (un pēc 2017. gada marta) atzina par pamatotu un atbilstīgu.

            6.2.   Savienības ražošanas nozares intereses

                  (420)

                  Savienības ražošanas nozare darbojas vairākās dalībvalstīs (Apvienotajā Karalistē, Francijā, Vācijā, Čehijas Republikā, Slovākijas Republikā, Itālijā, Luksemburgā, Beļģijā, Polijā, Nīderlandē, Austrijā, Somijā, Zviedrijā, Portugālē, Ungārijā un Spānijā), un tajā ir nodarbināti aptuveni 18 000 cilvēku, kas tieši strādā ar līdzīgo ražojumu dažādās Savienības ražotāju tērauda rūpnīcās (sk. (289). apsvērumu).

                  (421)

                  Izmeklēšanā sadarbojās septiņpadsmit ES ražotāji. Viens Itālijas ražotājs iebilda pret izmeklēšanas sākšanu.

                  (422)

                  Kā parādīts (387). apsvērumā, visas Savienības ražošanas nozares stāvoklis pasliktinājās, it sevišķi no 2015. gada otrā pusgada, un to negatīvi ietekmēja imports par dempinga cenām. Īpaši pasliktinājās tādi ar izlasē iekļauto Savienības ražotāju finanšu darbību saistīti kaitējuma rādītāji kā rentabilitāte.

                  (423)

                  Turklāt gaidāms, ka galīgo antidempinga maksājumu noteikšana atjaunos taisnīgus tirdzniecības apstākļus Savienības tirgū, ļaujot Savienības ražošanas nozarei atlabt. Tādējādi palielinātos Savienības ražošanas nozares rentabilitāte, tuvojoties līmeņiem, kas uzskatāmi par nepieciešamiem šajā kapitālietilpīgajā nozarē. Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums, ko radījis imports par dempinga cenām no Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas.

                  (424)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas Komisija sešiem atlasītajiem Savienības ražotājiem izsūtīja papildu anketas par laiku pēc izmeklēšanas perioda. Atbildes uz anketas par laiku pēc izmeklēšanas perioda jautājumiem saņēma no visiem sešiem Savienības ražotājiem, un sūdzības iesniedzējs tika informēts, ka Komisijas dienesti ieradīsies attiecīgos datus pārbaudīt uz vietas.

                  (425)

                  Pie sešiem atlasītajiem Savienības ražotājiem apkopotie dati par laiku pēc izmeklēšanas perioda parādīja, ka katram atsevišķam Savienības ražotājam bija atšķirīga rentabilitāte. Vidēji izmeklēšanas periodā atlasītie Savienības ražotāji saskārās ar zaudējumiem – 7,8 % apmērā. Laikā pēc izmeklēšanas perioda, proti, no 2016. gada jūlija līdz decembrim un no 2017. gada janvāra līdz martam, rentabilitāte bija attiecīgi 2 % un 8,6 %. Norādītie procentuālie rādītāji ir atlasīto Savienības ražotāju vidējais svērtais peļņas rādītājs pirms nodokļu samaksas, kas atspoguļots to attiecīgajos ienākumu pārskatos, izteikts procentos attiecībā pret pārdošanas apjomu nesaistītiem pircējiem Savienībā.

                  (426)

                  Komisija atkārtoti norāda, ka saskaņā ar pamatregulas 6. panta 1. punktu secinājumu par kaitējumu izdarīja, pamatojoties uz pārbaudītiem izmeklēšanas perioda datiem. Savukārt Savienības interešu analīzes kontekstā tika apkopoti dati tikai par laiku pēc izmeklēšanas perioda. Tabulā (301). apsvērumā ir parādīti šie lielie zaudējumi un negatīvā naudas plūsma, sākot no 2013. gada.

                  (427)

                  Pamatojoties uz saņemto papildu informāciju, Komisija atklāja, ka notikumu attīstības novērtējums attiecībā uz peļņu un izmaksām laikā pēc izmeklēšanas periodiem nevar ne mazināt negatīvās tendences, kas konstatētas saistībā ar citiem kaitējuma rādītājiem, ne kompensēt lielos zaudējumus četrus secīgus periodus pēc kārtas.

                  (428)

                  Tādēļ Komisija secināja, ka galīgo antidempinga maksājumu noteikšana būtu Savienības ražošanas nozares interesēs.

            6.3.   Importētāju intereses

                  (429)

                  Kā norādīts (8). apsvērumā, visi septiņi importētāji, kas iesniedza piezīmes, bija konsorcija biedri un iebilda pret pasākumu noteikšanu šīs konkrētās izmeklēšanas ietvaros.

                  (430)

                  Atlasītā nesaistītā importētāja gadījumā ar attiecīgo ražojumu saistītās darbības veidoja no 5 līdz 10 % no kopējā apgrozījuma izmeklēšanas periodā. Šis importētājs bija pret antidempinga pasākumu noteikšanu, ņemot vērā, ka tas varētu novest pie attiecīgā ražojuma importa turpmāka samazinājuma vai pārtraukšanas.

                  (431)

                  Komisija atzīmēja, ka, kā izklāstīts (453). un (458). apsvērumā, citu valstu (izņemot Brazīliju, Irānu, Krieviju un Ukrainu) karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu imports 2017. gada pirmajos mēnešos zināmā mērā kompensēja apjomus, ko attiecīgās valstis importēja pirms šīs izmeklēšanas sākšanas. Tādēļ Komisija secināja, ka pasākumu noteikšanai importētāju gadījumā nebūtu būtiskas negatīvas ietekmes uz cenām, bet ka tiem nāktos mainīt avotus, kas būtu saistīts ar papildu izmaksām šiem importētājiem.

            6.4.   Lietotāju intereses

      6.4.1.   Ievads

                  (432)

                  Karsti velmētus plakanus tērauda velmējumus izmanto par rūpnieciskās ražošanas izejmateriāliem, ko galalietotāji iegādājas dažādām vajadzībām, arī būvniecībai (tērauda cauruļu ražošanai), kuģu būvei, gāzes tvertnēm, spiedtvertnēm un enerģijas pārvades cauruļvadiem.

                  (433)

                  Lietotāji konkurē ar vertikāli integrētiem Savienības ražošanas nozares uzņēmumiem attiecīgā ražojuma lejasposma tirgos. Dažādajiem lietotājiem attiecīgais/līdzīgais ražojums ir pieskaitāms pie izmaksām, un šie lietotāji to pārstrādā.

                  (434)

                  Konsorcijs dažādos izmeklēšanas posmos iesniedza vairākus iesniegumus. Turklāt pēc tā pieprasījuma tika organizētas trīs uzklausīšanas.

                  (435)

                  Itālijā esošs uzņēmums Marcegaglia Carbon Steel Spa (turpmāk – Marcegaglia), kas pārstrādā attiecīgo/līdzīgo ražojumu un cita starpā caurules, cauruļvadus un citus lejasposma tērauda ražojumus, kā arī ir konsorcija biedrs, sniedza atbildes uz anketas jautājumiem kā konsorcija biedrs. Šim lietotājam tāpat kā pārējiem lietotājiem attiecīgais/līdzīgais ražojums ir pieskaitāms pie izmaksām. Marcegaglia viens pats gadā patērē no 2,9 līdz 4,4 miljoniem tonnu attiecīgā/līdzīgā ražojuma. Tas importē no 1,6 līdz 2,4 tonnām ražojuma gan no attiecīgajām valstīm, gan citām trešām valstīm. Izmeklēšanas ietvaros tas pilnībā sadarbojās. Uzņēmums iesniedza atbildes uz anketas jautājumiem, to apmeklēja uz vietas un tas sniedza visu informāciju, ko Komisija pieprasīja izmeklēšanas gaitā.

                  (436)

                  Turklāt citi lietotāji (izņemot konsorcija biedrus), it sevišķi Baltijas valstu un Polijas lietotāji, iesniedza piezīmes tūlīt pēc lietas uzsākšanas, kā norādīts (17). apsvērumā. Viņi iebilda pret šīs izmeklēšanas uzsākšanu. Turklāt arī Latvijas Darba devēju konfederācija un Latvijas Mašīnbūves un metālapstrādes rūpniecības asociācija iesniedza piezīmes, iebilstot pret uzsākšanu. Lai gan izmeklēšanas gaitā šīs ieinteresētās personas tika aicinātas turpināt sadarboties, pat pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas nekādas papildu piezīmes netika saņemtas.

                  (437)

                  Pēc informācijas dokumenta izpaušanas sūdzības iesniedzējas apgalvoja, ka Savienības interešu analīzi izkropļo fakts, ka tā bija vērsta tikai uz neintegrētiem lietotājiem, kuri paļaujas uz eksportu un kuri guva (un turpina gūt) labumu no izejmateriālu piegādes par dempinga cenām. Vienlaikus tas apgalvoja, ka Komisija neņēma vērā citu lietotāju uzņēmumu, proti, ar Savienības ražotājiem saistītu lietotāju un pārējo lietotāju intereses, kas dažādu iemeslu dēļ nevar paļauties uz importu. Tas uzstāja, ka pasākumu nenoteikšana negatīvi skar ar Savienības ražotājiem saistītus lietotājus, kuriem ir jākonkurē ar lietotājiem, kas paļaujas uz importu par dempinga cenām.

                  (438)

                  Kā minēts (28). un (29). apsvērumā, pēc informācijas dokumenta izpaušanas Komisija turpināja apkopot un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu galīgo konstatējumu izdarīšanai. Šajā nolūkā tā 74 lietotājiem (arī konsorcija biedriem, ar Savienības ražotājiem saistītiem lietotājiem un citiem lietotājiem, kas dažādu iemeslu dēļ nevar paļauties uz importu) un 12 lietotāju asociācijām nosūtīja papildu anketas par laiku pēc izmeklēšanas perioda.

                  (439)

                  Komisija saņēma atbildes uz anketu par laiku pēc izmeklēšanas perioda no 25 lietotājiem/pakalpojumu centriem:

                              —

                              11 konsorcija biedri (37), kas pārstāv 33 % no visiem konsorcija biedriem, sniedza atbildes uz anketu par laiku pēc izmeklēšanas perioda; tie iebilda pret pasākumu noteikšanu;

                              —

                              trīs ar ražotājiem eksportētājiem saistīti lietotāji sniedza atbildes uz anketu; tie iebilda pret pasākumu noteikšanu;

                              —

                              deviņi ar Savienības ražotājiem saistīti lietotāji sniedza atbildes uz anketu par laiku pēc izmeklēšanas perioda; viņi atbalstīja pasākumu noteikšanu;

                              —

                              divi ar Savienības ražotājiem nesaistīti lietotāji sniedza atbildes uz anketu par laiku pēc izmeklēšanas perioda; viņi atbalstīja pasākumu noteikšanu;
                              No 25 atbildēm uz anketu par laiku pēc izmeklēšanas perioda četrpadsmit lietotāji bija to aizpildījuši pilnīgi.

                  (440)

                  Turklāt divas no 12 lietotāju asociācijām sniedza papildu informāciju.

                  (441)

                  Šajā saistībā sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Komisijai būtu vajadzējis secināt, ka nav nekādas ietekmes uz lietotājiem, ņemot vērā zemo sadarbības līmeni, jo: tikai daži lietotāji reaģēja uz sākotnējo anketu, lietotāju reakcijas līmenis uz lielu skaitu anketu par laiku pēc izmeklēšanas perioda bija zems (arī konsorcija biedru reakcijas līmenis bija zems) un, visbeidzot, lielākā daļa viedokļu, kurus pauda lietotāji, kas iesniedza finanšu datus un kas atbalstīja maksājumus, tika lielā mērā ignorēta.

                  (442)

                  Komisija vispirms atkārtoti norādīja, ka Savienības interešu analīzi veica pilnībā saskaņā ar pamatregulas 21. pantu.
                  Informācijas dokumenta nosūtīšanas laikā (sk. (22). apsvērumu, 2017. gada 4. aprīlis) Komisija bija atzinusi, ka lietotāju sadarbības līmenis saistībā ar sākotnējo anketu ir zems. Tā aicināja personas informēt par saviem viedokļiem attiecībā uz provizoriskajā posmā apkopotajiem faktiem un apsvērumiem. Tāpat tā tobrīd atzīmēja, ka no viena avota iegūtie dokumentārie pierādījumi neatbilda no citiem avotiem iegūtajām liecībām. Tas ietvēra Savienības ražošanas nozares un konsorcija pretrunīgus paziņojumus par rentabilitātes starpībām un iespēju novirzīt cenu kāpumu. Šajā saistībā Komisija noteica, kādas papildu procedūras bija vajadzīgas, lai apkopotu kompetentas liecības. Tas atbilst pamatregulas 21. panta 1. punkta otrajam teikumam un 2. punktam, kas paredz, ka noteikšana saskaņā ar šo pantu ir jāveic tikai tad, ja visām personām ir sniegta iespēja paust savus viedokļus. Turklāt pamatregulas 21. panta 5. punktā ir noteikts, ka Komisijai ir jāizskata pēc provizoriskā posma pienācīgi iesniegtā informācija.

                  (443)

                  Komisiju nepārliecināja arī sūdzības iesniedzēja arguments, ka lietotāju reakcijas līmenis uz anketām par laiku pēc izmeklēšanas perioda bija pārāk zems, lai no šīm atbildēm izdarītu būtiskus secinājumus. Komisija no lietotājiem bija saņēmusi 14 pilnīgi aizpildītas anketas par laiku pēc izmeklēšanas perioda (sk. tabulu (498). apsvērumā). Šīs atbildes ietvēra vienu svarīgu lietotāju (Marcegaglia), kā skaidrots (435). apsvērumā, kas viens pats patērē no 8,5 % līdz 13 % no Savienības kopējā karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanas apjoma. Turklāt ESTA atbilde uz anketu par laiku pēc izmeklēšanas perioda ietver vismaz vairāk nekā 100 tērauda cauruļu ražotāju no Savienības (38). Tā atbilde par visas cauruļu ražošanas nozares nelielā mērā negatīvo rentabilitāti apstiprināja no tiem lietotājiem iegūtās liecības, kuru pilnībā sadarbojās, aizpildot anketas par laiku pēc izmeklēšanas perioda. Tādējādi Komisija uzskatīja, ka 25 atbildes (no kurām 14 bija lietotāju pilnīgas atbildes uz anketu par laiku pēc izmeklēšanas perioda) varēja uzskatīt par reprezentatīvām un izmantot, lai izdarītu secinājumus par visu tērauda cauruļu ražotāju tirgu saskaņā ar pamatregulas 21. panta 5. punktu.

                  (444)

                  Visbeidzot, Komisija noraidīja sūdzības iesniedzēja apgalvojumu, ka tā nebija ņēmusi vērā to lietotāju viedokļus, kuri atbalstīja pasākumus. To viedokļi bija skaidri minēti (439). apsvērumā un tabulā (498). apsvērumā. Tomēr Komisija arī saprata, ka lielākā daļa šo lietotāju ir starp vertikāli integrētiem Savienības karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražotājiem. Tie iesniedza piezīmes tikai pēc saskaņotas rīcības īstenošanas, ko apliecina iesniegtie standarta formulējumi, kas atbalsta pasākumus, nesniedzot konkrētu informāciju par pašu konkrēto situāciju. Tā kā tie pamatā tikai atkārtoja Savienības ražošanas nozares vispārīgo nostāju, Komisija uzskatīja, ka tie nebija izvirzījuši nekādus jaunus apsvērumus, kas kaut ko mainītu saistībā ar attiecīgo pašreizējo novērtējumu.

                  (445)

                  Turpmākajās apakšsadaļās ir ietverts novērtējums par visu informāciju, kas saņemta šīs izmeklēšanas laikā, un Komisijas konstatējumi, pie kuriem tā nonāca, ņemot vērā visas no ieinteresētajām personām saņemtās piezīmes.

            6.4.2.   Lietotāju apgalvojumi

                  (446)

                  Konsorcijs apgalvoja, ka pasākumu noteikšana attiecīgo valstu izcelsmes importam papildus pasākumiem, ko piemēro Ķīnas izcelsmes importam, novestu pie situācijas, kurā lietotāji vairs nevarētu piekļūt uzticamām piegādēm Savienības tirgū, it sevišķi augstas kvalitātes ruļļiem, ko izmanto pārvelmēšanai. Lietotāji, kas ir konsorcija biedri, uzklausīšanu laikā arī norādīja, ka Savienības ražošanas nozare ne vienmēr piegādā konkrētus, specializētākus ražojuma veidus (kā, piemēram, tos, ko izmanto autobūves nozarē). Tie arī apgalvoja, ka Savienības ražotājiem ir nepieciešams ilgs laiks, lai piegādātu ražojumus, un ka pretēji Savienības ražotājiem tirgotāji Savienībā tur krājumos dažādus ražojuma veidus un nodrošina maza apjoma piegādes pēc lietotāju vajadzībām.

                  (447)

                  Konsorcijs norādīja, ka 88 % no Savienības ražošanas kopapjoma saražo tikai 16 uzņēmumi, kuri pieder pie astoņām lielām uzņēmumu grupām, un ka ražojumu lielākā daļa tiek izmantota garantēta noieta tirgū. Tādējādi Savienības ražotāji savas samērā lielās tirgus daļas dēļ varēja izdarīt spēcīgu spiedienu gan uz attiecīgā ražojuma tirgu, gan uz lejasposma tirgu. Atsevišķi konsorcija biedri uzklausīšanu laikā arī apstiprināja šos apgalvojumus.

                  (448)

                  Konsorcijs arī uzstāja, ka “antidempinga maksājumu pieņemšana pret attiecīgajām valstīm padarītu ES nesaistīto pārstrādes rūpniecības nozari par ārkārtīgi neaizsargātu attiecībā pret trešās valstīs reģistrētiem konkurentiem, kuri varētu pārdot uz ES tirgiem ražojumus, kas iegūti no karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem, kuriem nepiemēro antidempinga pasākumus”. Tas arī argumentēja, ka Savienības tērauda ražotāju rezultāti bija labāki 2016. gada otrajā pusgadā (laiks pēc izmeklēšanas perioda), jo Savienības tirgū būtiski pieauga cenas.

                  (449)

                  Latvijas Mašīnbūves un metālapstrādes rūpniecības asociācija 2016. gada 18. jūlijā apgalvoja, ka “[…] jebkādi pasākumi pret šā ražojuma importu un vajadzība atrast citus piegādātājus būtiski palielinās ražošanas izmaksas un vājinās Latvijas izcelsmes pievienotās vērtības ražojumu konkurētspēju visos tirgos īsā līdz vidējā termiņā”. Līdzīgas piezīmes, t. i., ka jebkādi pasākumi novestu pie izmaksu paaugstināšanās lietotājiem, kopīgi iesniedza konsorcijs, kā arī vairāki atsevišķi tā biedri.

            6.4.3.   Lietotāju apgalvojumu analīze

      6.4.3.1.   Nepietiekamas piegādes

                  (450)

                  Attiecībā uz lietotāju apgalvojumiem, ka pasākumu noteikšana veicinātu attiecīgā ražojuma nepietiekamu piedāvājumu, Komisija, pirmkārt, norāda, ka antidempinga maksājumu mērķis nav slēgt Savienības tirgu jebkādam importam, bet atjaunot godīgu tirdzniecību, likvidējot zaudējumus radoša dempinga ietekmi. Tādēļ imports no Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas nebūtu jāpārtrauc, bet gan jāturpina, tikai par godīgām cenām.

                  (451)

                  Vienlaikus praksē nevar izslēgt, ka pasākumiem pret Brazīliju, Irānu, Krieviju un Ukrainu varētu būt ierobežojoša ietekme uz šīm valstīm.

                  (452)

                  Šajā saistībā Komisija konstatēja, ka lietotāji nav atkarīgi tikai no importa no Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas, bet gan iegādājās attiecīgo ražojumu arī no Savienības ražotājiem, kā arī no ražotājiem citās trešās valstīs, piemēram, Turcijā, Dienvidkorejā un Indijā.

                  (453)

                  Rezultātā lietotāji varētu izmantot importu no citām trešām valstīm. Šajā saistībā Komisija norādīja uz citu trešo valstu, piemēram, Turcijas, Indijas un Dienvidkorejas, importa relatīvo pieaugumu 2016. gadā. Absolūtā izteiksmē šīs valstis 2016. gadā eksportēja aptuveni 2,25 miljonus tonnu.

                  (454)

                  Turklāt Komisija izmeklēšanas laikā konstatēja, ka Savienības ražošanas nozarē ir neizmantota jauda, kā parādīts tabulā (278). apsvērumā. Turklāt sūdzības iesniedzējs norādīja, ka būtisku daļu (aptuveni 7 miljonus tonnu) no esošās neizmantotās jaudas varētu īstermiņā padarīt par izmantojamu, ja to ļautu tirgus apstākļi. Sūdzības iesniedzējs minēja trīs ražotņu Apvienotajā Karalistē, Spānijā un Vācijā darbības iespējamu atsākšanu. Komisija pārliecinājās, ka šīs ražotnes pastāv un varētu potenciāli atsākt darbību.

                  (455)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas Komisija saņēma vairāku ieinteresēto personu piezīmes par Komisijas konstatējumiem attiecībā uz iespējamu nepietiekamu piegādi.

                  (456)

                  Divi Krievijas ražotāji eksportētāji (MMK Group un Severstal Group) apgalvoja, ka pasākumiem būtu ierobežojoša/importu ierobežojoša ietekme un ka tie kā tādi apdraudētu karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu piegādi ne tikai to meitasuzņēmumiem, bet arī visiem neatkarīgajiem lietotājiem Savienībā.

                  (457)

                  Savukārt sūdzības iesniedzējs norādīja, ka karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importu no piecām attiecīgajām valstīm, kas 2016. gadā bija aptuveni 421 000 tonnas mēnesī, varētu pilnībā kompensēt imports no Turcijas, Indijas, Dienvidkorejas un Ēģiptes, kas 2017. gada pirmajos trīs mēnešos bija 450 000 tonnas mēnesī. Toties konsorcijs apgalvoja, ka lietotāji nevar būt droši, ka minēto valstu izcelsmes imports būtu derīgs un stabils alternatīvs piegādes avots, ņemot vērā, piemēram, Turcijas un Indijas spēcīgo iekšzemes pieprasījumu pēc tērauda. Turklāt konsorcijs apgalvoja, ka pēc pagaidu antidempinga maksājumu noteikšanas Ķīnai 2016. gada oktobrī, karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu imports no Ķīnas samazinājās par 98 %, salīdzinot ar laikposmu no 2016. gada oktobra līdz 2017. gada janvārim un no 2015. gada oktobra līdz 2016. gada janvārim.

                  (458)

                  Kā minēts (452). apsvērumā, Komisija konstatēja, ka lietotāji nav atkarīgi tikai no importa no Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas, bet gan izmeklēšanas periodā iegādājās karsti velmētus plakanus tērauda velmējumus arī no Savienības ražotājiem, kā arī no ražotājiem citās trešās valstīs. Šajā saistībā, pamatojoties uz Eurostat datiem, citu valstu (izņemot Brazīliju, Irānu, Krieviju un Ukrainu) karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu imports 2017. gada pirmajos mēnešos kompensēja apjomus, ko attiecīgās valstis importēja pirms šīs izmeklēšanas sākšanas. Lielākais citas izcelsmes importa apjoms 2017. gada pirmajos mēnešos no trešām valstīm bija no Ēģiptes, Indijas, Dienvidkorejas un Turcijas. Tomēr citu valstu (izņemot Brazīliju, Irānu, Krieviju un Ukrainu) importa apjoms pilnībā nekompensē Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas samazinātos importa apjomus.

                     22. tabula

                     Importa apjomu salīdzinājums

                              Valstis

                              Importa kopapjoms izmeklēšanas periodā

                              Mēneša vidējais apjoms izmeklēšanas periodā

                              Importa kopapjoms 2017. gada pirmajos 3 mēnešos

                              Mēneša vidējais apjoms 2017. gada pirmajos 3 mēnešos

                              Mēneša vidējo apjomu starpība

                              Četras valstis: (Brazīlija, Irāna, Krievija un Ukraina)

                              4 266 881
                              (sk. (262). apsvērumu)

                              355 573

                              386 485

                              128 828

                              – 226 745

                              Ķīna

                              1 578 848
                              (sk. (343). apsvērumu).

                              131 571

                              5 364

                              1 788

                              – 129 783

                              Citas trešās valstis (Ēģipte, Indija, Dienvidkoreja, Turcija u. c.)

                              2 057 998
                              (sk. (353). apsvērumu)

                              171 499

                              1 463 824

                              487 941

                              + 316 442

                              Importa kopapjoms

                              7 903 727

                              658 643

                              1 855 673

                              618 557

                              – 40 086

                                 Avots: Eurostat.

                  (459)

                  Tabula iepriekš parāda, ka importa vidējais kopapjoms samazinājās par aptuveni 40 000 tonnām mēnesī (480 000 tonnas gadā), salīdzinot izmeklēšanas perioda apjomus ar 2017. gada pirmā ceturkšņa apjomiem. Rezultātā šajos periodos citu trešo valstu izcelsmes importa apjoms lielā mērā, bet ne pilnībā, kompensēja četru attiecīgo valstu un Ķīnas izcelsmes importa apjoma samazinājumu.

                  (460)

                  Turpmāk tabulā parādīts faktiskais ražošanas apjoms dažās citās lielākajās trešās valstīs (Ēģiptē, Indijā, Dienvidkorejā un Turcijā).

                     23. tabula

                     Faktiskais līdzīgā ražojuma ražošanas apjoms trešās valstīs (tūkstošos tonnu)

                              Valsts

                              Neapstrādāta tērauda ražošanas jauda 2014. gadā (39)

                              Neapstrādāta tērauda ražošanas apjoms 2014. gadā (40)

                              Neapstrādāta tērauda ražošanas apjoms 2015. gadā (40)

                              Teorētiskais jaudas pārpalikums 2014. gadā

                              Karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu faktiskais ražošanas apjoms 2014. gadā

                              Karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu faktiskais ražošanas apjoms 2015. gadā

                              Ēģipte

                              11 200

                              6 485

                              5 506

                              4 715

                              849

                              689

                              Indija

                              108 000

                              87 292

                              89 026

                              20 708

                              40 956

                              48 100  (41)

                              Dienvidkoreja

                              85 900

                              71 543

                              69 670

                              14 357

                              48 587

                              47 489

                              Turcija

                              49 400

                              34 035

                              31 517

                              17 883

                              NA (42)

                              NA (42)

                  (461)

                  Iepriekš atspoguļotie jaunākie 2014./2015. gada dati par līdzīgo ražojumu parāda, ka šīm trešām valstīm ir ražošanas jauda un joprojām ir pieejams neliels jaudas pārpalikums neapstrādāta tērauda ražošanai. Tomēr Indijā (43) ir spēcīgs iekšzemes pieprasījums pēc tērauda, un Turcijā (44) tas, visticamāk, pieaugs. Pieprasījumu pēc tērauda Dienvidkorejā (45) veicina pēdējo pāris gadu celtniecības uzplaukums, lai gan jaunākie rādītāji liecina, ka pašlaik celtniecības izaugsme Dienvidkorejā, iespējams, sāk palēnināties. Turklāt pašlaik samazinās tērauda ražošana Ēģiptē (46), ko daļēji nosaka dabasgāzes sadales nepietiekamība un Ēģiptes iestāžu lēmums tērauda nozarei vairs nepiešķirt dabasgāzes subsīdijas.

                  (462)

                  Komisija arī atzīmēja, ka Savienības ražošanas nozare apgalvoja, ka, tiklīdz tirgū tiktu atjaunota godīga konkurence, varētu sākt izmantot neizmantoto jaudu. Saskaņā ar iesaistīto Savienības ražotāju aprēķiniem trīs ražotņu darbības atsākšanai Apvienotajā Karalistē, Spānijā un Vācijā būtu vajadzīgas no 2 nedēļām līdz 6 mēnešiem. Šo papildu ražošanu apjomu varētu papildināt citu trešo valstu izcelsmes imports.

                  (463)

                  Tāpēc Komisija noraidīja apgalvojumu, ka pasākumu noteikšana izraisītu attiecīgā/līdzīgā ražojuma nepietiekamu piegādi Savienības tirgū. Tomēr Komisija arī secināja, ka antidempinga maksājumu noteikšana, visticamāk, novestu pie lietotāju lielākas atkarības no Savienības ražošanas nozares (sk. 6.4.3.2. sadaļu).

