title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/2385 (2015. gada 17. decembris), ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts konkrētu Krievijas Federācijas izcelsmes alumīnija foliju importam

text:
               18.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 332/91

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2015/2385
   (2015. gada 17. decembris),
   ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts konkrētu Krievijas Federācijas izcelsmes alumīnija foliju importam
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 1225/2009 (2009. gada 30. novembris) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 9. panta 4. punktu,
   tā kā:
   A.   PROCEDŪRA

   1.   Pagaidu pasākumi

               (1)

               Eiropas Komisija (“Komisija”) 2015. gada 4. jūlijā ar Īstenošanas regulu (ES) 2015/1081 (2) (“pagaidu regula”) noteica pagaidu antidempinga maksājumu konkrētu Krievijas Federācijas (“Krievija”) izcelsmes alumīnija foliju importam.

               (2)

               Procedūra tika sākta 2014. gada 8. oktobrī pēc tam, kad 2014. gada 25. augustā sūdzību iesniedza uzņēmumi AFM Aluminiumfolie Merseburg GmbH, Alcomet AD, Eurofoil Luxembourg SA, Hydro Aluminium Rolled Products GmbH un Impol d.o.o. (“sūdzības iesniedzēji”) to ražotāju vārdā, kas pārstāv vairāk nekā 25 % no kopējā alumīnija folijas ražošanas apjoma Savienībā. Sūdzībā bija ietverti pirmšķietami pierādījumi par minētā ražojuma dempingu un no tā izrietošu būtisku kaitējumu, un tie bija pietiekami, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu.

         2.   Turpmākā procedūra

               (3)

               Pēc tam, kad tika izpausti būtiskie fakti un apsvērumi, pamatojoties uz kuriem bija noteikts pagaidu antidempinga maksājums (“informācijas pagaidu izpaušana”), vairākas ieinteresētās personas iesniedza rakstisku informāciju, izsakot savu viedokli par pagaidu konstatējumiem. Personām, kas to lūdza, bija iespēja tikt uzklausītām.

               (4)

               Vienīgais eksportētājs Rusal Group un pieci lietotāji pieprasīja tirdzniecības procedūru uzklausīšanas amatpersonas iesaistīšanos. Eksportētāja uzklausīšana notika 2015. gada 14. oktobrī Krievijas pārstāvja klātbūtnē. Būtiskākie apspriestie jautājumi bija pamatregulas 2. panta 9. punkta piemērošana, aprēķinot eksporta cenu, un apstrādāto alumīnija foliju (“ACF”) importa no Ķīnas Tautas Republikas (“ĶTR”) ietekme uz Savienības ražošanas nozares situāciju. Lietotāju uzklausīšana notika 2015. gada 23. oktobrī, kad beidzās termiņš piezīmju iesniegšanai pirms galīgās informācijas izpaušanas. Galvenie apspriestie jautājumi bija iespējamā antidempinga pasākumu, kas piemēroti mājsaimniecības alumīnija folijas (“AHF”) importam no ĶTR, apiešana, importa no trešām valstīm ietekme uz kaitējumu, kāds nodarīts Savienības ražošanas nozarei, antidempinga pasākumu piemērošanas AHF importam no Krievijas ietekme uz lietotājiem un iespēja, kā vienu no pasākumiem izmantot minimālo importa cenu.

               (5)

               Turklāt 2015. gada 27. oktobrī pieci pārtinēji pieprasīja konfrontējošu uzklausīšanu kopā ar sūdzības iesniedzējiem. Tomēr sūdzības iesniedzēja neizrādīja interesi par dalību šādā uzklausīšanā.

               (6)

               Komisija ņēma vērā ieinteresēto personu mutiski un rakstiski sniegtās piezīmes un vajadzības gadījumā attiecīgi grozīja pagaidu konstatējumus.

               (7)

               Komisija informēja visas ieinteresētās personas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata tā plānoja noteikt galīgo antidempinga maksājumu par konkrētu Krievijas izcelsmes alumīnija foliju importu un tādu summu galīgo iekasēšanu, kuras tika nodrošinātas ar pagaidu maksājumu (“galīgā informācijas izpaušana”). Visām personām tika noteikts termiņš, kurā tās varēja sniegt piezīmes saistībā ar galīgo informācijas izpaušanu.

               (8)

               Ieinteresēto personu iesniegtās piezīmes tika izskatītas un vajadzības gadījumā ņemtas vērā.

         3.   Izlases veidošana

               (9)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas viens no atlasītajiem Savienības ražotājiem savu darbību, tostarp aprīkojumu, atļaujas, saistības pret darbiniekiem un pastāvošos līgumus, pārdeva jaunam uzņēmumam. Tā kā izmaiņas notika pēc izmeklēšanas perioda, tās nav būtiskas kaitējuma vērtēšanai, kas notiek saskaņā ar pamatregulas 6. panta 1. punktu.

               (10)

               Tā kā piezīmes par izlases veidošanas metodi nav saņemtas, tiek apstiprināti pagaidu regulas 7.–13. apsvērumā minētie pagaidu konstatējumi.

         4.   Izmeklēšanas periods un attiecīgais periods

               (11)

               Kā izklāstīts pagaidu regulas 19. apsvērumā, dempinga un kaitējuma izmeklēšana aptvēra laikposmu no 2013. gada 1. oktobra līdz 2014. gada 30. septembrim (“izmeklēšanas periods”). Kaitējuma noteikšanai būtisko tendenču pārbaude attiecās uz laikposmu no 2011. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).

               (12)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas Krievijas iestādes apgalvoja, ka, tā kā izmeklēšanas periodā ir iekļauti arī dati par 2013. gada pēdējo ceturksni, kaitējuma analīzes tendenču konstatēšana neatbilda pamatregulas 3. panta 2. punktā noteiktajām prasībām par objektivitāti.

               (13)

               Izmeklēšanas periods tika noteikts saskaņā ar pamatregulas 6. panta 1. punktu. Turklāt Komisija, vērtējot attiecīgo ekonomikas faktoru tendences un rādītājus, kas attiecināmi uz ražošanas nozares stāvokli, ir paļāvusies uz pietiekami reprezentatīvu laika periodu, t. i., izmeklēšanas periodu un papildus uz trīs finanšu gadiem pirms izmeklēšanas perioda. Fakts, ka notiek zināma pārklāšanās starp izmeklēšanas periodu un vienu no gadiem, kas iekļauts attiecīgajā periodā, neietekmē mērķi konstatēt kaitējumu, ko īsteno Komisija. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

         B.   ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS

               (14)

               Kā noteikts pagaidu regulas 20. apsvērumā, attiecīgais ražojums ir Krievijas izcelsmes alumīnija folija, kas ir ne mazāk kā 0,008 mm un ne vairāk kā 0,018 mm bieza, bez pamatnes, tālāk neapstrādāta, tikai velmēta, ruļļos, kuru platums nepārsniedz 650 mm, bet svars pārsniedz 10 kg (“lielie ruļļi”), un ko patlaban klasificē ar KN kodu ex 7607 11 19 (Taric kods 7607111910) (“attiecīgais ražojums”). Attiecīgais ražojums ir plaši pazīstams kā mājsaimniecības alumīnija folija (“AHF”).

               (15)

               Pēc pagaidu informācijas atklāšanas dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Krievijas imports nekonkurēja ar Savienības ražošanas nozares ražoto AHF, tomēr sīkāk nepaskaidrojot un nepamatojot šo apgalvojumu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

               (16)

               Tā kā nekādas citas piezīmes par attiecīgo produktu un līdzīgu produktu nav saņemtas, tiek apstiprināti pagaidu regulas 21.–28. apsvērumā izdarītie secinājumi.

         C.   DEMPINGS

               (17)

               Sīkāka informācija par dempinga aprēķināšanu ir izklāstīta pagaidu regulas 29.–52. apsvērumā.

               (18)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas Rusal Group apstrīdēja korekciju, kas tika veikta eksporta cenai, kas minēta pagaidu regulas 40.–42. apsvērumā. Rusal Group apgalvoja, ka pārdošanas, vispārējo un administratīvo (“PVA”) izmaksu un saistītā tirgotāja peļņas atskaitīšana ir garantētas vienīgi darījumiem ar nosacījumu “piegāde ar samaksātu nodevu” (delivery duty paid, DDP), nevis darījumiem ar nosacījumiem “piegāde galamērķī” (delivery at place of destination, DAP) un “cena, apdrošināšana un frakts” (cost, insurance and freight, CIF).

               (19)

               Atbildot uz šo apgalvojumu, tika norādīts, ka Komisija ir veidojusi eksporta cenu saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu, jo pastāv saistība starp ražotājiem un ar to saistītajiem tirgotājiem. Izmeklēšanā atklājās, ka šī saistība attiecas uz visiem darījumiem, neraugoties uz to komerciālajiem nosacījumiem. Turklāt Rusal Group nesniedza nekādus pierādījumus tam, kādēļ izmantotā peļņas starpība varētu nebūt saprātīga. Tāpēc apgalvojumi šajā saistībā ir uzskatāmi par nepamatotiem un jānoraida. Attiecībā uz PVA izmaksām personai, kura apgalvo, ka korekcija ir pārmērīga, jāsniedz īpaši pierādījumi un aprēķini, kas pamato tās apgalvojumus un jo īpaši jāsniedz alternatīva korekcijas likme, kura, pēc tās domām, būtu jāpiemēro. Tomēr Rusal Group savā iesniegumā pēc pagaidu informācijas atklāšanas neko no tā nodrošināt neizdevās.

               (20)

               Pamatojoties uz iepriekš minēto, ražotāja eksportētāja apgalvojums tika noraidīts.

               (21)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas Rusal Group vēlreiz norādīja, ka nepiekrīt PVA izmaksu un peļņas korekcijām, kas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu ir veiktas DAP un CIF darījumiem. Rusal Group neapstrīd 2. panta 9. punkta piemērošanu, ņemot vērā saistītā ražotāja iesaistīšanos visu veidu darījumos (t. i., DDP, DAP un CIF). Taču attiecībā uz darījumiem, kas īstenoti saskaņā ar CIF un DAP nosacījumiem, Rusal Group apstrīd korekciju piemērojamību saskaņā ar 2. panta 9. punkta otro un trešo apakšpunktu, jo īpaši attiecībā uz PVA izmaksām un peļņu. Tā uzskata, ka saskaņā ar CIF un DAP nosacījumiem preču piegāde pircējam notiek pirms importēšanas, tāpēc šīs korekcijas nav piemērojamas. Savā iesniegumā Rusal Group uzskaitīja virkni gadījumu, kuros Komisija acīmredzami neesot veikusi korekcijas saskaņā ar 2. panta 9. punktu. Visbeidzot Rusal Group apgalvo, ka citādā gadījumā, ja Komisija uzstātu, ka 2. panta 9. punkta piemērošanai ir jāveic saprātīga PVA izmaksu un peļņas automātiska korekcija, Komisijas dienestiem būtu jāatzīst, kas CIF un DAP darījumos tirgotājs ir bijis ražotāja eksportētāja integrēta nodaļa, un tādēļ šiem darījumiem būtu jāpiemēro pamatregulas 2. panta 8. punkts.

               (22)

               Atbildot uz to, Komisija apstiprina, ka Rusal gadījumā korekcija saprātīgai PVA izmaksu un peļņas starpībai visu veidu darījumiem jāveic saskaņā ar 2. panta 9. punkta otro un trešo apakšpunktu. Lai gan preču piegādi CIF darījumiem veic pirms preču laišanas brīvā apgrozībā un pat, ja atbildība par muitas nodokļu nomaksu attiecas uz pircēju (pretēji tam, kā ir saskaņā ar DDP noteikumiem), tas nemaina faktu, ka pārdošanu veic saistītais tirgotājs, kurš sedz PVA izmaksas un kurš parasti cenšas gūt peļņu par saviem pakalpojumiem. Ņemot vērā faktu, ka tirgotājs ir saistīts ar ražotāju eksportētāju, pamatregulas 2. panta 9. punktā ir noteikts, ka dati par šādu ražotāju pēc definīcijas ir neuzticami un ka izmeklēšanas iestādei uz saprātīga pamata ir jākonstatē šā ražotāja PVA izmaksas un peļņa. Turklāt pamatregulas 2. panta 9. punkts neizslēdz iespēju, ka korekciju var veikt izmaksām, kuras rodas pirms importēšanas, ciktāl šīs izmaksas parasti sedz importētājs. Tāpēc pilnīga PVA izmaksu un peļņas korekciju izslēgšana, ciktāl tas attiecas uz pārdošanu, kas īstenota saskaņā ar CIF noteikumiem, nav pamatota. Proti, fakts, ka saistītais uzņēmums īsteno tikai noteiktas funkcijas, neliedz Komisijai veikt korekcijas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 9. punktu, taču tas varētu atspoguļoties zemākā PVA izmaksu summā, kas atskaitāma no cenas, par kuru attiecīgais produkts pirmo reizi tiek tālāk pārdots neatkarīgam pircējam. Katrā ziņā pierādīšanas pienākums ir ieinteresētajai personai, kura vēlas apstrīdēt to korekciju apmēru, kuras veiktas uz pamatregulas 2. panta 9. punkta pamata. Tādējādi, ja šī persona uzskata, ka korekcijas ir pārmērīgas, tai jāiesniedz konkrēti pierādījumi un aprēķini, kas pamato šos apgalvojumus. Attiecībā uz DAP darījumiem jāpiemin, ka piegādes vietas atrodas ES muitas teritorijā un tāpēc atšķirība attiecībā uz tirgotāja iesaistīšanās līmeni salīdzinājumā ar pārdošanu saskaņā ar DDP noteikumiem ir vēl mazāka. Attiecībā uz iepriekšējiem gadījumiem, kurus minējusi Rusal Group, pirmkārt, ir jāatzīmē, ka Komisijas nostāja atbilst Eiropas Savienības Tiesas judikatūrai. Otrkārt, Komisijai ir plaša rīcības brīvība saistībā ar pasākumiem, kas paredzēti tirdzniecības aizsardzībai un, īstenojot šo brīvību, tai nav saistoši tās iepriekš veiktie vērtējumi. Katrā ziņā faktiskā situācija katrā no Rusal Group minētajiem gadījumiem ir atšķirīga. Visbeidzot, attiecībā uz alternatīvo apgalvojumu par pamatregulas 2. panta 8. punkta piemērošanu Komisija atsaucas uz pamatojumu šajā apsvērumā un 19. apsvērumā un vēlreiz atkārto, ka ar to faktu, ka pastāv saistība starp eksportētāju un saistīto uzņēmumu, vien pietiek, lai Komisija faktiskās eksporta cenas varētu uzskatīt par neuzticamām, jo tas, ka pastāv saistība starp eksportētāju un saistīto uzņēmumu ir viens no daudziem iemesliem, kuru dēļ faktisko eksporta cenu var uzskatīt par neuzticamu.