            6.4.3.2.   Savienības tērauda ražotāju sarunu ietekmēšanas spēja

                  (464)

                  Kā parādīts tabulā (282). apsvērumā, izmeklēšanas periodā Savienības ražošanas nozares tirgus daļa Savienības patēriņa ziņā bija 76,7 %. Tādējādi importa kopapjoms Savienībā izmeklēšanas periodā veidoja 23,3 % no Savienības patēriņa. Vairāk nekā 70 % no šā importa Savienībā izmeklēšanas periodā bija no attiecīgajām valstīm (Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas), kā arī no Ķīnas, kuras importam kopš 2016. gada 7. oktobra piemēro antidempinga maksājumus (47).

                  (465)

                  Tādējādi, ja antidempinga maksājumus noteiktu Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importam, izmeklēšanas periodā vairāk nekā 70 % no importa kopapjoma (ietverot Ķīnu, kam pasākumus jau piemēro) tiktu noteikti pasākumi, neraugoties uz to, ka citas trešās valstis (izņemot Brazīliju, Irānu, Krieviju un Ukrainu) sāka importēt Savienībā pēc izmeklēšanas perioda, kā izklāstīts (457). apsvērumā. Tomēr tas, ka 70 % no importa kopapjoma izmeklēšanas periodā piemērotu pasākumus, būtiski nostiprinātu Savienības ražotāju pozīciju Savienības karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu tirgū.

                  (466)

                  Komisija konstatēja, ka Savienības ražošanas nozare ietver ne tikai atsevišķus ražotājus, bet arī saistītu ražotāju grupas dažādajās Savienības valstīs, kuras jau tagad lietotājiem piegādā lielu līdzīgā ražojuma apjomu (kā minēts (464). apsvērumā iepriekš, Savienības ražošanas nozares kopējā tirgus daļa Savienības brīvajā tirgū ir 76,7 %). Savienības tērauda ražotāju lielākā grupa nodrošina vairāk nekā trešdaļu no visa Savienības karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanas apjoma, savukārt trīs lielākās ražotāju grupas kopā nodrošina vairāk nekā divas trešdaļas no visa Savienības karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanas apjoma. Komisija arī konstatēja, ka aptuveni 60 % no Savienības ražotāju kopējā saražotā apjoma bija paredzēts izmantot garantētam noietam.

                  (467)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas sūdzības iesniedzējs apstrīdēja Komisijas paziņojumus par Savienības tērauda ražotāju sarunu ietekmēšanas spējas palielināšanos, apgalvojot, ka tie neatspoguļo ekonomikas pamatprincipus. Sūdzības iesniedzējs norādīja, ka starp lielām Savienības tērauda grupām ir un būs spēcīga konkurence un ka cenas turpinās būt konkurētspējīgas. Turklāt šajā saistībā, lai pamatotu savus argumentus, sūdzības iesniedzējs iesniedza ekonomikas modeli, uz kura pamata tas norādīja, ka “Savienības un trešo valstu piegādātāju skaits tiek atzīts par pietiekamu, lai kliedētu bažas par to, ka tirgus struktūra varētu novest pie būtiskas cenu noteikšanas ietekmes, it sevišķi ja arī turpmāk būs pieejams piegāžu pārpalikums par bezdempinga cenām no piegādātājiem, kuri saskaras ar mērenām kaitējuma starpībām, kas apliecina kvantitatīvās modelēšanas rezultātus attiecībā uz daudzuma un cenas ietekmi (48)”. Šo ekonomikas modeli prezentēja arī 2017. gada 8. jūnija uzklausīšanas laikā.

                  (468)

                  Savukārt divi Krievijas ražotāji eksportētāji (MMK Group un Severstal Group) minēja Savienības tirgus oligopola struktūru, kas kopā ar antidempinga pasākumiem varētu novest pie virskonkurētspējīgu cenu noteikšanas no dažu palikušo piegādātāju grupu puses.

                  (469)

                  Attiecībā uz sūdzības iesniedzēja argumentiem Komisija norādīja turpmāk uzskaitīto.

                              —

                              Iepriekš minētais modelis neatšķiras trešo valstu izcelsmes importa un Ķīnas izcelsmes importa gadījumā. Tā ir modeļa nepilnība, jo statistikas dati parāda, ka Ķīnas izcelsmes imports vairs nenonāk Savienības tirgū, sākot no 2016. gada ceturtā ceturkšņa.

                              —

                                 Eurofer ekonomikas modelī nav nekādas informācijas par citās trešās valstīs (izņemot šajā izmeklēšanā iesaistītās valstis un Ķīnu) pieejamo jaudu (49). Tehniski tas nozīmē, ka piegādes elastīgums ar novērtējumu “10” nav pārbaudīts attiecībā uz pietiekami plašu piegādes funkciju klāstu.

                              —

                              Ekonomikas modelī tika pieņemts, ka dempinga un kaitējuma starpības ir no 11,4 % līdz 22,8 %, savukārt šajā izmeklēšanā aprēķinātās lielākās starpības ir lielākas, proti, līdz 33 % (sk. (583). apsvērumu).

                              —

                              Izmeklēšanā noskaidroja, ka konkrētos gadījumos lietotāji nesaņēma savlaicīgas piegādes no Savienības ražotājiem. Tādēļ piegādes elastīgums ar novērtējumu “10”, ko izmantoja ekonomikas modelī, ir apšaubāms un, iespējams, pārvērtēts.

                              —

                              Pat ja ekonomiskās analīzes galvenais secinājums bija pareizs un ad valorem maksājumiem būtu vien ierobežota ietekme uz cenām un izteiktāka ietekme uz apjomiem, paliek spēkā fakts, ka Savienības ražotāju rentabilitāte pēc IP no janvāra līdz martam pieauga no zaudējumiem 7,8 % apmērā līdz peļņai 8,6 % apmērā (2017. gada janvāris–marts), savukārt tērauda cauruļu ražotāju, kas tās ražoja no karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem, rentabilitāte tajā pašā periodā bija vien 0,4 %.

                  (470)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Komisijas konstatējumi par sarunu ietekmēšanas spēju neņem vērā ekonomikas pamatprincipus.

                              —

                              Pirmkārt, netiek minēts Herfindahl-Hirschman indekss (HHI), kas ir standarta rīks tirgus koncentrācijas un ietekmes tirgū novērtēšanai. Turklāt sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka astoņi lieli tirgus dalībnieki un apjomīga neizmantotā jauda ir konkurētspējīga tirgus rādītāji.

                              —

                              Otrkārt, Komisijai nebija tiesību paļauties uz Severstal un MMK apgalvojumiem par oligopoliem un virskonkurētspējīgām cenām, ja šādus apgalvojumus apgāž dati un nepamato liecības. Šos nepamatotos apgalvojumus izklāstīja tikai nolūkā atbalstīt aizspriedumainus viedokļus.

                  (471)

                  Komisija šīs piezīmes noraidīja kā nepamatotas.

                              —

                              Pirmkārt, attiecībā uz Savienības tērauda nozares tirgus koncentrāciju un sarunu ietekmēšanas spēju Komisija minēja turpmākas konsolidācijas potenciālu Savienības tirgū: ThyssenKrupp ir paziņojis par atbrīvošanos no savām tērauda nozares darbībām Eiropā, un apvienošanās ar Tata Steel vai citu konkurentu ir viena no publiskajā vidē izskanējušajām iespējām. Turklāt lielāko daļu no iepriekšējā konkurenta Ilva ar tā milzīgo ražošanas jaudu ir iegādājies ArcelorMittal, palielinot pircēju sarunu ietekmēšanas spēju. Šajā saistībā, neraugoties uz Ilva ražošanas apjoma samazināšanu attiecīgajā periodā, kā izklāstīts (365). apsvērumā, Komisija saņēma informāciju, ka pircēji ir apņēmušies 2018. gadā sākt ražot 6,5 miljonus tonnu tērauda un 9,5 miljonus tonnu plakanu ražojumu. Tādējādi Komisijai bija neapstrīdams faktisks pamats sagaidīt, ka Savienības lielākā ražotāja sarunu ietekmēšanas spēja Savienības tirgū palielināsies.

                              —

                              Otrkārt, Komisija stingri noraidīja apgalvojumu, ka tā neņēma vērā minēto ekonomikas modeli. Komisija nepārprotami norādīja uz šo ekonomikas modeli (467). apsvērumā un sniedza piezīmes par šo modeli (469). apsvērumā. Turklāt saistībā ar MMK Group un Severstal Group iesniegumu Komisija norādīja, ka tai ir pienākums ņemt vērā visus lietā esošos pierādījumus. Tas ne vienmēr nozīmē, ka Komisija atbalsta šajos iesniegumos aprakstīto novērtējumu.

                  (472)

                  Turklāt sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Komisija bija kļūdaini neņēmusi vērā neatkarīgo ekonomikas modeli, pamatojoties uz apgalvojumiem par analīzes iespējamām nepilnībām.

                              —

                              Pirmkārt, Komisijas kritika par to, ka ekonomikas modelī nebija nodalīts trešo valstu izcelsmes imports no Ķīnas izcelsmes importa, kā arī nebija detalizētu datu par trešo valstu jaudu, bija nepareiza, jo otrajā pārskatītajā 15. jūnija ziņojumā šīs nepilnības bija novērstas.

                              —

                              Otrkārt, arguments, ka Komisijas aprēķinātās dempinga un kaitējuma starpības bija nedaudz lielākas salīdzinājumā ar ekonomikas modelī izmantotajām starpībām, bija ārkārtīgi netaisnīgs iemesls noraidīt ekonomikas modeli, jo brīdī, kad pasūtīja pētījumu, sūdzības iesniedzējs nebija saņēmis šos datus.

                              —

                              Treškārt, Komisija neņēma vērā to, ka Savienības ražotāju plūsmu labāku rentabilitāti galvenokārt noteica lielāki pārdevumi un attiecīgi lielāks jaudas izmantojums, kas samazina vienības izmaksas, un nevis cenu pieaugums.

                              —

                              Ceturtkārt, Komisija nenodrošināja nekādas liecības, kādēļ piegādes elastīgums ar novērtējumu “10” būtu apšaubāms.

                  (473)

                  Komisija pieņēma pirmos divus procedūras punktus.

                              —

                              Pirmkārt, tā patiešām bija saņēmusi divas ziņojumu redakcijas, proti, vienu 2017. gada 8. jūnija uzklausīšanai un otru 2017. gada 15. jūnija e-pastā. Sūdzības iesniedzēja 2017. gada 15. jūnija e-pastā nebija skaidri norādīts, ka abas redakcijas atšķiras, tādēļ Komisija vispārējā informācijas dokumentā patiešām bija sniegusi piezīmes tikai par pirmo redakciju. Tomēr Komisija pārliecinājās, ka dati, par kuriem tā bija norādījusi, ka to trūkst, bija ietverti otrajā redakcijā, un tādēļ atsauca attiecīgo kritiku par ziņojumu.

                              —

                              Otrkārt, Komisija atzina, ka ekonomikas modeļa pasūtīšanas brīdī sūdzības iesniedzējs nebija informēts par dempinga un kaitējuma starpībām. Šajā saistībā Komisija pieņēma, ka par šo apstākli pētījumu nevar kritizēt. Tomēr vienlaikus tas neizmaina to, ka (469). apsvērumā izklāstītie dati ir precīzāki par pētījumā izmantotajiem datiem.

                  (474)

                  Tomēr Komisija noraidīja pārējos divus punktus, kas attiecās uz tās pausto kritiku par pētījumu.

                              —

                              Savienības ražošanas nozares rentabilitātes pieaugums pēc izmeklēšanas perioda var būt skaidrojams ar cenas paaugstināšanos vai izmaksu pazemināšanos, vai abu elementu ietekmes apvienojumu. Kā izklāstīts (494). apsvērumā, cenas pēc izmeklēšanas perioda paaugstinājās par vairāk nekā 30 %. Tajā pašā laikā pieauga arī izejmateriālu izmaksas, bet ne tādā pašā mērā un ar lielāku nepastāvību. Turklāt Komisija salīdzināja Savienības ražošanas nozares jaudas izmantojuma rādītāju izmeklēšanas periodā (74 %) ar jaudas izmantojuma rādītāju 2017. gada pirmajā ceturksnī (76 %). Šī 2 procentpunktu starpība, visticamāk, nenodrošināja vienības izmaksu ievērojamu samazinājumu Tādējādi, pamatojoties uz šo aprēķinu, var ar pārliecību pieņemt, ka cenu pieaugumam bija svarīga nozīme Savienības ražošanas nozares rentabilitātes pieaugumā.

                              —

                              Attiecībā uz iekšzemes piegādes elastīgumu ar novērtējumu “10” Komisija paskaidroja, ka bija apkopojusi liecības par lietu, kas attiecās uz dažiem lietotājiem, kuri bija saskārušies ar grūtībām saistībā ar karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu piegādēm. Izmeklēšanas gaitā šos faktus pienācīgi pārbaudīja, kā detalizētāk izklāstīts (506). apsvērumā, un Komisijas šaubas par iekšzemes piegādes elastīgumu apstiprinājās.

                              —

                              Turklāt Komisija pārbaudīja sūdzības iesniedzēja ekonomikas modeļa pieņēmumu, ka ad valorem maksājumiem nevajadzētu ietekmēt Savienības cenas, pamatojoties uz pieredzi ar nesen pieņemto regulu, ar kuru karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importam no Ķīnas noteica ad valorem maksājumus no 18,1 % līdz 35,9 % apmērā. Komisija atzīmēja, ka pēc pasākumu noteikšanas Ķīnas izcelsmes karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem Savienības cenas paaugstinājās līdz samērā augstākai pakāpei salīdzinājumā ar tirgus cenām pasaulē. It sevišķi starpība starp Savienības CIF importa cenām un EXW cenām (vienkāršais vidējais reģionu un kvalitātes ziņā) bija aptuveni 26 euro pēc pasākumu noteikšanas 2016. gada oktobrī, lai gan pirms noteikšanas šī starpība tikpat ilgu laiku bija bijusi aptuveni 9 euro. Tātad regula, ar kuru Ķīnas izcelsmes karst velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem noteica antidempinga maksājumus, patiešām bija panākusi pamanāmu ietekmi uz cenām Savienības tirgū, ko pētījums nespēja izskaidrot.

                              —

                              Šajā kontekstā Komisija arī uzskatīja, ka situācijā, kas izveidojās kopš 2016. gada beigām, papildu ad valorem tarifam attiecībā uz šo četru valstu izcelsmes importu būtu pastiprinoša ietekme uz pieaugošajām pasaules tirgus cenām un, pateicoties tam, ES ražotājiem tiktu nodrošināta ietekme uz cenām, kura pārsniegtu novēroto dempingu un kaitējumu.

                              —

                              Uz šāda pamata Komisijas secināja, ka, ja Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes importam noteiktu antidempinga maksājumus, Savienības tērauda ražotājiem, visticamāk, būtu lielāka ietekmēšanas spēja vis-à-vis lietotājiem.

            6.4.3.3.   Lietotāju konkurētspējas samazināšanās vis-à-vis konkurentiem trešās valstīs

                  (475)

                  Komisija analizēja apgalvojumu, ka antidempinga maksājumu noteikšana padarītu Savienības nesaistīto pārstrādes rūpniecības nozari (piemēram, cauruļu un cauruļvadu ražošanas nozari) ārkārtīgi neaizsargātu pret trešās valstīs reģistrētiem konkurentiem, kuri varētu pārdot uz ES tirgu ražojumus, kas iegūti no karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem, kuriem nepiemēro pasākumus.

                  (476)

                  Komisija atzīmēja, ka šim apgalvojumam nav pievienotas pamatojošas liecības. Turklāt Savienībā ir spēkā antidempinga pasākumi attiecībā uz konkrētiem Ķīnas, Krievijas un Baltkrievijas izcelsmes importētu cauruļu un cauruļvadu veidiem (50).

                  (477)

                  Tādēļ, tā kā Komisija nesaņēma citas piezīmes, tā noraidīja šo apgalvojumu.

            6.4.3.4.   Izmaksu palielināšanās lietotājiem

      6.4.3.4.1.   Ievads

                  (478)

                  Pēc izmeklēšanas uzsākšanas sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka, izņemot tērauda cauruļu ražošanas nozari, lietotāju izmaksu paaugstināšanās, visticamāk, nekādi būtiski neietekmēs vairumu lietotāju segmentu, piemēram, celtniecības nozari, autobūves nozari utt. Attiecībā uz tērauda cauruļu ražošanas nozari sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka, visticamāk, ar būtisku ietekmi saskarsies tikai tie cauruļu ražotāji, kam ir jāpaļaujas uz attiecīgā ražojuma importu par dempinga cenām.

                  (479)

                  Savukārt konsorcijs apgalvoja, ka ietekme uz lietotāju izmaksām neskar tikai tērauda cauruļu ražošanas nozari, kā apgalvo sūdzības iesniedzējs. Šajā saistībā konsorcijs apgalvoja, ka attiecīgais ražojums veido aptuveni 85–95 % no to cauruļu izmaksām, ko izmanto kā izejmateriālu, un aptuveni 75–80 % no citu metināto cauruļu veidu, piemēram, enerģētikas nozarē izmantojamu vai precīzās mehānikas cauruļu, izmaksām. Papildus konsorcijs norādīja (51), ka ietekme uz lietotājiem, kas nav cauruļu ražotāji, būtu divreiz lielāka nekā aprēķinājusi Eurofer, jo, visticamāk, paaugstinātos attiecīgā ražojuma cenas laikā pēc izmeklēšanas perioda. Turklāt, kā minēts (449). apsvērumā, Latvijas Mašīnbūves un metālapstrādes rūpniecības asociācija un konsorcijs arī argumentēja, ka antidempinga maksājumu noteikšana novestu pie ražošanas izmaksu paaugstināšanās asociācijas un konsorcija biedriem.

                  (480)

                  Kā norādīts (514). apsvērumā, attiecīgā ražojuma svarīgākais patēriņš/izmantojums ir saistīts ar šādiem segmentiem: tērauda cauruļu ražošanas nozari (32 %), celtniecību (20 %), autobūves nozari (15 %) un mašīnbūvi (15 %).

                  (481)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas Eiropas Tērauda cauruļu ražotāju asociācija (ESTA), kas pārstāv vairāk nekā 100 tērauda cauruļu ražotāju 17 dalībvalstīs, aptverot vairāk nekā 90 % no Savienības ražošanas apjoma, pēc Komisijas pieprasījuma iesniedza papildu informāciju, vienā paziņojumā precizējot dažus svarīgākos jautājumus. Kā asociācija, kas pārstāv vairākus lietotājus, ESTA nepauda nekādu nostāju attiecībā uz maksājumu precīzu iespējamo ietekmi uz tērauda cauruļu ražotāju stāvokli. Tomēr tā apliecināja, ka karsti velmēti plakani tērauda velmējumi ir metinātu cauruļu cenas galvenais noteicējs (atšķirībā no bezšuvju caurulēm, kuras izgatavo no tērauda sagatavēm) (52).

                  (482)

                  Komisijas novērtēja visu apkopoto informāciju un uz tās pamata novērtēja katru segmentu atsevišķi.

            6.4.3.4.2.   Pasākumu noteikšanas ietekme uz tērauda cauruļu ražotāju izmaksām
      6.4.3.4.2.1.   Ievads

                  (483)

                  Sūdzības iesniedzēja iesniegtie statistikas dati (53) parādīja, ka tērauda cauruļu ražošanas nozare ir svarīgākā nozare, kas izmanto attiecīgo ražojumu. Saskaņā ar šiem statistikas datiem tērauda cauruļu ražošanas nozare nodrošina aptuveni 32 % no visa karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu patēriņa.

                  (484)

                  Konsorcijā iesaistīts uzņēmums Marcegaglia, kas sniedza pilnīgu atbildi uz anketu, pārstrādā karsti velmētus plakanus tērauda velmējumus un cita starpā ražo caurules, cauruļvadus un citus lejasposma tērauda ražojumus. Uzņēmums viens pats izmeklēšanas periodā importēja aptuveni 1,6–2,4 miljonus tonnu karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu (aptuveni 20–30 % no kopējā karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importa). Turklāt tas izmeklēšanas periodā no Savienības tērauda ražotājiem arī iegādājās 1,3–2 miljonus tonnu līdzīgā ražojuma. Komisija izvēlējās šo lielo lietotāju, lai izdarītu secinājumus par pasākumu ietekmi uz tērauda cauruļu ražošanas segmenta lietotājiem kopumā.

                  (485)

                  Šajā nolūkā pārbaudes uz vietas laikā Komisija lūdza Marcegaglia pārstāvjiem izstrādāt simulācijas, lai novērtētu antidempinga pasākumu noteikšanas iespējamo ietekmi, pamatojoties uz uzņēmuma rentabilitātes datiem (ienākumu pārskatu) izmeklēšanas periodā. Uzņēmuma pārstāvji šīs simulācijas izstrādāja, pieņemot, ka precīzi tādi paši apjomi tiktu iepirkti no tiem pašiem piegādātājiem (Savienības ražotājiem, attiecīgo valstu ražotājiem eksportētājiem un citu trešo valstu ražotājiem eksportētājiem), kādi tika iepirkti izmeklēšanas periodā. Šajās simulācijās neņem vērā karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenas paaugstināšanos pēc izmeklēšanas perioda un to, vai daļu no izmaksu palielinājuma varētu novirzīt šo lietotāju pircējiem.

                  (486)

                  Rezultāti bija šādi:

                              —

                              viena simulācija parādīja, ka 18 % antidempinga maksājums attiecībā uz Ķīnu un 10 % antidempinga maksājums attiecībā uz attiecīgajām valstīm šim Itālijas ražotājam nodrošinātu izvairīšanos no zaudējumiem;

                              —

                              otra simulācija parādīja, ka 18 % antidempinga maksājums attiecībā uz Ķīnu un 20 % antidempinga maksājums attiecībā uz attiecīgajām valstīm šim Itālijas ražotājam izraisītu zaudējumus.

                  (487)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas sūdzības iesniedzējs (54) apgalvoja, ka šīs simulācijas bija nepilnīgas, jo pieņēma, ka Marcegaglia izmaksas palielinātos par maksājumu summu, taču Marcegaglia bija vairākas citas piegādes iespējas. Turklāt sūdzības iesniedzējs nepiekrita konstatējumam, ka kaitējums lietotājiem būtu nesamērīgs. Pamatojoties uz ekonomikas analīzi par antidempinga pasākumu ietekmi, sūdzības iesniedzējs argumentēja, ka pasākumu noteikšana tikai novestu pie attiecīgā ražojuma ierobežota cenu pieauguma un ka tai drīzāk būtu kvantitatīva ietekme (55).

                  (488)

                  Uz vietas izstrādātajās simulācijās neņēma vērā to, ka Ķīnas izcelsmes imports tika pilnībā pārtraukts, sākot no 2016. gada ceturtā ceturkšņa, kā norādīts (469). apsvērumā, un arī to, ka importēšanu uzsāka dažas citas valstis, kā minēts (458). apsvērumā (56). Tādēļ Komisija šīs simulācijas papildināja, kā norādīts turpmāk.

                              —

                              Pieņemot, ka visas Ķīnas piegādes aizstās citu trešo valstu piegādes un ka Brazīlijai, Irānai, Krievijai un Ukrainai piemērotu 15 % antidempinga maksājumu, Itālijas lietotājs spētu gūt nelielu peļņu no 0 līdz 1 % apmērā.

                              —

                              Pieņemot, ka visas Ķīnas piegādes aizstās citu trešo valstu piegādes un ka Brazīlijai, Irānai, Krievijai un Ukrainai piemērotu 10 % antidempinga maksājumu, Itālijas lietotājs spētu gūt nelielu peļņu no 1 līdz 2 % apmērā.

                              —

                              Pieņemot, ka visas Ķīnas, Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas piegādes aizstās citu trešo valstu piegādes (nepiemērojot nekādus maksājumus), Itālijas lietotājs spētu gūt peļņu no 2 līdz 4 % apmērā.

                        Tās ir konservatīvas simulācijas, jo neietvēra iespējamu karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenu paaugstināšanos pēc izmeklēšanas perioda, kas izrādījās vairāk nekā 30 %, salīdzinot ar izmeklēšanas periodu, kā izklāstīts (494). apsvērumā.

                  (489)

                  Attiecībā uz Eurofer apgalvojumiem, pamatojoties uz tā ekonomikas analīzi, tie tiek noraidīti (469). apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ.

                  (490)

                  Komisija (501). apsvērumā secināja, ka tērauda cauruļu ražošanas nozares lietotāju rentabilitāte izmeklēšanas periodā un pēc izmeklēšanas perioda (līdz 2017. gada 31. martam) bija mērena. Tādēļ tā apstiprināja, ka pastāv būtisks risks, ka ad valorem maksājumi no 5,3 % līdz 33 % apmērā (papildus augstākām cenām) tērauda cauruļu ražotājiem radītu zaudējumus, ņemot vērā cenu paaugstināšanos pēc izmeklēšanas perioda. Konsorcija MVU a fortiori varētu saskarties ar vēl nopietnākām sekām, jo to sarunu ietekmēšanas spēja vis-à-vis Savienības ražotajiem ir daudz mazāka.

            6.4.3.4.2.2.   Cenu pieaugums tērauda cauruļu ražošanas nozarē pēc izmeklēšanas perioda

                  (491)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas, kā izklāstīts (29). apsvērumā, 23 lietotāji sniedza atbildes uz papildu anketas jautājumiem (par laiku pēc izmeklēšanas perioda). Tika veiktas divas papildu pārbaudes uz vietas, lai pārbaudītu šos datus par laiku pēc izmeklēšanas perioda.

                  (492)

                  Turklāt pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas Serbijas ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka attiecīgā ražojuma cenas kopš izmeklēšanas perioda beigām bija paaugstinājušās no 417,5 euro par tonnu līdz 575 euro par tonnu 2017. gada martā Ziemeļeiropā, kas ir 37,7 % pieaugums, un no 395 euro par tonnu līdz 545 euro par tonnu tajā pašā periodā Dienvideiropā. Šajā saistībā konsorcijs uzstāja, ka ES tirgu pašlaik raksturo karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenu nemitīgs pieaugums.

                  (493)

                  Turklāt sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka pēc izmeklēšanas perioda novērotā cenu pieauguma būtisks iemesls bija izejmateriālu cenu pieaugums, nevis notiekošās izmeklēšanas sekas. Lai arī atzīstot, ka cenas bija diapazonā no 530 līdz 550 euro par tonnu, sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka Komisijas lēmums nenoteikt pagaidu pasākumus šajā lietā noveda pie cenu samazinājuma no 2017. gada marta līdz aprīlim.

                  (494)

                  Komisija konstatēja, ka cenas sāka augt 2016. gada otrajā pusgadā un turpināja augt 2017. gada pirmajā pusgadā. Šo cenu pieaugumu novēroja attiecībā uz visiem attiecīgā ražojuma un līdzīgā ražojuma veidiem. Apkopotie dati par laiku pēc izmeklēšanas perioda parādīja, ka cenas laikā pēc izmeklēšanas perioda patiešām paaugstinājās.

                              —

                              Pirmkārt, pamatojoties uz datiem no sešiem atlasītajiem Savienības ražotājiem, līdzīgā ražojuma cenu pieaugums, salīdzinot ar vidējo cenu izmeklēšanas periodā, sasniedza vidēji 15,3 % 2016. gada jūlijā–decembrī un 35,7 % 2017. gada janvārī–martā.

                              —

                              Otrkārt, pamatojoties uz datiem, ko iesniedza ražotāji, kuri sadarbojās, attiecīgā ražojuma cenu pieaugums, salīdzinot ar vidējo cenu izmeklēšanas periodā, sasniedza vidēji 18,2 % 2016. gada jūlijā–decembrī un 50,4 % 2017. gada janvārī–martā.

                  (495)

                  Turklāt Komisija konstatēja, ka 2017. gada aprīlī un maijā cenas sāka nedaudz samazināties. Tomēr Savienības ražotāju cenas šajos mēnešos saglabājās 500 euro apmērā par tonnu.

                  (496)

                  Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, Komisija konstatēja visu attiecīgā un līdzīgā ražojuma veidu cenas būtiskus pieaugumus laikā pēc izmeklēšanas perioda (līdz 2017. gada martam). Pēc tam cenas sāka nedaudz kristies, taču saglabājās izteikti virs cenu līmeņa pirms izmeklēšanas perioda.

            6.4.3.4.2.3.   Tērauda cauruļu ražošanas nozares rentabilitāte

                  (497)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas par tērauda cauruļu ražošanas nozares rentabilitāti tika iesniegta turpmāk izklāstītā informācija:

                              —

                                 ESTA atbildēja, ka metinātu cauruļu pasaules rentabilitātes rādītājs 2016. gadā bija – 0,3 % (57); un

                              —

                              konsorcijs norādīja, ka lietotājiem un pakalpojumu centriem, kas ir konsorcija biedri, izmeklēšanas periodā bija vidējā peļņas norma 5 % apmērā; tas apgalvoja, ka attiecīgā ražojuma cenas palielināšanās par tikai 10 % novestu tipisku MVU neilgtspējīgā situācijā ar zaudējumiem 3,6 % apmērā (58).

                  (498)

                  Apkopotie dati par laiku pēc izmeklēšanas perioda parāda, ka dažādu atsevišķu lietotāju rentabilitāte būtiski atšķīrās.

                     24. tabula

                     Tērauda cauruļu ražotāju rentabilitāte
                      (59)

                              Tērauda cauruļu ražotāju kategorija

                              Tērauda cauruļu ražotāju skaits

                              Rentabilitāte izmeklēšanas periodā

                              Rentabilitāte no 2016. gada 1. jūlija līdz 31. decembrim

                              Rentabilitāte no 2017. gada 1. janvāra līdz 31. martam

                              Konsorcija biedri

                              5 (*1)

                              3,68 %

                              – 0,87 %

                              0,34 %

                              Ar Savienības ražotājiem saistīti tērauda cauruļu ražotāji (kas atbalsta pasākumu noteikšanu)

                              8 (*2)

                              – 3,69 %

                              – 5,83 %

                              0,39 %

                              Tērauda cauruļu ražotāji, kas atbalsta pasākumu noteikšanu (un nav saistīti ar Savienības ražotājiem)

                              1 (*3)

                              – 0,33 %

                              2,80 %

                              6,13 %

                                 Kopējā vidējā svērtā rentabilitāte

                                 14

                                 2,01 %

                                 – 3,95 %

                                 0,37 %

                  (499)

                  Tabula parāda, ka tērauda cauruļu ražotāju rentabilitāte 2017. gada pirmajos 3 mēnešos kopumā uzlabojās, salīdzinot ar 2016. gada pēdējo pusgadu, un kopumā sasniedza 0,37 %. Tērauda cauruļu ražotāji paskaidroja, ka, tā kā tie bija paredzējuši, ka karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenas 2016. gada gaitā palielināsies, tie iegādājās proporcionāli vairāk karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu (par relatīvi zemākām cenām) nekā parasti. Šos ražojumus izmantoja pēc tam, kad karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenas jau bija paaugstinājušās. Tomēr uz vietas apmeklētie tērauda cauruļu ražotāji prognozēja, ka to rezultāti 2017. gada otrajā ceturksnī, iespējams, pasliktināsies.

                  (500)

                  Turklāt ar Savienības ražotājiem saistītie tērauda cauruļu ražotāji apgalvoja, ka to mazās vai pat negatīvās peļņas normas noteica tas, ka tiem bija jākonkurē ar citiem tērauda cauruļu ražotājiem, kuri zināmā mērā saņēma piegādes no attiecīgo valstu karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importa par dempinga cenām.

                  (501)

                  Kopumā Komisija secināja, ka tērauda cauruļu ražošanas nozares lietotāju rentabilitāte izmeklēšanas periodā un pēc izmeklēšanas perioda bija mērena.

            6.4.3.4.2.4.   Iespēja novirzīt cenu kāpumu tērauda cauruļu ražošanas nozarē

                  (502)

                  Konsorcijs apgalvoja, ka vienīgais veids, kā saglabāt rentabilitāti, būtu cenu kāpuma novirzīšana. Tomēr tas arī norādīja, ka tas nav iespējams, jo pārdošanas cenu paaugstināšana virs konkurētspējīga līmeņa liktu neatkarīgiem lietotājiem zaudēt tirgus daļu, to atdodot integrētiem lietotājiem, un attiecīgi zaudēt arī peļņu. Attiecībā uz izmaksu palielinājuma novirzīšanu ESTA norādīja, ka “ciktāl ES (tērauda cauruļu) ražotāji var izmaksu paaugstinājumu novirzīt uz pircējiem, tirgus nosacījumi saglabā taisnīgumu (60)”.

                  (503)

                  Attiecībā uz jautājumu, vai tērauda cauruļu ražotāji spētu novirzīt izmaksu paaugstinājumu, Komisija saņemtajos iesniegumos pamanīja nesakritības.

                              —

                              No vienas puses, daži lietotāji (galvenokārt tie, kas ir saistīti ar Savienības ražotājiem) norādīja, ka principā laikā pēc izmeklēšanas perioda nav saskārušies ar lielām problēmām saistībā ar izmaksu paaugstinājuma novirzīšanu saviem pircējiem. Tomēr tie uzsvēra, ka šāda novirzīšana būtu sarežģītāka, ja konkrēti konkurenti varētu paļauties uz ļoti lētu karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importu vai ja to pircējiem pašiem nebūtu labu rezultātu.

                              —

                              No otras puses, citi lietotāji (galvenokārt neatkarīgi lietotāji) pauda dziļas bažas par to, vai spētu novirzīt karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenu. Šajā saistībā tie minēja:

                                          —

                                          tirgū valdošo lielo konkurenci; šo tirgu raksturo mazas peļņas normas un karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu piegāžu sarežģījumi, kas neļauj lietotājiem novirzīt izmaksu pieaugumu uz saviem pircējiem; un

                                          —

                                          pusfabrikātu un/vai galaproduktu pieaugošo importa (par zemākām cenām) apjomu no tādām valstīm kā Turcija, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika un Baltkrievija; tas arī samazināja iespēju novirzīt izmaksu pieaugumu.

                  (504)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā sūdzības iesniedzējs argumentēja, ka citu lietotāju (galvenokārt neatkarīgo lietotāju) apgalvojumi, it sevišķi apgalvojums par karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu piegāžu sarežģījumiem (503). apsvērumā, ir spekulatīvi un nepareizi.

                  (505)

                  Komisija šo apgalvojumu atzina par nepamatotu un noraidīja.

                  (506)

                  Pirmkārt, šie lietotāji aizpildītajās anketās norādīja, ka reizēm ir sarežģīti saņemt karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu piegādes, minot “lielus piegādes kavējumus” vai “ražotāju ierobežotu jaudu, atspoguļojot materiāla nepietiekamību tirgū”. Otrkārt, Komisijas rīcībā bija lietas pierādījumi par to, ka uz vietas apmeklētie lietotāji patiešām saskārās ar sarežģījumiem, lai panāktu piegādes vai savlaicīgas piegādes. Treškārt, Komisija arī konstatēja, ka cauruļu ražotājiem, kas no Savienības arī eksportē, ir mazākas iespējas novirzīt savu izmaksu pieaugumus. Tādēļ Komisija noraidīja argumentu, ka iepriekš minētie lietotāju apgalvojumi ir spekulatīvi un nepareizi.

                  (507)

                  Turklāt sūdzības iesniedzējs argumentēja, ka šie lietotāju apgalvojumi ir pretrunīgi secinājumiem sadaļā par nepietiekamu piegādi, kur Komisija “noraidīja apgalvojumu, ka pasākumu noteikšana izraisītu attiecīgā/līdzīgā ražojuma nepietiekamu piegādi Savienības tirgū” (sk. (463). apsvērumu).

                  (508)

                  Šajā saistībā Komisija uzsvēra, ka tās konstatējumi 6.4.3.1. sadaļā par nepietiekamu piegādi ietvēra prognožu analīzes kopumus. Komisija vispirms izskatīja, vai ad valorem maksājumu noteikšana varētu pilnībā nobloķēt karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importu Savienībā. Šajā saistībā Komisija pārliecinājās, ka ir pieejamas atbilstīgas alternatīvas karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importam no citām trešām valstīm. Komisija pēc tam piebilda, ka varētu sagaidīt, ka Savienības ražošanas apjoms palielināsies un (vismaz daļēji) kompensēs turpmāku iespējamu karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importa nepietiekamību no attiecīgajām valstīm. Tādējādi Komisija secināja, ka maksājumu noteikšana, visticamāk, nenovestu pie nepietiekamas piegādes.

                  (509)

                  Šī prognožu analīze 6.4.3.1. sadaļā neatklāj iepriekš minētos sarežģījumus, ar ko saskaras daži no lietotājiem saistībā ar pietiekamām un savlaicīgām karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu piegādēm no Savienības ražošanas nozares. Attiecīgi Komisija noraidīja argumentu, ka Komisijas analīze (463). apsvērumā par “nepietiekamas piegādes” iespējamo neesību karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu tirgus turpmākās attīstības gaitā ir pretrunā atsaucei uz lietotāju apgalvojumu par to “sarežģījumiem saistībā ar piegādi” (503). apsvērumā.

                  (510)

                  Tādēļ saistībā ar nesakritībām, kas tika atklātas starp dažādām tērauda cauruļu ražotāju kategorijām, Komisija apstiprināja, ka pastāv risks, ka lietotāji nespēs pilnībā novirzīt karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenas pieaugumu uz saviem pircējiem.

            6.4.3.4.2.5.   Secinājums par tērauda cauruļu ražošanas nozari

                  (511)

                  Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto, Komisija secināja, ka pastāv ievērojams risks, ka ad valorem maksājumi tērauda cauruļu ražošanas nozarei radītu zaudējumus, jo:

                              —

                              karsti velmēti plakani tērauda velmējumi ir metinātu cauruļu galvenais izmaksu elements;

                              —

                              karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenas būtiski paaugstinājās laikā pēc izmeklēšanas perioda;

                              —

                              tērauda cauruļu ražošanas nozarē ir samērā mazas peļņas normas; un

                              —

                              nav skaidrs, vai neatkarīgiem tērauda cauruļu ražotājiem ir iespēja cenu pieaugumu novirzīt uz saviem pircējiem.

                  (512)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā sūdzības iesniedzējs turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ apstrīdēja Komisijas secinājumus, ka ad valorem maksājumi tērauda cauruļu ražošanas nozarei radītu zaudējumus.

                              —

                              Pirmkārt, Komisija galvenokārt paļāvās uz kļūdaino Marcegaglia modeli, kurā nav ņemti vērā ekonomikas pamatprincipi. Šajā saistībā sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka maksājumi galvenokārt ietekmētu apjomus, nevis cenas. Turklāt Marcegaglia modelī nav ņemtas vērā visas liecības par karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu aizvietošanas iespējamību. Sūdzības iesniedzējs arī minēja, ka, tā kā karsti velmēti plakani tērauda velmējumi ir izejmateriāls, pastāv liela aizvietošanas iespējamība no alternatīviem piegādātājiem un ka aizvietošanas iespējamība nekādā gadījumā nav ne bezgalīga, ne neesoša.

                              —

                              Otrkārt, pēc izmeklēšanas perioda ir paaugstinājušās karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenas. Rezultātā karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenu paaugstināšanās vienlīdz ietekmē visus cauruļu ražotājus, kas ir svarīgs faktors, apsverot iespēju novirzīt izmaksu pieaugumu. Ja lietotāji spēj novirzīt izmaksu pieaugumu, cenu pieauguma faktam nav nozīmes ietekmes uz lietotājiem novērtēšanā.

                              —

                              Treškārt, Komisija paļāvās uz to, ka tērauda cauruļu ražotāju rentabilitāte ir mērena. Tomēr, kā norādījis sūdzības iesniedzējs, Komisija pat nemēģināja izskatīt un pārbaudīt, kāda ir ilgtermiņa situācija, vai noteikt tipiskas rentabilitātes sākumpozīciju. Turklāt Komisija nevarēja izdarīt secinājumus par lietotāju rentabilitāti vienā ceturksnī, t. i., 2017. gada pirmajā ceturksnī.

                              —

                              Ceturtkārt, Komisijas secinājums, ka pastāv būtisks risks, ka maksājumi tērauda cauruļu ražotājiem radītu zaudējumus, neizriet no konstatējumiem. It sevišķi apgalvojums, ka pastāv risks, ka izmaksas nebūs iespējams pilnībā novirzīt, nepamato secinājumu, ka ad valorem maksājumi tērauda cauruļu ražošanas nozarei radītu zaudējumus. Komisija arī nepareizi raksturoja viedokļus, kurus pauda integrētie lietotāji, kas baidās no konkurences izkropļojuma, jo citi lietotāji, kas paļaujas uz importu par dempinga cenām, iegūtu negodīgu konkurences priekšrocību.

                  (513)

                  Komisija lielāko daļu apgalvojumu noraidīja turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ.

                              —

                              Pirmkārt, kā jau izklāstīts (485). apsvērumā, lai novērtētu antidempinga pasākumu noteikšanas iespējamo ietekmi, vispirms izstrādāja simulācijas, pamatojoties uz Marcegaglia rentabilitātes datiem (ienākumu pārskatu(-iem)) par izmeklēšanas periodu, kurus pārbaudīja uz vietas. Pēc tam Komisija šīs simulācijas papildināja (488). apsvērumā. Turklāt Komisija izskatīja ekonomikas modeļa argumentu, ka, ja daži piegādātāji paaugstinātu savas cenas vai ja to karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem piemērotu pasākumus, pircējs (lietotājs) mēģinātu vērsties pie citiem piegādātājiem, kuri nepalielina savas cenas. Tomēr šajā pieņēmumā nav ņemtas vērā pircēja (lietotāja) un piegādātāja līgumsaistības, kas sākumā vismaz ierobežo karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu aizstāšanas iespējamību. Patiešām – papildus tūlītēju darījumu tirgum karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu lietotāji ar saviem piegādātājiem slēdz arī ilgāka termiņa līgumus. Tāpat sākumā ir arī iespējams, ka problēmu radītu tas, ka jaunu darījumu attiecību izveidei ir nepieciešams vismaz neliels ieguldījums. Tomēr Komisija atzina, ka laika gaitā aizstāšanas iespējamība uzlabotos.

                              —

                              Otrkārt, sūdzības iesniedzējs atzina, ka 2016. gada ceturtajā ceturksnī un 2017. gada pirmajā ceturksnī paaugstinājās karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenas un ka šāds cenu pieaugums vienlīdz skar visus cauruļu ražotājus. Komisija atzina, ka, ja lietotāji spēj novirzīt izmaksu pieaugumu, izejmateriālu cenu pieauguma faktam nav nozīmes ietekmes uz lietotājiem novērtēšanā. Tomēr, kā izklāstīts (502).–(510). apsvērumā, Komisija apšaubīja, vai visi tērauda cauruļu ražotāji spētu novirzīt izmaksu pieaugumu.

                              —

                              Treškārt, Komisija tabulā (498). apsvērumā sniedz finanšu datus par izmeklēšanas periodu (12 mēneši), par laikposmu no 2016. gada 1. jūlija līdz 31. decembrim (6 mēneši) un par laikposmu no 2017. gada 1. janvāra līdz 31. martam (3 mēneši). Ņemot vērā, ka antidempinga pasākumiem pēc noteikšanas var būt tūlītēja un graujoša ietekme, it sevišķi uz maziem un vidējiem uzņēmumiem, kādi pastāv nerūsējošā tērauda cauruļu ražošanas nozarē (61), Komisijai bija tiesības savus konstatējumus balstīt uz iepriekš minētajiem datiem, kas aptver 21 mēnesi, neīstenojot ilgtermiņa dzīvotspējas pētījumu par cauruļu ražošanas nozari.

                              —

                              Ceturtkārt, attiecībā uz novirzīšanu Komisija savus konstatējumus balstīja uz piezīmēm, kuras saņēma atbildēs uz anketu par laiku pēc izmeklēšanas perioda. Turklāt tas, vai lietotāji varēs iespējamo izmaksu pieaugumu novirzīt, tika apspriests un dokumentēts pārbaužu laikā uz vietas. Rezultātā Komisijas secinājumu pamatā ir apgalvojumi (dokumentu pārbaude un izpēte), kas izmeklēšanas veicējai iestādei ir tikpat pamatoti. Turklāt nav tiesa, ka Komisija neņēma vērā to, ka lielākā daļa tērauda cauruļu ražotāju, kuri aizpildīja anketas, pauda bažas par konkurences izkropļojumu. Šajā saistībā Komisija norādīja, ka vienlīdzīgi konkurences apstākļi tiktu atjaunoti visiem lietotājiem, kuru karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu iegādes nepārsniedz minimālās importa cenas līmeni, jo ad valorem maksājumi pārtrauks importu par dempinga cenām no šīm četrām valstīm. Attiecībā uz karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu iegādēm, kas pārsniedz minimālās importa cenas līmeni, cauruļu ražotājam būtu jāpieņem darījumdarbības lēmums par to, vai piegādi saņemt no integrēta Savienības ražotāja vai no importa.

            6.4.3.4.3.   Pasākumu noteikšanas ietekme uz citu lietotāju segmentu izmaksām
      6.4.3.4.3.1.   Ievads

                  (514)

                  Sūdzības iesniedzēja nodrošinātie statistikas dati (62) parādīja arī, ka papildus tērauda cauruļu ražošanas nozarei arī citas nozares, piemēram, celtniecība (20 %), autobūve (15 %) un mašīnbūve (15 %), ir svarīgi attiecīgā ražojuma patērētāji.

                  (515)

                  Komisija šīs izmeklēšanas gaitā piedāvāja sadarboties vairākiem šo nozaru lietotājiem Polijā un Baltijas valstīs. Tiem tika nosūtītas anketas, taču atbildes netika saņemtas.

                  (516)

                  Pēc šīs rīcības uzsākšanas vienīgā lietotāju asociācija, kas izrādīja vēlēšanos sadarboties, bija Latvijas Mašīnbūves un metālapstrādes rūpniecības asociācija. Tomēr tā nepamatoja savus apgalvojumus, ka antidempinga pasākumi novestu pie izmaksu paaugstinājuma mašīnbūves nozarē, un neiesniedza arī nekādas papildu piezīmes. Tādējādi Komisija nevarēja noskaidrot, kāda būtu pasākumu potenciālā ietekme uz šo nozari.

                  (517)

                  Komisija ņēma vērā sūdzības iesniedzēja un konsorcija atšķirīgos viedokļus par pasākumu noteikšanas iespējamo ietekmi uz citu lietotāju segmentu, piemēram, autobūves un celtniecības, izmaksām, kuras, šķiet, tiktu skartas mazāk nekā tērauda cauruļu nozare. Piemēram, autobūves nozare varētu saskarties ar papildu ražošanas izmaksām 430 miljonu euro apmērā. Tomēr, sadalot šo summu vienības izmaksās, tā vairs nav tik būtiska. Saskaņā ar konsorcija un sūdzības iesniedzēja aplēsēm izmaksu pieaugums vidējam automobilim būtu tikai aptuveni 24–27 euro. Šķiet, ka mājsaimniecības iekārtu ražošanas nozarē situācija ir līdzīga.

            6.4.3.4.3.2.   Lietotāju un lietotāju asociāciju sadarbība pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas

                  (518)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas Komisija centās novērtēt ietekmes apmēru uz citiem segmentiem (izņemot tērauda cauruļu ražošanas nozari).

                  (519)

                  Šajā saistībā Komisija vēlreiz aicināja sadarboties vairākus lietotājus (galvenokārt no mašīnbūves nozares) Polijā un Baltijas valstīs, nosūtot papildu anketas par laiku pēc izmeklēšanas perioda, taču atbildes netika saņemtas.

                  (520)

                  Turklāt Komisija proaktīvi centās sadarboties ar 11 lietotāju asociācijām, kas pārstāv citas nozares (celtniecības, autobūves, mašīnbūves un mājsaimniecības iekārtu ražošanas nozares). Visas šīs asociācijas saņēma anketas par laiku pēc izmeklēšanas perioda un tika aicinātas anketas jautājumus pārsūtīt saviem biedriem, ja pašas nespētu atbildēt uz jautājumiem.

                  (521)

                  Divas daļējas atbildes saņēma no lietotāju asociācijām un vienu daļēju atbildi – no uzņēmuma, kas anketu par laiku pēc izmeklēšanas perioda bija saņēmis ar savas asociācijas starpniecību.

                              —

                              Pirmkārt, Eiropas Mājsaimniecības iekārtu ražošanas padome (CECED) norādīja, ka nevar nodrošināt pieprasītos datus, bet norādīja: “Iespējami ES antidempinga pasākumi attiecībā uz tēraudu tieši vai netieši negatīvi ietekmētu iekārtu ražošanu… Tādēļ padome neatbalsta tādus protekcionisma pasākumus kā antidempinga pasākumi, kas varētu negatīvi ietekmēt šīs nozares konkurētspēju, ja vien to pilnība nepamato nepārprotamas liecības” (63).

                              —

                              Otrkārt, Beļģijas Orgalime
                                  (64) biedrs Agoria norādīja, ka karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu izmaksas atšķiras atkarībā no galaprodukta veida. Tās var būt no 5 % (piekabēm, atkritumu savākšanas autokrāvējiem, dzelzceļiem, terminālu vilcējiem) līdz 100 % (celtņu teleskopiskajām strēlēm). Tomēr atbildē nebija skaidri norādīts, ko šī ietekme šai nozarei nozīmētu praksē.

                              —

                              Treškārt, Electrolux Home Products Corporation N.V., kas Komisijas pieprasījumu pēc papildu informācijas saņēma ar CECED starpniecību, minēja, ka ir mājsaimniecības iekārtu ražotājs, kurš strādā globālajā tirgū. Šis uzņēmums norādīja, ka “tērauds ir būtisks izmaksu komponents mūsu ražojumos, ko pārdod globālā tirgū, kurā valda sīva konkurence un mazs uzcenojums. Eiropas ražotnēm mēs iepērkam tēraudu no Eiropas piegādātājiem un vēlamies to darīt arī turpmāk. Tomēr ES piemērotie maksājumi tērauda importam noved pie iekšzemes un ārvalstu tērauda mākslīgi augstām cenām, kā dēļ mūsu darījumdarbība nonāk konkurences ziņā nelabvēlīgākā situācijā, salīdzinot ar citiem ražotājiem, kuriem ir ražotnes ārpus ES un kuri savus galaproduktus eksportē uz ES (65)”.

                  (522)

                  Komisija saistībā ar šīm atbildēm atzīmē, ka netika sniegti nekādi pamatoti dati par rentabilitāti un pārdošanas vērtībām. Tādējādi Komisija nevarēja noskaidrot, kāda būtu pasākumu potenciālā ietekme uz citām nozarēm (izņemot tērauda cauruļu ražošanas nozari).

                  (523)

                  Tomēr, ņemot vērā šo citu nozaru (izņemot tērauda cauruļu ražošanas nozari) lietotāju un lietotāju asociāciju zemo reaģēšanas līmeni, cenu pieauguma ietekmi atzina par mazāk būtisku nekā tērauda cauruļu ražošanas nozares gadījumā, pat ja trīs atbildēs (sk. (521). apsvērumu) tika norādīts, ka atbilžu sniedzēji drīzāk neatbalstītu pasākumu noteikšanu šajā gadījumā.

                  (524)

                  Pēc pirmās informācijas nosūtīšanas sūdzības iesniedzējs argumentēja, ka Komisija bija nonākusi pie nepareiza secinājuma, ka “cenu pieauguma ietekmi atzina par mazāk būtisku”, jo: iespējamo pasākumu ietekmes uz citām nozarēm (izņemot tērauda cauruļu ražošanas nozari) analīzi raksturo datu un pārbaudītu liecību neesība, kas liecinātu par būtisku ietekmi uz citiem lietotāju segmentiem; vienīgās liecības, kas minētas, lai parādītu ietekmi uz lietotājiem, ir trīs vēstules. Turklāt secinājums ir krasi pretrunīgs Komisijas paziņojumiem, ka “nav pamatotu datu” un ka tā “nevarēja noskaidrot, kāda būtu pasākumu potenciālā ietekme uz citām nozarēm (izņemot tērauda cauruļu ražošanas nozari)” (sk. (522). apsvērumu). Papildus sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka viena no asociācijām (Agoria) pauda savu atbalstu ad valorem maksājumu noteikšanai.

                  (525)

                  Komisija atzina, ka sūdzības iesniedzējs savā 2017. gada 7. februāra iesniegumā argumentēja, ka “piemēri … parāda, ka uz visām nozarēm, izņemot cauruļu ražošanas nozari, maksājumu ietekme, visticamāk, būs de minimis” un ka sadarbības līmenis ir zems. Turklāt tiesa, ka Agoria, šķiet, pauda savu atbalstu ad valorem maksājumu noteikšanai.

                  (526)

                  Tomēr citu lietotāju asociāciju un viena uzņēmuma (sk. (521). apsvērumu) paziņojumi lika domāt, ka tie nepiekrīt sūdzības iesniedzēja novērtējumam, ka maksājumu ietekme, visticamāk, būs minimāla. Turklāt Komisija patiešām novērtēja izmaksu paaugstināšanos vidēja automobiļa gadījumā, proti, aptuveni 24–27 euro apmērā uz automobili (sk. (517). apsvērumu), un iespējamo ietekmi uz mājsaimniecības iekārtām, ko tā raksturoja kā nebūtiskāku, proti, 0,63–1,43 euro apmērā uz iekārtu).

                  (527)

                  Šajā kontekstā Komisija precizēja savu vispārējo konstatējumu un secināja, ka ietekme uz citām nozarēm (izņemot tērauda cauruļu ražošanas nozari) būtu mazāk būtiska.

            6.4.3.4.3.3.   Secinājums par citām nozarēm (izņemot tērauda cauruļu ražošanas nozari)

                  (528)

                  Komisija apstiprināja, ka ietekme uz šiem citiem lietotājiem būtu mazāk būtiska nekā tērauda cauruļu ražošanas nozarē.

            6.4.3.5.   Ar ražotājiem eksportētājiem saistīto lietotāju intereses

                  (529)

                  Viss Brazīlijas ražotāja eksportētāja CSN importa apjoms uz Savienību nonāca pie tā saistītā Portugāles meitasuzņēmuma Lusosider. Minētais meitasuzņēmums šo karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importu pārstrādā galvenokārt lejasposma ražojumos pārdošanai galvenokārt Pireneju pussalā.

                  (530)

                  Uzklausīšanas laikā CSN informēja Komisijas dienestus, ka kavējas svarīga ieguldījumu lēmuma pieņemšana un ka tas varētu ietekmēt Lusosider, kas pašlaik nodarbina 250 cilvēkus. Krievijas ražotāja eksportētājs NLMK norādīja, ka laika gaitā ir attīstījis savas lejasposma darbības Savienībā. Šajā saistībā tas argumentēja, ka “antidempinga pasākumu noteikšana karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem, ierobežojot iespējas eksportēt svarīgus izejmateriālus no Krievijas uz tā ES ražotnēm, būtiski aizkavētu NLMK lejasposma darbību izaugsmes spēju ES” (66).

                  (531)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas NLMK papildināja, ka “… NLMK vēlas vērst Eiropas Komisijas uzmanību uz riskiem, ko varētu radīt antidempinga pasākumu noteikšana, it sevišķi nepārvaramas varas situācijās, ierobežojot materiālu pieejamību no mātesuzņēmuma, ja tas būtu vajadzīgs”.

                  (532)

                  Pēc informācijas dokumenta izpaušanas trīs ar ražotājiem eksportētājiem saistītiem lietotājiem lūdza atbildēt uz anketas par laiku pēc izmeklēšanas perioda jautājumiem. Divi no tiem anketu aizpildīja pilnībā, savukārt trešais sniedza daļējas atbildes. Pamatojoties uz šiem datiem, Komisija atzīmēja, ka šo divu lietotāju rentabilitāte no 1,81 % izmeklēšanas periodā paaugstinājās līdz 14,10 % 2017. gada pirmajos trīs mēnešos. Tomēr tika atklāts, ka kāda uzņēmuma 2017. gada pirmo trīs mēnešu rentabilitāte ietver peļņu, kas bija samērā ārkārtēja un nebija pastāvīga, jo to noteica karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenu paaugstinājums laikā pēc izmeklēšanas perioda.