               (23)

               Attiecībā uz PVA izmaksu korekcijas lieluma noteikšanu pēc piezīmju par pagaidu informācijas izpaušanu saņemšanas Komisija aicināja Rusal Group norādīt to PVA izmaksu daļu, kuru tā uzskata par nepiemērojamu vai nepamatotu saistībā ar CIF un DAP darījumiem, un sniegt pierādījumus par to, kā prasīts judikatūrā. Taču nekādi pierādījumi šajā saistībā netika sniegti, jo Rusal Group jebkādas informācijas iesniegšanu pakļāva nosacījumam, ka Komisija pieņems tās pamatregulas 2. panta 9. punkta interpretāciju. Tā kā nepastāv nekādi Rusal Group sniegti pierādījumi šajā saistībā, šis apgalvojums jānoraida.

               (24)

               Tā kā nepastāv nekādas citas piezīmes, pagaidu konstatējumi, kas izklāstīti pagaidu regulas 29.–52. apsvērumā tiek apstiprināti, un galīgās dempinga starpības, kuras ir izteiktas, kā procentuālais apmērs no CIF cenas līdz Savienības robežai, paliek nemainītas:

                           Uzņēmums

                           Galīgā dempinga starpība

                           Rusal group

                           34,0 %

                           Visi pārējie uzņēmumi

                           34,0 %

         D.   KAITĒJUMS

   1.   Savienības ražošanas nozares un Savienības ražošanas apjoma definēšana

               (25)

               Izmaiņas, kas minētas 9. apsvērumā, neietekmēja Savienības ražošanas nozares definēšanu.

               (26)

               Tā kā nav saņemtas nekādas piezīmes par Savienības ražošanas nozares un Savienības ražošanas apjoma definēšanu, tiek apstiprināti secinājumi, kas izklāstīti pagaidu regulas 53.–55. apsvērumā.

         2.   Savienības patēriņš

               (27)

               Tā kā nepastāv nekādas citas piezīmes par Savienības patēriņu, tiek apstiprināti pagaidu regulas 56.–60. apsvērumā izklāstītie secinājumi.

         3.   Imports no attiecīgās valsts

               (28)

               Tā kā nepastāv nekādas piezīmes par importu no attiecīgās valsts, tiek apstiprināti secinājumi, kas izklāstīti pagaidu regulas 61.–70. apsvērumā.

         4.   Savienības ražošanas nozares ekonomiskā situācija

               (29)

               Pēc pagaidu informācijas atklāšanas viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares ekonomiskās situācijas analīzi ietekmējot AHF un ACF tirgu savstarpējā atkarība. Puse apgalvoja, ka šie tirgi ir savstarpēji atkarīgi trīs galveno pieņēmumu dēļ: i) visi atlasītie Savienības ražotāji ir bijuši spējīgi ražot gan AHF, gan ACF vienās un tajās pašās ražotnēs un uz viena un tā paša aprīkojuma; ii) ir samērā vienkārši pāriet no ACF ražošanas un AHF ražošanu un otrādi un iii) abu produktu pieprasījumam ir augsta cenu elastība. Visbeidzot šī persona apgalvoja, ka Savienības ražotāji neesot varējuši nodalīt ekonomiskos faktorus, kuri attiecas uz šiem produktiem atsevišķi, un ka tāpēc Komisijai būtu jāpiemēro pamatregulas 3. panta 8. punkts un kaitējuma vērtējums būtu jābalsta uz plašāka pamata.

               (30)

               Jāatzīmē, ka ACF tomēr atšķiras no AHF, un to izmanto atšķirīgam izmantojumam. Kā izskaidrots pagaidu regulas 131. apsvērumā, lielākais atlasītais Savienības AHF ražotājs ražoja vienīgi AHF. Kā arī minēts šajā apsvērumā, izmeklēšana apliecināja, ka Savienības ražotāji, kuri ražo gan AHF, gan ACF, nevar viegli pāriet no viena ražojuma uz otru, jo, lai maksimāli palielinātu efektivitāti, jāsaražo noteikts daudzums ražojuma. Turklāt izmeklēšanā tika noskaidrots, ka atlasītajiem Savienības ražotājiem ražošanas attiecība starp abiem folijas veidiem bija nemainīga. Vēl jāpiebilst, ka Savienības ražotāji, kuri ražoja gan AHF, gan ACF, spēja nodalīt ekonomiskos un finanšu datus par AHF ražošanu un pārdošanu no datiem par ACF ražošanu un pārdošanu. Tāpēc kaitējuma analīze, kas izklāstīta pagaidu regulas 71.–108. apsvērumā, attiecas vienīgi uz AHF ražošanu un pārdošanu Savienībā, un tāpēc apgalvojums, ka Komisijai būtu bijis jāpiemēro pamatregulas 3. panta 8. punkts, tika noraidīts.

               (31)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas šī ieinteresētā persona nepiekrita Komisijas secinājumam, ka pamatregulas 3. panta 8. punkta piemērošana šajā gadījumā nav atbilstīga. Ieinteresētā persona vēlreiz atkārtoja savus apgalvojumus, kas izklāstīti 29. un 30. apsvērumā, nepapildinot tos ar jauniem elementiem. Tā arī uzstāja, ka Komisija neesot varējusi konstatēt, ka lielākā daļa Savienības ražotāju varēja nodalīt ekonomiskos un finanšu datus par AHF un ACF ražošanu, tomēr savu apgalvojumu nepamatoja. Tāpēc Komisija apstiprina, ka tai šajā lietā nebija vajadzīgs piemērot pamatregulas 3. panta 8. punktu, jo atlasīto Savienības ražotāju pārbaudītie dati ir ļāvuši atsevišķi identificēt līdzīgā produkta ražošanu. Tā kā šīs ieinteresētās personas apgalvojumi ir tikai pieņēmumi, kas faktiski ir nepareizi, tie tika noraidīti.

               (32)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas Krievijas iestādes lūdza Komisiju iesniegt tām atlasīto Savienības ražotāju atbilžu nekonfidenciālās versijas un visus pārējos pierādījumus, kas liecina par būtisku kaitējumu. Tās arī lūdza piekļuvi metodoloģijai, ko Komisija izmantoja, vērtējot Savienības ražotāju ciesto būtisko kaitējumu.

               (33)

               Komisija atgādina, ka Krievijas iestādes līdz ar visām pārējām ieinteresētajām personām 2015. gada 25. augustā (pēc to iesnieguma saistībā ar pagaidu informācijas izpaušanu) tika informētas par precīzu procedūru, kas jāievēro, lai saņemtu piekļuvi izmeklēšanas nekonfidenciālajiem dokumentiem. Šo atbilžu nekonfidenciālā versija bija pietiekami detalizēta, lai no tās varētu pienācīgi saprast konfidenciāli iesniegtās informācijas būtību. Attiecībā uz citiem pierādījumiem, kas pamato konstatējumus par būtisku kaitējumu, kādu cieta Savienības ražošanas nozare, ir jāatzīmē, ka tie tika izklāstīti pagaidu regulas 71.–108. apsvērumā.

         5.   Secinājums par kaitējumu

               (34)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas divas ieinteresētās personas norādīja, ka ne visiem kaitējuma rādītājiem bija negatīva tendence un ka tas, ka pastāv dažu kaitējuma rādītāju pozitīva tendence, liecinot par to, ka Savienības ražošanas nozare nav cietusi būtisku kaitējumu. Tāpat tika apgalvots, ka tas, ka Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomiem nav pietiekama pieauguma, neliecina par būtisku kaitējumu, jo šīs situācijas iemesls bija nepietiekamā ražošanas jauda tajā brīdī, kad Savienībā pieauga pieprasījums.

               (35)

               Saskaņā ar pamatregulas 3. panta 5. punktu konstatējums par būtisku kaitējumu balstās uz vispārēju visu būtisko kaitējuma rādītāju vērtējumu. Izdarot secinājumus, pamatojoties vien uz noteiktiem atlasītiem kaitējuma rādītājiem, analīze šajā lietā tiktu kropļota. Tādēļ, kā secināts pagaidu regulas 106. apsvērumā, lai gan Savienības ražošanas nozares ražošanas jauda, ražošanas un tirdzniecības apjomi attiecīgajā periodā pieauga, šis pieaugums bija mazāks par patēriņa pieaugumu. Neraugoties uz sarežģīto finanšu situāciju Savienības ražošanas nozarē, Savienības ražotāji centās palielināt jaudu, lai gūtu labumu no Savienības patēriņa pieauguma. Taču, tā kā tie nespēja paaugstināt cenas līdz līmenim, kas nepieciešams izmaksu segšanai, to iespējas veikt ieguldījumus jaudas palielināšanā bija ierobežotas. Ražotāji zināmā mērā zaudējumus, kurus radīja AHF ražošana un pārdošana, spēja finansēt, izmantojot peļņu, kas gūta no citu izstrādājumu pārdošanas. Tomēr, Savienībai ražojot ražojumu, kurš rada zaudējumus, ilgtermiņā šāda stratēģija nebūtu ilgtspējīga. Tāpēc apgalvojums, ka ne visiem kaitējuma rādītājiem ir bijusi negatīva tendence un tādēļ neesot pastāvējis būtisks kaitējums, tika noraidīts.

               (36)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas Krievijas iestādes vēlreiz atkārtoja savu pagaidu posmā izteikto apgalvojumu, ka saskaņā ar sūdzības iesniedzēju publiski pieejamajiem finanšu dokumentiem nekāds būtisks kaitējums nepastāv.

               (37)

               Kā izskaidrots pagaidu regulas 107. apsvērumā, daži Savienības ražotāji neražoja vienīgi AHF, tādēļ publiski pieejamie finanšu dokumenti nevar atspoguļot faktisko stāvokli Savienības AHF ražošanas nozarē. Turklāt izmeklēšanā gūtie rezultāti balstās uz faktiskiem pārbaudītiem datiem par Savienības ražošanas nozari saistībā ar AHF. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

               (38)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona vēlreiz atkārtoja savu apgalvojumu, ka lielākajai daļai būtisko faktoru un rādītāju, kas saistīti ar Savienības AHF ražošanas nozari, attiecīgajā periodā ir bijusi pozitīva attīstība. Turklāt tā apgalvoja, ka Komisijas veiktā analīze par Savienības ražošanas nozares situāciju balstās tikai uz nedaudziem rādītājiem.

               (39)

               Tomēr Komisijas veiktā Savienības ražošanas nozares situācijas analīze ir balstīta uz visiem faktoriem, kas norādīti pagaidu regulas D sadaļā. Fakts, ka dažiem kaitējuma rādītājiem, piemēram, ražošanas apjomiem, ražošanas jaudai un pārdošanas apjomiem attiecīgajā periodā ir bijusi pozitīva tendence, neietekmē vispārējo secinājumu, ka Savienības ražošanas nozare ir cietusi būtisku kaitējumu pamatregulas 3. panta 5. punkta nozīmē. Rādītājus nevar aplūkot atsevišķi citu no cita, ir jāņem vērā arī korelācija starp rādītājiem. Kā izskaidrots pagaidu regulas 106. apsvērumā, ražošanas apjoms attiecīgajā periodā pieauga par 7 %, savukārt ražošanas jauda – par 12 %. Tomēr šie pieaugumi atpalika no patēriņa pieauguma, kas attiecīgajā periodā bija daudz lielāks, proti, par [17 %–28 %]. Tādēļ, lai gan Savienības ražošanas nozares pārdošanas apjomi attiecīgajā periodā ir paaugstinājušies par [2 %–10 %] tirgū, kur pieprasījums pieauga pat vēl vairāk, pārdošanas apjomu pieaugums neradīja tirgus daļas pieaugumu, bet gan – gluži pretēji – tirgus daļas samazinājumu par 8 procentu punktiem. Tas pierāda, ka Savienības ražošanas nozare nespēja gūt labumu no patēriņa pieauguma. Turklāt, kaut gan ieguldījumu apjoms attiecīgajā periodā pieauga par 47 %, tie tik un tā bija mazāki par ieguldījumiem, kas būtu nepieciešami, lai apmierinātu pieaugošo patēriņu. Visbeidzot, arī naudas plūsmai bija pozitīva tendence, taču absolūtā izteiksmē tās līmenis joprojām bija zems. Tādēļ noteiktu rādītāju pozitīvā tendence, analizējot tos kopā ar citiem faktoriem, faktiski apliecina to, ka Savienības ražošanas nozare cieta kaitējumu. Tāpēc 38. apsvērumā izklāstītie apgalvojumi tika noraidīti.

               (40)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas pieci pārtinēji, pieprasot, lai pasākumi tiktu piemēroti minimālās importa cenas formā, apgalvoja, ka Savienības ražotāja, kas ražo tikai AHF, pārdošanas cena pēc izmeklēšanas perioda paaugstinājās, bet alumīnija piemaksa samazinājās. Personas arī apgalvoja, ka šie elementi pat ir izpaudušies lielākā šā Savienības ražotāja peļņā.

               (41)

               Saskaņā ar pamatregulas 6. panta 1. punktu iepriekš minētais secinājums par kaitējumu tika izdarīts, pamatojoties uz pārbaudītiem datiem par attiecīgo periodu, neņemot vērā datus par periodu pēc izmeklēšanas un pamatojoties uz datiem, kas ir reprezentatīvi visiem atlasītajiem uzņēmumiem kopā, nevis atsevišķi vienam Savienības ražotājam. Tāpēc 40. apsvērumā izklāstītais apgalvojums tika noraidīts.

               (42)

               Ņemot vērā iepriekš minēto un, tā kā nav saņemtas nekādas citas piezīmes, tika apstiprināti pagaidu regulas 71.–108. apsvērumā izdarītie secinājumi, ka Savienības ražošanas nozarei ir nodarīts būtisks kaitējums pamatregulas 3. panta 5. punkta nozīmē. Savienības ražošanas nozare ir cietusi būtisku kaitējumu, kas jo īpaši ir atspoguļojies negatīvā rentabilitātē gandrīz visa attiecīgā perioda laikā.

         E.   CĒLOŅSAKARĪBA

   1.   Importa par dempinga cenām radītā ietekme

               (43)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas dažas ieinteresētās personas atkārtoja savus pirms pagaidu maksājumu noteikšanas izteiktos apgalvojumus, proti, to, ka Savienības ražošanas nozares ciesto kaitējumu neizraisīja Krievijas imports, bet gan citi faktori, piemēram, Savienības ražošanas nozares nespēja palielināt ražošanas jaudu atbilstoši pieprasījuma pieaugumam, imports no citām trešām valstīm, piemēram, Turcijas un ĶTR, un tas, ka Savienības ražošanas nozare palielināja ACF ražošanas apjomus, kaitējot AHF ražošanai.

               (44)

               Apgalvojumi par citu faktoru ietekmi uz būtisko kaitējumu, kādu ir cietusi Savienības ražošanas nozare, ir aplūkoti 49.–97. apsvērumā.

               (45)

               Turklāt viena no personām apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares rentabilitāte paaugstinājās 2013. gadā, kad Krievijas importam bija absolūti lielākais apjoms, kas apliecinot to, ka Krievijas imports nav ietekmējis Savienības ražošanas nozares rentabilitāti un tādējādi nav radījis būtisko kaitējumu, kādu cieta Savienības ražošanas nozare.

               (46)

               Kā norādīts pagaidu regulas 99. apsvērumā, Savienības ražošanas nozares ienesīgums attiecīgajā periodā ir bijis nedaudz svārstīgs starp – 2,9 % un 0,2 %. 2013. gadā Savienības ražošanas nozares ienesīgums tikai ļoti nedaudz pārsniedza peļņas slieksni, proti, tas bija 0,2 %. Lai gan Krievijas importa apjoms tajā pašā gadā bija vislielākais, tā tirgus daļa pastāvīgi saglabājās 34 % līmenī. Tāpēc šis nelielais īslaicīgais Savienības ražošanas nozares ienesīguma uzlabojums neietekmēja secinājumu, ka kopumā Savienības ražošanas nozares ienesīgums bija negatīvs (izņemot 2013. gadu) un visā attiecīgajā periodā saglabājās zem noteiktā mērķa ienesīguma (5 %). Tāpat tas neietekmēja pagaidu regulas 116. apsvērumā izklāstīto secinājumu, saskaņā ar kuru ir pastāvējusi cēloņsakarība starp Savienības ražošanas nozares situācijas pasliktināšanos un Krievijas importu par dempinga cenām, kurš saglabāja pastāvīgu un ievērojamu tirgus daļu. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

               (47)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, tika konstatēta cēloņsakarība starp importu par dempinga cenām un būtisko kaitējumu, kas radās tādēļ, ka pastāvēja ievērojams Krievijas importa apjoms (34 % tirgus daļa, kuru aizņēma viens ražotājs) un liels cenu spiediens, ko Savienības tirgū radīja šis imports (cenu starpība līdz mērķa cenai bija aptuveni 12 %).

               (48)

               Tā kā nepastāv nekādas citas piezīmes par importa par dempinga cenām radīto ietekmi, tiek apstiprināti secinājumi, kas izklāstīti pagaidu regulas 110.–116. apsvērumā.

         2.   Citu faktoru ietekme

   2.1.   Ietekme, ko izraisa imports no citām valstīm

               (49)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas Komisija uzzināja, ka pagaidu regulas 11. tabulā kopējā importa apjomā kļūdaini bija iekļauts arī imports no Krievijas. Turpmāk norādītā tabula aizstāj pagaidu regulas 11. tabulu.

                  1. tabula

                  Imports no trešām valstīm

                           Valsts

                           2011. gads

                           2012. gads

                           2013. gads

                           Izmeklēšanas periods

                           ĶTR

                           Apjoms
                           (tonnās)

                           [2 843–3 205]

                           [967–1 378]

                           [1 137–1 603]

                           [1 222–1 699]

                              Indekss

                              (2011. gads = 100)

                              100

                              [34–43]

                              [40–50]

                              [43–53]

                           Tirgus daļa
                           (%)

                           4

                           1

                           1

                           2

                           Vidējā cena
                           (EUR/t)

                           2 251

                           2 417

                           2 306

                           2 131

                              Indekss

                              (2011. gads = 100)

                              100

                              107

                              102

                              95

                           Turcija

                           Apjoms
                           (tonnās)

                           [5 120–6 100]

                           [8 090–10 553]

                           [11 213–14 213]

                           [11 520–14 579]

                              Indekss

                              (2011. gads = 100)

                              100

                              [158–173]

                              [219–233]

                              [225–239]

                           Tirgus daļa
                           (%)

                           7

                           11

                           13

                           13

                           Vidējā cena
                           (EUR/t)

                           2 950

                           2 743

                           2 710

                           2 571

                              Indekss

                              (2011. gads = 100)

                              100

                              93

                              92

                              87

                           Citas trešās valstis

                           Apjoms
                           (tonnās)

                           [3 100–3 750]

                           [279–750]

                           [1 891–3 000]

                           [3 162–4 313]

                              Indekss

                              (2011. gads = 100)

                              100

                              [9–20]

                              [61–80]

                              [102–115]

                           Tirgus daļa
                           (%)

                           4

                           1

                           2

                           4

                           Vidējā cena
                           (EUR/t)

                           2 878

                           2 830

                           2 687

                           2 406

                              Indekss

                              (2011. gads = 100)

                              100

                              98

                              93

                              84

                           Imports kopā (izņemot Krieviju)

                           Apjoms
                           (tonnās)

                           [10 677–10 761]

                           [9 037–9 902]

                           [14 855–16 831]

                           [15 226–17 491]

                              Indekss

                              (2011. gads = 100)

                              100

                              [85–92]

                              [138–158]

                              [141–164]

                           Tirgus daļa
                           (%)

                           16

                           13

                           17

                           19

                           Vidējā cena
                           (EUR/t)

                           2 750

                           2 712

                           2 669

                           2 505

                              Indekss

                              (2011. gads = 100)

                              100

                              99

                              97

                              91

                              Avots: Eurostat dati un atbildes uz anketas jautājumiem

               (50)

               Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Komisijai nav izdevies nodalīt un atšķirt importa no ĶTR un Turcijas kaitējošo ietekmi, bet cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka Komisija nav pietiekami novērtējusi to, kāda ir bijusi importa no trešām valstīm ietekme uz Savienības ražošanas nozares situāciju.

               (51)

               Attiecībā uz importu no ĶTR jāatzīmē, ka pēc pagaidu informācijas atklāšanas tika konstatēts, ka pārrakstīšanās kļūdas dēļ nedaudz jākoriģē Ķīnas importa radītais cenu samazinājuma līmenis, kas norādīts pagaidu regulas 118. apsvērumā. Pēc labojuma veikšanas tika konstatēts, ka ĶTR importa Savienībā kopējā apjoma vidējā cena izmeklēšanas periodā bija par 10,2 % zemāka nekā Savienības ražošanas nozares cenas, nevis par 13 %, kā bija norādīts pagaidu regulas 118. apsvērumā.

               (52)

               Turklāt, kā izskaidrots pagaidu regulas 118. apsvērumā, importa apjoms no ĶTR attiecīgajā periodā samazinājās par [47 %–57 %], tirgus daļai atbilstoši samazinoties no 4 % līdz 2 %, savukārt šā importa cenas bija par 10,2 % zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas. Pamatojoties uz to, Komisija pagaidu regulas 121. apsvērumā secināja, ka Ķīnas eksports daļēji veicināja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, tomēr nepārtraucot cēloņsakarību starp importu no Krievijas un Savienības ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu. Tā kā Ķīnas importa tirgus daļa bija neliela un attiecīgajā periodā tai bija lejupejoša tendence, šis imports nevarēja radīt būtisku cenu spiedienu uz Savienības ražotājiem, lai tie nespētu paaugstināt cenas līdz rentablam līmenim. Tādēļ tiek apstiprināts secinājums, ka imports no Ķīnas nav pārtraucis cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām no Krievijas un Savienības ražošanas nozares ciesto būtisko kaitējumu, kas minēts pagaidu regulas 121. apsvērumā.

               (53)

               Attiecībā uz importu no Turcijas, kā izskaidrots pagaidu regulas 119. apsvērumā, ir jāatzīmē, ka attiecīgajā periodā tam bija augšupejoša tendence un izmeklēšanas periodā tā tirgus daļa bija 13 %, jo Savienības tirgū pastāvēja lielāks pieprasījums, ko Savienības ražotāji nespēja apmierināt, kā izskaidrots 35. apsvērumā. Tomēr Turcijas importa cenas, lai gan attiecīgajā periodā tās pazeminājās par 13 %, bija līdzīgā līmenī kā Savienības ražošanas nozares cenas, turklāt ievērojami augstākas par Krievijas importa cenām. Pat ja Turcijas importa tirgus daļai bija augšupejoša tendence, ņemot vērā līdzīgo cenu līmeni Savienības ražošanas nozares cenām (reizēm pat augstāku), tas nebūtu varējis radīt būtisku cenu spiedienu uz Savienības ražotājiem, lai tie nespētu paaugstināt cenas līdz rentablam līmenim. Tādēļ ar šo tiek apstiprināts secinājums, ka imports no Turcijas nav izjaucis saistību starp importu par dempinga cenām no Krievijas un Savienības ražošanas nozares ciesto būtisko kaitējumu.

               (54)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona atkārtoja pagaidu posmā izvirzīto apgalvojumu, ka Komisija nav nodalījusi un nošķīrusi importa no Turcijas radīto kaitējošo ietekmi. Tā arī apgalvoja, ka pieaugošais Turcijas importa apjoms radīja kaitējumu Savienības ražošanas nozarei tirgus daļas un jaudas izmantojuma ziņā un tāpēc esot pārtraucis cēloņsakarību starp importu no Krievijas un būtisko kaitējumu, ko cieta Savienības ražošanas nozare.

               (55)

               Ir taisnība, ka attiecīgajā periodā Turcijas importa tirgus daļa pieauga, savukārt Savienības ražošanas nozares tirgus daļa samazinājās. Tomēr Turcijas importa tirgus daļa izmeklēšanas periodā bija 13 %, savukārt Krievijas importa tirgus daļa bija 34 %. Turklāt Turcijas cenas bija tādā pašā līmenī kā Savienības ražošanas nozares cenas, bet Krievijas importa cenas bija par [3 %–7 %] zemākas par Savienības cenām. Turklāt jāuzsver, ka zaudējumus radoša ražošana nozare, kāda bija AHF ražošanas nozare, nevar darboties ilgtspējīgi, nepārtraukti palielinot pārdošanas apjomus, tajā pašā laikā piedzīvojot zaudējumus. Ražošanas nozarei vispirms jāpaaugstina cenas virs izmaksas sedzoša līmeņa, un tikai tad tā var palielināt pārdošanas apjomus. Taču tas nebija iespējams, jo būtiska apjoma imports no Krievijas par dempinga cenām izraisīja cenu spiedienu. Tāpēc apgalvojums, ka Turcijas imports esot pārtraucis cēloņsakarību starp importu no Krievijas un būtisko kaitējumu, ko cieta Savienības ražošanas nozare, tika noraidīts.