                  (533)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā sūdzības iesniedzējs argumentēja, ka Komisijas atsaukšanās uz NLMK apgalvojumu (sk. (531). apsvērumu) nevar apslēpt to, ka šis uzņēmums attiecīgajā periodā neimportēja karsti velmētus plakanus tērauda velmējumus no sava Krievijas mātesuzņēmuma.

                  (534)

                  Komisija atzina, ka NLMK attiecīgajā periodā neimportēja karsti velmētus plakanus tērauda velmējumus no sava Krievijas mātesuzņēmuma. Tomēr NLMK apliecināja, ka tā pircēji pieprasa apstiprinājumu, ka karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu piegādes no NLMK ir vienmēr garantētas, arī nepārvaramas varas situācijās. Šādos gadījumos Savienībā esošajam NLMK ir jāvēršas pie sava Krievijā esošā mātesuzņēmuma. Pretējā gadījumā tas nespētu paturēt savus lielākos pircējus un saglabāt konkurētspēju Savienības tirgū.

                  (535)

                  Komisija secināja, ka pasākumu noteikšana nav ne Portugāles meitasuzņēmuma Lusosider, kas ir saistīts ar Brazīlijas ražotāju eksportētāju CSN, ne Beļģijas meitasuzņēmuma NLMK, kurš ir saistīts ar Krievijas ražotāju eksportētāju NLMK, interesēs.

            6.4.4.   Secinājums par lietotāju interesēm

                  (536)

                  Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, Komisija secināja, ka pasākumu noteikšana ir pret lietotāju interesēm. Ietekme uz tērauda cauruļu ražošanas nozari būtu ļoti izteikta, savukārt ietekme uz lejasposma nozarēm, visticamāk, nebūs tik liela.

                  (537)

                  Pēc pirmās informācijas nosūtīšanas sūdzības iesniedzējs argumentēja, ka frāze “visticamāk, nebūs tik liela” ir maldinošs un nepareizs apgalvojums, ņemot vērā lietas faktiskos pierādījumus:

                              —

                              pirmkārt, ietekme uz cauruļu ražošanas segmentu attiecas uz nelielu daļu šā segmenta, proti, metinātu cauruļu ražotājiem, kas nav saistīti ar Savienības karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražotājiem un izvēlas paļauties uz importu;

                              —

                              otrkārt, citu nozaru, izņemot tērauda cauruļu ražošanas nozari, īsā analīze neapstiprināja nekādu būtisku ietekmi.

                  (538)

                  Komisija noraidīja sūdzības iesniedzēja apgalvojumus turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ.

                              —

                              Pirmkārt, kā minēts (435). apsvērumā, Marcegaglia viens pats gadā patērē no 2,9 līdz 4,4 miljoniem tonnu attiecīgā/līdzīgā ražojuma. Tas nozīmē, ka šis uzņēmums viens pats veido no 8,5 % līdz gandrīz 13 % no kopējā patēriņa Savienības brīvajā tirgū, kā parādīts tabulā (226). apsvērumā. Turklāt tērauda cauruļu ražošanas tirgus analīze nebija atkarīga tikai no Marcegaglia analīzes. Kā izklāstīts (8). apsvērumā, šo konsorciju izmeklēšanas vajadzībām ad hoc izveidoja 30 lietotāji un nesaistītie importētāji, kas galvenokārt, bet ne tikai, atrodas Itālijā. Starp tiem galvenokārt ir MVU, lai gan arī Marcegaglia bija šā konsorcija biedrs. Šajā saistībā, kā izklāstīts (17). un (24). apsvērumā, šis konsorcijs iesniedza piezīmes un tika uzklausīts uzklausīšanu laikā. Turklāt, kā parādīts tabulā (498). apsvērumā, pieci konsorcija biedri sadarbojās un sniedza datus par laiku pēc izmeklēšanas perioda. Tādēļ Komisija noraidīja sūdzības iesniedzēja apgalvojumu, ka ietekme uz cauruļu ražošanas segmentu attiecās tikai uz nelielu daļu šā segmenta.

                              —

                              Otrkārt, attiecībā uz apgalvojumiem, ka nav būtiskas ietekmes uz citām nozarēm (izņemot tērauda cauruļu ražošanas nozari), Komisija atsaucas uz saviem apgalvojumiem (524). apsvērumā iepriekš. Ietekme ir, taču šī ietekme ir mazāk būtiska.

                  (539)

                  Tomēr saskaņotības labad Komisija atzina, ka secinājumā tai būtu vajadzējis izmantot tādu pašu frāzi, kādu tā izmantoja (528). apsvēruma analītiskajā daļā, proti, “mazāk būtiska”. Tādēļ Komisija izmainīja savu iepriekšējo secinājumu (536). apsvērumā, un tagad tas skan šādi: Ņemot vērā iepriekš izklāstīto, Komisija secināja, ka pasākumu noteikšana ir pret lietotāju interesēm. Ietekme uz tērauda cauruļu ražošanas nozari būtu izteikta, savukārt ietekme uz lejasposma nozarēm, visticamāk, būs mazāk būtiska.

            6.5.   Secinājums par Savienības interesēm

                  (540)

                  Komisija izsvēra un līdzsvaroja svarīgas Savienības ražošanas nozares ieinteresētību tikt aizsargātai pret negodīgu praksi, no vienas puses, un pasākumu iespējamo negatīvo ietekmi uz lietotājiem, no otras puses

                  (541)

                  Pasākumu noteikšana ļautu Savienības ražošanas nozarei saglabāt ilgtspējīgu peļņas līmeni. Šādi pasākumi palīdzētu Savienības ražošanas nozarei kļūt stabilai un dzīvotspējīgai, ņemot vērā arī kopš 2013. gada uzkrājušos zaudējumus (izņemot mēreno peļņu 2014. gadā).

                  (542)

                  Savukārt galīgu pasākumu noteikšana Brazīlijai, Irānai, Krievijai un Ukrainai varētu negatīvi un nesamērīgi ietekmēt lietotājus, kas lielā mērā ir atkarīgi no attiecīgā ražojuma piegādēm. Tas iedragātu to konkurētspēju lejasposma tirgū, it sevišķi cauruļu un cauruļvadu segmentā.

                  (543)

                  Kā norādīts iepriekš, lai pienācīgi līdzsvarotu šīs pretrunīgās intereses un šajā jautājumā izdarītu atbilstīgus secinājumus, Komisija uzskatīja, ka ir obligāti jāanalizē notikumu attīstība pēc izmeklēšanas perioda, t. i., pēc 2016. gada jūlija. Komisija arī ņēma vērā, ka 2016. gada otrajā pusgadā būtiski palielinājās karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenas, 2017. gada februārī pārsniedzot 500 EUR par tonnu.

                  (544)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas Komisija padziļinātāk izskatīja apgalvojumus, ka laikā pēc izmeklēšanas perioda paaugstinājās karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenas. Turklāt tā aicināja lietotājus sniegt papildu datus par vairākām lietotāju nozarēm, lai precīzāk novērtētu pasākumu iespējamo ietekmi uz lejasposma citām nozarēm (izņemot cauruļu un cauruļvadu ražošanu). Tāpat Komisija aicināja ieinteresētās personas izteikties par to, kādi būtu piemēroti pasākumi.

                  (545)

                  Pēc dažādu ieinteresēto personu sniegto papildu datu apkopošanas Komisija secināja, ka laikā pēc izmeklēšanas perioda karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenas būtiski paaugstinājās.

                              —

                              Galīgie pasākumi ļautu Savienības ražotājiem atjaunot ilgtspējīgu peļņas līmeni. Ja pasākumus nenoteiktu, nebūtu pārliecības par to, vai Savienības ražošanas nozare spētu kļūt par pietiekami dzīvotspējīgu nozari, ņemot vērā arī kopš 2013. gada uzkrājušos zaudējumus (izņemot mēreno peļņu 2014. gadā).

                              —

                              Runājot par lietotāju interesēm, ad valorem maksājuma noteikšana Brazīlijai, Irānai, Krievijai un Ukrainai negatīvi un nesamērīgi ietekmētu lietotājus (it sevišķi tērauda cauruļu ražošanas nozarē), skarot cenas un nodarbinātību.

                  (546)

                  Komisija atgādināja par saviem konstatējumiem (425). apsvērumā attiecībā uz Savienības ražotāju rentabilitāti, kā arī būtisko cenu paaugstināšanos pēc izmeklēšanas perioda. Uz šāda pamata Komisija uzskatīja, ka Savienības interesēs būtu pasākumus izmainīt, lai panāktu atbilstīgu līdzsvaru starp Savienības ražotāju un lietotāju interesēm šajā konkrētajā gadījumā. Tādēļ Komisija izlēma noteikt ad valorem maksājumus, ierobežojot tos ar minimālo importa cenu (MIP), kurā ņemta vērā izejmateriālu cenu paaugstināšanās pēc izmeklēšanas perioda, jo:

                              —

                              no vienas puses, maksājuma noteikšana ad valorem maksājuma līmenī, kas ierobežots ar MIP, ļautu Savienības ražotājiem atgūties no kaitējumu radošā dempinga ietekmes; ierobežojuma noteikšanas efektīvas MIP līmenī būtu drošības tīkls, kas ražotājiem ļautu panākt ilgtspējīgu rentabilitāti;

                              —

                              no otras puses, ierobežojuma noteikšanai efektīvas MIP līmenī arī būtu jānovērš negatīvā ietekme, ko radīja cenu paaugstināšanās pēc izmeklēšanas perioda, kam varētu būt būtiska negatīva ietekme uz lietotāju darījumdarbību.

                  (547)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā sūdzības iesniedzējs argumentēja, ka Komisijas konstatējumi ir pretrunā pamatregulas 21. panta 1. punkta prasībām. Ja pasākumi ir Savienības ražošanas nozares interesēs, Komisijai būtu pienākums tos noteikt, ja vien nebūtu liecību, ka pasākumiem būs nesamērīga ietekme uz lietotāju nozarēm. Sūdzības iesniedzējs uzskata, ka šādu liecību nav. Turklāt tas apgalvoja, ka Komisija bija piešķīrusi prioritāti mazu apakšgrupu lietotāju interesēm (t. i., konkrētiem tērauda cauruļu ražotājiem) un nebija izvērtējusi dažādās intereses kopumā. Kopumā tas apgalvoja, ka Savienības interešu noteikumi paredz tikai pasākumu noteikšanu vai nenoteikšanu. Citiem vārdiem sakot, ir vienkārši jāizlemj, vai tos noteikt vai nenoteikt.

                  (548)

                  Komisija šos apgalvojumus noraidīja, norādot, ka tie ir juridiski kļūdaini, un paskaidrojot, kā parasti īsteno Savienības interešu pārbaudi saskaņā ar pamatregulas 21. pantu.

                              —

                              Ja pasākumi ir Savienības ražošanas nozares interesēs, Komisijai ir pienākums tos noteikt, ja vien nebūtu liecību, ka pasākumiem būs nesamērīga ietekme uz lietotāju nozarēm, importētājiem, patērētājiem vai citām tieši skartām personām. Tādā gadījumā pasākumi nebūtu jānosaka vispār. Tomēr šīs izmeklēšanas ietvaros nav attiecināms neviens no scenārijiem.

                              —

                              Pieejamās liecības drīzāk skaidri parāda, ka svarīgāko nozaru, kas izmanto attiecīgo ražojumu (t. i., tērauda cauruļu ražošanas nozare, kura patērē aptuveni 32 % no visa karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu patēriņa, sk. (483). apsvērumu), lietotāji varētu saskarties ar nesamērīgu kaitējumu, ja tiktu noteikti ad valorem maksājumi, ņemot vērā arī karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenu pieaugumu pēc izmeklēšanas perioda.

                              —

                              Šajā scenārijā Komisija var izmainīt pasākumu, lai panāktu atbilstīgu līdzsvaru starp dažādajām interesēm. Šajā saistībā īpašu uzmanību pievērsa nepieciešamībai aizsargāt Savienības ražošanas nozari pret negodīgu praksi, no vienas puses, un vienlaikus ierobežot pasākumu iespējamo negatīvo ietekmi uz lietotājiem (pirmkārt, tērauda cauruļu ražotājiem), no otras puses, neiedragājot pasākuma efektivitāti.

                  (549)

                  Šajā saistībā Komisija ne tikai izskatīja iesaistītās vispārējās intereses, bet, kā parasti, arī iespējami konkrēto ietekmi uz attiecīgajiem uzņēmumiem. Iebilstot pret MIP, Eurofer vērsās gan pie tirdzniecības komisāra, gan Eiropas Komisijas priekšsēdētāja: “Pat ja MIP būtu augstāka par ražošanas izmaksām, tā kļūtu par mūsu ražošanas nozares rentabilitātes ierobežojumu, arī kad sāksim atgūties no smagākās krīzes, kāda pieredzēta pēdējās desmitgadēs” (67).

                  (550)

                  Komisija uzskata, ka šis apgalvojums apstiprināja pašas Komisijas viedokli, ka Savienības interesēs ir noteikt ad valorem maksājumus tikai zem MIP līmeņa. Lai gan MIP mazinātu risku, ka daži cauruļu ražotāji, tostarp daudzi MVU, saskartos ar zaudējumiem, sūdzības iesniedzējs, šķiet, uzskata, ka MIP galvenais trūkums ir tāds, ka tā neļauj gūt lielākas peļņas normas atgūšanās periodā, kad jau tā tiek gūta peļņa virs mērķa līmeņa.

                  (551)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā konsorcijs pieprasīja Savienības interesēs izbeigt pašreizējo izmeklēšanu. Šajā saistībā tas argumentēja, ka jebkādu antidempinga pasākumu noteikšanai būtu graujoša ietekme uz neatkarīgu lietotāju ekonomisko dzīvotspēju, jo:

                              —

                              Savienības karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu tirgu raksturo oligopoliska struktūra, kurā gandrīz 90 % karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražo un piegādā (gan garantēta noieta, gan brīvajos tirgos) daži vertikāli integrēti ražotāji;

                              —

                              ņemot vērā vertikālo integrāciju, Savienības ražotāji vienlaikus ir karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražotāji un pārstrādātāji (lietotāji); tas nozīmē, ka neatkarīgi lietotāji ir gan dažu spēcīgu Savienības ražotāju pircēji, gan konkurenti.

                  (552)

                  Komisija noraidīja arī šo apgalvojumu. Kā izklāstīts (548). apsvērumā, īpašu uzmanību pievērsa nepieciešamībai aizsargāt Savienības ražošanas nozari pret negodīgu praksi, no vienas puses, un vienlaikus ierobežot pasākumu iespējamo negatīvo ietekmi uz lietotājiem (pirmkārt, tērauda cauruļu ražotājiem), no otras puses. Šajā interešu līdzsvarojumā konsorcija novērojumi jau bija pienācīgi ņemti vērā.

                  (553)

                  Visu šo iemeslu dēļ Komisija apstiprināja savu lēmumu noteikt ad valorem maksājumus, ierobežojot tos ar MIP (sk. (546). apsvērumu).

            7.   GALĪGIE ANTIDEMPINGA PASĀKUMI

      7.1.   Kaitējuma novēršanas līmenis (kaitējuma starpība)

      7.1.1.   Mērķa cena

                  (554)

                  Lai noteiktu pasākumu apmēru, Komisija vispirms noteica maksājuma apmēru, kas nepieciešams, lai likvidētu kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Saskaņā ar judikatūru mērķa cena ir cena, ar kuru Savienības ražošanas nozare varētu pamatoti panākt parastos konkurences apstākļos, ja nebūtu četru valstu izcelsmes importa par dempinga cenām. Mērķa cenu aprēķina, nosakot līdzīgā ražojuma ražošanas izmaksas un pieskaitot peļņas normu, ko Savienības ražošanas nozare varētu pamatoti panākt parastos konkurences apstākļos, ja nebūtu importa par dempinga cenām.

                  (555)

                  Attiecībā uz mērķa peļņas noteikšanu dati par attiecīgo periodu parāda tikai zaudējumus, izņemot par 2014. gadu, kad tika gūta neliela peļņa, ko neuzskatīja par piemērotu, lai noteiktu samērīgu peļņas normu, ko var gūt, nepastāvot importam par dempinga cenām. Kā norādīts (341). apsvērumā, Savienības ražošanas nozare būtu varējusi gūt lielāku labumu no tirgus atveseļošanās, sākot no 2014. gada. Tomēr importa apjoms par zemām cenām pakāpeniski palielinājās un pārņēma tirgus daļas, kaitējot Savienības ražošanas nozarei. Sākot no 2015. gada otrās puses, kas ir izmeklēšanas perioda sākums, importa pastāvīgais spiediens bija jūtams pilnībā.

                  (556)

                  Sūdzības iesniedzējs sūdzībā kā pamatotu un kaitējumu neradošu peļņas normu lūdza Komisijai izmantot 12,9 % no apgrozījuma. Tā bija vidējā peļņa pirms nodokļu nomaksas par pārdevumiem, ko izmantoja iepriekšējā būtiskā kaitējuma lietā 2000. gadā par to pašu attiecīgo ražojumu (68).

                  (557)

                  Komisija uzskatīja, ka šī peļņas norma nav piemērota un tādēļ nav izmantojama, jo šī lieta norisinājās 2000. gadā, un vairāk nekā 15 gadus vecus datus vairs nevar uzskatīt par reprezentatīviem, ņemot vērā tehnoloģiskās un finansiālās izmaiņas Savienības ražošanas nozarē kopš tā laikā.

                  (558)

                  Komisija arī lūdza sešiem atlasītajiem Savienības ražotājiem sākotnējās anketas atbildēs sniegt rentabilitātes datus par līdzīgā ražojuma pārdošanu Savienības brīvajā tirgū no 2007. gada līdz izmeklēšanas periodam. Komisija konstatēja, ka neviens no šiem gadiem (atsevišķi vai kopā) nav reprezentatīvs, lai noteiktu mērķa peļņu, jo:

                              —

                              pirmkārt, Komisija konstatēja, ka rentabilitātes dati par attiecīgo periodu nav uzskatāmi par atbilstīgu kritēriju mērķa peļņas aprēķināšanai, jo netika panākti normāli konkurences apstākļi tādēļ, ka, sākot no 2015. gada, bija pieejams Ķīnas un četru valstu izcelsmes imports par dempinga cenām; turklāt, kā minēts galīgās regulas par karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importu no Ķīnas 133. apsvērumā (69), 2012., 2013. un 2014. gadu nevar uzskatīt par gadiem, kad valdīja normāli konkurences apstākļi, ņemot vērā eurozonas parāda krīzes sekas un pieprasījuma pēc tērauda samazināšanos 2012. gadā;

                              —

                              otrkārt, katru gadu pirms 2012. gada rentabilitāte būtiski atšķiras; tādējādi ne atsevišķus gadus, ne to kopumu nevar uzskatīt par reprezentatīviem; piemēram, analīze aptvēra iepriekšējo laiku līdz pat 2007. gadam, lai nodrošinātu, ka tiktu ņemts vērā vismaz viens gads pirms finanšu un ekonomikas krīzes; tomēr 2007. un 2008. gads bija ārkārtīgi pozitīvi, savukārt nākamos gadus ietekmēja 2009. gada finanšu krīze, tādēļ tie arī nebija reprezentatīvi normālu apstākļu ziņā.

                  (559)

                  Tādēļ Komisija izvēlējās citu ražojumu no tās pašas ražošanas nozares, proti, biezloksnes. Šajā saistībā Komisija atsaucās uz Komisijas Īstenošanas regulas (ES) 2017/336 (70) 202. apsvērumu, kur tā apstiprināja savu konstatējumu Īstenošanas regulā (ES) 2016/1777 (71), saskaņā ar kuru izmantoja peļņu 7,9 % apmērā. Šajā saistībā ir vismaz divas kopīgas iezīmes: pirmkārt, abi ražojumi tiek ražoti vienā ražošanas nozarē un, otrkārt, abi ražojumi ir karsti velmēti, neplaķēti, bez elektrolītiska vai cita pārklājuma.

                  (560)

                  Pamatojoties uz to, Komisija Savienības ražošanas nozarei aprēķināja kaitējumu neizraisošu līdzīgā ražojuma cenu, izlasē iekļauto Savienības ražotāju ražošanas izmaksām izmeklēšanas periodā pieskaitot peļņas normu 7,9 % apmērā.

                  (561)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā sūdzības iesniedzējs uzskatīja, ka mērķa peļņa 7,9 % apmērā ir pārāk maza; tas apgalvoja, ka Komisijai ir jāizmanto 2008. gadā gūtā peļņa (t. i., mērķa peļņa 14,4 % apmērā), jo Komisija pārbaudīja rentabilitātes datus par 10 gadiem, ietverot 2008. gadu, kas bija gads pirms finanšu krīzes sākuma. Turklāt tas argumentēja, ka alternatīvi peļņas normu varētu noteikt, paļaujoties uz iepriekšējās izmeklēšanas datiem par karsti velmētiem plakaniem velmējumiem (2000. gadā, kad panāktā peļņas norma bija 12,9 %). Tāpat tas argumentēja, ka Komisija nepamatoja neatbilstību pieejai Ķīnas lietā, kad izmantoja 7 % mērķa peļņu. Visbeidzot, tas apgalvoja, ka karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu peļņas noraidīšana par labu citam ražojumam ir pretrunā iepriekšējai praksei. Šajā saistībā tas atsaucās uz stiegrojuma stieņu lietu, kurā “Komisija norāda, ka ar attiecīgo ražojumu tieši saistīti rentabilitātes dati ir precīzāks etalons nekā rentabilitātes dati par citiem tērauda ražojumiem vai tērauda sektoru kopumā…”.

                  (562)

                  Komisija šos argumentus noraidīja. Kā paskaidrots (558). apsvērumā, 2008. gadu atzina par ārkārtīgi pozitīvu gadu, tādēļ tas nebija reprezentatīvs normālu apstākļu ziņā. Turklāt 2000. gadā gūtā mērķa peļņa šajā gadījumā ir pārāk novecojuši dati, lai tos varētu izmantot kā pamatotu alternatīvu. Pat ja pieņemtu, ka kopš 2000. gada Savienībā nav notikušas nekādas tehnoloģiskas un finansiālas izmaiņas (kas ir maz iespējams), kopš 2000. gada ir mainījies vismaz Savienības tirgus lielums, jo laikposmā no 2000. līdz 2016. gadam ir palielinājies dalībvalstu skaits. Turklāt Ķīnas lietā izmantotās mērķa peļņas pamatā bija prognožu analīze šajā “kaitējumu apdraudējuma” lietā, un tā būtu vēl mazāka.

                  (563)

                  Atbildē konsorcijs norādīja, ka 7,9 % mērķa peļņa nebija reāla un pārāk liela, jo:

                              —

                              lai gan karsti velmētus plakanus tērauda velmējumus un biezloksnes patiešām ražo vienā un tajā paša ražošanas nozarē un abi ražojumi ir karsti velmēti, jāatzīmē, ka šiem ražojumiem katram ir atšķirīgas fizikālās īpašības;

                              —

                              paļaujoties uz biezlokšņu lietu, Komisija netieši atzina, ka 2011. gada panākto peļņas normu var pamatoti izmantot kā kritēriju kaitējuma novēršanas līmeņa aprēķināšanai; tādēļ rodas jautājums, kādēļ Komisija neizmantoja 2011. gada peļņas normu, kas attiecībā uz Savienības ražošanas nozari tika noteikta paralēlajā izmeklēšanā par karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importu no Ķīnas Tautas Republikas, t. i., 3,11 %; būtu piemērotāk izvēlēties peļņas normu, kas saistīta ar ražojumu, kurš ir tieši tāds pats kā šīs izmeklēšanas ražojums.

                  (564)

                  Ražotājs eksportētājs CSN iesniedza līdzīgu piezīmi un lūdza Komisiju izmantot 2011. gadā sasniegto peļņas normu 3,11 % apmērā, jo tā bija noteiktā peļņa tieši tāda paša ražojuma jomai. CSN norādīja, ka šīs izmeklēšanas ietvaros pamatota peļņas norma Savienības ražošanas nozarei jebkurā gadījumā ir jānosaka ne augstāk kā 5 % līmenī.

                  (565)

                  Turklāt Ukrainas ražotājs eksportētājs Metinvest atzīmēja, ka šāda mērķa peļņa 7,9 % apmērā ir pārāk liela, argumentējot, ka karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem un biezloksnēm ir atšķirīgas fizikālās īpašības Uzņēmuma galvenais arguments bija tāds, ka biezlokšņu segmentam bija lielāka peļņas norma, pateicoties augstākām pārdošanas cenām salīdzinājumā ar karsti velmētiem plakaniem velmējumiem, kuru cenas parasti ir zemākas, novedot pie mazākas rentabilitātes. Līdzīgu piezīmi iesniedza Irānas ražotājs eksportētājs Mobarakeh Steel Company, argumentējot, ka mērķa peļņa 7,9 % apmērā tērauda nozarē pašreizējā ekonomikas vidē ir nepamatoti augsta. Turklāt arī Brazīlijas ražotājs eksportētājs Usiminas atzīmēja, ka mērķa peļņa 7,9 % apmērā ir nepamatoti augsta un nelikumīgi sakāpināta.

                  (566)

                  Kā izklāstīts (558). apsvērumā, 2011. gadā panākto karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu peļņas normu nevarēja izmantot, jo minētajā gadā karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu tirgu joprojām būtiski ietekmēja 2009. gada ekonomikas un finanšu krīze, tādēļ to nevar uzskatīt par reprezentatīvu. Attiecīgi (559). apsvērumā skaidroto iemeslu dēļ Komisija izmantoja cita ražojuma, proti, biezlokšņu, mērķa peļņu līdzīgā ražošanas nozarē. Tādējādi Komisija nav attālinājusies no savas standarta prakses un nav arī rīkojusies pretrunā ar to.

                  (567)

                  Attiecībā uz apgalvojumu, ka biezlokšņu augstākas pārdošanas cenas salīdzinājumā ar karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem automātiski nozīmēs lielāku rentabilitāti, Komisija atzīmēja, ka ir daudzi citi mainīgie elementi (piemēram, piedāvājums un pieprasījums, deficīts un radušās izmaksas), nevis tikai pārdošanas cena kā tāda, un tie visi nosaka rentabilitātes līmeni. Atbildot uz argumentu, ka Komisija netieši pieņēma, ka 2011. gada peļņu var atzīt par pamatotu kritēriju, Komisija atzīmē turpmāk izklāstīto. Pirmkārt, lai gan biezloksnes un karsti velmēti plakani tērauda velmējumi ir no vienas ražošanas nozares, t. i., tērauda ražošanas nozares, šiem ražojumiem ir atšķirīgi tirgi un to atgūšanās no ekonomikas un finanšu krīzes nenotika vienādi ātri. Patiešām – izmeklēšanas gaitā Komisija neatklāja nekādas liecības, ka abas ražošanas nozares būtu atveseļojušās paralēli viena otrai, un arī ieinteresētās personas nav sniegušas nekādas attiecīgas liecības. Otrkārt, Īstenošanas regulas (ES) 2016/1777 (72) 221. apsvērumā par biezloksnēm Komisija tikai atzīmēja, ka Savienības ražošanas nozares rentabilitāte sāka paaugstināsies no 2009. gada, bet neizslēdza, ka 2011. gadā joprojām bija jūtama ekonomikas un finanšu krīzes ierobežota vai neliela ietekme. Ņemot vērā rentabilitātes uzlabošanos un ekonomikas un finanšu krīzes ietekmes samazināšanos uz biezlokšņu tirgu, Komisija uzskatīja, ka 2011. gadā sasniegtā rentabilitāte bija pieņemama. Pašreizējā izmeklēšanā Savienības ražošanas nozares rentabilitātes atveseļošanās ir sekojusi citai tendencei, nevis tādai, kāda tika novērota izmeklēšanā par biezloksnēm. Lai gan pašreizējās izmeklēšanas ietvaros rentabilitāte sāka atgūties 2010. gadā un paaugstinājās salīdzinājumā ar 2009. gadā reģistrēto līmeni, 2011. gadā rentabilitāte atkal samazinājās. Tādēļ nevar secināt, ka, pienākot 2011. gadam, Savienības ražošanas nozare atguvās vai sāka atgūties no finanšu krīzes vai ka līdz 2011. gada sasniegto rentabilitātes līmeni uzskatīja par pieņemamu līdzīgi tai, kādu novēroja izmeklēšanā par biezloksnēm.

                  (568)

                  Turklāt Komisija atzīmēja, ka laikposmā no 2017. gada janvāra līdz martam Savienības ražošanas nozares gūtā peļņa (sk. (425). apsvērumu) bija lielāka par mērķa peļņu 7,9 % apmērā. Tādēļ tā uzskatīja, ka šī mērķa peļņa nav nepamatoti augsta pašreizējā ekonomikas vidē.

            7.1.2.   Paļaušanās pēc analoģijas uz pamatregulas 2. panta 9. punktu, lai aprēķinātu kaitējuma starpību

                  (569)

                  Ja ražotājs eksportētājs attiecīgo ražojumu pārdod ar saistītu importētāju starpniecību, eksporta cena tika aprēķināta, balstoties uz tālākpārdošanas cenu pirmajam neatkarīgajam pircējam, to pienācīgi koriģējot saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu. Šo korekciju veidoja izmaksas, kuras bija jāsedz laikā no importa līdz tālākpārdošanai, atņemot saistītā importētāja PVA izmaksas un pamatotu summu saistībā ar peļņu 2 % (73) apmērā, kam pēc tam pieskaitīja pēcimportēšanas izmaksas (4. sleja).

                  (570)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas un informācijas galīgās nodošanas atklātībā Krievijas MMK Group apstrīdēja Komisijas pieeju, kas paredzēja pamatregulas 2. panta 9. punkta piemērošanu pēc analoģijas. MMK Group apgalvoja, ka šāda piemērošana pārkāpj pašu pamatregulas 2. panta 9. punktu un rada acīmredzamu kļūdu vērtējumā. Tāpat uzņēmums apgalvoja, ka šāda metode noved pie pārmērīgu nodokļu iekasēšanas. Turklāt Irānas ražotājs eksportētājs Mobarakeh Steel Company argumentēja, ka šī metodika pārkāpj pamatregulas 1. panta 1. punktu un Savienības tiesu judikatūru un ka tā neļauj godprātīgi salīdzināt importēto ražojuma veidu cenas un iekšzemes ražošanas nozares cenas. Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā Krievijas ražotājs eksportētājs PAO Severstal, Irānas ražotājs eksportētājs Mobarakeh Steel Company un Ukrainas ražotājs eksportētājs Metinvest iesniedza līdzīgas piezīmes.

                  (571)

                  Pirmkārt, kaitējuma starpību aprēķina, lai noteiktu, vai, importa par dempinga cenām attiecīgajai eksporta cenai nosakot zemāku maksājuma likmi nekā likme, kas balstīta uz dempinga starpību, būtu pietiekami, lai novērstu importa par dempinga cenām radīto kaitējumu. Minētais novērtējums būtu jābalsta uz eksporta cenu pie Savienības robežas, kas tiek uzskatīta par salīdzināmu ar Savienības ražošanas nozares EXW cenu. Attiecībā uz pārdošanu eksportam ar saistīto importētāju starpniecību pēc analoģijas ar pieeju, kas tika izmantota dempinga starpības aprēķināšanai, eksporta cena tika noteikta, balstoties uz tālākpārdošanas cenu pirmajam neatkarīgajam pircējam, to pienācīgi koriģējot saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu. Kaitējuma starpības aprēķinā eksporta cena ir neaizstājams elements, un minētais pants ir vienīgais pamatregulas pants, kurā sniegtas norādes, kā nosakāma eksporta cena, tāpēc ir pamatoti minēto pantu piemērot pēc analoģijas.

                  (572)

                  Otrkārt, Komisija uzskatīja, ka tam, vai tiek eksportēts Savienības saistītajiem vai neatkarīgajiem uzņēmējiem, nevajadzētu ietekmēt cenu samazinājuma un mērķa cenu samazinājuma aprēķināšanai izmantotās attiecīgās importa cenas noteikšanu. Komisijas izmantotā metodika abos gadījumos nodrošināja vienlīdzīgu attieksmi. Citiem vārdiem sakot, kaitējuma starpības aprēķināšanas mērķis ir noteikt nevis to, kādā mērā saistīto importētāju veiktā pārdošana nodara kaitējumu Savienības ražotājiem, bet gan to, vai šāda negatīva ietekme ir ražotāju eksportētāju veiktajam eksportam, proti, vai tas rada Savienības ražotāju cenu samazinājumu un mērķa cenu samazinājumu. Tādēļ ir jāņem vērā tā cena, par kuru attiecīgais ražojums tiek pārdots uz Savienību, nevis cena, par kuru ražotāji importētāji importēto materiālu pārdod tālāk Savienībā.

                  (573)

                  Treškārt, 2. panta 9. punktu piemēroja tikai nelielai daļai Ukrainas ražotāja eksportētāja Metinvest kopējo pārdevumu. Kā minēts attiecīgajā Metinvest nosūtītajā informācijā, 2. panta 9. punktu izmantoja tikai saistībā ar tā pārdevumiem ar saistīto tirgotāju starpniecību Savienībā. Turklāt, runājot par Irānas ražotāju eksportētāju Mobarakeh Steel Company, pretēji norādītajam attiecīgajā nosūtītajā informācijā 2. panta 9. punkts netika piemērots.

                  (574)

                  Tāpēc Komisija uzskata, ka izmantotā pieeja bija precīza, un noraida minētos apgalvojumus.

            7.1.3.   Pēcimportēšanas izmaksu līmenis

                  (575)

                  Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas divi ražotāji eksportētāji apstrīdēja pēcimportēšanas izmaksu līmeni un apgalvoja, ka 7 euro par tonnu ir pārāk maz. Pirmkārt, Krievijas ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka pēcimportēšanas izmaksu summai jābūt vismaz 40 euro par tonnu. Otrkārt, Ukrainas ražotājs eksportētājs Metinvest apgalvoja, ka šai summai jābūt vismaz 9,44 euro par tonnu, kas atspoguļojot Ukrainas ražotāja eksportētāja četru saistīto Savienībā esošo struktūru pēcimportēšanas izmaksu svērto vidējo summu. Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā arī Brazīlijas ražotājs eksportētājs Usiminas apgalvoja, ka pēcimportēšanas izmaksas nav pietiekami lielas un ir balstītas uz selektīviem datiem.

                  (576)

                  Komisija noraidīja šos apgalvojumus. Komisija pēcimportēšanas izmaksas noteica, analizējot pārbaudītu informāciju pie viena no nesaistītajiem importētājiem, kas bija pieteicies procedūras ietvaros. Turklāt Brazīlijas ražotājs eksportētājs Usiminas nebija iesniedzis nekādu papildu pamatojumu tam, kādēļ tas uzskata, ka pēcimportēšanas izmaksas nav pietiekami lielas.

            7.1.4.   Citas piezīmes pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā

                  (577)

                  Ukrainas ražotājs eksportētājs Metinvest pēc galīgās informācijas dokumenta nosūtīšanas uzstāja uz svarīgu fizikālo īpašību koriģēšanu. Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā tas šo apgalvojumu atkārtoja. It sevišķi ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka lielākā daļa Metinvest ražotņu ražoto ruļļu sver 8 un 12 tonnas, savukārt nozares standarts Savienībā ir 24 tonnas. Tas ļāva Metinvest būtiski un pamatoti samazināt cenu sarunu laikā; ražotājs eksportētājs iesniedza attiecīgas liecības un pieprasīja korekciju.

                  (578)

                  Komisija šo apgalvojumu noraidīja turpmāk izklāstītā iemesla dēļ. Metinvest attiecīgās ražotnes tika apmeklētas uz vietas 2016. gada 17.–25. novembrī un 2017. gada 25.–27. janvārī. Šo pārbaudes apmeklējumu laikā šāds apgalvojums netika ne izteikts, ne pierādīts. Tātad apgalvojumu par fizikālo īpašību atšķirībām iesniedza pārāk novēloti, jo tas notika tikai pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas (2017. gada 2. maijā). Tāpat to nebija iespējams sasaistīt ar pārbaudītām liecībām. Tādēļ to nevarēja pārbaudīt. Turklāt dažādo ražojuma veidu konkrētās iezīmes ir atspoguļotas tā dēvētajos produkta kontroles numuros (PCN), ko izmeklēšanas sākumā izmantoja, lai paziņotu pārdevumus un izmaksas. Ja Metinvest bija sarežģījumi, nosakot dažādos ražojuma veidus (tā dēvētā PCN noteikšana), tam šis apgalvojums bija, protams, jāiesniedz izmeklēšanas sākumā. Turklāt jāatzīmē, ka vairāk nekā 99 % no visiem ražojuma veidiem, ko Savienībā pārdeva Savienības ražotājs eksportētājs, ražoja un pārdeva arī Savienības ražotāji. Tādējādi šo apgalvojumu nevar pieņemt.

                  (579)

                  Irānas ražotājs eksportētājs Metinvest pieprasīja Komisijai konkrētus ražojuma veidus (PCN no 13. grupas) izslēgt no kaitējuma starpības aprēķiniem, jo tie ir ražojuma veidu papildu grupa, kurā ietilpstu visas tērauda kategorijas, izņemot tās, ko apzīmē ar cipariem no 01 līdz 12. Rezultātā šī papildu grupa ietver ļoti plašu klāstu ražojumu.

                  (580)

                  Komisija uzskatīja, ka attiecīgais ražojums (neatkarīgi no tā, vai tas ietilpst 13. grupā vai ne) ir visi konkrēti plakani dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumi, arī ruļļos (ieskaitot “sagarumotos velmējumus” un “šaurās sloksnes”), pēc karstās velmēšanas tālāk neapstrādāti, negalvanizēti, neplaķēti un nepārklāti. Tātad produkta definīcija ietver rūpīgi definētu ražojumu. Tāpat tika konstatēts, ka visiem attiecīgā ražojuma veidiem ir vieni un tie paši divi galvenie lietojumi, kā izklāstīts (41). apsvērumā.

            7.1.5.   Galīgās kaitējuma starpības

                  (581)

                  Tā kā netika saņemtas nekādas citas piezīmes par kaitējuma novēršanas līmeni, galīgās kaitējuma starpības būtu šādas.

                              Valsts

                              Uzņēmums

                              Kaitējuma starpība

                              Brazīlija

                                 ArcelorMittal Brasil S.A. un Aperam Inox América do Sul S.A.

                              20,2 %

                              Companhia Siderúrgica Nacional

                              15,7 %

                              Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A.

                              17,5 %

                              Irāna

                              Mobarakeh Steel Company

                              34,0 %

                              Krievija

                              Novolipetsk Steel

                              26,1 %

                              Valsts akciju sabiedrība Magnitogorsk Iron Steel Works (PJSC MMK)

                              44,0 %

                              PAO Severstal

                              42,4 %

                              Ukraina

                                 Metinvest Group;

                              35,5 %

            7.2.   Galīgie pasākumi

                  (582)

                  Ņemot vērā Komisijas galīgos secinājumus, kas izdarīti attiecībā uz dempingu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, būtu jānosaka galīgie antidempinga pasākumi, lai nepieļautu tādu tālāku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei, kas rodas importa par dempinga cenām dēļ.

                  (583)

                  Ir dažāda veida antidempinga pasākumi. Lai gan Komisijas rīcībā ir liels pasākumu veidu klāsts, tomēr mērķis ir novērst kaitējumu radošā dempinga ietekmi. Saskaņā ar mazākā maksājuma noteikumu tika noteikts šāds ad valorem maksājums robežās no 5,3 % līdz 33 %.

                              Valsts

                              Uzņēmums

                              Dempinga starpība

                              Kaitējuma starpība

                                 Ad valorem antidempinga maksājums

                              Brazīlija

                                 ArcelorMittal Brasil S.A. un Aperam Inox América do Sul S.A.

                              16,3 %

                              20,2 %

                                 16,3 %

                              Companhia Siderúrgica Nacional

                              73,0 %

                              15,7 %

                                 15,7 %

                              Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A.

                              65,9 %

                              17,5 %

                                 17,5 %

                              Irāna

                              Mobarakeh Steel Company

                              17,9 %

                              34,0 %

                                 17,9 %

                              Krievija

                              Novolipetsk Steel

                              15,0 %

                              26,1 %

                                 15,0 %

                              Valsts akciju sabiedrība Magnitogorsk Iron Steel Works (PJSC MMK)

                              33,0 %

                              44,0 %

                                 33,0 %

                              PAO Severstal

                              5,3 %

                              42,4 %

                                 5,3 %

                              Ukraina

                                 Metinvest Group;

                              19,4 %

                              35,2 %

                                 19,4 %

                  (584)

                  Kā izklāstīts (546). apsvērumā iepriekš, ir piemēroti mainīt pasākuma veidu. Pamatojoties uz lietas konkrētajiem faktiem, Komisija uzskatīja, ka ad valorem maksājums, ierobežojot to ar minimālo importa cenu (MIP), kurā ņemta vērā izejmateriālu cenu paaugstināšanās pēc izmeklēšanas perioda, šajā gadījumā būtu piemērotākais pasākuma veids:

                              —

                              no vienas puses, maksājuma noteikšana ad valorem maksājuma līmenī, kas ierobežots ar MIP, ļautu Savienības ražotājiem atgūties no kaitējumu radošā dempinga ietekmes; ierobežojuma noteikšanas efektīvas MIP līmenī būtu drošības tīkls, kas ražotājiem ļautu panākt ilgtspējīgu rentabilitāti;

                              —

                              no otras puses, ierobežojuma noteikšanai efektīvas MIP līmenī arī būtu jānovērš negatīvā ietekme, ko radīja cenu paaugstināšanās pēc izmeklēšanas perioda, kam varētu būt būtiska negatīva ietekme uz lietotāju darījumdarbību. Turklāt tas novērstu nopietnus apgādes traucējumus Savienības tirgū.

                  (585)

                  Ja importa CIF cenas pie Savienības robežas ir vienādas par noteikto MIP vai lielākas par to, maksājums nebūtu jāmaksā. Ja importa cena ir mazāka par MIC, tad galīgajam maksājumam vajadzētu būt vienādam ar starpību starp piemērojamo MIC un neto cenu ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas. Nekādā gadījumā maksājuma summai nevajadzētu pārsniegt ad valorem maksājuma likmes, kas noteiktas šīs regulas (583). apsvērumā un 1. pantā.

                  (586)

                  Tādējādi, ja importa cena ir zemāka par MIC, tad būtu maksājama mazākā starpības starp piemērojamo MIC un neto cenu ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas un (583). apsvēruma tabulā precizētās ad valorem maksājuma likmes.

                  (587)

                  Lai efektīvi piemērotu MIP, un pamatojoties uz izmeklēšanas laikā apkopoto informāciju, Komisija izlēma noteikt vienu MIP visiem attiecīgā ražojuma veidiem.

                  (588)

                  Aprēķinot šādu MIP, ņēma vērā:

                              —

                              pirmkārt, konstatētās dempinga starpības un maksājumu summas, kas vajadzīgas, lai novērstu Savienības ražošanas nozarei izmeklēšanas periodā nodarīto kaitējumu (pirmais posms – MIP, pamatojoties tikai uz izmeklēšanas perioda datiem);

                              —

                              otrkārt, izejmateriālu cenu pieaugumu pēc izmeklēšanas perioda (otrais posms – koriģēta MIP).

                  (589)

                  Pirmajā posmā uz izmeklēšanas perioda datiem balstīta MIP atbilst šādai vidējai svērtai vērtībai:

                              —

                              ja maksājumi ir balstīti uz kaitējuma novēršanas līmeni – Savienības ražotāju ražošanas izmaksām izmeklēšanas periodā un peļņu (7,9 %) attiecībā uz diviem Brazīlijas ražotājiem eksportētājiem (CSN un Usiminas); un

                              —

                              ja maksājumi ir balstīti uz dempinga starpību – normālai vērtībai, ietverot transportu (lai nonāktu pie CIF Savienības robežas cenas) attiecībā uz visiem pārējiem ražotājiem eksportētājiem.

                        Metodika, ko Komisija izmantoja MIP aprēķināšanai pirmajā posmā, bija identiska nesenajā GOES lietā (74) izmantotajai metodikai. Līdzīgi kā visās antidempinga izmeklēšanās Komisija vāca datus par IP, kuri tika pārbaudīti, lai noteiktu normālo vērtību katram ražojuma veidam un Savienības ražošanas nozares mērķa cenas, kas neizraisītu kaitējumu, arī katram ražojuma veidam. Mērķa cenas Savienības ražošanas nozarē atbilda ražošanas izmaksām, kam pieskaitīta samērīga peļņa. Šajā pirmajā posmā MIP līmeņa pamatā ir pārbaudīti izmeklēšanas perioda dati. Turklāt tika ņemts vērā mazākā maksājuma noteikums. Ja ad valorem maksājumi tika balstīti uz dempinga starpību, tad MIC aprēķiniem tika izmantota normālā vērtība, kurai tika pieskaitītas transporta izmaksas, lai nonāktu pie CIF cenas pie Savienības robežas. Ja ad valorem maksājumi tika balstīti uz kaitējuma novēršanas līmeni, tad tika izmantota mērķa cena, kas neizraisa kaitējumu Savienības ražošanas nozarei. Tad tika aprēķinātas MIC kā vidējā svērtā normālā vērtība, un tika izmantotas mērķa cenas, kas neizraisa kaitējumu. Svēruma koeficients tika noteikts, pamatojoties uz proporcionālu daļu no importa apjoma uz Savienību no uzņēmumiem, kuriem ad valorem maksājums balstīts uz dempinga starpībām, un pamatojoties uz importa apjoma proporcionālu daļu no uzņēmumiem, kuriem ad valorem maksājums ir balstīts uz kaitējuma novēršanas līmeni. MIP ir dažādo ražojuma veidu cenu (normālās vērtības un mērķa cenas) svērtā vidējā vērtība.

                  (590)

                  Otrajā posmā šo MIP pēc tam salīdzināja ar turpmāk uzskaitīto.

                              —

                              Karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenām Savienības tirgū laikā pēc izmeklēšanas perioda. Pēc informācijas dokumenta nosūtīšanas, kā aprakstīts (29). apsvērumā, no lietotājiem un no Savienības ražošanas nozares tika iegūti dati par šīm cenām. Izmeklēšanā atklājās, ka kopumā uz izmeklēšanas perioda datiem balstītā MIP bija mazāka par pārdošanas cenām laikā pēc izmeklēšanas perioda, un tādā gadījumā maksājums nebūtu jāveic. Šo izmeklēšanas konstatējumu apstiprināja Savienības ražošanas nozares un vairāku lietotāju apgalvojumi.

                              —

                              Karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu izejmateriāla (kas nepieciešamas karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanai) cenām Savienības tirgū laikā pēc izmeklēšanas perioda. Šajā saistībā sūdzības iesniedzējs argumentēja, ka tikai uz izmeklēšanas perioda datiem balstīta MIP tiktu noteikta pārāk zemā līmenī un būtu neefektīva un neatbilstīga, ņemot vērā, ka laikā pēc izmeklēšanas perioda cenas sāka paaugstināties no izmeklēšanas perioda rekordzemajiem līmeņiem. Turklāt sūdzības iesniedzējs argumentēja, ka tirgū gadu gaitā ir valdījusi liela izejmateriālu izmaksu nepastāvība un ka izmeklēšanas periodā izejmateriālu cenas būtiski pazeminājās (75). Komisija izskatīja karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanai nepieciešamo izejmateriālu, it sevišķi koksējamo akmeņogļu un dzelzsrūdas, cenu nepastāvību. Tika konstatēts, ka it sevišķi koksējamo akmeņogļu cenas bija būtiski paaugstinājušās laikā pēc izmeklēšanas perioda.

                  (591)

                  Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija aprēķināja, ka karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanas izmaksas palielinājās par 116 euro uz tonnu, salīdzinot ar karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanas izmaksas izmeklēšanas periodā ar ražošanas izmaksām no 2017. gada marta līdz maijam.

                              —

                              Ja šo ražošanas izmaksu kopējo paaugstinājumu par 116 euro uz tonnu pilnībā attiecinātu uz izejmateriālu izmaksu kopējo pieaugumu, rezultātā izejmateriālu izmaksu pieauguma daļa ražošanas izmaksu kopējā pieaugumā, visticamāk, tiktu noteikta pārāk lielāk apmērā – pastāv lielāka iespēja, ka palielinājās arī citas ražošanas izmaksas (piemēram, enerģētikas un darbaspēka izmaksas).

                              —

                              Savukārt, ja šo ražošanas izmaksu kopējo paaugstinājumu par 116 euro uz tonnu vienlīdzīgi attiecinātu uz visiem dažādajiem izmaksu komponentiem, tas nozīmētu, ka tikai 63 euro uz tonnu varētu attiecināt uz izejmateriālu izmaksu pieaugumu – rezultātā izejmateriālu izmaksu pieauguma daļa ražošanas izmaksu pieaugumā, visticamāk, tiktu noteikta pārāk mazā apmērā, jo ir vispārpieņemts, ka izejmateriālu, it sevišķi koksējamo akmeņogļu, izejmateriālu izmaksu pieaugums ir bijis galvenais ražošanas izmaksu pieauguma dzinējspēks laikā pēc izmeklēšanas perioda.
                              Visu minēto iemeslu dēļ ražošanas izmaksu pieaugumu izejmateriālu izmaksu pieauguma rezultātā var pamatoti lēst robežās no 63 līdz 116 euro, kā rezultātā iegūst papildu 89,50 euro uz tonnu.

                  (592)

                  Saskaņā ar šo metodiku koriģēja uz izmeklēšanas perioda datiem balstīto MIP, lai ņemtu vērā izejmateriālu izmaksu pieaugumu laikā pēc izmeklēšanas perioda, un, visbeidzot, to noteica turpmāk norādītajā līmenī.

                              Attiecīgās valstis

                              Ražojuma kategorija

                              MIP
                              (EUR/t ražojuma neto svara)

                              Brazīlija, Irāna, Krievija un Ukraina

                              Visi ražojuma veidi

                              472,27 euro

                  (593)

                  Sūdzības iesniedzējs (76) iesniedza piezīmes, norādot, kādēļ tādus pasākumus kā MIP nevar uzskatīt par lietderīgu iespēju šajā gadījumā.

                              —

                              Pirmkārt, MIP nepanāktu vēlamo ietekmi, jo to pamatā būtu ārkārtīgi zemas cenas, kas dominēja izmeklēšanas periodā.

                              —

                              Otrkārt, karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanā izmantoto galveno izejmateriālu cenas svārstās.

                              —

                              Treškārt, pašreizējās izmeklēšanas fakti būtiski atšķiras no citām pēdējā laikā veiktajām izmeklēšanām (piemēram, izmeklēšana par GOES no Ķīnas, Japānas, Korejas, Krievijas un ASV (77)), kuru ietvaros Komisija noteica MIP.

                              —

                              Ceturtkārt, izmeklēšanas perioda cenu līmenī noteiktas MIP ražošanas nozarei nenodrošinās nekādu atvieglojumu, pat ja karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenas atkal pazemināsies.

                              —

                              Piektkārt, pieredze, kas gūta iepriekšējās lietās, kurās tika noteiktas MIP, liecina, ka MIP var viegli apiet vai absorbēt.

                              —

                              Sestkārt, šajā gadījumā MIP nav vajadzīga, ņemot vērā Savienības neizmantoto jaudu.

                  (594)

                  Komisija noraidīja šos apgalvojumus. Komisija atzīmēja, ka sūdzības iesniedzēja iesnieguma pamatā bija raksts plašsaziņas līdzekļos (78), kas neatspoguļoja faktisko pasākumu, kuru Komisija bija izvēlējusies kā piemērotu. Patiešām – Komisija nenoteica MIP, balstoties uz karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenām izmeklēšanas periodā, kā aprakstījis sūdzības iesniedzējs, bet gan paredzēja ad valorem maksājumu, kas ierobežots ar MIP, kurā ņemts vērā izejmateriālu cenu pieaugums laikā pēc izmeklēšanas perioda. It sevišķi saistībā ar sūdzības iesniedzēja dažādajām piezīmēm (kā izklāstīts (593). apsvērumā) Komisijai ir turpmāk uzskaitītie apsvērumi.

                              —

                              Pirmkārt, maksājuma noteikšanai ad valorem maksājuma līmenī, kas ierobežots ar efektīvu MIP, ir jāļauj Savienības ražotājiem atgūties no kaitējumu radošā dempinga ietekmes un jānodrošina tiem drošības tīkls.

                              —

                              Otrkārt, Komisija atzina, ka karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanā izmantoto galveno izejmateriālu cenas svārstās un tādēļ MIP aprēķinā ņēma vērā izejmateriālu cenu pieaugumu laikā pēc izmeklēšanas perioda.

                              —

                              Treškārt, Komisija atzīmēja, ka pašreizējās izmeklēšanas fakti tik ļoti neatšķiras no citām pēdējā laikā veiktajām izmeklēšanām (piemēram, izmeklēšana par GOES no Ķīnas, Japānas, Korejas, Krievijas un ASV (79)). Abus gadījumus raksturo attiecīgā ražojuma un līdzīgā ražojuma būtisks cenas pieaugums laikā pēc izmeklēšanas perioda.

                              —

                              Ceturtkārt, attiecībā uz argumentu, ka izmeklēšanas perioda cenu līmenī noteiktas MIP ražošanas nozarei nenodrošinās nekādu atvieglojumu, ja karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenas atkal pazemināsies, Komisija atkārtoti norādīja, ka, ja cenas pazemināsies zem MIP līmeņa, tiks iekasēts ad valorem maksājums (līdz MIP līmenim).

                              —

                              Piektkārt, Komisija atzina, ka pastāv zināms absorbēšanas vai apiešanas risks. Tādēļ, lai mazināt apiešanas risku, ražotājiem eksportētājiem, kas vēlas izmantot MIP, ir dalībvalstu muitas dienestiem jāuzrāda derīgs komercrēķins. Rēķinam ir jāatbilst prasībām, kas noteiktas šīs regulas I pielikumā. Importam, kam nav šāda rēķina, jāpiemēro ad valorem antidempinga maksājums, kas piemērojams attiecīgajam ražotājam eksportētājam saskaņā ar šīs regulas 1. pantu.

                              —

                              Sestkārt, Komisija atgādināja, ka bija izmainījusi pasākumu veidu saskaņā ar Savienības interesēm, lai panāktu atbilstīgu līdzsvaru starp Savienības ražotāju un lietotāju interesēm, kādas pastāv šajā konkrētajā gadījumā.

                  (595)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā ieinteresētās personas iesniedza turpmāk izklāstītās piezīmes par MIP noteikšanā izmantoto metodiku un par MIP līmeni.

                  (596)

                  Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka uz MIP balstīts maksājums nav piemērots turpmāk uzskaitīto iemeslu dēļ.

                              —

                              Pirmkārt, šāda MIP tirgū noteiktu atsauces cenu un izkropļotu tirgus mehānismu.

                              —

                              Otrkārt, izejmateriāli veido vairāk nekā 50 % no karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem un ir ļoti nepastāvīgi. Šādā tirgū MIP nav piemērots pasākums.

                              —

                              Treškārt, vienota MIP sekmētu augstākas pievienotās vērtības ražojumu eksportu.

                              —

                              Ceturtkārt, šāds pakāpeniski samazināts maksājums sekmētu importu, sākot no līmeņa krietni zem MIP, un faktiski nodrošinātu ieguvumu ražotājiem, kas visaktīvāk piemēro dempinga vai zemākas cenas.

                              —

                              Piektkārt, MIP nevar novērst kaitējumu radošo dempingu.

                              —

                              Sestkārt, MIP skar paralēlo lietu attiecībā uz Ķīnas karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem.