               (56)

               Vēl tika apgalvots, ka Turcijas importa cenas esot augstākas par Krievijas importa cenām, jo Turcijas ražotāji ir specializējušies un koncentrē eksportu uz Savienības tirgu uz plānāku foliju (kuras biezums ir 0,008–0,009 mm), kādu Krievijas ražotāji neeksportē uz Savienības tirgu. Attiecībā uz šo apgalvojumu netika sniegti nekādi pierādījumi, tāpēc tas tika noraidīts.

               (57)

               Attiecībā uz importu no pārējām trešām valstīm ir jāatzīmē, ka tā apjoms 2011.–2013. gadā samazinājās par [20 %–39 %] un tad izmeklēšanas perioda beigās pieauga par [2 %–15 %]. Kā izskaidrots pagaidu regulas 120. apsvērumā, šā importa tirgus daļa samazinājās no 4 % 2011. gadā līdz 2 % 2013. gadā un tad izmeklēšanas perioda beigās pieauga līdz 4 %. Tāpat, kā norādīts pagaidu regulas tajā pašā apsvērumā, šā importa cenas visā attiecīgajā periodā bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām, izņemot 2012. gadu, taču augstākas par Krievijas importa cenām. Tāpēc imports no citām trešām valstīm nevarēja izdarīt tik būtisku cenu spiedienu uz Savienības ražotājiem, lai liegtu tiem paaugstināt cenas līdz rentablam līmenim. Tādēļ ar šo tiek apstiprināts secinājums, ka imports no pārējām trešām valstīm nav izjaucis cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām no Krievijas un Savienības ražošanas nozares ciesto būtisko kaitējumu.

               (58)

               Tā kā citas piezīmes nav saņemtas, tika apstiprināti secinājumi, kas izklāstīti pagaidu regulas 117.–122. apsvērumā.

         2.2.   Savienības patēriņa attīstība

               (59)

               Pēc pagaidu informācijas atklāšanas divas ieinteresētās personas apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozare nav spējusi apmierināt pieaugošo patēriņu, lai gan tika veikti ieguldījumi ražošanas jaudas palielināšanā, kas esot radījis ciesto būtisko kaitējumu.

               (60)

               Pirmkārt, persona neizskaidroja, kādā veidā patēriņa pieaugums Savienībā būtu varējis negatīvi ietekmēt Savienības ražošanas nozari un tādējādi pārtraukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām no Krievijas un būtisko kaitējumu, ko cieta Savienības ražošanas nozare. Gluži pretēji, normālos konkurences apstākļos, t. i., ja nebūtu importa par dempinga cenām, Savienības ražošanas nozare pamatoti būtu varējusi sagaidīt ieguvumu no patēriņa pieauguma.

               (61)

               Otrkārt, Krievijas imports spēja palielināt savu tirgus daļu par 5 procentu punktiem, savukārt Savienības ražotāji zaudēja 8 procentu punktus no savas tirgus daļas, t. i., attiecīgajā periodā tā samazinājās no 55 % līdz 47 %.

               (62)

               Turklāt, kā izskaidrots pagaidu regulas 78. apsvērumā, Savienības ražotāji centās palielināt ražošanas jaudu, taču tā bija ierobežota smagās finanšu situācijas dēļ. Samērā zemais ieguldījumu līmenis bija saistīts ar grūto finanšu situāciju Savienības ražošanas nozarē, kuru radīja imports par dempinga cenām. Turklāt, lai gan attiecīgajā periodā Savienības ražošanas nozares ražošanas jauda nedaudz palielinājās, izmantojuma jauda samazinājās Krievijas importa par dempinga cenām zemo cenu dēļ. Turklāt visa attiecīgā perioda laikā Savienības ražošanas nozares ražošanas apjoms nedaudz pieauga un tās tirgus daļa nepārtraukti samazinājās. Tāpēc to nevar uzskatīt par Savienības ražošanas nozares ciestā būtiskā kaitējuma iemeslu. Tādēļ šie apgalvojumi tika noraidīti.

               (63)

               Tā kā citas piezīmes šajā saistībā nav saņemtas, tika apstiprināti pagaidu regulas 123.–125. apsvērumā izdarītie secinājumi.

         2.3.   Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāji

               (64)

               Tā kā nekādas piezīmes par Savienības ražošanas nozares eksporta rādītāju ietekmi netika saņemtas, tika apstiprināti pagaidu regulas 126.–128. apsvērumā izdarītie secinājumi.

         2.4.   Savienības ražošanas nozares aktivitāte apstrādāto alumīnija foliju (“ACF”) tirgū

               (65)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Komisija nav ņēmusi vērā ACF kā vēl vienu faktoru. Tā atkārtoja savu apgalvojumu, ka daži Savienības ražotāji ir izvēlējušies uz AHF ražošanas rēķina palielināt ACF ražošanu un pārdošanu, kas nes lielāku peļņu. Tāpat tā apgalvoja, ka Komisija nav ņēmusi vērā ACF ražošanas un pārdošanas un tās ekonomiskās situācijas ietekmi uz Savienības AHF ražošanas nozares kopējo ekonomisko situāciju. Pēc galīgās informācijas atklāšanas šis apgalvojums tika atkārtots, nesniedzot nekādu jaunu informāciju.

               (66)

               Kā izskaidrots pagaidu regulas 81. apsvērumā, daži Savienības ražotāji ražoja gan AHF, gan ACF, taču lielākais atlasītais AHF ražotājs izmeklēšanas periodā neražoja ACF. Turklāt izmeklēšanā atklājās, ka atlasītajiem Savienības ražotājiem bija stabils attiecības starp abu veidu foliju ražošanas apjomiem rādītājs, tāpēc tika secināts, ka Savienības ražošanas nozare nepārgāja uz ACF ražošanu, kaitējot AHF ražošanai. Katrā ziņā gadījumā, ja šāda pāreja būtu notikusi, tas drīzāk būtu ietekmējis importu par dempinga cenām no Krievijas, kas nepārtraukti izdarīja būtisku cenu spiedienu uz AHF, kas liedza Savienības ražotājiem cenas palielināt līdz rentablam līmenim. Turklāt izmeklēšana apliecināja, ka attiecīgā ražojuma ienesīguma tendence visos atlasītajos uzņēmumos ir līdzīga neatkarīgi no AHF un ACF ražošanas daļas to kopējā ražošanas apjomā. Tāpēc 65. apsvērumā aprakstītais apgalvojums tiek noraidīts.

               (67)

               Tā kā citas piezīmes šajā saistībā nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināti pagaidu regulas 129.–132. apsvērumā izklāstītie secinājumi.

         2.5.   Izejvielu izmaksas

               (68)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas Krievijas iestādes nepiekrita Komisijas secinājumiem, ka Londonas Metāla biržā (“LME”) kotēto alumīnija cenu attīstība neskarot faktu, ka Krievijas izcelsmes importa cenas samazināja Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas un izraisīja cenu spiedienu Savienības tirgū, kas neļāva Savienības ražošanas nozarei palielināt pārdošanas cenu līdz līmenim, kas segtu ražošanas izmaksas.

               (69)

               Kā izskaidrots pagaidu regulas 136. apsvērumā, izmeklēšana ir apliecinājusi, ka gan Savienības ražošanas nozarei, gan Krievijas ražotājiem eksportētājiem bija salīdzināmas izmaksas, iegūstot alumīniju AHF ražošanai, jo šīs alumīnija tirgus cenas gan Krievijā, gan Savienībā ir tieši saistītas ar LME. Turklāt, lai arī gan Savienības ražošanas nozares AHF pārdošanas cenas, gan Krievijas izcelsmes AHF importa cenas samazinājās, sekojot LME kotētā alumīnija cenu attīstībai, izmeklēšanā tika konstatēts, ka Krievijas izcelsmes AHF importa cenas attiecīgajā periodā pastāvīgi bija ievērojami zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas un izmeklēšanas periodā tās bija par [3 %–7 %] zemākas. Turklāt Savienības ražošanas nozares AHF cenas nesedza vienības ražošanas izmaksas arī tad, kad vienības ražošanas izmaksas samazinājās. Tā iemesls ir cenu spiediens, kuru radīja imports par dempinga cenām lielos apjomos, pazeminot Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenas, kas neļāva Savienības ražošanas nozarei palielināt savas pārdošanas cenas un tāpēc neļāva tai gūt labumu no izejvielu izmaksu samazinājuma.

               (70)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas Krievijas iestādes vēlreiz atkārtoja savu apgalvojumu, ka cenu spiedienu uz Savienības tirgu izdarīja LME alumīnija cenas, nevis Krievijas AHF imports, nesniedzot jaunus pierādījumus šajā saistībā. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

               (71)

               Tā kā citas piezīmes šajā saistībā nav saņemtas, ar šo tiek apstiprināti pagaidu regulas 133.–136. apsvērumā izklāstītie secinājumi.

         2.6.   Citu faktoru kopīgā ietekme

               (72)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Komisija neesot izvērtējusi visu pārējo faktoru kopīgo ietekmi, tomēr tā nenorādīja juridisko pamatu tās apgalvojumam un neizskaidroja, ņemot vērā šīs lietas faktus, kādā veidā citu faktoru radīto kaitējumu varētu attiecināt uz Krievijas importu par dempinga cenām.

               (73)

               Pirmkārt, pamatregulā nav noteikts, ka Komisijai, analizējot citu faktoru ietekmi, būtu jāizvērtē šo faktoru kopīgā ietekme. Otrkārt, šajā lietā Komisija spēja pienācīgi izšķirt un nodalīt visu citu zināmo individuālo faktoru ietekmi uz Savienības ražošanas nozares situāciju no kaitējuma, ko izraisījis Krievijas imports par dempinga cenām. Tādēļ Komisija varēja secināt, ka kaitējums, kuru tā ir attiecinājusi uz Krievijas importu par dempinga cenām, patiesi ir radījis šis imports, nevis citi faktori. Tādējādi Komisija ir izpildījusi savu pienākumu neattiecināt uz Krievijas importu par dempinga cenām kaitējumu, ko radījuši citi faktori. Tāpēc nav nepieciešama visu zināmo faktoru kopīga analīze. Katrā ziņā šī ieinteresētā persona nesniedza nekādus pierādījumus tam, kādēļ Komisija šajā lietā būtu neatbilstīgi attiecinājusi uz Krievijas importu par dempinga cenām kaitējumu, ko radījuši citu faktori. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

         2.7.   Antidempinga pasākumu, kuri piemēroti AHF importam no ĶTR iespējama apiešana

               (74)

               Pēc galīgās izpaušanas Krievijas ražotājs eksportētājs un daži pārtinēji pirmo reizi apgalvoja, ka spēkā esošie antidempinga pasākumi, kas piemēroti AHF importam no ĶTR, tiek apieti, izmantojot nedaudz savādāku alumīnija folijas veidu, kā rezultātā Eurostat šo foliju reģistrē kā ACF ar KN kodu 7607 11 19. Turklāt šīs personas apgalvoja, ka alumīnija folija, kuras biezums ir 0,007–0,2 mm un kas uzrādīta Ķīnas statistikas datubāzē, ir apietā AHF ar diviem kodiem – 7607 11 90 un 7607 11 20. Tādējādi apietā importa apjoms esot bijis aptuveni 30 000 tonnu gadā, un tika apgalvots, ka tas ir radījis kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.

               (75)

               Tiek atgādināts, ka 2012. gadā Komisija uzsāka izmeklēšanu attiecībā uz Padomes Regulā (EK) Nr. 925/2009 (3) konkrētas ĶTR izcelsmes alumīnija folijas importam noteikto antidempinga pasākumu iespējamu apiešanu, kura notiek, importējot konkrētu ĶTR izcelsmes nerūdītu alumīnija foliju ruļļos ar platumu virs 650 mm (4). Tomēr 2013. gada 2. jūlijā pēc pieprasījuma iesniedzēju pieteikuma atcelšanas Komisija izbeidza izmeklēšanu (5), nepaplašinot antidempinga pasākumus, kas piemēroti konkrētu ĶTR izcelsmes alumīnija foliju importam, attiecībā uz konkrētu ĶTR izcelsmes nerūdītu alumīnija foliju ruļļos ar platumu virs 650 mm.

               (76)

               Šī procedūra neattiecās uz iespējamu apiešanas praksi. Katrā ziņā Komisija ir veikusi AHF un ACF importa no ĶTR analīzi, pamatojoties uz Ķīnas datubāzes statistiku, ko sniedza Goodwill China Business Information Ltd. un Eurostat.

               (77)

               Alumīnija folijas Ķīnas eksports, izmantojot divus kodus, kurus Ķīnas statistikā minēja ieinteresētās personas, ir norādīts turpmākajā tabulā.

                  2. tabula

                     AHF un ACF eksports no ĶTR uz Savienību

                           Tonnas

                           KN kods

                           2011. gads

                           2012. gads

                           2013. gads

                           Izmeklēšanas periods

                           Apjoms

                           7607 11 90

                           18 786

                           17 177

                           22 444

                           24 760

                           Apjoms

                           7607 11 20

                           4 730

                           3 915

                           6 826

                           8 172

                           Apjoms

                           Kopā

                           23 515

                           21 091

                           29 270

                           32 932

                              Avots: Goodwill China Business Information Ltd.

               (78)

               Jānorāda, ka Ķīnas kodi, kas minēti iepriekšējā tabulā, neattiecas vienīgi uz AHF, tie attiecināmi arī uz ACF. Ieinteresētās personas vienkārši ir pieņēmušas, ka viss apjoms, kas importēts ar šiem diviem kodiem, ir bijis apietais AHF, neņemot vērā faktu, ka šajos kodos ir ziņots arī par patieso ACF eksportu.

               (79)

               Turklāt tiek atzīmēts, ka KN kods 7607 11 19 Eiropas Savienības Statistikas birojā (Eurostat) ir tālāk sadalīts divos atšķirīgos kodos, proti, viens attiecas uz AHF (7607111910), savukārt otrs attiecas uz ACF (7607111990). Kopējais ACF imports no ĶTR attiecīgajā periodā ir attēlots turpmākajā tabulā.

                  3. tabula

                     ACF imports no ĶTR

                           Tonnas

                           2011. gads

                           2012. gads

                           2013. gads

                           Izmeklēšanas periods

                           Apjoms

                           25 506

                           20 996

                           28 135

                           36 464

                              Avots: Eurostat

               (80)

               Pamatojoties uz iepriekš minēto, ir jānorāda, ka, lai gan nav izslēgts, ka daļa no importētā apjoma, kas deklarēts kā ACF, patiešām ir apietais AHF, tomēr ir skaidrs, ka ieinteresētās personas bija pārspīlējušas iespējamā apietā AHF apjomu, jo attiecīgajā periodā (izņemot izmeklēšanas periodu) kopējais ACF importa no ĶTR apjoms bija mazāks par iespējamo apieto AHF apjomu (t. i., 30 000 tonnu). Ne personu iesniegtā informācija, ne Komisijas apkopotā informācija neļauj šajos kodos nodalīt iespējamo apieto AHF no patiesā ACF, un tāpēc Komisija nav spējīga izvērtēt apietā AHF apjomu, ja tāds ir.

               (81)

               Tā kā personas neiesniedza nekādus citas pierādījumus, pamatojot savu apgalvojumu, tika secināts, ka iespējamie apietie apjomi, ja tādi bija, nebija tādi, kas varētu pārtraukt cēloņsakarību starp Krievijas importu par dempinga cenām un Savienības ražošanas ciesto būtisko kaitējumu.

         2.8.   Citi argumenti

               (82)

               Krievijas iestādes apgalvoja, ka Komisija nav ņēmusi vērā to, ka pasaules tirgū AHF cenām ir bijusi lejupejoša tendence.

               (83)

               Kā izskaidrots pagaidu regulas 67., 91. un 118.–120. apsvērumā, Savienības cenas, kā arī Krievijas, Turcijas, ĶTR un citu trešo valstu importa cenas attiecīgajā periodā pazeminājās. Tomēr Krievijas importa cenas nepārtraukti ir bijušas zemākas par Savienības ražošanas nozares pārdošanas cenām, proti, tās ievērojamos apjomos bija par [3 %–7 %] zemākas. Tāpēc apgalvojums tika noraidīts.

               (84)

               Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka Savienības ražošanas nozares rentabilitāte nav palielinājusies, jo tā ir paplašinājusi ražošanas jaudu un palielinājusi ieguldījumus.

               (85)

                  AHF ražošanā ir vajadzīgs daudz iekārtu. Tāpēc, lai Savienības ražošanas nozare varētu palielināt ražošanas jaudu, tai ir jāveic ieguldījumi iekārtās. Taču, raugoties no grāmatvedības viedokļa, iekārtu nolietojuma ietekme uz kopējām ražošanas izmaksām ir ierobežota, no 3 % līdz 5 %, un tādēļ tai nevarētu būt būtiska ietekme uz Savienības ražošanas nozares ienesīgumu. Tāpēc apgalvojums tika noraidīts.

               (86)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas Krievijas iestādes, nesniedzot pamatojošus pierādījumus, apgalvoja, ka Krievijas statistikas datos ir atspoguļots vien vidējas kvalitātes AHF, kas ir ražojums ar zemāku cenu, savukārt Savienības un citu lielāko trešo valstu statistikā ir ziņas par jauktu AHF ar dārgāku foliju.

               (87)

               Izmeklēšanā netika atklāta šāda kvalitātes atšķirība starp AHF, ko ražoja Savienības ražotāji un to, kuru importēja no Krievijas. Pārtinēji, kuri iegādājas AHF no Savienības ražotājiem, no Krievijas un citu valstu (jo īpaši Turcijas) ražotājiem, izmeklēšanas laikā nav izvirzījuši nekādus apgalvojumus par kvalitātes atšķirībām starp AHF no dažādiem avotiem. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

               (88)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona arī apgalvoja, ka šīs procedūras ietvaros Komisija neesot ņēmusi vērā faktu, ka četri no sešiem atlasītajiem ražotājiem ir apgalvojuši, ka ir cietuši kaitējumu no Ķīnas ACF dempinga.

               (89)

               Ir pareizi, ka 2014. gada 12. decembrī Komisija uzsāka antidempinga procedūru attiecībā uz konkrētas Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes alumīnija folijas, proti, ACF, importu (6). Kā izskaidrots 30. apsvērumā, AHF un ACF ir divi dažādi ražojumi, kurus pārdod divos dažādos tirgos. Kaitējums (ja vispār pastāv), ko Savienības ražošanas nozare ir cietusi ACF ražošanas un pārdošanas dēļ, neatspoguļojas AHF ražošanas nozares situācijā. Turklāt izmeklēšanu saistībā ar ACF importu no ĶTR Komisija izbeidza, nepiemērojot pasākumus (7). Konkrēti – šajā izbeigtajā izmeklēšanā Komisijai neizdarīja secinājumus par to, vai Savienības ražošanai kaitēja vai nekaitēja ACF imports no ĶTR. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

               (90)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas pieci pārtinēji apgalvoja, ka Krievijas AHF tikai nelielā mērā konkurē ar AHF, kuru ražo atlasītie Savienības ražotāji. Turklāt tika apgalvots, ka Krievijas AHF konkurē ar AHF, kas tiek importēts no Turcijas un ĶTR.

               (91)

               Attiecībā uz šo apgalvojumu netika sniegti nekādi pierādījumi, tāpēc tas tika noraidīts.

               (92)

               Pārtinēji arī apgalvoja, ka kopumā lielākā daļa atlasīto Savienības ražotāju nepārdod AHF pārtinējiem, jo tas nav AHF, kas paredzēts patērētāju ruļļu ražošanai, bet gan ACF, kuru pārdod ar piemaksu, kā rezultātā cenas tuvojas EUR 3 000 par tonnu.

               (93)

               Šis apgalvojums ir faktiski nepareizs. Pirmkārt, kā izklāstīts pagaidu regulas 7. tabulā, jānorāda, ka Savienības ražošanas nozares vidējā pārdošanas cena izmeklēšanas periodā bija EUR 2 597 par tonnu, nevis EUR 3 000, kā tiek apgalvots. Turklāt izmeklēšanā apstiprinājās, ka visi atlasītie Savienības ražotāji pārdeva AHF pārtinējiem. Tie četri pārtinēji, kuri izmeklēšanā sadarbojās un iesniedza atbildes uz anketas jautājumiem, pirka AHF no Savienības ražotājiem. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

               (94)

               Pieci pārtinēji arī apgalvoja, ka atlasītais Savienības ražotājs, kurš ražoja tikai AHF, faktiski radīja būtisku kaitējumu pārējiem atlasītajiem Savienības ražotājiem, jo tā pārdošanas cenas bija zemākas par pārējo atlasīto Savienības ražotāju cenām. Turklāt tika arī apgalvots, ka, tā kā Savienības ražošanas nozares rentabilitāte tiek aprēķināta, pamatojoties uz atlasītajiem Savienības ražotājiem, t. i., neietverot visu Savienības ražošanas nozari, Komisijai tirgus daļas analīze būtu jāaprobežo vien ar atlasītajiem uzņēmumiem, nevis visu Savienības ražošanas nozari.

               (95)

               Attiecīgajā periodā atlasītā Savienības ražotāja, kurš ražo tikai AHF, pārdošanas cenas atbilda Savienības ražošanas nozares vidējai cenai, un dažus gadus tās pat bija augstākas. Tāpēc faktiski ir nepareizi apgalvot, ka šā Savienības ražotāja cenas ir bijušas zemākas par citu atlasīto Savienības ražotāju cenām.

               (96)

               Attiecībā uz apgalvojuma otro daļu Komisija atgādina, ka kaitējuma analīze tiek veikta Savienības ražošanas nozares līmenī pamatregulas 4. panta 1. punkta nozīmē, kā noteikts pagaidu regulas 53. apsvērumā. Turklāt, kā izskaidrots pagaidu regulas 9. apsvērumā, Savienības ražotāju lielā skaita dēļ saskaņā ar pamatregulas 17. pantu tika veikta atlase. Tika atlasīti seši uzņēmumi, kas pārstāv vairāk nekā 70 % kopējā Savienības ražošanas apjoma. Noteiktajā termiņā netika saņemtas nekādas piezīmes par atlasi, tāpēc tika uzskatīts, ka atlase pārstāv Savienības ražošanas nozari. Turklāt, tā kā tika piemērota atlase, Komisija, kā izskaidrots pagaidu regulas 73. apsvērumā, izšķir makroekonomiskos un mikroekonomiskos rādītājus. Šo rādītāju saraksts ir iekļauts pagaidu regulas 74. un 75. apsvērumā. No tā izriet, ka rentabilitāte ir mikroekonomiskais rādītājs, tādēļ to aprēķina, pamatojoties uz atlasīto Savienības ražotāju datiem, bet tirgus daļa ir makroekonomiskais rādītājs, tāpēc tas jāaprēķina, attiecinot to uz visu Savienības ražošanas nozari. Abas metodes Komisijai dod tiesības izdarīt konstatējumus, kuri kā tādi ir derīgi arī attiecībā uz visu Savienības ražošanas nozari.

               (97)

               Tāpēc 94. apsvērumā izklāstītie apgalvojumi tika noraidīti.

         3.   Secinājumi par cēloņsakarību

               (98)

               Neviens no ieinteresēto personu iesniegtajiem argumentiem nepierāda, ka citu faktoru, kas nav imports no Krievijas par dempinga cenām, ietekme būtu tāda, kas varētu pārtraukt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām un konstatēto būtisko kaitējumu. Ņemot vērā iepriekš minēto, tiek secināts, ka imports par dempinga cenām no Krievijas Savienības ražošanas nozarei ir radījis būtisku kaitējumu pamatregulas 3. panta 6. punkta nozīmē.

               (99)

               Tāpēc ar šo tiek apstiprināti secinājumi, kas izklāstīti pagaidu regulas 137.–141. apsvērumā.

         F.   SAVIENĪBAS INTERESES

   1.   Savienības ražošanas nozares intereses

               (100)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas Krievijas iestādes apgalvoja, ka pasākumu piemērošana Krievijas importam veicinās AHF importa palielināšanos no citām trešām valstīm, jo īpaši no Turcijas un ĶTR, un tāpēc antidempinga pasākumu piemērošana importam no Krievijas neesot Savienības ražošanas nozarēs interesēs.

               (101)

               Kā izklāstīts pagaidu regulas 147. apsvērumā, antidempinga pasākumiem būtu jāatjauno godīga konkurence Savienībā, lai sniegtu iespēju Savienības ražošanas nozarei Savienības tirgū godīgu cenu līmenī konkurēt ar importu no trešām valstīm, tostarp no Krievijas, ĶTR un Turcijas. Fakts, ka citas trešās valstis palielinās savu importu, kā tāds neliecina par to, ka Savienības ražošanas nozare nespēs gūt labumu no uzliktajiem antidempinga pasākumiem. Proti, tiek sagaidīts, ka Savienības ražošanas nozare palielinās pārdošanas apjomu un tirgus daļu un paaugstinās savas pārdošanas cenas līdz rentablam līmenim.

               (102)

               Antidempinga pasākumiem, kas ieviesti pret ĶTR, būtu jānodrošina tas, lai Ķīnas imports Savienības tirgū ienāktu godīgu cenu līmenī, savukārt Turcijas cenas arī attiecīgajā periodā bija tādā pašā līmenī kā Savienības ražošanas nozares cenas un neradīja cenu spiedienu tirgū.

               (103)

               Komisija uzskata, ka šis arguments neatspēko pieņēmumu, kāds izteikts pamatregulas 21. pantā par labu pasākumu piemērošanai un vajadzībai novērst Krievijas importa par dempinga cenām kropļojošo ietekmi uz tirdzniecību un atjaunot godīgas konkurences apstākļus.