                  (597)

                  Komisija šos argumentus noraidīja.

                              —

                              Pirmkārt, tā atgādināja, ka, kā jau izklāstīts (594). apsvērumā, tā nenoteica MIP, balstoties uz velmētu plakanu tērauda velmējumu cenām izmeklēšanas periodā, bet gan noteica ad valorem maksājumu, ko ierobežo MIP. Šajā MIP ir arī ņemts vērā izejmateriālu cenu pieaugums laikā pēc izmeklēšanas perioda. Tāpat Komisija nenoteica tirgus atsauces cenu, kas izkropļo konkurenci, jo MIP ierobežota ad valorem maksājuma noteikšanas mērķis nebija noteikt konkrētu cenu līmeni, bet drīzāk, kā izklāstīts (546). apsvērumā, likvidēt kaitējumu radošā dempinga ietekmi un aizsargāt lietotājus no jebkādas negatīvas ietekmes nepamatotu cenu pieaugumu gadījumā laikā pēc izmeklēšanas perioda. Turklāt MIP nav minimālā cena, tādēļ ražotāji eksportētāji, ja vēlas, vienalga var pārdot par cenām, kas zemākas vai augstākas par MIP. Attiecīgi ražotāji eksportētāji un Savienības ražotāji var savstarpēji konkurēt, diferencējot savas cenas neatkarīgi no noteiktās MIP.

                              —

                              Otrkārt, Komisija atzina, ka izejmateriāli veido vairāk nekā pusi no karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu izmaksām (sk. (384). apsvērumu) un ka karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanā izmantoto galveno izejmateriālu cenas svārstās. Tādēļ, kā izklāstīts (590). apsvērumā, Komisija MIP aprēķinā ņēma vērā izejmateriālu cenu pieaugumu laikā pēc izmeklēšanas perioda.

                              —

                              Treškārt, dažādu MIP izmantošana katram ražojuma veidam būtu nozīmējusi vairāk nekā 1 000 dažādus līmeņus, kurus nebūtu iespējams īstenot.

                              —

                              Ceturtkārt, ikvienam ražotājam eksportētājam ir jāmaksā savs individuāls ad valorem maksājums, ja cena būtu mazāka par MIP, un tas neveicina turpmāku dempinga praksi.

                              —

                              Piektkārt, MIP ir noteikta līmenī, kas acīmredzami pārsniedz visu ražotāju eksportētāju cenas izmeklēšanas periodā, kad visiem tās bija zem 400 euro par tonnu.

                              —

                              Sestkārt, Komisija (324). apsvērumā atzina, ka pašreizējā izmeklēšana attiecas uz tieši to pašu attiecīgo ražojumu un līdzīgo ražojumu, uz ko attiecas Ķīnas izmeklēšanas. Tomēr, kā izklāstīts (325). apsvērumā, pašreizējā izmeklēšana un Ķīnas izmeklēšanas neattiecas uz tiem pašiem attiecīgajiem periodiem, kas ir būtiski kaitējuma tendenču un cēloņsakarības novērtēšanai. Tādējādi, lai gan ir tiesa, ka abās izmeklēšanās seši izmeklēšanas perioda mēneši pārklājas (laikposms no 2015. gada 1. jūlija līdz 2015. gada 31. decembrim), dempings un kaitējums tika konstatēts, pamatojoties uz izmeklēšanas periodu un attiecīgo periodu, kuri šajā izmeklēšanā un piecu valstu izmeklēšanā atšķīrās un kuri jau tika noteikti saskaņā ar atbilstošajiem pamatregulas noteikumiem un minēti paziņojumā par procedūras sākšanu. Abu izmeklēšanu atšķirīgo iezīmju dēļ Komisija neizmantoja dubulto standartu.

                  (598)

                  Sūdzības iesniedzējs arī apgalvoja, ka vienota MIP būtu pretrunā ES un PTO principam, ka antidempinga maksājumi ir jānosaka, ņemot vērā katras valsts specifiku un, kad iespējams, eksportētāja specifiku.

                  (599)

                  Attiecībā uz apgalvojumu, ka uz katru ražotāju eksportētāju neattiecas individuāli maksājumi, Komisija atsaucas uz (585). un (586). apsvērumu, kur aprakstīta metodika, ar ko saskaņā piemēro individuālus maksājumus gadījumā, kad jāveic ad valorem maksājums. Rezultātā saskaņā ar PTO Antidempinga nolīguma 6. panta 10. punktu Komisija bija noteikusi individuālu starpību katram izmeklēšanā esošā ražojuma zināmajam ražotājam eksportētājam.

                  (600)

                  Krievijas ražotājs eksportētājs PAO Severstal pieprasīja:

                              —

                              lai tā individuālo uzņēmumam piemērojamo MIP nosaka un piemēro kā antidempinga pasākumu, pamatojoties uz eksporta cenu bez dempinga, kas izriet no pašreizējās izmeklēšanas;

                              —

                              vai – ja Komisija saglabās savu pieeju attiecībā uz visiem ražotājiem eksportētājiem noteiktu MIP – lai tiek paredzēta cenu diferenciācija attiecībā uz karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu veidiem atkarībā no tā, vai tie ir ruļļos vai ne; izskanēja apgalvojums, ka karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu veidi, kas nav ruļļos, ir par vismaz 15 euro par tonnu dārgāki, jo ir saistīti ar papildu apstrādes izmaksām griešanas un garengriešanas procesu dēļ; ražotājs eksportētājs pieprasīja Komisijai attiecīgi pārrēķināt divas atsevišķas MIP (vienu ražojuma veidam ruļļos, otru – veidam, kas nav ruļļos).

                  (601)

                  Komisija noraidīja abu šā Krievijas ražotāja eksportētāja pieprasījumus.

                              —

                              Komisija uzskata, ka tās izmantotā metodika ir pamatota. Šajā saistībā Komisija atsaucās uz to, ka šī metodika, tostarp groza izmantošana dažādiem ražotājiem eksportētājiem, jau, piemēram, tika izmantota citās nesenās izmeklēšanās, piemēram, izmeklēšanā par GOES no Ķīnas, Japānas, Korejas, Krievijas un ASV (80). Turklāt, ja būtu jāaprēķina individuāla uzņēmumam piemērojama MIP, tas nozīmētu vismaz astoņu atšķirīgu MIP aprēķināšanu. Rezultātā daudzkāršotos administratīvais slogs, it sevišķi muitas iestādēm.

                              —

                              Turklāt neatkarīgi no tā, vai attiecīgais ražojums ir ruļļos vai ne, katram ražotājam eksportētājam ir jāmaksā paša individuālais ad valorem maksājumus, kad cena (t. i., par attiecīgo ražojumu samaksātā cena neatkarīgi no tā, vai ražojums ir ruļļos vai ne) būtu zem MIP, lai gan Komisija atzina, ka šo ad valorem maksājumu ierobežotu MIP. MIP pamatā ir dažādi ražojuma veidi neatkarīgi no tā, vai ražojums ir, piemēram, nesagriezti vai sagriezti.

                  (602)

                  Ukrainas ražotājs eksportētājs Metinvest atzinīgi novērtēja Komisijas lēmumu ierobežot antidempinga maksājumu MIP līmenī kā mazāk izkropļojošu pasākumu par ad valorem antidempinga maksājumiem. Tomēr ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisijas aprēķinātā MIP esot pārāk augsta, jo Komisija pārvērtēja izejmateriālu cenu pieaugumu tādēļ, ka savos aprēķinos ņēma vērā 2017. gada marta–maija periodu, kurā bija vērojamas lielas cenu svārstības, it sevišķi koksējamo akmeņogļu gadījumā. Saskaņā ar šā Ukrainas ražotāja eksportētāja metodiku Metinvest apgalvoja, ka 2. posma MIP korekcijas maksimālā vērtība, lai ņemtu vērā izmaiņas galveno izejmateriālu cenās laikā no izmeklēšanas perioda līdz periodam pēc izmeklēšanas perioda (2016. gada 1. jūlijs – 2017. gada 31. marts), nedrīkst pārsniegt 58 euro par tonnu, nevis 89,5 euro par tonnu. Tādēļ tas lūdza Komisijai pārrēķināt MIP.

                  (603)

                  Komisija Metinvest prasību noraidīja šādu iemeslu dēļ. Pirmkārt, ņemot vērā karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanai nepieciešamo izejmateriālu cenu nepastāvību un to, ka tās pat varētu pārsniegt 2017. gada marta–maija cenu līmeņus, Komisijai bija jāaprēķina MIP tā, lai tā vienlaikus novērstu kaitējumu radošā dempinga ietekmi un aizsargātu lietotājus pret nepamatotu cenu pieauguma negatīvo ietekmi laikā pēc izmeklēšanas perioda. Otrkārt, Metinvest izmantotās metodikas, kas noveda pie galveno izejmateriālu (dzelzsrūdas un koksējamo akmeņogļu) cenas izmaiņām, priekšrocība ir tās vienkāršums, tomēr tajā netiek ņemti vērā citi karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanā izmantotie izejmateriāli, piemēram, metāllūžņi. Turklāt citi ražotāji izmanto vairāk, citi mazāk metāllūžņu (vai citu izejmateriālu), kam būtu grūti noteikt daudzumu. Šajā saistībā Komisijai būtu jānosaka visu velmētu plakanu tērauda velmējumu ražošanai nepieciešamo izejmateriālu vidējā daļa visā pasaulē.

                  (604)

                  Krievijas ražotājs eksportētājs NLMK norādīja, ka Komisija nebija pienācīgi parādījusi MIP aprēķināšanu katram ražotājam eksportētājam, it sevišķi izmantotās transporta izmaksas. Turklāt nebija skaidrs “transporta” korekcijas tvērums attiecībā uz NLMK normālo vērtību, lai noteiktu uzņēmumam piemērojamo MIP, ko pēc tam apvienoja ar citiem, un šis tvērums, iespējams, ietvēra citas izmaksas, kuras nevajadzēja ietvert.

                  (605)

                  Komisija paskaidroja, ka transporta izmaksas, ko pieskaitīja normālajai vērtībai, lai nonāktu pie CIF robežas cenas ražotājam eksportētājam NLMK (un pārējiem ražotājiem eksportētājiem), bija NLMK paziņotās un izmeklēšanas uz vietas laikā pārbaudītās transporta izmaksas. Šo faktu apliecināja arī tas, ka NLMK aprēķins, lai nonāktu pie CIF robežas cenas, balstoties uz uzņēmuma paša transporta izmaksām, ir līdzīgs Komisijas aprēķinam. Tātad Komisija mākslīgi nepalielināja ražotājam eksportētājam NLMK vai pārējiem ražotājiem eksportētājiem noteikto MIP.

                  (606)

                  Brazīlijas ražotājs eksportētājs CSN un tā saistītais uzņēmums Lusosider atzinīgi vērtēja Komisijas priekšlikumu piemērot MIP, lai panāktu līdzsvaru starp lietotāju un Savienības ražotāju interesēm. Tomēr tie argumentēja, ka ArcelorMittal Group importu no tā Brazīlijas meitasuzņēmuma nevajadzētu ņemt vērā 1. posma aprēķinos. Turklāt tie argumentēja, ka Komisijai ir pēc iespējas jāsamazina ārkārtēju izejmateriālu cenu pieauguma ietekme uz MIP aprēķiniem, vai nu ierobežojot šādas ārkārtējas svārstības saskaņā ar vēsturiskajiem cenu svārstību datiem, vai izmantojot jaunāko periodu kā izmaksu paaugstinājuma aprēķināšanas kritēriju. CSN apgalvoja, ka 2. posma MIP korekcijas maksimālā vērtība, lai ņemtu vērā izmaiņas galveno izejmateriālu ierobežotajās cenās laikā no izmeklēšanas perioda līdz laikposmam no 2017. gada marta līdz maijam, nedrīkst pārsniegt 68,82 euro par tonnu, nevis 89,5 euro par tonnu. Ja salīdzinātu vidējās izejmateriālu izmaksas laikā no izmeklēšanas perioda līdz laikposmam no 2017. gada jūnija līdz jūlijam, izmaiņas nedrīkstētu pārsniegt 71,62 euro par tonnu. Tādēļ tas lūdza Komisijai pārrēķināt MIP.

                  (607)

                  Brazīlijas ražotāja eksportētāja apgalvojumi tika noraidīti. Pirmkārt, ArcelorMittal imports no Brazīlijas Savienībā notika par dempinga cenām līdzīgi kā citu ražotāju eksportētāju gadījumā, tādēļ šeit nevajadzētu piemērot citu pieeju. Otrkārt, Komisija atgādina, ka tai bija MIP jāaprēķina tā, lai tā vienlaikus novērstu kaitējumu radošā dempinga ietekmi un aizsargātu lietotājus pret nepamatotu cenu pieauguma negatīvo ietekmi laikā pēc izmeklēšanas perioda.

                  (608)

                  Konsorcijs argumentēja, ka Komisijas izmantotā metodika būtu jāpārskata, arī ņemot vērā izejmateriālu cenu krasos kāpumus no 2017. gada marta līdz maijam, un ka aprēķins būtu jāveic, piemērojot citu pieeju. Komisija uzskatīja, ka izmantotā metodika ir pamatota. Pat ja no 2017. gada marta līdz maijam patiešām bija vērojami izejmateriālu cenu krasi kāpumi, Komisija atzīmē, ka, kā izklāstīts (591). apsvērumā, tā aprēķināto ražošanas izmaksu pieaugumu 116 euro apmērā par tonnu pilnībā neattiecināja uz izejmateriālu cenu paaugstināšanos.

                  (609)

                  Turklāt konsorcijs lūdza Komisijai noteikt MIP no 420 līdz 430 euro apmērā par tonnu, balstoties pats uz savu metodiku. Tā metodikas pamatā bija cenu noteikšana ilgākam periodam (kopš 2013. gada) un dažādu atšķirīgu avotu dati, kā arī konkrēti pieņēmumi, piemēram, ka Savienības ražošanas nozare pārdod par cenu ar uzcenojumu 25–30 euro apmērā par tonnu. Šajā saistībā Komisija atzīmēja, ka šajā metodikā nav ņemtas vērā ne ražotāju eksportētāju un Savienības ražotāju izmaksas/cenas izmeklēšanas periodā, ne izmeklēšanā atklātās dempinga vai kaitējuma starpības. Tādēļ ierosinātā MIP neatbilst pamatregulas 9. panta 4. punkta prasībām.

                  (610)

                  Kā izklāstīts (36). apsvērumā, Irānas ražotājs eksportētājs 3. augusta uzklausīšanā norādīja uz pārrakstīšanās kļūdu tā dempinga aprēķinos. Ražotājs eksportētājs paskaidroja, ka konkrētās vērtības tika kļūdaini noapaļotas, visticamāk, to garuma dēļ.

                  (611)

                  Komisija izskatīja šo pieprasījumu un konstatēja, ka Irānas ražotāja eksportētāja dempinga aprēķinos patiešām bija pieļauta pārrakstīšanās kļūda, kura tika izlabota. Tādēļ dempinga aprēķins un MIP bija jāpārrēķina, iegūstot šādu rezultātu: Mobarakeh Steel Company pārskatītā dempinga starpība un antidempinga maksājuma likme sasniedza 17,9 %, tādēļ pārskatītā minimālā importa cena, kuru koriģēja saistībā ar izejmateriālu cenu paaugstināšanos, sasniedza 468,49 euro par tonnu.

                  (612)

                  Visas personas informēja par šo pārskatīšanu, 2017. gada 4. augustā nosūtot papildu galīgo informāciju, un tika aicinātas iesniegt piezīmes.

                  (613)

                  Gadījumā, ja mainās tirgus apstākļi, pamatregula paredz vairākas iespējas. Ja izmaiņas ir ilgtermiņa, pamatregulas 11. panta 3. punkts paredz, ka var pieprasīt pasākumu turpmākas noteikšanas pārskatīšanu. Komisija ātri izskatīs visus pienācīgi pamatotos pieprasījumu, lai uzturētu līdzsvarotu aizsardzības līmeni pret kaitējumu radošo dempingu.

                  (614)

                  Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībā sūdzības iesniedzējs argumentēja, ka pasākuma veids faktiski liegtu veikt šādu pārskatīšanu. Turklāt, pat ja starpposma pārskatīšana tomēr tiktu veikta, šīs pārskatīšanas rezultāti būtu pieejami pārāk vēlu, lai palīdzētu Savienības ražošanas nozarei.

                  (615)

                  Komisija atzīmēja, ka šādu starpposma pārskatīšanu var veikt ātri, parasti gada laikā.

                  (616)

                  Individuāli uzņēmumu antidempinga pasākumi, kas precizēti šajā regulā, tika noteikti, pamatojoties uz šīs izmeklēšanas konstatējumiem. Tāpēc tās atspoguļoja izmeklēšanas gaitā konstatēto stāvokli attiecībā uz minētajiem uzņēmumiem. Tādējādi šie pasākumi ir piemērojami tikai tāda attiecīgā ražojuma importam, kura izcelsme ir attiecīgajās valstīs un kuru ražojuši nosauktie tiesību subjekti. Ja attiecīgo ražojumu importē kāds cits uzņēmums, kura nosaukums nav konkrēti minēts šīs regulas rezolutīvajā daļā, ieskaitot subjektus, kas saistīti ar konkrēti minētajiem, tad šim importam būtu jāpiemēro pasākumi, kas piemērojami “visiem pārējiem uzņēmumiem”. Individuālos antidempinga pasākumus tiem piemērot nevajadzētu.

                  (617)

                  Uzņēmums var lūgt piemērot minētos individuālos antidempinga pasākumus tad, ja tas maina kādas savas struktūras nosaukumu vai izveido jaunu ražošanas vai tirdzniecības struktūru. Šāds pieprasījums adresējams Komisijai (81). Pieprasījumā jāiekļauj visa attiecīgā informācija, tostarp: pārmaiņas uzņēmuma darbībā saistībā ar ražošanu; iekšzemes un eksporta pārdošana, kas saistīta, piemēram, ar nosaukuma maiņu, vai pārmaiņām ražošanas vai tirdzniecības struktūrās. Pamatotā gadījumā Komisija atjauninās to uzņēmumu sarakstu, kuriem noteikti individuālie antidempinga pasākumi.

                  (618)

                  Lai līdz minimumam samazinātu apiešanas riskus, tiek uzskatīts, ka šajā gadījumā vajadzīgi īpaši pasākumi, kas nodrošinātu antidempinga pasākumu pienācīgu piemērošanu. Šie īpašie pasākumi ir šādi: tāda derīga komercrēķina un tāda derīga apliecinājuma uzrādīšana dalībvalstu muitas dienestiem, kuri atbilst šīs regulas pantos izklāstītajām prasībām. Importam, kam nav šāda rēķina un godprātīga apliecinājuma, piemēro visiem pārējiem uzņēmumiem piemērojamo ad valorem maksājuma likmi.

                  (619)

                  Ja pasākumu noteikšanas dēļ notiktu tirdzniecības modeļa izmaiņas pamatregulas 13. panta 1. punkta nozīmē, tad var sākt pretapiešanas izmeklēšanu, un, ja ir izpildīti nosacījumi, tad var noteikt ad valorem maksājumu.

                  (620)

                  Turklāt, lai nepieļautu iespējamu pasākumu absorbciju, īpaši starp saistītiem uzņēmumiem, Komisija nekavējoties sāks pamatregulas 12. panta 1. punktā paredzēto pārskatīšanu un saskaņā ar pamatregulas 14. panta 5. punktu var dot rīkojumu reģistrēt importu, ja tiktu gūti pierādījumi par minēto praksi.

                  (621)

                  Visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata bija iecerēts ieteikt galīgo antidempinga maksājumu noteikšanu. Turklāt tām noteica termiņu, kurā pēc minētās informācijas izpaušanas iesniedzami paskaidrojumi. Citu personu iesniegtās piezīmes tika pilnībā ņemtas vēra, bet tās negrozīja secinājumus.

            8.   ANTIDEMPINGA MAKSĀJUMU NOTEIKŠANA AR ATPAKAĻEJOŠU DATUMU

                  (622)

                  Kā minēts (20). apsvērumā iepriekš, Komisija pēc sūdzības iesniedzēja pieprasījuma noteica, ka, sākot no 2017. gada 7. janvāra, ir jāreģistrē konkrētu Brazīlijas un Krievijas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu imports.

                  (623)

                  Saskaņā ar pamatregulas 10. panta 4. punktu maksājumus var piemērot ar atpakaļejošu datumu “izstrādājumiem, kas nonākuši patēriņā ne agrāk kā 90 dienas pirms pagaidu pasākumu piemērošanas datuma”. Komisija atzīmē, ka šajā gadījumā netika noteikti nekādi pagaidu pasākumi.

                  (624)

                  Tādēļ Komisija uzskata, ka viens no pamatregulas 10. panta 4. punkta juridiskajiem nosacījumiem nav izpildīts, tādēļ atpakaļejoši maksājumi attiecībā uz reģistrēto importu nav jānosaka.

            9.   PĀRSŪDZĪBAS KOMITEJAS PRIEKŠSĒDĒTĀJS UN PASĀKUMA VEIDS

                  (625)

                  To iemeslu dēļ, kas izklāstīti 6. un 7. sadaļā, Komisija bija darījusi zināmu savu nodomu noteikt pasākumu, kas izpaužas kā ad valorem maksājumi, ierobežojot tos ar MIP.

                  (626)

                  Komiteja, kas izveidota ar pamatregulas 15. panta 1. punktu, sniedza negatīvu atzinumu par Komisijas īstenošanas regulas projektu, un komitejas locekļi ar kvalificētu balsu vairākumu nobalsoja pret to. Komisija tādējādi nevarēja noteikt pasākumu tādā veidā, kā to sākotnēji paredzēja.

                  (627)

                  Saskaņā ar 5. panta 3. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. februāra Regulā (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (82), (“Komitoloģijas regula”) Komisija iesniedza to pašu īstenošanas regulas projektu pārsūdzības komitejai turpmākai apspriešanai.

                  (628)

                  Pārsūdzības komitejā tika apspriesti dažādi iespējamie grozījumi. Pārsūdzības komitejas priekšsēdētājs secināja, ka grozījums attiecībā uz pasākumu veidu, mainot to no ad valorem maksājuma, ierobežojot to ar MIP, uz maksājumiem, kas izteikti kā fiksēta summa par tonnu, guva lielāko iespējamo atbalstu pārsūdzības komitejā.

                  (629)

                  Pēc tam Komisija grozīja pasākumu veidu un paziņoja ieinteresētajām personām mainīto pasākuma veidu.

                  (630)

                  Saskaņā ar Eiropas Savienības tiesu judikatūru Komisija var nolemt noteikt dažādu veidu pasākumus, kas cita starpā izpaužas kā konkrētam uzņēmumam fiksētās summas par tonnu. Pieņemot lēmumu par pasākumu veidu, Komisija ir jārod līdzsvars starp dažādajām interesēm, tostarp lietotāju un patērētāju interesēm.

                  (631)

                  Komisija atgādināja, ka tai tādējādi ir plaša rīcības brīvība attiecībā uz to, kā izvērtēt un panākt līdzsvaru starp pretrunīgajām interesēm, un tas var tikt atspoguļots pasākuma veida izvēlē. Tā atkārtoti uzsvēra, ka ad valorem maksājumu noteikšana rada risku pakļaut lietotājus nesamērīgam slogam, jo īpaši apstākļos, kad karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu cenas palielinās.

                  (632)

                  Komisija nonāca pie secinājuma, ka atbilstīga līdzsvarošana atšķīrās no sākotnējās analīzes. Tā uzskatīja, ka pasākums konkrētam uzņēmumam fiksētās summas par tonnu veidā precīzāk atspoguļo kaitējumu, ko rada katrs ražotājs eksportētājs, kas ir iesaistīts dempingā. Turklāt tas arī nodrošina, ka maksājums pilnībā likvidē kaitējumu. Visbeidzot, tas nodrošina lielāku stabilitāti un paredzamību lietotājiem un patērētājiem, jo tas ir fiksēts laikā.

                  (633)

                  Komisija uzskata, ka konkrētam uzņēmumam fiksētie maksājumi par tonnu labāk ņem vērā lietotāju vajadzības šīs lietas konkrētajā situācijā nekā ad valorem maksājumi, jo tie nodrošina, ka pat gadījumos, kad pasaules tirgus cenas pēc izmeklēšanas perioda ievērojami palielinās, tās neradītu lietotājiem nesamērīgu slogu.

                  (634)

                  Tādēļ Komisija uzskatīja par lietderīgu noteikt fiksētu summu par tonnu. Atšķirībā no ad valorem maksājumiem, kas ierobežoti ar MIP, šāda veida pasākums Savienības ražošanai nozarei sniedz tūlītēju aizsardzību pret kaitējumu radošu dempingu noteiktā maksājumu līmenī, vienlaikus izslēdzot to, ka importētāji un lietotāji ir spiesti maksāt lielākus maksājumus nākotnē. Līdz ar to panāk tādu interešu līdzsvarošanas veidu, kas nepieciešams šajā izmeklēšanā.

                  (635)

                  Fiksētā maksājuma summa par tonnu ir balstīta līmenī, kas ir vienāds ar dempinga vai kaitējuma starpību, kura katram attiecīgā ražojuma ražotājam eksportētājam noteikta izmeklēšanā, atkarībā no tā, kura ir no tām ir mazāka saskaņā ar pamatregulas 9. panta 4. punkta otro daļu.

                  (636)

                  Komisija noteica konkrēto maksājumu, dalot dempinga vai kaitējuma starpības mazāko summu, kas aprēķināta katram attiecīgajam ražotājam eksportētājam, ar kopējo attiecīgā ražojuma eksporta apjomu tonnās izmeklēšanas periodā. Turpmāk tabulā norādītas galīgā antidempinga maksājuma piemērojamās likmes, kuru pamatā ir ad valorem maksājumi (sk. tabulu (583). apsvērumā).

                              Valsts

                              Uzņēmums

                              Galīgā maksājuma likme – euro par neto tonnu

                              Brazīlija

                              ArcelorMittal Brasil S.A.

                              54,5

                              Aperam Inox América do Sul S.A.

                              54,5

                              Companhia Siderúrgica Nacional

                              53,4

                              Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A. (USIMINAS)

                              63,0

                              Gerdau Açominas S.A.

                              55,8

                              Irāna

                              Mobarakeh Steel Company

                              58,0

                              Krievija

                              Novolipetsk Steel

                              53,3

                              Valsts akciju sabiedrība Magnitogorsk Iron Steel Works (PJSC MMK)

                              96,5

                              PAO Severstal

                              17,6

                              Ukraina

                              Metinvest Group

                              60,5

                  (637)

                  Pēc papildu galīgās informācijas izpaušanas 2017. gada 22. septembrī Irānas ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka Komisija pieļāvusi pārrakstīšanās kļūdu, aprēķinot tā kopējo attiecīgā ražojuma eksporta apjomu izmeklēšana periodā.

                  (638)

                  Analizējusi ražotāja eksportētāja apgalvojumu, Komisija to pieņēma. Tāpēc pārskatītā fiksētā maksājuma summa par tonnu Mobarakeh Steel Company (un visiem pārējiem uzņēmumiem Irānā) ir 57,5 euro par neto tonnu.

                  (639)

                  Irānas ražotājs eksportētājs, Brazīlijas ražotājs eksportētājs CSN, ko atbalstīja tā saistītais Portugāles uzņēmums Lusosider, Brazīlijas ražotājs eksportētājs Usiminas, Ukrainas ražotājs eksportētājs Metinvest iesniedza cenu saistības. Krievijas ražotājs eksportētājs NLMK cenu saistības Komisijai jau bija iesniedzis 2017. gada 13. februārī.

                  (640)

                  11 citas ieinteresētās personas (septiņi ražotāji eksportētāji, viena no šiem ražotājiem eksportētājiem viens saistīts lietotājs, sūdzības iesniedzējs, konsorcijs un Brazīlijas misija Eiropas Savienībā) 2017. gada 26. septembrī iesniedza šādas piezīmes.

                  (641)

                  Brazīlijas ražotājs eksportētājs CSN norādīja, ka šāda pasākuma veida maiņa rada ļoti nopietnu apdraudējumu saistītajam Portugāles uzņēmumam Lusosider. Turklāt šis ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka ar pasākumu veida maiņu nepanāk pienācīgu līdzsvaru starp Savienības ražošanas nozares interesēm, no vienas puses, un Lusosider un citiem lietotājiem, no otras puses. Turklāt CSN apgalvoja, ka aiz pasākumu veida maiņas slēpjas nenoliedzamas izmaiņas pēc būtības. Rezultātā šī maiņa skars Lusosider un daudzus citus lietotājus, kas tai nav sagatavojušies. Tā saistītais uzņēmums Lusosider norādīja arī to, ka tik nozīmīga pasākumu veida maiņa liks tam pārcelt cinkota tērauda ražošanu ārpus Savienības. Turklāt Lusosider apgalvoja, ka tam būs jāatsakās no ieguldījuma projekta (70 milj. EUR vērtībā), kurā bija paredzēts Portugālē papildus saražot 300 000 t. Tāpēc tas apgalvoja, ka būvniecības tirgus Ibērijas pussalā nākotnē netiks pienācīgi apgādāts ar izejmateriāliem, ko pamatoja ar papildu datiem par tirgus tendencēm Ibērijas pussalā.

                  (642)

                  Brazīlijas ražotājs eksportētājs Usiminas apgalvoja, ka ir pārkāptas tā tiesības uz aizstāvību, jo 1,5 darba diena ir pārāk īss laikposms, lai sagatavotu jēgpilnu atbildi. Tas arī aicināja Komisiju turpināt īstenot iepriekšējo priekšlikumu un noteikt ad valorem maksājumus, ierobežojot tos ar MIP. Turklāt tas apgalvoja, ka, ņemot vērā pasākuma maiņu, kļūst ārkārtīgi svarīgs kaitējuma starpības līmenis. Tāpēc tas atkārtoti norādīja, ka pēcimportēšanas izmaksas, kuras piemēroja Komisija, esot pārāk zemas un ka izmantotā mērķa peļņa esot nepamatoti augsta un nelikumīgi sakāpināta. Tas arī atkārtoja savas iepriekšējās piezīmes, ka imports no Brazīlijas, kas esot radījis būtisku kaitējumu, ir zem de minimis robežvērtības, ja neņem vērā tā Brazīlijas ražotāja eksportētāja importu, kurš ir saistīts ar Savienības ražotāju ArcelorMittal. Tad tas vēlreiz norādīja, ka Komisija nav izvēlējusies atbilstīgu mērķa peļņu. Turklāt tas norādīja, ka Komisijas secinājums par to, ka Savienības ražošanas nozarei šīs izmeklēšanas periodā ir nodarīts būtisks kaitējums, šķiet, ir pretrunā konstatējumam antidempinga procedūrā pret Ķīnas izcelsmes karsti velmētiem plakaniem tērauda velmējumiem, ka būtiska kaitējuma draudi bija tikai laikā no 2015. gada 1. janvāra līdz 2015. gada 31. decembrim. Tas arī apgalvoja, ka tikai matemātiska starpība starp attiecīgo valstu importa cenām un Savienības iekšzemes cenu neatbilst prasībai par pienācīgu cenu ietekmes analīzi, ievērojot pamatregulu.

                  (643)

                  Brazīlijas ražotājs eksportētājs, kas sadarbojās, bet netika iekļauts izlasē, (Gerdau) norādīja, ka sākotnēji paredzētais pasākums (ad valorem maksājumi, ierobežojot tos ar MIP) guva daudzu dalībvalstu atbalstu. Tas uzskatīja, ka Komisijas sākotnējais nodoms joprojām ir vispiemērotākā rīcība saistība ar šo jautājumu.

                  (644)

                  Ukrainas ražotājs eksportētājs Metinvest apgalvoja, ka papildu galīgās informācijas izpaušanas reizē netika sniegti pārliecinoši pierādījumi un juridiskais pamatojums, kā arī esot pārkāptas tā tiesības uz aizstāvību. Turklāt tas apgalvoja, ka Komisija nav ņēmusi vērā vairākus svarīgus tiesiskus apgalvojumus un argumentus, kas būtu ievērojami samazinājuši tā dempinga starpību. Tas arī apgalvoja, ka fiksētās summas ierosinātais līmenis ir aizliedzošs, diskriminējošs un nesamērīgs, ņemot vērā pašlaik augstās tirgus cenas un importa pieaugumu no citām valstīm. Pasākumu termiņš esot jāierobežo līdz diviem gadiem. Visbeidzot, tas norādīja, ka Komisijai būtu jācenšas panākt konstruktīvus risinājumus importam no Ukrainas saskaņā ar ES un Ukrainas asociācijas nolīguma noteikumiem, un tādējādi būtu jādod priekšroka cenu saistībām, piemēram, tām, ko piedāvāja uzņēmums.

                  (645)

                  Krievijas ražotājs eksportētājs NLMK uzskata, ka Komisijai vajadzēja izmantot CIF vērtības, kas atbilst Novex (NLMK iekšējās eksporta nodaļas uzņēmums) pārdošanas rēķina vērtībai un ka korekcija, ko Komisija, aprēķinot konkrēto maksājumu, izdarīja, pamatojoties uz pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu, nav pamatota. Tas arī atsaucās uz savu cenu saistību piedāvājumu un sūdzējās par to, ka vēl nav saņēmis atbildi.

                  (646)

                  Krievijas ražotājs eksportētājs Severstal apgalvoja, ka šāda pasākuma veida maiņa pēc vispārējā informācijas dokumenta izpaušanas ir ES vispārīgo principu – tiesiskās paļāvības un labas pārvaldības – pārkāpums. Tas ierosināja jauna veida pasākumus piemērot, paredzot saprātīgu viena mēneša termiņu.

                  (647)

                  Krievijas ražotājs eksportētājs MMK nepiekrita tam, ka izvēlētais pārskatītais pasākuma veids labāk ņem vērā lietotāju vajadzības un nodrošina labāku līdzsvaru starp atšķirīgajām interesēm.

                  (648)

                  Konsorcijs apgalvoja, ka šāda pasākuma veida maiņa rada raizes neatkarīgajiem lietotājiem. Turklāt tas apgalvoja, ka ar pasākuma veida maiņu nepanāk pienācīgu līdzsvaru starp Savienības ražošanas nozares interesēm, no vienas puses, un importētājiem un lietotājiem, no otras puses. Turklāt tas apgalvoja, ka aiz pasākumu veida maiņas slēpjas nenoliedzamas izmaiņas pēc būtības. Rezultātā pasākumi izraisīšot būtisku iegādes cenu kāpumu lietotājiem, kas tos nostāda neizdevīgā konkurences stāvoklī salīdzinājumā ar Savienības ražotājiem. Tādēļ tas lūdza Komisiju pārskatīt tās nostāju un saglabāt savu sākotnējo priekšlikumu noteikt ad valorem maksājumus, ierobežojot tos ar MIP.

                  (649)

                  Gan konsorcijs, gan Krievijas ražotājs eksportētājs MMK aicināja Komisiju analizēt to, kā saprašanās memoranda parakstīšana starp Tata Steel un ThyssenKrupp saistībā ar to darbības apvienošanu Eiropā un nesen notikušā uzņēmuma Ilva iegāde, ko veica Arcelor Mittal, ietekmē Savienības interešu analīzi.

                  (650)

                  Sūdzības iesniedzējs norādīja, ka tas kategoriski nepiekrīt Savienības interešu novērtējumam, kas bija pamatā Komisijas lēmumam nenoteikt ad valorem maksājumus. Šajā sakarā tas atkārtoja savu apgalvojumu, ka Komisija ir ignorējusi juridisko kritēriju, kas izklāstīts pamatregulas 21. panta 1. punktā. Tas arī norādīja, ka maksājums par tonnu noteikts, balstoties uz vēsturiski zemu cenu līmeni, kas galvenokārt novērots izmeklēšanas periodā, un tas nozīmē, ka šāds maksājums nebūtu pietiekams, lai novērstu zaudējumus radošā dempinga attiecīgās starpības. Jo īpaši tas apgalvoja, ka fiksētā maksājuma aprēķinā nav ņemta vērā cenu dinamika pēc izmeklēšanas perioda. Turklāt tas apgalvoja, ka fiksēto maksājumu noteikšana nav atbilstoša šajā izmeklēšanā, ņemot vērā lielo attiecīgo ražojuma veidu skaitu, atsaucoties uz nostāju, ko Komisija bija paudusi Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2016/387 attiecībā uz Indijas izcelsmes plastisko čugunu (sk. 386. apsvērumu). Turklāt tas atkārtoja savu sākotnējo apgalvojumu, ka Komisijai ir jāņem vērā konstatējumi, ko izdarījis ekonomikas konsultāciju birojs BKP, kurš 2017. gada 12. jūnijā bija sagatavojis ekonomisko pētījumu un 2017. gada 24. jūlijā – turpinājuma ziņojumu. Saskaņā ar Eurofer tajos sniegti skaidri pierādījumi, ka maksājumu ietekme uz lietotājiem būtu minimāla. Visbeidzot, tas norādīja, ka Komisijai vajadzētu pārskatīt savu lēmumu izslēgt Serbiju no izmeklēšanas, ņemot vērā tās tirgus daļas pieaugumu pēc izmeklēšanas perioda un nākotnes ieguldījumu plānus.

                  (651)

                  Brazīlijas misija Eiropas Savienībā norādīja, ka pasākumu veida maiņa, šķiet, piedāvā ražotājiem pārmērīgu aizsardzību un ir pretrunā dažiem svarīgākajiem secinājumiem, kas izdarīti 2017. gada 17. jūlija vispārējā informācijas dokumentā, īpaši attiecībā uz MIP, lai ierobežotu maksājumu ietekmi uz importētājiem un lietotājiem un tādējādi nodrošinātu līdzsvaru starp dažādām interesēm. Tādēļ tas sagaida, ka Komisija atgriezīsies pie sākotnējā lēmuma par galīgajiem pasākumiem šajā izmeklēšanā.

                  (652)

                  Komisija ļoti detalizēti analizēja visus šos argumentus. Komisija sagrupēja atkārtojošos tematus par Savienības interešu pārbaudes kārtību un par tiesībām uz aizstāvību, ko izvirzīja dažādas ieinteresētās personas, turpmākajos apsvērumos un pēc tam sniedza piezīmes par atsevišķiem punktiem.

                  (653)

                  Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka ar pasākuma veida maiņu nepanāk atbilstīgu līdzsvaru starp dažādām interesēm. Lai gan ražotāji eksportētāji un lietotāji brīdināja par nesamērīgu ietekmi uz lietotājiem, sūdzības iesniedzējs saglabāja savu nostāju, ka esot nepieciešams ad valorem maksājums. Pirmkārt, Komisija atgādināja, ka saskaņā ar judikatūru, veicot interešu līdzsvarošanu, tai ir jāievēro juridiskie, ekonomiskie un politiskie aspekti. Šajā gadījumā Komisijas un dalībvalstu viedoklis atšķiras attiecībā uz līdzsvarošanas politisko analīzi. Šādā situācijā Komitoloģijas regulas 6. pants pilnvaro pārsūdzības komitejas priekšsēdētāju censties rast tādu risinājumu, kam ir visplašākais atbalsts pārsūdzības komitejā. Šajā lietā tā rezultātā nonāca pie priekšlikuma, ar ko nosaka fiksētos maksājumus.

                  (654)

                  Komisija uzskatīja, ka fiksētā maksājuma noteikšana patiešām ir atbilstošs vidusceļš starp konkurējošām interesēm šajā lietā šādu iemeslu dēļ.

                  (655)

                  Pirmkārt, fiksētie maksājumi pilnībā novērš kaitējumu un nodrošina Savienības ražošanas nozarei tūlītēju aizsardzību. Tas atbilst politiskajam novērtējumam, ka šāda tūlītēja un pilnīga aizsardzība ir pamatota, kā tas izriet no pārsūdzības komitejas apspriedēm. Tāpēc šādu maksājumu noteikšana pievērš īpašu uzmanību vajadzībai novērst kaitējumu radoša dempinga izkropļojošu ietekmi uz tirdzniecību un atjauno efektīvu konkurenci Savienības tirgū, kā noteikts pamatregulas 21. panta 1. punkta 2. teikumā.

                  (656)

                  Otrkārt, šajā lietā fiksētie maksājumi nodrošina lielāku stabilitāti un paredzamību lietotājiem un patērētājiem, jo tie laika gaitā paliek stabili. Šādu maksājumu noteikšana tādējādi izslēdz to, ka lietotāji un patērētāji var tikt spiesti maksāt lielākus maksājumus, ja cenas turpinātu pieaugt, kas, šķiet, ir iespējamais scenārijs. Fakts, ka šo maksājumu aprēķins tika balstīts uz cenām, kas dominēja izmeklēšanas periodā, līdzsvaro minēto fiksēto maksājumu ietekmi, jo tie ir aprēķināti, pamatojoties uz pilnīgiem un pārbaudītiem datiem brīdī, kad cenas bija ļoti zemas.
                  Līdz ar to Komisija nepārskatīja savu nostāju un neatgriezās pie sākotnējā priekšlikuma. Tā arī nesaīsināja pasākumu termiņu, kā to pieprasīja Ukrainas ražotājs eksportētājs, jo nebija īpaša iemesla atkāpties no parastā piecu gadu perioda, kurš norādīts pamatregulas 11. panta 2. punktā. Konkrētāk, tirgus ir pienācīgi noturīga ražojuma tirgus ar stabilu regulatīvo vidi (atšķirībā, piemēram, no inovatīviem ražojumiem ar lielu un mainīgu valdības iejaukšanos, piemēram, saules enerģijas paneļu gadījumā).

                  (657)

                  Cenas varētu vēl vairāk palielināties, ja turpināsies Savienības ražošanas nozares konsolidācija un tā gūs lielāku ietekmi sarunās. Šajā sakarā Komisija piekrita piezīmēm, ka uzņēmuma Ilva iegāde, ko veic konsorcijs, kurā ArcelorMittal ir lielākais akcionārs, un saprašanās memoranda parakstīšana starp Tata Steel un ThyssenKrupp par kopuzņēmuma izveidi, ir aktuāli šajā kontekstā. Tomēr šīs pārmaiņas notiek patlaban un uz tām jo īpaši attiecas pretmonopola iestāžu apstiprinājums. Tādejādi to iespējamā ietekme uz tirgu ir neskaidra un katrā ziņā tā norisināsies tikai nākotnē. Tādēļ Komisija uzskata, ka šīs pārmaiņas nepamato konkurējošo interešu pārkalibrēšanu šajā regulā. Attiecībā uz sūdzības iesniedzēja apgalvojumu, ka Komisija nav ņēmusi vērā konstatējumus, ko izdarījis ekonomikas konsultāciju birojs BKP, Komisija atkārtoja savus secinājumus, kas izklāstīti (473). un (474). apsvērumā. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

                  (658)

                  Attiecībā uz apgalvojumu, ka fiksēto maksājumu noteikšana nav atbilstoša šajā izmeklēšanā, ņemot vērā lielo attiecīgo ražojuma veidu skaitu, Komisija norādīja uz šādiem aspektiem. Tā atzina, ka fiksētie maksājumi nav labākais risinājums attiecībā uz heterogēniem ražojumiem. Tomēr šajā konkrētajā izmeklēšanā, kā norādīts (548). apsvērumā, ad valorem maksājumu noteikšana nesamērīgi ietekmētu lietotājus. Tādējādi kopumā fiksētie maksājumi šajā lietā ir vēlamākais risinājums. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.

                  (659)

                  Attiecībā uz sūdzības iesniedzēja piezīmi par to, ka maksājums par tonnu noteikts, balstoties uz vēsturiski zemu cenu līmeni, kas galvenokārt novērots izmeklēšanas periodā, Komisija atgādināja, ka antidempinga maksājumi vienmēr tiek balstīti un aprēķināti, izmantojot datus par izmeklēšanas periodu, neatkarīgi no tā, vai tie ir ad valorem vai fiksētie maksājumi. Ja dempinga starpības neaprēķinātu, ņemot vērā vēsturiski zemas cenas IP laikā, un maksājumus aprēķinātu, izmantojot augstākas cenas pēc IP, tas līdzinātos uz rezultātiem orientētai selektīvai atlasei un nebūtu pamatoti, jo būtu bijis jāizmanto divu atšķirīgu periodu dati. Jebkurā gadījumā tikai IP dati bija pilnīgi un pārbaudīti. Sūdzības iesniedzēja norādītie apstākļi nav ārkārtas, bet parasta tirgus konjunktūra. Visbeidzot, līdzsvarojot konkurējošās intereses, Komisija ir ņēmusi vērā arī faktu, ka IP datu izmantošana mazina fiksēto maksājumu ietekmi, jo tie ir balstīti ir vēsturiski zemām cenām. Tāpēc pieprasījumu ņemt vērā datus par laiku pēc IP, lai aprēķinātu fiksēto maksājumu, stingri noraidīja.

                  (660)

                  Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Komisija ir pārkāpusi to tiesības uz aizstāvību, neparedzot saprātīgu termiņu piezīmju sniegšanai par papildu informācijas izpaušanu. Šajā ziņā Komisija atsaucas uz pamatregulas 20. panta 5. punkta otro teikumu, kas nosaka, ka tā papildu galīgās informācijas izpaušanai var noteikt īsāku termiņu nekā 10 dienas. Šajā lietā Komisijai bija jāsagaida pārsūdzības komitejas apspriešanas rezultāts, kas notika 22. septembrī. Tajā pašā dienā tā nosūtīja visām ieinteresētajām personām papildu galīgo informāciju, kas nav garāka par vienu lappusi. Tādējādi ieinteresētās personas tika informētas piektdienas vakarā un tām bija laiks reaģēt uz šīm nelielajam izmaiņām līdz otrdienai, plkst. 14.00. Personām bija vairāk nekā 3,5 dienas, lai sagatavotu savas piezīmes par ļoti ierobežotu papildu tekstu. Ņemot vērā jautājuma steidzamību, Komisija tādējādi ir ievērojusi ieinteresēto personu tiesības uz aizstāvību. Pamatregulā dienas informācijas izpaušanai skaita kā dienas, nevis darba dienas, jo var sagaidīt, ka tādā situācijā kā šajā lietā, kur visas personas ļoti labi pārzina grafiku, ieinteresētās personas veic nepieciešamos piesardzības pasākumus, lai tās varētu strādāt nedēļas nogalē.

                  (661)

                     Severstal apgalvoja, ka pasākumu veida maiņa tik vēlā izmeklēšanas posmā esot vispārīgo principu – tiesiskās paļāvības un labas pārvaldības – pārkāpums. Komisija nevar piekrist argumentam, ka informācijas izpaušanas dokuments esot radījis tiesisko paļāvību par izmeklēšanas galīgo secinājumu. Gluži pretēji – izpaušanas mērķis ir informēt ieinteresētās personas par Komisijas sākotnējiem konstatējumiem un dot tām iespēju efektīvi īstenot savas tiesības uz aizstāvību. Tādēļ visām ieinteresētajām personām adresētā pavadvēstulē ir skaidri norādīts, ka “šī informācijas izpaušana neskar nevienu turpmāku lēmumu, ko var pieņemt Komisija, bet, ja šāda lēmuma pamatā ir atšķirīgi fakti un apsvērumi, tie uzņēmumam iespējami drīz tiks darīti zināmi”. Tas ir tas, ko Komisija izdarīja, 2017. gada 22. septembrī nosūtot papildu galīgo informāciju. Ieinteresētā persona tādējādi nevar paļauties uz tiesiskās paļāvības aizsardzību, pirms Komisija ir beigusi konkrēto pārskatīšanas procedūru, ja Komisija izlemj rīkoties saskaņā ar pilnvarām, ko tai sniedz Savienības likumdevējs (83). Arī šis arguments līdz ar to ir jānoraida.

                  (662)

                     Metinvest apgalvojums par to, ka ierosinātais pasākums ir diskriminējošs, netika pamatots. Vienīgi tas, ka imports no citām valstīm pēc izmeklēšanas perioda palielinājās, nepadara ierosināto pasākumu diskriminējošu pamatregulas 9. panta 5. punkta nozīmē. Vienlaikus kaitējumu radošs dempings konstatēts četrām attiecīgajām valstīm, savukārt šādi konstatējumi netika izdarīti attiecībā uz importu no citām valstīm. Tādējādi atšķirīgas attieksmes iemesls ir tas, kas pastāv nepieciešamība atjaunot taisnīgu konkurenci Savienības tirgū attiecībā uz importu no šīm četrām valstīm.

                  (663)

                  Visbeidzot, Komisija atkārtoti uzsvēra, ka fiksētie maksājumi guva lielāko iespējamo atbalstu pārsūdzības komitejā. Tāpēc Komisija noraidīja Gerdau piezīmi, ka daudzas dalībvalstis atbalstīja sākotnējo pasākumu, jo tas ir aplams. Patiešām pārsūdzības komitejā vien ierobežots dalībvalstu skaits atbalstīja šo priekšlikumu.

                  (664)

                  Turklāt vairākas ieinteresētās personas iesniedza piezīmes, kas neattiecas uz papildu galīgo informāciju: Usiminas atsaucās uz izmantotajām pēcimportēšanas izmaksām un mērķa peļņu, de minimis robežvērtību, cenu ietekmes analīzi, mērķa peļņu un apgalvojumu, ka konstatējumi šajā izmeklēšanā bija pretrunā Ķīnas izmeklēšanā gūtajiem konstatējumiem. Metinvest apgalvoja, ka Komisija neesot ņēmusi vērā vairākus svarīgus tiesiskus apgalvojumus un argumentus, savukārt NLMK apgalvoja, ka Komisija esot kļūdaini koriģējusi tā eksporta cenu. Attiecībā uz šiem apgalvojumiem Komisija norādīja, ka tie jau tikuši aplūkoti pēc galīgās informācijas nodošanas atklātībai. Saistībā ar Usiminas apgalvojumiem attiecībā uz pēcimportēšanas izmaksām tie tika aplūkoti (576). apsvērumā, attiecībā uz mērķa peļņu (563).–(565). apsvērumā, attiecībā uz de minimis robežvērtību (252).–(258). apsvērumā, attiecībā uz cenu ietekmes analīzi (273). apsvērumā un, visbeidzot, attiecībā uz neatbilstību Ķīnas izmeklēšanai (330)., (331). un (597). apsvērumā. Attiecībā uz Metinvest un NLMK apgalvojumu Komisija attiecīgi atsaucas uz (131). un (132). apsvērumu, ka arī uz (127). apsvērumu, un norāda, ka korekcija saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta i) apakšpunktu loģiski ietekmēja arī fiksētā maksājuma aprēķinu.

                  (665)

                  Sūdzības iesniedzējs atkārtoja savu viedokli, ka Komisijai vajadzētu atklāt kaitējuma starpības Serbijai un tās cenu samazinājuma līmeni. Tas arī aicināja Komisiju pārskatīt savu lēmumu izslēgt Serbiju no izmeklēšanas, ņemot vērā tās tirgus daļas pieaugumu Savienības tirgū. Komisija atzina, ka uzklausīšanas amatpersona ieteica izpaust kaitējuma un cenu samazinājuma starpības, lai labāk izprastu to, vai ir ievēroti pamatregulas 3. panta 4. punktā izklāstītie nosacījumi. Tomēr Komisija uzskata, ka kaitējuma un cenu samazinājuma starpību izpaušana nav bijusi nepieciešama, lai novērtētu tās analīzi par kumulāciju (sk. (238). apsvērumu), jo visi vajadzīgie dati ir pienācīgi izpausti informācijas dokumentā. Komisijas secinājums, ka Serbijas izcelsmes importa apjoms bija nenozīmīgs, bija balstīts uz pieejamajiem datiem par izmeklēšanas periodu saskaņā ar pamatregulas 3. panta 4. punktu. Datu izmantošana par laiku pēc IP nav pamatota, jo sūdzības iesniedzēja aprakstītās tendences nav ārkārtas, bet parastas svārstības tirgos. Turklāt Komisija nevar balstīt savu analīzi par kaitējumu uz ražotāju eksportētāju nākotnes ieguldījumu plāniem. Ja minētie plāni īstenosies un izraisīs apstākļu noturīgu maiņu, sūdzības iesniedzējs var iesniegt jaunu antidempinga sūdzību.

                  (666)

                  Pieci ražotāji eksportētāji 2017. gada 26. un 27. septembrī piedāvāja cenu saistības. Komisija norādīja, ka šie piedāvājumi ir saņemti krietni pēc pamatregulas 8. pantā noteiktā termiņa, to lasot saistībā ar pamatregulas 20. pantu, kas attiecas uz galīgās informācijas nodošanu atklātībai, nevis papildu galīgās informācijas nodošanu atklātībai.

                  (667)

                  Pamatregulas 8. pantā ir paredzēta iespēja piedāvāt cenu saistības (un pieņemt tās) izņēmuma gadījumos pēc minētā termiņa.

                  (668)

                  Komisija izvērtēs, vai šie nosacījumi ir izpildīti un cenu saistības var pieņemt. Tomēr, tā kā papildu galīgās informācijas izpaušana notika vēlā izmeklēšanas posmā, Komisija nevarēja veikt nepieciešamo analīzi attiecībā uz to, vai šādas cenu saistības bija pieņemamas pirms šīs regulas pieņemšanas. Tāpēc Komisija izņēmuma kārtā un ņemot vērā šā jautājuma sarežģītību, jo īpaši ieinteresēto personu tiesības uz aizstāvību, pabeigs analīzi vēlākā posmā iespējami drīzā laikā. Tas ir nepārprotami paredzēts pamatregulas 8. pantā, kurā paredzēta iespēja izņēmuma gadījumos pieņemt cenu saistības arī pēc galīgo pasākumu noteikšanas. Šajā sakarā Komisija analizēs arī ES un Ukrainas asociācijas nolīguma nozīmīgumu.

                  (669)

                  Attiecībā uz apgalvojumu, ka Komisija neesot atbildējusi uz cenu saistību piedāvājumu, ko NLMK bija iesniedzis Komisijai 2017. gada 13. februārī, Komisija atsaucas uz pamatregulas 8. panta 1. punktu, kurā paredzēts, ka saistības var piedāvāt tikai pēc tam, kad provizoriski konstatēts dempings un tā radītais kaitējums. Šajā konkrētajā lietā šāds konstatējums 2017. gada februārī vēl nebija izdarīts. Tādēļ NLMK piedāvātās cenu saistības tiks analizētas vēlāk kopā ar citiem piedāvājumiem.

                  (670)

                  Turklāt, atsaucoties uz Lusosider piezīmi, ka būvniecības tirgus Ibērijas pussalā nākotnē netiks pienācīgi apgādāts ar izejmateriāliem, šis apgalvojums tiks analizēts, pārskatot CSN/Lusosider cenu saistību piedāvājumu.

                  (671)

                  Pārsūdzības komiteja atzinumu nav sniegusi,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
      1. pants
      (1)   Tiek noteikts galīgais antidempinga maksājums šāda ražojuma importam: konkrēti Brazīlijas, Irānas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes plakani dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumi, arī ruļļos (ieskaitot “sagarumotos velmējumus” un “šaurās sloksnes”), pēc karstās velmēšanas tālāk neapstrādāti, neplaķēti, bez elektrolītiska vai cita pārklājuma.
      (2)   Attiecīgais ražojums neietver:

                  —

                  ražojumus no nerūsējošā tērauda un elektrotehniskā silīcijtērauda ar orientētu graudu;

                  —

                  ražojumus no instrumentu tērauda un ātrgriezējtērauda;

                  —

                  ruļļos netītus ražojumus bez reljefa raksta, kuri ir biezāki par 10 mm un 600 mm plati vai platāki; un

                  —

                  ruļļos netītus ražojumus bez reljefa raksta, kuri ir 4,75 mm biezi vai biezāki, bet kuru biezums nepārsniedz 10 mm, un 2 050 mm plati vai platāki.