               (104)

               Tāpēc šie apgalvojumi tika noraidīti.

               (105)

               Tā kā nav saņemta neviena cita piezīme par Savienības ražošanas nozares interesi, tiek apstiprināts 149. apsvērumā izdarītais secinājums.

         2.   Importētāju/tirgotāju intereses

               (106)

               Tā kā piezīmes par nesaistīto importētāju un tirgotāju interesi nav saņemtas, tiek apstiprināts pagaidu regulas 150. apsvērumā izdarītais secinājums.

         3.   Lietotāju intereses

               (107)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas un galīgās informācijas izpaušanas vairāki lietotāji (pārtinēji, kuri ražo tā dēvētos “patērētāju ruļļus”) atkārtoja savus apgalvojumus, kurus tie iesniedza pirms pagaidu pasākumu piemērošanas, tomēr nesniedzot jaunus pierādījumus.

               (108)

               Viens pārtinējs jo īpaši apgalvoja, ka antidempinga maksājumi būtiski ietekmēs tā rentabilitāti, jo tas nevarēs maksājumu pārnest uz saviem klientiem.

               (109)

               Šis apgalvojums netika pamatots. Turklāt, pamatojoties uz šā pārtinēja sniegtajiem skaitļiem, izmeklēšanā atklājās, ka pat tad, ja pārtinējs nevarēs maksājumu pārnest uz saviem klientiem, tas joprojām saglabātu rentabilitāti.

               (110)

               Turklāt izmeklēšanā tika noskaidrots, ka uzcenojums, ko pārtinēji pieskaita AHF iegādes cenai, var būtiski atšķirties, proti, no 5 % līdz 70 % atkarībā no pārtinēja pārdošanas stratēģijas. Kā norādīts pagaidu regulas 154. apsvērumā, to pārtinēju, kuri importē AHF no Krievijas, darbība saistībā ar AHF bija mazāk par vienu sestdaļu līdz maksimāli ceturtdaļai no to kopējās darbības. Turklāt, kā norādīts pagaidu regulas 155. apsvērumā, visi uzņēmumi kopumā bija rentabli.

               (111)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas viena persona apgalvoja, ka pārtinēji nepieskaita iegādes cenai uzcenojumu un ka 5 %–70 % uzcenojums iegādes cenai, ko Komisija konstatēja 110. apsvērumā, neatspoguļo pārtinēju darbību un viņu rentabilitāti.

               (112)

               Jāatgādina, ka pārtinēju darbība ietver alumīnija foliju pārtīšanu no lielā ruļļa uz mazākiem ruļļiem, kas paredzēti patērētājiem. Pārtinēji nemaina alumīnija folijas ķīmiskās īpašības. 110. apsvērumā minētais uzcenojums tika aprēķināts, salīdzinot pārtinēju, kuri sadarbojās, alumīnija folijas lielajos ruļļos iegādes cenu ar alumīnija folijas patērētāju ruļļos pārdošanas cenu. Pārtinējiem rodas izmaksas pārpakošanas darbībās, taču šīs izmaksas ir zemas, jo galvenā izmaksu sastāvdaļa ir alumīnija folijas izmaksas, kas veido 80 % no kopējām ražošanas izmaksām. PVA izmaksas dažādiem pārtinējiem būtiski atšķiras atkarībā no pārtinēja pārdošanas stratēģijas. Tāpēc ir taisnība, ka uzcenojums nenorāda uz uzņēmuma darbību un rentabilitāti, bet atklāj, ka PVA izmaksām ir būtiska ietekme uz pārtinēju rentabilitāti.

               (113)

               Tāpat tika apgalvots, ka, analizējot pārtinēju nozares situāciju, Komisija nav ņēmusi vērā pakārtotā ražojuma, proti, patērētāju ruļļu tādu importu no citām trešām valstīm (piemēram, Turcijas, Norvēģijas, Šveices, Indijas un Malaizijas), kas aizstāja AHF importa no ĶTR samazināšanos. Taču persona nesniedza nekādus pierādījumus par šā importa ietekmi uz situāciju pārtinēju nozarē.

               (114)

               Kā izskaidrots pagaidu regulas 162. apsvērumā, 2013. gadā tika noteikti antidempinga pasākumi pret patērētāju ruļļu importu no ĶTR, un tie ļāva atbrīvot pakārtoto ražošanas nozari no importa par dempinga cenām, kurš nodarīja būtisku kaitējumu. Turpmākajā tabulā ir redzams, kā pēc antidempinga pasākumu piemērošanas patērētāju ruļļu importam no ĶTR ir attīstījies patērētāju ruļļu imports no ieinteresētās personas minētajām valstīm.

                  4. tabula

                  Patērētāju ruļļu importa apjomi (tonnās)

                           2013. gads

                           Izmeklēšanas periods

                           ĶTR

                           4 317,60

                           3 776,10

                           Indija

                           672,70

                           847,10

                           Malaizija

                           605,30

                           752,10

                           Norvēģija

                           2 866,20

                           324,60

                           Šveice

                           22,00

                           30,50

                           Turcija

                           2 059,80

                           2 498,80

                           Kopā

                           6 226,0

                           4 453,10

                              Avots: Eurostat

               (115)

               Importa no ĶTR apjoms sākotnējās antidempinga izmeklēšanas par patērētāju ruļļu no ĶTR importu izmeklēšanas periodā bija 12 994 tonnas (skatīt Komisijas Regulas (ES) Nr. 833/2012 (8) 2. tabulu). Pēc pasākumu piemērošanas patērētāju ruļļu no ĶTR importa apjoms 2013. gadā samazinājās par 8 676 tonnām (proti, līdz 4 317,60 tonnām) un šīs izmeklēšanas periodā par 9 218 tonnām (proti, līdz 3 776,10 tonnām). Šā samazinājuma apjoms ir lielāks nekā patērētāju ruļļu importa apjoms no piecām pārtinēju minētajām un 4. tabulā norādītajām valstīm (par 28 % 2013. gadā un par 52 % izmeklēšanas periodā). Tāpēc apgalvojums, ka imports no iepriekš minētajām valstīm esot aizstājis importa no ĶTR samazinājumu, nav pamatots un tika noraidīts.

               (116)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas daži pārtinēji apgalvoja, ka pārtinēju aktivitāte, kas saistīta ar AHF, vidēji veido lielāku daļu no viņu kopējās darbības par to, kādu Komisija ir norādījusi pagaidu regulas 154. apsvērumā. Šis apgalvojums balstījās uz datiem, kurus nodrošināja lietotāji, kas izmeklēšanā nesadarbojās. Tāpēc tika norādīts, ka Komisija nedrīkst par zemu novērtēt to, cik būtiska pārtinēju ražošanas izmaksu aprēķināšanā ir AHF.

               (117)

               Šajā saistībā jānorāda, ka Komisijas konstatējumi pagaidu regulas 154. apsvērumā balstās uz pārtinēju, kuri sadarbojās, pārbaudītiem datiem un tādēļ atspoguļo reālo situāciju. Iepriekš minētā papildu informācija tika iesniegta tikai pēc galīgās informācijas izpaušanas, un tādējādi tik vēlā procedūras posmā to vairs nebija iespējams pārbaudīt. Tādēļ tā tika noraidīta.

               (118)

               Pēc informācijas galīgās izpaušanas divi pārtinēji apgalvoja, ka antidempinga pasākumu piemērošana AHF importam no Krievijas negatīvi ietekmēs viņu rentabilitāti.

               (119)

               Šie divi pārtinēji nepiedalījās izmeklēšanā līdz pat galīgajai informācijas izpaušanai, un tikai viens no tiem šajā vēlajā procedūras posmā iesniedza atbildes uz anketas jautājumiem. Tāpēc Komisija nevarēja pārbaudīt šo informāciju. Pamatojoties uz to, Komisija nevar novērtēt viņu rentabilitātes līmeni un ietekmi, ko uz viņu rentabilitāti rada antidempinga pasākumu piemērošana AHF importam no Krievijas. Tāpēc viņu apgalvojums tika noraidīts.

               (120)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas pieci pārtinēji apgalvoja, ka tie nevarēs ar antidempinga maksājumu saistītās izmaksas pārnest uz saviem klientiem šādu iemeslu dēļ: 1) tie pārdošanu veic saskaņā ar līgumiem, un to cenas balstās uz formulu, kas saistīta ar LME alumīnija cenu; 2) cenu spiediena un konkurences dēļ, ko rada patērētāju ruļļi, kuri izgatavoti no AHF, kas, iespējams, ievesta no ĶTR, apejot antidempinga pasākumus, tie nevar vienoties par cenas paaugstināšanu patērētāju ruļļiem Savienības tirgū; un 3) lai gan šobrīd patērētāju ruļļu imports Savienībā no trešām valstīm ir neliels, nākotnē, visticamāk, tas pieaugs.

               (121)

               Izmeklēšanā atklājās, ka, lai gan pārtinēji nevar antidempinga maksājumu pārnest uz klientiem, antidempinga pasākumu piemērošanas AHF importam no Krievijas ietekme uz pārtinējiem būs ierobežota. Izmeklēšanā tika arī konstatēts, ka tirgū darbojas divu veidu pārtinēji: viena pārtinēju kategorija pārdod patērētāju ruļļus ar zīmolu, un tiem rodas būtiskas PVA izmaksas, un otra pārtinēju kategorija, kuri pārdod patērētāju ruļļus bez zīmola un kuriem ir nelielas PVA izmaksas. Vēl izmeklēšanā atklājās, ka pārtinēji, kuri sadarbojās un kuriem ir zemas PVA izmaksas, visticamāk saglabās rentabilitāti arī pēc antidempinga pasākumu piemērošanas AHF importam no Krievijas, pieņemot, ka arī Savienības ražošanas nozares cenas pieaugs par 5 %, lai Savienības ražošanas nozare varētu panākt savu mērķa peļņu. Pārtinējiem, kuri sadarbojas, kuri pārdod patērētāju ruļļus ar zīmolu, ir augsts uzcenojums un lielas PVA izmaksas. Tāpēc tika uzskatīts, ka viņi spēs absorbēt maksājumu.

               (122)

               Tā kā citas piezīmes par lietotāju interesēm nav saņemtas, tiek apstiprināti pagaidu regulas 151.–163. apsvērumā izdarītie secinājumi.

         4.   Piegādes avoti

               (123)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas vairāki pārtinēji atkārtoja savus pirms pagaidu pasākumu piemērošanas izteiktos apgalvojumus par piegādes avotu nepietiekamību, tomēr nesniedzot jaunus pierādījumus šajā saistībā.

               (124)

               Pirmkārt, antidempinga pasākumu nolūks nav izbeigt Krievijas importu Savienības tirgū, bet gan nodrošināt Savienības tirgū godīgu konkurenci. Tāpēc pārtinējiem arī pēc antidempinga pasākumu piemērošanas būs iespēja importēt AHF no Krievijas, taču par godīgām cenām. Turklāt tiek atgādināts, ka antidempinga pasākumi tiek noteikti kaitējuma starpības līmenī, kas ir zemāka par dempinga starpību, tāpēc importam no Krievijas joprojām būs iespēja ienākt Savienības tirgū par dempinga, taču ne kaitējošām cenām.

               (125)

               Tika apgalvots, ka Dienvidāfriku un Indiju nevar uzskatīt par alternatīviem piegādes avotiem, kas varētu aizstāt importu no Krievijas, jo importa apjoms no šīm valstīm esot ļoti neliels.

               (126)

               Ir pareizi, ka imports no Dienvidāfrikas un Indijas visā attiecīgajā periodā bija neliels salīdzinājumā ar importu no Krievijas, taču tas neizslēdz iespēju, ka šīs valstis varētu palielināt savu eksportu uz Savienības tirgu, tiklīdz tiktu atjaunota godīga konkurence.

               (127)

               Tāpat tika apgalvots, ka Savienības AHF ražotāji, tā vietā, lai palielinātu AHF ražošanas jaudu un apjomu, palielinātu ACF ražošanas apjomus, ņemot vērā to, ka ACF tirgū, iespējams, var gūt lielāku peļņu salīdzinājumā ar AHF tirgu.

               (128)

               Kā izskaidrots 30. un 62. apsvērumā, izmeklēšanā tika konstatēts, ka Savienības ražošanas nozare ir ieinteresēta turpināt ražot AHF un ka tai jebkurā gadījumā ir tikai ierobežotas iespējas pāriet no AHF ražošanas uz ACF ražošanu un otrādi. Visbeidzot, tiek arī atgādināts, ka Savienības lielākais AHF ražotājs neražoja ACF. Tāpēc šis apgalvojums tika noraidīts.

               (129)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas vairāki pārtinēji, pamatojoties uz konfidenciāli iesniegtu informāciju, apgalvoja, ka Savienībā un Turcijā nepastāv pieejama ražošanas jauda. Tāpat tika apgalvots, ka pēc tam, kad AHF importam no Armēnijas tika piemēroti antidempinga pasākumi, Armēnijas ražotājs, kura ražošanas jauda ir 25 000 tonnu gadā, savu eksportu pārorientēja uz ASV tirgu. Turklāt persona apgalvoja, ka, ņemot vērā to, ka AHF cenas Savienības tirgū joprojām paliks zemas, jo tiek apieti AHF importam no ĶTR noteiktie antidempinga pasākumi, ir maz ticams, ka minētais Armēnijas ražotājs varētu novirzīt savu eksportu uz Savienības tirgu. Turklāt attiecībā uz Brazīliju pārtinēji atsaucās uz paralēlo antidempinga izmeklēšanu par AHF importu no Brazīlijas un ĶTR, kuras ietvaros Komisija secināja, ka neesot paredzams, ka nākotnē Brazīlijas eksports uz Savienības tirgu varētu būtiski pieaugt. Turklāt tika apgalvots, ka Indija un Dienvidāfrika nevar būt uzticams un būtisks alternatīvas piegādes avots, jo šajās valstīs folijas ražošanas neizmantotā jauda ir ierobežota.

               (130)

               Konfidenciāli iesniegtie pierādījumi netika uzskatīti par pietiekamiem, lai secinātu, ka Savienībā un Turcijā nebija pieejama pietiekama ražošanas jauda. Faktiski izmeklēšanā tika konstatēts, ka Savienības ražošanas nozarei ir neizmantotā jauda, kā norādīts pagaidu regulas 79. apsvērumā. Attiecībā uz Turcijas ražotājiem izmeklēšanā tika arī konstatēts, ka tiem ir interese par Savienības tirgu, jo Turcijas ražotāji attiecīgajā periodā ir palielinājuši savu pārdošanas apjomu. Tā kā pēc antidempinga pasākumu piemērošanas AHF importam no Krievijas cenas Savienības tirgū, visticamāk, sasniegs līmeni, kas sedz izmaksas, ir paredzams, ka Turcijas ražotājiem Savienības tirgus joprojām būs pievilcīgs un tie varētu pārvirzīt daļu no savas produkcijas uz Savienības tirgu.

               (131)

                  AHF importam no Armēnijas piemēroto antidempinga pasākumu termiņš beidzās 2014. gada 7. oktobrī (9), un tāpēc AHF imports no Armēnijas var brīvi ienākt Savienības tirgū. Apgalvojumi par iespējamu apiešanu ir sīkāk izklāstīti 74.–81. apsvērumā. Pēc antidempinga pasākumu piemērošanas AHF importam no Krievijas ir paredzams, ka AHF cenas Savienības tirgū sasniegs līmeni, kas sedz izmaksas. Tāpēc netiek izslēgts, ka Armēnijas ražotājs atkal pārvirzīs savu eksportu uz Savienības tirgu.

               (132)

               Attiecībā uz Brazīliju jāatzīmē, ka pasākumi tika izbeigti un AHF imports no Brazīlijas var brīvi ienākt Savienības tirgū. Taču, tiklīdz cenas Savienības tirgū sasniegs līmeni, kas sedz izmaksas, nav izslēgts, ka Brazīlijas ražotāji uzskatīs Savienības tirgu par pievilcīgāku salīdzinājumā ar iekšzemes un trešo valstu tirgiem un tāpēc daļu no savas ražošanas jaudas pārvirzīs uz Savienību.

               (133)

               Saistībā ar to, ka Indiju un Dienvidāfriku uzskata par alternatīvu piegādes avotu, kā norādīts pagaidu regulas 165. apsvērumā, pirmkārt, jānorāda, ka informācijā, kas izmantota personas apgalvojuma pamatojumam, AHF un ACF netika nošķirtas. Tomēr, kaut arī šajās valstīs neizmantotā jauda ir neliela, tiklīdz cenas Savienības tirgū sasniegs līmeni, kas sedz izmaksas, nav izslēgts, ka Savienības tirgus kļūs pievilcīgs Indijas un Dienvidāfrikas ražotājiem un tie daļu no sava ražošanas apjoma pārvirzīs uz Savienības tirgu.

               (134)

               Tāpēc 129. apsvērumā izklāstītie apgalvojumi tika noraidīti.

               (135)

               Tā kā citas piezīmes nav saņemtas, tiek apstiprināti pagaidu regulas 164.–168. apsvērumā izdarītie secinājumi.

         5.   Citi argumenti

               (136)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka galīgie pasākumi būtu jāpiemēro tā, lai tie pēc iespējas mazāk kropļotu un ierobežotu tirdzniecību, tomēr plašāk neskaidrojot šo apgalvojumu.

               (137)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas šī ieinteresētā persona atkārtoja savu 136. apsvērumā izklāstīto apgalvojumu, tomēr nesniedzot papildu informāciju par šo apgalvojumu.

               (138)

               Šajā saistībā tiek uzsvērts, ka, lemjot par antidempinga pasākumu līmeni, Komisija piemēro mazākā maksājuma noteikumu saskaņā ar pamatregulas 9. panta 4. punktu un atbilstoši 143. apsvērumā noteiktajam.

               (139)

               Tā kā citas piezīmes nav saņemtas, tiek apstiprināts pagaidu regulas 169.–172. apsvērums.

         6.   Secinājums par Savienības interesēm

               (140)

               Tā kā citas piezīmes par Savienības interesēm nav saņemtas, tiek apstiprināti pagaidu regulas 173. apsvērumā izdarītie secinājumi.

         G.   GALĪGIE ANTIDEMPINGA PASĀKUMI

   1.   Kaitējuma novēršanas līmenis (kaitējuma starpība

               (141)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas divas ieinteresētās personas apstrīdēja mērķa peļņu, kas izmantota kaitējuma novēršanas līmeņa noteikšanai saskaņā ar pagaidu regulas 175.–177. apsvērumu. Personas apgalvoja, ka peļņas norma 2 % apmērā būtu tirgū pārbaudīts peļņas līmenis un tāpēc būtu jāizmanto, lai noteiktu kaitējuma novēršanas līmeni. Taču apgalvojums netika pamatots un tāpēc tika noraidīts.

               (142)

               Tā kā citas piezīmes par kaitējuma novēršanas līmeni nav saņemtas, tiek apstiprināti pagaidu regulas 175.–177. apsvērumā izdarītie secinājumi.

         2.   Galīgie pasākumi

               (143)

               Ņemot vērā secinājumus, kas izdarīti attiecībā uz dempingu, kaitējumu, cēloņsakarību un Savienības interesēm, un atbilstoši pamatregulas 9. panta 4. punktam attiecīgā ražojuma importam jānosaka galīgie antidempinga pasākumi kaitējuma starpības līmenī saskaņā ar mazākā maksājuma noteikumu.

               (144)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas vairāki pārtinēji apgalvoja, ka galīgie pasākumi būtu jāpiemēro minimālās importa cenas (“MIC”) veidā. Šīs personas ierosināja noteikt minimālo importa cenu tādā līmenī, kas atbilst ražotāja, kas ražo vienīgi AHF, nedaudz paaugstinātas rentablas cenas līmenim. Pēc uzklausīšanas, kurā piedalījās uzklausīšanas amatpersona, personas iesniedza papildu informāciju, apgalvojot, ka pēc izmeklēšanas perioda beigām alumīnija piemaksa ir sarukusi.

               (145)

               Lai noteiktu, vai pastāv Savienības intereses, kā norādīts pamatregulas 21. panta 1. punktā, var ņemt vērā informāciju par periodu, kas seko izmeklēšanas periodam (10). Taču joprojām ir spēkā prasība, saskaņā ar kuru šādi dati ir jāpārbauda un tiem ir jāattiecas uz visu Savienības ražošanas nozari. Tā kā pieprasījums par MIC piemērošanu tika iesniegs tik vēlā procedūras posmā, Komisijai pietrūka laika, lai nosūtītu ieinteresētajām personām aptaujas anketas un organizētu pārbaužu apmeklējumus. Informāciju, ko iesniedza personas, kuras pieprasīja MIC piemērošanu, nevarēja pārbaudīt, un tā arī nebija attiecināma uz visu Savienības ražošanas nozari. Iesniegtā informācija norāda uz pārdošanas cenu palielinājumu, lai gan alumīnija piemaksa samazinās, tomēr Komisija nevar izdarīt jēgpilnus secinājumus uz nepārbaudītu un nereprezentatīvu datu pamata.

               (146)

               Turklāt MIC līmenis būtu jāaprēķina, pamatojoties uz datiem, kas attiecas uz visu Savienības ražošanas nozari, nevis tikai uz vienu Savienības ražotāju, kā to ierosināja lietotāji. Turklāt dati, kurus izmanto MIC aprēķināšanai, ir jāpārbauda, un, tā kā pieprasījums par MIC piemērošanu tika iesniegts tik vēlā procedūras posmā, Komisijai nebija iespējas ievākt un pārbaudīt vajadzīgos datus. Tāpēc ierosinātā MIC tika uzskatīta par neatbilstīgu.

               (147)

               Pasākuma veida maiņa jebkurā gadījumā prasītu pilnīgu informācijas izpaušanu visām ieinteresētajām personām, jo citādi tiktu būtiski pārkāptas Savienības ražošanas nozares procesuālās tiesības. Tā kā šis apgalvojums tika izteikts tik vēlā izmeklēšanas posmā, Komisijai pietrūka vajadzīgā laika, lai izpaustu šo informāciju ieinteresētajām personām.

               (148)

               Turklāt fakts, ka eksportētājs pārdod ražojumus Savienībā ar saistīta tirgotāja starpniecību, padara eksporta cenas par neuzticamām.

               (149)

               Tāpēc, ņemot vērā iepriekš minēto, tika uzskatīts, ka šajā konkrētajā lietā apstākļi nav tādi, kas ļautu piemērot MIC.

               (150)

               Taču jāatzīmē, ka nosacījumu izpildes gadījumā pārtinējiem vēl ir iespēja pieprasīt starpposma pārskatīšanu saskaņā ar pamatregulas 11. panta 3. punktu.

               (151)

               Pamatojoties uz iepriekš minēto, likme, kāda tiks noteikta šiem maksājumiem, ir šāda.

                           Valsts

                           Uzņēmums

                           Dempinga starpība (%)

                           Kaitējuma starpība
                           (%)

                           Galīgais antidempinga maksājums
                           (%)

                           Krievija

                              Ural Foil OJSC, Sverdlovsk
                              region; OJSC Rusal Sayanal, Khakassia region – Rusal Group

                           34,0

                           12,2

                           12,2

                           Visi pārējie uzņēmumi

                           12,2

         3.   Pagaidu maksājumu galīgā iekasēšana

               (152)

               Ņemot vērā konstatētās dempinga starpības un Savienības ražošanas nozarei nodarītā kaitējuma apmēru, ir galīgi jāiekasē summas, kas nodrošinātas ar pagaidu regulā noteikto pagaidu antidempinga maksājumu.

         4.   Saistības

               (153)

               Pēc galīgās informācijas izpaušanas Rusal Group piedāvāja cenu saistības saskaņā ar pamatregulas 8. panta 1. punktu.

               (154)

               Komisija rūpīgi izvērtēja piedāvājumu. Ir svarīgi atzīmēt, ka Rusal ir sarežģīti strukturēta uzņēmumu grupa ar vairāk nekā 40 ražotnēm 13 valstīs. Konkrēti – grupā ietilpst saistītais ražotājs Armēnijā (Armenal), kas ražo un pārdod attiecīgo izstrādājumu Savienībā. Ņemot vērā attiecības starp Krievijas ražotājiem eksportētājiem un Armenal, ir iespējams, ka šie uzņēmumi pārdos attiecīgo ražojumu vieniem un tiem pašiem patērētājiem vai patērētājiem, kuri ir saistīti ar vienu no šiem patērētājiem Savienībā. Tas rada lielu šķērskompensācijas risku. Turklāt Rusal Group darbojas, izmantojot ļoti sarežģītus pārdošanas kanālus, iesaistot saistītos tirgotājus un saistītos aģentus, kuri darbojas gan Krievijā, gan ārpus tās. Saistītais tirgotājs un saistītais aģents Savienībai pārdod arī citus ražojumus, un šie citi ražojumi faktiski veido lielāko daļu no saistītā ražotāja apgrozījuma. Šādos apstākļos nevar izslēgt iespēju, ka gan attiecīgais ražojums, gan citi ražojumi tiek pārdoti vieniem un tiem pašiem klientiem. Šādi darījumi radītu lielu šķērskompensācijas risku un jebkurā gadījumā saistību uzraudzību padarītu īpaši sarežģītu.

               (155)

               Pamatojoties uz iepriekš minēto, tiek secināts, ka šādu saistību pieņemšana nebūtu praktiska, tāpēc saistību piedāvājums ir jānoraida.

               (156)

               Komiteja, kas izveidota saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1225/2009 15. panta 1. punktu, nav sniegusi atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   1.   Ar šo piemēro galīgo antidempinga maksājumu tādas Krievijas izcelsmes alumīnija folijas importam, kas ir ne mazāk kā 0,008 mm un ne vairāk kā 0,018 mm bieza, bez pamatnes, tālāk neapstrādāta, tikai velmēta, ruļļos, kuru platums nepārsniedz 650 mm, bet svars pārsniedz 10 kg, un ko patlaban klasificē ar KN kodu ex 7607 11 19 (Taric kods 7607111910).
   2.   Galīgā antidempinga maksājuma likmes, ko piemēro 1. punktā aprakstītā ražojuma neto cenai ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļa samaksas, ir 12,2 %.
   3.   Ja nav noteikts citādi, piemēro spēkā esošos noteikumus par muitas nodokļiem.
   2. pants
   Summas, kas nodrošinātas ar antidempinga pagaidu maksājumu saskaņā ar Regulu (ES) 2015/1081, iekasē galīgi.
   3. pants
   Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2015. gada 17. decembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OV L 343, 22.12.2009., 51. lpp.