            Patlaban attiecīgo ražojumu klasificē ar KN kodiem 7208 10 00, 7208 25 00, 7208 26 00, 7208 27 00, 7208 36 00, 7208 37 00, 7208 38 00, 7208 39 00, 7208 40 00, 7208 52 10, 7208 52 99, 7208 53 10, 7208 53 90, 7208 54 00, 7211 13 00, 7211 14 00, 7211 19 00, ex 7225 19 10 (Taric kods 7225191090), 7225 30 90, ex 7225 40 60 (Taric kods 7225406090), 7225 40 90, ex 7226 19 10 (Taric kods 7226191090), 7226 91 91 un 7226 91 99.
      (3)   Galīgā antidempinga maksājuma likmes, kas piemērojamas 1. punktā aprakstītajam ražojumam, kuru ražo turpmāk minētie uzņēmumi, ir šādas:

                  Valsts

                  Uzņēmums

                  Galīgā maksājuma likme – euro par neto tonnu

                     Taric papildu kods

                  Brazīlija

                  ArcelorMittal Brasil S.A.

                  54,5

                  C210

                  Aperam Inox América do Sul S.A.

                  54,5

                  C211

                  Companhia Siderúrgica Nacional

                  53,4

                  C212

                  Usinas Siderúrgicas de Minas Gerais S.A. (USIMINAS)

                  63,0

                  C213

                  Gerdau Açominas S.A.

                  55,8

                  C214

                  Irāna

                  Mobarakeh Steel Company

                  57,5

                  C215

                  Krievija

                  Novolipetsk Steel

                  53,3

                  C216

                  Valsts akciju sabiedrība Magnitogorsk Iron Steel Works (PJSC MMK)

                  96,5

                  C217

                  PAO Severstal

                  17,6

                  C218

                  Ukraina

                  Metinvest Group

                  60,5

                  C219

            (4)   Galīgā antidempinga maksājuma likme, kas piemērojama 1. punktā aprakstītajam ražojumam, kuru ražojis kāds cits uzņēmums, kas nav konkrēti minēts 2. punktā, ir fiksētais maksājums, kā noteikts nākamajā tabulā.

                  Uzņēmums

                  Galīgā maksājuma likme – euro par neto tonnu

                     Taric papildu kods

                  Visi pārējie Brazīlijas uzņēmumi

                  63,0

                  C999

                  Visi pārējie Irānas uzņēmumi

                  57,5

                  C999

                  Visi pārējie Krievijas uzņēmumi

                  96,5

                  C999

                  Visi pārējie Ukrainas uzņēmumi

                  60,5

                  C999

            (5)   Konkrēti nosauktajiem ražotājiem, ja preces pirms laišanas brīvā apgrozībā ir sabojātas un tāpēc saskaņā ar 131. panta 2. punktu Komisijas 2015. gada 24. novembra Īstenošanas regulā (ES) 2015/2447 (84), muitas vērtības noteikšanai faktiski samaksāto vai maksājamo cenu nosaka proporcionāli, galīgo maksājuma likmi, kas aprēķināta, pamatojoties uz 2. punktu, proporcionāli samazina atbilstoši faktiski samaksātās vai maksājamās cenas proporcionālai daļai. Tad maksājamā summa būs vienāda ar starpību starp samazināto galīgo maksājuma likmi un samazināto neto cenu ar piegādi līdz Savienības robežai pirms muitošanas.
      (6)   Attiecībā uz visiem pārējiem uzņēmumiem, ja preces pirms laišanas brīvā apgrozībā ir sabojātas un tāpēc saskaņā 131. panta 2. punktu Komisijas Regulā (ES) 2015/2447 muitas vērtības noteikšanai faktiski samaksāto vai maksājamo cenu nosaka proporcionāli, antidempinga maksājuma likmes summu, kas aprēķināta, pamatojoties uz šā panta 3. punktu, proporcionāli samazina atbilstoši faktiski samaksātās vai maksājamās cenas proporcionālai daļai.
      (7)   Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
      (8)   Ja kāds ražotājs eksportētājs Brazīlijā sniedz pietiekamus pierādījumus Komisijai, ka tas:

                  a)

                  izmeklēšanas periodā (no 2015. gada 1. jūlija līdz 2016. gada 30. jūnijam) neeksportēja 1. panta 1. punktā aprakstīto ražojumu uz Savienību;

                  b)

                  nav saistīts ne ar vienu Brazīlijas eksportētāju vai ražotāju, uz kuru attiecas ar šo regulu noteiktie pasākumi; un

                  c)

                  ir faktiski eksportējis attiecīgo ražojumu uz Savienību pēc izmeklēšanas perioda vai uzņēmies neatceļamas līgumsaistības eksportēt ievērojamu attiecīgā ražojuma daudzumu uz Savienību, tad tabulu regulas 1. panta 4. punktā var grozīt, pievienojot jaunu ražotāju eksportētāju uzņēmumiem, kas sadarbojās, bet netika iekļauti izlasē, un tādējādi attiecinot uz to vidējo svērto maksājuma likmi izlasē iekļautajiem uzņēmumiem, kas ir vienāda ar 55,8 euro par neto tonnu.

            2. pants
      Saskaņā ar pamatregulas 9. panta 2. punktu ar šo tiek izbeigta antidempinga procedūra attiecībā uz Serbijas izcelsmes attiecīgā ražojuma importu uz Savienību.
      3. pants
      Komisijas 2017. gada 5. janvāra Īstenošanas regula (ES) 2017/5, ar ko uz konkrētu Krievijas un Brazīlijas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importu attiecina reģistrāciju, tiek galīgi atcelta, maksājumus neiekasējot ar atpakaļejošu datumu.
      4. pants
      Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

         Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
         Briselē, 2017. gada 5. oktobrī

               Komisijas vārdā –

               priekšsēdētājs

            Jean-Claude JUNCKER

         (1)  OV L 176, 30.6.2016., 21. lpp.

         (2)  Paziņojums par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz konkrētu Brazīlijas, Irānas, Krievijas, Serbijas un Ukrainas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importu (OV C 246, 7.7.2016., 7. lpp.).

         (3)  Komisijas 2017. gada 5. janvāra Īstenošanas regula (ES) 2017/5, ar ko uz konkrētu Krievijas un Brazīlijas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importu attiecina reģistrāciju (OV L 3, 6.1.2017., 1. lpp.).

         (4)  Šo Savienības ražotāju atlasīja tādēļ, ka tas bija viens no izlasē iekļautajiem Savienības ražotājiem, kas argumentēja, ka varētu īsā termiņā palielināt savu jaudu.

         (5)  Turklāt divi lietotāji, kas bija konsorcija biedri, bija pret pasākumu noteikšanu. Tomēr cits Itālijas lietotājs, kas pieteicās procesa vēlākā posmā, atbalstīja pasākumu noteikšanu.

         (6)  Tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas ziņojums, 2017. gada 23. jūnijs, HO/AK ju-ca-11.ho(2017)3604029, 3. lpp.

         (7)  Tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas ziņojums, 2017. gada 23. jūnijs, HO/AK ju-ca-11.ho(2017)3604029, 4. lpp.

         (8)  Aukstās velmēšanas procesā iepriekš karsti velmētu un kodinātu loksni vai sloksni izlaiž cauri aukstiem ruļļiem, proti, to temperatūra ir zemāka par metāla atkvēlināšanas temperatūru.

         (9)  Komisijas 2016. gada 6. oktobra Īstenošanas regula (ES) 2016/1778, ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam (OV L 272, 7.10.2016., 33. lpp.).

         (10)  Sk. 2015. gada 25. jūnija spriedumu lietā PT Musim Mas pret Padomi, T-26/12, EU:T:2015:437, 52. punkts. Sk. arī PTO ekspertu grupas ziņojumu DS442, European Union – Anti-dumping Measures On Imports Of Certain Fatty Alcohols From Indonesia (Eiropas Savienība – antidempinga pasākumi attiecībā uz konkrētu alifātisko spirtu importu no Indonēzijas), 7.89. punkts utt.

         (11)  Novex bija neatkarīgs no NLMK līdz 2008. gadam, kad NLMK, iegādājoties akcijas, pārpirka visu Novexco (Cyprus) limited (turpmāk – Novexco) un Novex Trading (Swiss) S.A. (turpmāk – Novex). Sk. lietu Nr. COMP/M.5101 – NOVOLIPETSK STEEL/NOVEXCO/NOVEX TRADING.

         (12)  Komisijas 2016. gada 29. jūlija Īstenošanas regulas (ES) 2016/1328 (OV L 210, 4.8.2016, 1. lpp..) 64.–67. apsvērums, kurā cita starpā minēts MMK saistītais Šveices importētājs/tirgotājs.

         (13)  Eiropas Komisija 2016. gada 20. janvārī uzsāka padziļinātu pārbaudi, lai novērtētu, vai Itālijas valsts atbalsts tērauda ražotājam Ilva atbilst ES valsts atbalsta noteikumiem, un 2016. gada 15. maijā pagarināja šīs pārbaudes termiņu. Jānorāda, ka 2017. gada 3. jūlijā šī izmeklēšana vēl nebija pabeigta.

         (14)  EKT, lieta C-315/90 Gimelec pret Komisiju, EU:C:1991:447, 16.–29. punkts; PTO Apelācijas institūcijas ziņojums, 24.7.2001., WT/DS184/AB/R, 181.–215. punkts.

         (15)  WT/DS184/AB/R, 2001. gada 24. jūlijs, 69. lpp., 204. punkts.

         (16)  Aukstās velmēšanas procesā iepriekš karsti velmētu un kodinātu loksni vai sloksni izlaiž cauri aukstiem ruļļiem, proti, to temperatūra ir zemāka par metāla atkvēlināšanas temperatūru.

         (17)  Komisijas 2016. gada 10. februāra Īstenošanas regula (ES) 2016/181, ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas un Krievijas Federācijas izcelsmes auksti velmētu plakanu tērauda velmējumu importam (OV L 37, 12.2.2016., 25. lpp., 153. apsvērums).

         (18)  Komisijas 2016. gada 29. jūlija Īstenošanas regula (ES) 2016/1328, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts konkrētu Ķīnas Tautas Republikas un Krievijas Federācijas izcelsmes auksti velmētu plakanu tērauda velmējumu importam (OV L 210, 4.8.2016., 15. lpp., 117. apsvērums).

         (19)  Tā aptvēra periodu no 2014. gada 1. aprīļa līdz 2015. gada 31. martam, kas atšķiras no šīs lietas izmeklēšanas perioda (sk. (19). apsvērumu).

         (20)  Komisijas 2017. gada 5. aprīļa Īstenošanas regula (ES) 2017/649, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam (OV L 92, 6.4.2017., 68. lpp.).

         (21)  Komisijas 2017. gada 5. aprīļa Īstenošanas regula (ES) 2017/649, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam (OV L 92, 6.4.2017., 68. lpp.).

         (22)  Komisijas 2017. gada 5. aprīļa Īstenošanas regula (ES) 2017/649, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam (OV L 92, 6.4.2017., 68. lpp.).

         (23)  Brazīlijas ražotājs eksportētāja Usiminas iesniegtā piezīme, 2017. gada 7. augusts, 2. lpp.

         (24)  Brazīlijas ražotājs eksportētājs atsaucas uz šīs regulas 15. tabulu. Tā pati tabula bija ietverta vispārējā informācijas dokumentā.

         (25)  Komisijas 2016. gada 5. oktobra Īstenošanas regula (ES) 2016/1778, ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam (OV L 272, 7.10.2016., 62. lpp.), 197. apsvērums.

         (26)  Komisijas 2017. gada 5. aprīļa Īstenošanas regula (ES) 2017/649, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam (OV L 92, 6.4.2017., 76. lpp.), 59. apsvērums.

         (27)  Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Eiropadomei, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai, Reģionu komitejai un Eiropas Investīciju bankai “Tērauda rūpniecība: kā saglabāt ilgtspējīgu nodarbinātību un izaugsmi Eiropā”, COM (2016) 155 final, Briselē, 16.3.2016. Šajā dokumentā par pasaules mēroga tērauda nozares jaudas pārpalikumu ir sniegta turpmāk izklāstītā informācija.

                  —

                  2. lpp.: … “ekonomikas lejupslīde Ķīnā un citās jaunietekmes ekonomikās kopš 2014. gada ir negatīvi ietekmējusi pieprasījumu pēc tērauda visā pasaulē”;

                  —

                  6. lpp.: … “Papildus pasākumiem, kuru mērķis ir neitralizēt pasaules mēroga ražošanas jaudas pārpalikumu, Komisija kopā ar mūsu galvenajiem partneriem apzina šīs problēmas cēloņus. Pasaules mēroga problēmai ir nepieciešams pasaules mēroga risinājums”.

         (28)  Ilva, ThyssenKrupp un Tata Steel UK.

         (29)

         Datu par jaudu avots: ESAO ( ESAO, DSTI/SU/SC(2016)6/Final, 2016. gada 5. septembris, Zinātnes, tehnoloģiju un inovāciju direktorāts, “Updated steelmaking capacity figures and a proposed framework for enhancing capacity monitoring activity” (“Atjaunināti tērauda ražošanas jaudas dati un satvara ierosinājums jaudas uzraudzības uzlabošanai”), pielikums, 7. lpp. un turpmāk.).

         (30)

         Ražošanas datu avots: Pasaules Tērauda asociācija, Steel Statistical Yearbook 2015 (Pasaules Tērauda asociācija, Steel Statistical Yearbook 2016, 1. tabula 1. un 2. lpp. un 13. tabula 35. lpp., http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html.).

         (31)  Izraksts no jaunākā EK augšupējā pētījuma par enerģijas cenām un izmaksām, ko veica konsultantu (tostarp Ecofys un Eiropas politikas pētījumu centrs (CEPS)) konsorcijs, 2016. gada jūlijs.

         (32)  Komisijas 2017. gada 5. aprīļa Īstenošanas regula (ES) 2017/649, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam (OV L 92, 6.4.2017., 68. lpp.).

         (33)  Komisijas 2016. gada 6. oktobra Īstenošanas regula (ES) 2016/1778, ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam (OV L 272, 7.10.2016.).

         (34)  Komisijas 2017. gada 5. aprīļa Īstenošanas regula (ES) 2017/649, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam (OV L 92, 6.4.2017., 68. lpp.).

         (35)  Eurofer2017. gada 2. maija iesniegums, 12. lpp. Šis apgalvojums attiecas uz to, ka Komisija provizoriskā posmā izlēma turpināt izmeklēšanu, nenosakot pasākumus.

         (36)  Spriedums lietā T-192/08, 2011. gada 25. oktobris, Transnacionāls uzņēmums “Kazchrome” un ENRC Marketing pret Padomi. EU:T:2011:619, 221. punkts.

         (37)  Lai gan atbildes uz anketu par laiku pēc izmeklēšanas perioda lūdza sniegt visiem konsorcija biedriem, konsorciju pārstāvošie juristi minēja, ka dažiem biedriem nebija tādas organizatoriskās struktūras, kas nepieciešama, lai sniegtu anketā par laiku pēc izmeklēšanas perioda prasīto informāciju, savukārt citi bija aizņemti ar finanšu gada slēgšanu, un nepalīdzēja arī svētku dienas un anketas aizpildīšanas īsie termiņi.

         (38)  Visbeidzot, ESTA pats 2017. gada 10. maijā atbildēja Komisijas dienestiem, ka “pārstāv vairāk nekā 100 tērauda cauruļu ražotājus 17 ES valstīs un aptver vairāk nekā 90 % no ES ražošanas apjoma. Šo ražotāju daudzveidība ir tāda, ka … var ietvert lielas starptautiskas grupas un MVU ar tikai vienu ražotni vienā valstī, kas var arī būt lielu tērauda ražotāju meitasuzņēmumi vai ģimenes uzņēmumi …”.

         (39)

         Datu par jaudu avots: ESAO (ESAO, DSTI/SU/SC(2016)6/Final, 2016. gada 5. septembris, Zinātnes, tehnoloģiju un inovāciju direktorāts, “Updated steelmaking capacity figures and a proposed framework for enhancing capacity monitoring activity” (“Atjaunināti tērauda ražošanas jaudas dati un satvara ierosinājums jaudas uzraudzības uzlabošanai”), pielikums, 7. lpp. un turpmāk.).

         (40)

         Ražoš anas datu avots: Pasaules Tērauda asociācija, Steel Statistical Yearbook 2016 (Pasaules Tērauda asociācija, Steel Statistical Yearbook 2016, 1. tabula 1. un 2. lpp. un 13. tabula 35. lpp., http://www.worldsteel.org/statistics/statistics-archive/yearbook-archive.html.).

         (41)  Aplēse.

         (42)  Dati nav pieejami.

         (43)  ASV, Starptautiskās tirdzniecības administrācija, Global Steel Trade Monitor, 2017. gada februāris, Steel Exports Report India (Ziņojums par tērauda eksporta situāciju Indijā), http://www.trade.gov/steel/countries/pdfs/2017/q1/exports-india.pdf.

         (44)  ESAO, DSTI/SC(2017)1/Final, ESAO Tērauda komiteja, 2017. gada 24. marts, Steel Market Developments – Q2 2017 (Tērauda tirgus dinamika – 2017. gada 2. ceturksnis), analīze 6. un 9. lpp., http://www.oecd.org/industry/ind/steel-market-developments-2017Q2.pdf.

         (45)  ESAO, DSTI/SC(2017)1/Final, ESAO Tērauda komiteja, 2017. gada 24. marts, Tērauda tirgus dinamika – 2017. gada 2. ceturksnis, analīze 7. lpp., http://www.oecd.org/industry/ind/steel-market-developments-2017Q2.pdf.

         (46)  ESAO, DSTI/SC(2017)1/Final, ESAO Tērauda komiteja, 2017. gada 24. marts, Tērauda tirgus dinamika – 2017. gada 2. ceturksnis, analīze 10. lpp., http://www.oecd.org/industry/ind/steel-market-developments-2017Q2.pdf; sk. arī ESAO, DSTI/SU/SC(2016)6/Final, 2016. gada 5. septembris, Zinātnes, tehnoloģiju un inovāciju direktorāts, Decision to remove natural gas subsidy (Lēmums atcelt dabasgāzes subsīdiju), 19. lpp.

         (47)  Komisijas 2016. gada 6. oktobra Īstenošanas regula (ES) 2016/1778, ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam (OV L 272, 7.10.2016.).

         (48)  Eurofer iesniegums, Economic analysis of the impact of anti-dumping measures in AD 635 on selected imports of hot-rolled flat steel (HRF) on EU downstream products (Ekonomikas analīze par ietekmi, ko antidempinga pasākumu AD 635 piemērošana izlasē iekļautu karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importam radītu uz ES lejasposma ražojumiem), bez datuma, nosūtīts Komisijas dienestiem 2017. gada 31. maijā, 1. lpp.

         (49)  Komisija šajā regulā ir izklāstījusi dažus no datiem. Sk. (460). apsvērumu.

         (50)  Eiropas Tērauda cauruļu ražotāju asociācija (European Steel Tube Association, ESTA) norādīja, ka šie veidi ir konkrētā veidā metinātas caurules un cauruļvadi (tā sauktie “gāzes cauruļvadi”), bet tie veido ne vairāk kā 10 % no Savienības metināto cauruļu ražošanas kopapjoma. (ESTA2017. gada 1. jūnija e-pasts Komisijas dienestiem).

         (51)  Konsorcija iesniegums, piezīmes atbildē uz Eurofer2017. gada 7. februāra iesniegumu CIHFR vārdā, bez datuma, dokuments saņemts e-pastā 2017. gada 2 martā, 4. lpp.

         (52)  ESTA, AD 635 – ESTA piezīmes, 2017. gada 10. maijs.

         (53)  Eurofer iesniegums, kurā analizēta pagaidu maksājumu ietekmi uz lietotājiem, 2017. gada 7. februāris, 2. lpp.

         (54)  Eurofer iesniegums, Eurofer piezīmes par Komisijas informācijas dokumentu, 2017. gada 4. aprīlis, 9. lpp. Sūdzības iesniedzējs arī minēja, ka šīs simulācijas nebija aprakstītas lietas nekonfidenciālajā daļā.

         (55)  Eurofer iesniegums, Economic analysis of the impact of anti-dumping measures in AD 635 on selected imports of hot-rolled flat steel (HRF) on EU downstream products (Ekonomikas analīze par ietekmi, ko antidempinga pasākumu AD 635 piemērošana izlasē iekļautu karsti velmētu plakanu tērauda velmējumu importam radītu uz ES lejasposma ražojumiem), bez datuma, nosūtīts Komisijas dienestiem 2017. gada 31. maijā, 1. lpp.

         (56)  Šie fakti nebija pieejami laikā, kad izstrādāja simulācijas.

         (57)  ESTA, ESTA2017. gada 1. jūnija e-pasts Komisijas dienestiem.

         (58)  Konsorcija iesniegums, piezīmes par Komisijas informācijas dokumentu, iesniegts CIHFR vārdā, 2017. gada 8. maijs, 9. un 10. lpp.

         (59)  Norādītie procentuālie rādītāji ir visu tērauda cauruļu ražotāju vidējais svērtais peļņas rādītājs pirms nodokļu samaksas, kas atspoguļots to attiecīgajos ienākumu pārskatos par tabulā minētajiem periodiem, izteikts procentos pret to pārdošanas apjomu Savienības brīvajā tirgū.

         Avots: dažādu tērauda cauruļu ražotāju atbildes uz anketas par laiku pēc izmeklēšanas perioda jautājumiem.

         (*1)  Kā minēts (439). apsvērumā, no konsorcija biedriem tika saņemtas 11 atbildes, no kurām piecas bija snieguši tērauda cauruļu ražotāji un pārējās sešas – pakalpojumu centri (tie ir uzņēmumi, kas īsteno tikai konkrētas pārstrādes darbības, piemēram, ražojuma griešanu, garengriešanu un/vai kodināšanu).

         (*2)  Kā minēts (439). apsvērumā, tika saņemtas deviņas atbildes, no kurām astoņas bija snieguši tērauda cauruļu ražotāji un vienu – pakalpojumu centrs.

         (*3)  Kā minēts (439). apsvērumā, tika saņemtas divas atbildes, no kurām tikai vienu bija sniedzis tērauda cauruļu ražotājs. Otru sniedza pakalpojumu centrs.

         (60)  Tomēr ESTA neatbildēja uz jautājumu par to, vai tērauda cauruļu ražotāji spēj praksē izmaksu paaugstinājumu novirzīt uz pircējiem.

         (61)  Eiropas Tērauda cauruļu ražotāju asociācijas iesniegums, 2017. gada 10. maijs.

         (62)  Eurofer iesniegums, kurā analizēta pagaidu maksājumu ietekme uz lietotājiem, 2017. gada 7. februāris, 2. lpp.

         (63)  CECED ģenerāldirektorāta 2017. gada 22. maija vēstule Komisijas dienestiem.

         (64)  Orgalime ir Eiropas Mašīnbūves rūpniecības asociācija, kas pārstāv mehāniskās, elektriskās, elektroniskās, metālapstrādes un metāla ražojumu rūpniecības intereses.

         (65)  Vēstule, kas 2017. gada 22. maijā saņemta e-pastā, bez datuma, Electrolux Home Products Corporation N.V. izpilddirektors un priekšsēdētāja vietnieks iepirkumu jautājumos.

         (66)  Novolipetsk Steel2016. gada 25. oktobra iesniegums.

         (67)  Eurofer ģenerāldirektora 2017. gada 27. jūnija vēstules tirdzniecības komisāram un Eiropas Komisijas priekšsēdētājam.

         (68)  Komisijas 2000. gada 4. februāra Lēmums Nr. 284/2000/EOTK, ar kuru piemēro galīgo kompensācijas maksājumu par dažu tādu plakanu dzelzs un neleģētā tērauda velmējumu importu, kam platums ir 600 mm vai vairāk, kas ir neplaķēti, bez elektrolītiska vai cita pārklājuma, ruļļos un kas nav vairāk apstrādāti, kā tikai karsti velmēti, ar izcelsmi Indijā un Taivānā, un ar kuru pieņem saistības, ko piedāvāja daži ražotāji eksportētāji, un ar kuru izbeidz procedūru attiecībā uz Dienvidāfrikas izcelsmes importu (OV L 31, 2000., 44. lpp., 338. punkts).

         (69)  Komisijas 2017. gada 5. aprīļa Īstenošanas regula (ES) 2017/649, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes karsti velmētu plakanu dzelzs, neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda velmējumu importam (OV L 92, 6.4.2017., 88. lpp.), 133. apsvērums.

         (70)  Komisijas 2017. gada 27. februāra Īstenošanas regula (ES) 2017/336, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kas noteikts konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda biezlokšņu importam, (OV L 50, 28.2.2017., 202. apsvērums, 37. lpp.)

         (71)  Komisijas 2016. gada 6. oktobra Īstenošanas regula (ES) 2016/1777, ar ko konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda biezlokšņu importam nosaka pagaidu antidempinga maksājumu, (OV L 272, 7.10.2016., 5. lpp.)

         (72)  Komisijas 2016. gada 6. oktobra Īstenošanas regula (ES) 2016/1777, ar ko konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes neleģētā tērauda vai cita leģētā tērauda biezlokšņu importam nosaka pagaidu antidempinga maksājumu, (OV L 272, 7.10.2016., 28. lpp.)

         (73)  Izmantotā pamatotā peļņas norma ir tā pati, ko izmantoja izmeklēšanā par ļoti līdzīgu ražojumu, t. i., auksti velmētu plakanu tēraudu.

         (74)  Komisijas 2015. gada 29. oktobra Īstenošanas regula (ES) 2015/1953, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas, Japānas, Korejas Republikas, Krievijas Federācijas un Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes orientēta grauda struktūras elektrotehniskā silīcijtērauda plakanu velmējumu importam, (OV L 284, 30.10.2015., 130. lpp.) un turpmāk.

         (75)  Eurofer iesniegums, 2017. gada 30. maijs, AD635 – Brazīlijas, Irānas, Krievijas, Serbijas un Ukrainas (piecas valstis) izcelsmes karsti velmēti plakani tērauda velmējumi – Eurofer iesniegums par atbilstīgu pasākumu veidu, 5. lpp.

         (76)  Eurofer iesniegums, AD635 – Brazīlijas, Irānas, Krievijas, Serbijas un Ukrainas (piecas valstis) izcelsmes karsti velmēti plakani tērauda velmējumi – Eurofer iesniegums par atbilstīgu pasākumu veidu.

         (77)  Komisijas 2015. gada 29. oktobra Īstenošanas regula (ES) 2015/1953, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas, Japānas, Korejas Republikas, Krievijas Federācijas un Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes orientēta grauda struktūras elektrotehniskā silīcijtērauda plakanu velmējumu importam (OV L 284, 30.10.2015., 109. lpp.).

         (78)  Mlex plašsaziņas līdzekļu paziņojums: Price floor on hot-rolled steel seen as a middle ground for EU dumping-probe conundrum, 2017. gada 24. maijs.

         (79)  Komisijas 2015. gada 29. oktobra Īstenošanas regula (ES) 2015/1953, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas, Japānas, Korejas Republikas, Krievijas Federācijas un Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes orientēta grauda struktūras elektrotehniskā silīcijtērauda plakanu velmējumu importam (OV L 284, 30.10.2015., 109. lpp.).

         (80)  Komisijas 2015. gada 29. oktobra Īstenošanas regula (ES) 2015/1953, ar ko nosaka galīgo antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas, Japānas, Korejas Republikas, Krievijas Federācijas un Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes orientēta grauda struktūras elektrotehniskā silīcijtērauda plakanu velmējumu importam (OV L 284, 30.10.2015.). Tomēr jāatzīmē, ka šajā konkrētajā gadījumā vienas MIP vietā aprēķināja 3.

         (81)  European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, 1049 Bruxelles/Brussel, BELGIQUE/BELGIË.

         (82)  OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.

         (83)  Sk. Tiesas spriedumu 1991. gada 7. maijā lietā C-69/89 Nakajima Visi Precision pret Eiropas Kopienu Padomi, ECLI:EU:C:1991:186, 120. punkts. Sk. arī jaunākos ģenerāladvokāta M. Campos Sánchez-Bordona secinājumus, sniegtus 2017. gada 20. jūlijā lietā C-256/16 Deichmann, ECLI:EU:C:2017:580, 49. punkts.

         (84)  Komisijas 2015. gada 24. novembra Īstenošanas regulā (ES) 2015/2447, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu konkrētus noteikumus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 952/2013, ar ko izveido Savienības Muitas kodeksu (OV L 343, 29.12.2015., 558. lpp.)