      (2)  Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/1081 (2015. gada 3. jūlijs), ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu konkrētu Krievijas izcelsmes alumīnija foliju importam (OV L 175, 4.7.2015., 14. lpp.).

      (3)  Padomes Regula (EK) Nr. 925/2009 (2009. gada 24. septembris), ar ko piemēro galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts tādas dažu veidu alumīnija folijas importam, kuras izcelsme ir Armēnijā, Brazīlijā un Ķīnas Tautas Republikā (OV L 262, 6.10.2009., 1. lpp.).

      (4)  Komisijas Regula (ES) Nr. 973/2012 (2012. gada 22. oktobris), ar ko sāk izmeklēšanu par Padomes Regulā (EK) Nr. 925/2009 konkrētas Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes alumīnija folijas importam noteiktu antidempinga pasākumu iespējamu apiešanu, kura notiek, importējot konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes nerūdītu alumīnija foliju ruļļos ar platumu virs 650 mm, un ar ko nosaka šā importa reģistrēšanu (OV L 293, 23.10.2012., 28. lpp.).

      (5)  Komisijas Regula (ES) Nr. 638/2013 (2013. gada 2. jūlijs), ar ko izbeidz izmeklēšanu attiecībā uz Padomes Regulā (EK) Nr. 925/2009 konkrētas Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes alumīnija folijas importam noteikto antidempinga pasākumu iespējamu apiešanu, kura notiek, importējot konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes nerūdītu alumīnija foliju ruļļos ar platumu virs 650 mm (OV L 184, 3.7.2013., 1. lpp.).

      (6)  Paziņojums par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz konkrētas Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes alumīnija folijas importu (OV C 444, 12.12.2014., 13. lpp.).

      (7)  Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2015/1928 (2015. gada 23. oktobris), ar ko izbeidz antidempinga procedūru attiecībā uz konkrētas Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes alumīnija folijas importu (OV L 281, 27.10.2015., 16. lpp.).

      (8)  Komisijas Regula (ES) Nr. 833/2012 (2012. gada 17. septembris), ar ko nosaka pagaidu antidempinga maksājumu konkrētu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes alumīnija folijas ruļļu importam (OV L 251, 18.9.2012., 29. lpp.).

      (9)  Paziņojums par konkrētu antidempinga pasākumu gaidāmajām termiņa beigām (OV C 49, 21.2.2014., 7. lpp.).

      (10)  Vispārējās tiesas 2011. gada 25. oktobra spriedums Lietā Nr. T-192/08. Starptautisks uzņēmums “Kazchrome AO”, 221. punkts.


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 870/2011 ( 2011. gada 31. augusts ), ar ko nosaka no 2011. gada 1. septembrī piemērojamo ievedmuitas nodokli labības nozarē

text:
               1.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 226/7

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 870/2011
   (2011. gada 31. augusts),
   ar ko nosaka no 2011. gada 1. septembrī piemērojamo ievedmuitas nodokli labības nozarē
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (1),
   ņemot vērā Komisijas 2010. gada 20. jūlija Regulu (ES) Nr. 642/2010 par Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 piemērošanas noteikumiem (ievedmuitas nodokļi labības nozarē) (2) un jo īpaši tās 2. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Regulas (EK) Nr. 1234/2007 136. panta 1. punktā paredzēts, ka produktiem ar KN kodu 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (augstas kvalitātes parastie kvieši), 1002, ex 1005, izņemot hibrīdu sēklas, un ex 1007, izņemot hibrīdu sēklas materiālu, ievedmuitas nodoklis ir vienāds ar intervences cenu šādu produktu importam, kura palielināta par 55 % un no kuras atskaitīta attiecīgajam sūtījumam piemērojamā CIF importa cena. Šis nodoklis tomēr nedrīkst pārsniegt kopējā muitas tarifa nodokļu likmi.

               (2)

               Regulas (EK) Nr. 1234/2007 136. panta 2. punktā paredzēts, ka, aprēķinot tā paša panta 1. punktā minēto ievedmuitas nodokli, attiecīgajiem produktiem regulāri jānosaka reprezentatīvas CIF importa cenas.

               (3)

               Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 642/2010 2. panta 2. punktu izmantojamā cena ievedmuitas nodokļa aprēķināšanai produktiem ar KN kodu 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (augstas kvalitātes parastie kvieši), 1002 00, 1005 10 90, 1005 90 00 un 1007 00 90 ir reprezentatīvā dienas CIF importa cena, kas noteikta pēc minētās regulas 5. pantā paredzētās metodes.

               (4)

               Laikposmam no 2011. gada 1. septembrī jānosaka ievedmuitas nodoklis, ko piemēro līdz tam laikam, kamēr stājas spēkā jauns ievedmuitas nodoklis,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   No 2011. gada 1. septembrī, piemērojamais Regulas (EK) Nr. 1234/2007 136. panta 1. punktā minētais ievedmuitas nodoklis labības nozarē, pamatojoties uz šīs regulas II pielikumā norādīto informāciju, ir noteikts šīs regulas I pielikumā.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā 2011. gada 1. septembrī.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2011. gada 31. augustā

            Komisijas un tās priekšsēdētāja vārdā –

            lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektors

         José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

      (1)  OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.

      (2)  OV L 187, 21.7.2010., 5. lpp.

      I PIELIKUMS

         Regulas (EK) Nr. 1234/2007 136. panta 1. punktā minētais ievedmuitas nodoklis, ko piemēro no 2011. gada 1. septembrī

                  KN kods

                  Preču apraksts

                  Ievedmuitas nodoklis (1)

                  (EUR/t)

                  1001 10 00

                  Cietie KVIEŠI, augsta kvalitāte

                  0,00

                  vidēji augsta kvalitāte

                  0,00

                  zema kvalitāte

                  0,00

                  1001 90 91

                  Mīkstie KVIEŠI, sēklas

                  0,00

                  ex 1001 90 99

                  Mīkstie KVIEŠI, augsta kvalitāte, nav paredzēti sēšanai

                  0,00

                  1002 00 00

                  RUDZI

                  0,00

                  1005 10 90

                  KUKURŪZA, sēklas, izņemot hibrīdu sēklas

                  0,00

                  1005 90 00

                  KUKURŪZA, izņemot sēklas (2)

                  0,00

                  1007 00 90

                  Graudu SORGO, izņemot sēšanai paredzētus hibrīdus

                  0,00

         (1)  Par precēm, ko Savienībā ieved pāri Atlantijas okeānam vai pa Suecas kanālu, importētājs saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 642/2010 2. panta 4. punkta noteikumiem var saņemt šādu nodokļa samazinājumu:

                  —

                  3 EUR/t, ja izkraušanas osta atrodas Vidusjūras vai Melnās jūras piekrastē,

                  —

                  2 EUR/t, ja izkraušanas osta atrodas Dānijā, Igaunijā, Īrijā, Latvijā, Lietuvā, Polijā, Somijā, Zviedrijā, Apvienotajā Karalistē vai Ibērijas pussalas Atlantijas piekrastē.

         (2)  Importētājs var saņemt vienotas likmes samazinājumu, kura apmērs ir 24 EUR/t, ja ir izpildīti Regulas (ES) Nr. 642/2010 3. punktā paredzētie nosacījumi.

      II PIELIKUMS

         Dati I pielikumā noteiktā ievedmuitas nodokļa aprēķināšanai

      17.8.2011-30.8.2011

                  1.

                  Vidējie rādītāji par laika posmu, kas minēts Regulas (ES) Nr. 642/2010 2. panta 2. punktā.

                              (EUR/t)

                              Mīkstie kvieši (1)

                              Kukurūza

                              Cietie kvieši, augsta kvalitāte

                              Cietie kvieši, vidēji augsta kvalitāte (2)

                              Cietie kvieši, zema kvalitāte (3)

                              Birža

                              Minnéapolis

                              Chicago

                              —

                              —

                              —

                              Kotējums

                              252,73

                              199,46

                              —

                              —

                              —

                              FOB cena, ASV

                              —

                              —

                              320,44

                              310,44

                              290,44

                              Piemaksa par Persijas līča reģionu

                              —

                              17,97

                              —

                              —

                              —

                              Piemaksa par Lielo Ezeru reģionu

                              28,64

                              —

                              —

                              —

                              —

                  2.

                  Vidējie rādītāji par laika posmu, kas minēts Regulas (ES) Nr. 642/2010 2. panta 2. punktā.

                              Fraktēšanas izmaksas: Meksikas līcis–Roterdama

                              17,85 EUR/t

                              Fraktēšanas izmaksas: Lielo Ezeru reģions–Roterdama

                              47,90 EUR/t

         (1)  Ietverta piemaksa 14 EUR/t apmērā (Regulas (ES) Nr. 642/2010 5. panta 3. punkts).

         (2)  Atlaide 10 EUR/t apmērā (Regulas (ES) Nr. 642/2010 5. panta 3. punkts).

         (3)  Atlaide 30 EUR/t apmērā (Regulas (ES) Nr. 642/2010 5. panta 3. punkts).


title: Komisijas Īstenošanas regula (ES) 2015/273 ( 2015. gada 19. februāris ), ar ko groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 871/2014 attiecībā uz atvilkumiem no Nīderlandes 2014. gada nozvejas kvotas, kura noteikta rajveidīgajām zivīm Savienības ūdeņos ICES IIa un IV zonā

text:
               20.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 47/11

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) 2015/273
   (2015. gada 19. februāris),
   ar ko groza Īstenošanas regulu (ES) Nr. 871/2014 attiecībā uz atvilkumiem no Nīderlandes 2014. gada nozvejas kvotas, kura noteikta rajveidīgajām zivīm Savienības ūdeņos ICES IIa un IV zonā
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2009. gada 20. novembra Regulu (EK) Nr. 1224/2009, ar ko izveido Kopienas kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem, un groza Regulas (EK) Nr. 847/96, (EK) Nr. 2371/2002, (EK) Nr. 811/2004, (EK) Nr. 768/2005, (EK) Nr. 2115/2005, (EK) Nr. 2166/2005, (EK) Nr. 388/2006, (EK) Nr. 509/2007, (EK) Nr. 676/2007, (EK) Nr. 1098/2007, (EK) Nr. 1300/2008 un (EK) Nr. 1342/2008, un atceļ Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1627/94 un (EK) Nr. 1966/2006 (1), un jo īpaši tās 105. panta 1. un 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Īstenošanas regula (ES) Nr. 871/2014 (2) 2013. gadā notikušās pārzvejas dēļ paredz atvilkumus no Nīderlandes 2014. gada nozvejas kvotas, kura noteikta rajveidīgajām zivīm Savienības ūdeņos ICES IIa un IV zonā (Nīderlandes 2014. gada kvota).

               (2)

               Pēc minētās regulas publicēšanas Nīderlandes iestādes atklāja, ka dati nozvejas ziņojumos, kam atbilstīgi noteikti atvilkumi, nav tikuši pareizi nosūtīti, kā to apstiprina arī Komisijas rīcībā esošie pierādījumi.

               (3)

               No koriģētajiem datiem, ko Nīderlande nosūtīja 2014. gada 12. decembrī, izriet, ka Nīderlandes 2013. gada kvota nebija pārzvejota.

               (4)

               Tādējādi atvilkumi no Nīderlandes 2014. gada kvotas būtu jākoriģē.

               (5)

               Īstenošanas regula (ES) Nr. 871/2014 būtu attiecīgi jāgroza.

               (6)

               Ņemot vērā, ka atvilkumus no Nīderlandes 2014. gada kvotas piemēro no dienas, kad stājās spēkā Īstenošanas regula (ES) Nr. 871/2014, šī regula būtu jāpiemēro ar atpakaļejošu spēku no tās pašas dienas,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
   1. pants
   Īstenošanas regulas (ES) Nr. 871/2014 pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2014. gada 19. augusta.

      Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
      Briselē, 2015. gada 19. februārī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  OV L 343, 22.12.2009., 1. lpp.

      (2)  Komisijas 2014. gada 11. augusta Īstenošanas regula (ES) Nr. 871/2014, ar kuru iepriekšējos gados notikušās pārzvejas dēļ veic atvilkumus no nozvejas kvotām, kas 2014. gadā pieejamas attiecībā uz konkrētiem zivju krājumiem (OV L 239, 12.8.2014., 14. lpp.).

      PIELIKUMS
      Īstenošanas regulas (ES) Nr. 871/2014 pielikumā svītro šādu ierakstu:

                     “NL

                     SRX

                     2AC4-C

                     Rajveidīgās zivis

                     Savienības ūdeņi IIa un IV zonā

                     180,000

                     275,430

                     357,115

                     129,66

                     81,685

                     /

                     /

                     /

                     /

                     81”